Det er naturligvis oppsiktsvekkende at en imam, som atