1 Miljøverndepartementet Avdeling for naturforvaltning Postboks 8013 Dep 0030 OSLO Vår ref.:586/jpl Dato: Tilbakemelding på faggrunnlaget for ulv, ulvesonen og bestandsmål for ulv På bakgrunn av rovviltforliket vedtatt av Stortinget 17.juni 2011 og rapport fra utvalget som har evaluert ulvesona, fattet styret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag følgende vedtak i september Styret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag har behandlet saken og fattet følgende enstemmige vedtak: Styret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag viser til sitt prinsipprogram som ble revidert og vedtatt i 2008, hvor det slås fast at organisasjonen skal arbeide for at det ikke skal være ynglende ulv i Norge. Erfaringene fra dagens ulvesone viser at ulv og beitedyr ikke er forenlige i samme område. Ulven har også hatt negative konsekvenser for utøvelsen av jakt, fiske og annet friluftsliv, og generelt forringet livskvaliteten til mange som bor innenfor ulvesonen. Styret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag mener at belastningen som beitebrukere og andre brukere av skog og utmark har opplevd innenfor ulvesonen har vært uforholdsmessig stor, og må opphøre. Denne typen belastning må heller ikke påføres andre som holder til utenfor dagens ulvesone. Styret i Norsk Bonde- og Småbrukarlag har behandlet saken om ulvesone og bestandsmål for ulv på sitt møte 9. og 10. desember 2014, og stadfester sitt vedtak fra I tillegg vil styret understreke. Vårt syn på beitebruk i områder med forekomst av ulv har sitt grunnlag i mange tiårs erfaring med ulv og ulveforvaltning i Norge. I ulvesonen er det meste av utmarka gjort ubrukbar for beiting med husdyr. Vi ser også at en voksende bestand medfører streifende ulv over det meste av Sør-Norge, med store, akutte og uforutsigbare tapssituasjoner som resultat. Vi minner om to punkt fra Rovviltfforliket av juni 2011: 1. «De ulveflokkene som har tilhold både i Norge og Sverige skal telle som norske med en faktor på 0.5». Øvre Vollgt. 9, 0158 Oslo Telefon: Telefax:
2 2. «Det skal ikke være rovdyr som representerer et skadepotensial i prioriterte beiteområder for husdyr, og i kalvingsområder for rein». Om disse punktene fra et vedtak i Stortinget gjøres til operative mål av forvaltningen er vi kommet et stykke på vei mot et lavere konfliktnivå. Ved revisjon/endring i ulveforvaltningen må det gjøres en konsekvensanalyse av hvordan tilstedeværelsen av ulv har virket så langt, for alle relevante områder. Dette gjelder jordbruk, beitebruk, vilt, jakt, friluftsliv og reiseliv i og nær ulvesona. Når det gjelder tilbakemelding på selve rapporten faggrunnlag om bestandsmål for ulv og ulvesone, vil Norsk Bonde- og Småbrukarlag gi sin fulle støtte til denne delen i høringsbrevet fra Norsk Sau og Geit, hvor det heter. Norsk Sau og Geit mener faggrunnlaget som her er blitt langt frem er for smalt. Det orienteres for dårlig om konfliktområdene rundt ulvesonen, og ulveforvaltning innenfor og utenfor ulvesonen. Det vises til forskning og spørreundersøkelser som er gjort om holdninger og konflikt rundt ulv m.m, men det er ikke lagt nok vekt på den faktiske og erfarte problematikken rundt ulv og ulveforvaltning i Norge. Når man i rapporten snakker om utvikling av saueholdet i ulvesonen kap. 6.5, er ikke statistikken fra Organisert beitebruk (OBB) over antall sluppet/tapte dyr og tapsprosent benyttet. Det er kun benyttet tall fra produksjonstilskuddsregisteret som viser en utvikling i antall sau og antall bruk. I disse tallene, kommer det ikke frem hvor dyra beiter, bare i hvilken kommune gården er plassert. NSG vil poengtere, noe som ogsåvtrekkes frem i faggrunnlaget, kap. 6.5 side 25, Endringene i antall sau pånutmarksbeite i ulvesonen i Hedmark er sterkere enn utviklingen for totalt antall sau i fylket. I følge fylkesmennene i Østfold og Akershus går det meste av sauen som det er gitt utmarksbeitetilskudd for på inngjerdet utmark i tilknytning til og kombinert med innmark. n Med andre ord ikke tradisjonell utmarksbeiting, som kommer frem i statistikk fra organisert beitebruk. Videre er det ogsåiviktig åiha med seg at i faggrunnlagets fremstilling av tall fra produksjonstilskuddsregisteret, inngår kommuner som er delvis innenfor ulvesonen. Det burde vært gjort et skille mellom kommuner som er helt innenfor ulvesonen, delvis innenfor ulvesonen og utenfor ulvesonen for årfremstille dataene mest korrekt. Viser til figur 1 og 2, som ble lagt frem av Norsk Sau og Geit påobeiteseminar med rovviltfokus i 2013, for å vise utviklingen av sauehold i Hedmark innenfor og utenfor ulvesonen. Tallene er hentet inn fra produksjonstilskuddsregisteret. Kommunene som ble valgt ut er enten helt innenfor ulvesonen (Eidskog, Kongsvinger, Sør-Odal og Grue) eller helt utenfor ulvesonen (Folldal, Alvdal, Tynset, Tolga og Os). I figur 1, ser vi en dramatisk nedgang i antall bruk med sau innenfor sonen mellom 1995 og 2012 en reduksjon på 59,4 %. I fagrapporten side. 25 kommer det frem at det har vært en reduksjon i antall bruk påt49 %. Her er som tidligere nevnt, ogsåokommuner som ligger delvis utenfor ulvesonen tatt med. Utenfor ulvesonen i Hedmark viser figur 1, at det var en nedgang i antall bruk Norsk Bonde- og Småbrukarlag side 2 av 8
6 Figur 4 viser utvikling i tapsprosent påtsau og lam påautmarksbeite fra , dette er ogsåtdata hentet fra OBB. Vi ser at tapene innenfor ulvesonen har gått ned de senere årene, spesielt i Hedmark og Akershus, noe som skyldes at det så og si ikke er sau igjen påptradisjonelt utmarksbeite innenfor ulvesonen. Figur 4. Tapsprosent påisau og lam påautmarksbeite (OBB). Beitebrukere utenfor ulvesonen holdes IKKE skadefrie, stor innvandring av ulv fra svenske ulverevir, såkalt streifulv representerer et økende problem for beitenæringa i Norge. Ulvene dukker gjerne opp i beiteområdene tidlig om våren når det fremdeles ligger snø på bakken. Fellingstillatelse gis stort sett først når ulvene har fått herje i saueflokkene påautmarksbeite. Erfaringsmessig vet både forvaltningen og beitebrukerne at det er svært vanskelig å felle ulv på barmark. I faggrunnlaget på side 29, står det: Noen områder er mindre tapsutsatte, slik som for eksempel store deler av Buskerud. Dette blir feil, i år har det vært store tap forårsaket av ulv i Buskerud. Det er ikke sjelden at skader forårsaket av ulv rammer enkeltbesetninger, eller noen fåsbesetninger. Oppland ligger ogsåenær ulvesona, i 2013 var det enorme tap til ulv. Før beitesesongen 2014 ble det felt ulv før beiteslipp, noe som gjorde at ulveskadene ble redusert betraktelig i beitesesongen Ellers har beitebrukere i flere fylker, langt utenfor ulvesonen hatt tap av sau forårsaket av ulv. Norsk Bonde- og Småbrukarlag side 6 av 8
8 I figur 6, ser vi OBB rapportering på besetningsnivå i Eidsvoll beitelag etter beitesongen Oversikten viser store forskjeller i tap mellom hver enkelt besetning. Som vi ser av tabellen er det viktig å se på tapet på besetningsnivå. Tre brukere har mistet nær 50 % (se utheving av tapsprosent)av besetningen, mens andre er nede på normaltapsnivå. Sluppet Tapt Taps % Bruker nr: Søyer Lam Søyer og Søyer Lam Søyer og Søyer og Lam Lam Lam , , , , , , , , , , , , , , , , , ,0 Sum Eidsvoll Beitelag ,1 Figur 6. OBB rapportering fra Eidsvoll Beitelag etter beitesesongen 2014 (kilde:obb). Med vennlig hilsen Norsk Bonde- og Småbrukarlag Olaf Godli John Petter Løvstad Norsk Bonde- og Småbrukarlag side 8 av 8
::: Sett inn innstillingen under denne linja Fylkesrådet legger saken frem for fylkestinget med slikt forslag til vedtak:
Prosjekt på flåttbårensjukdom og sau i Møre og Romsdal: - SWATICK 2007 2010 - Tilsynsprosjektet 2007-2008 - Beiteprosjektet 2009 - (Hjortmerk) Foto Reidar Mehl Bioforsk Økologisk og Universitet for Miljø
Norsk Bonde- og Småbrukarlag, Norges Bondelag og Norsk Sau og Geit vil bidra med: Møte og støtte til de berørte sauebrukerne Juridiske vurderinger Politiske avklaringer Videre dialog mellom de ulike aktørene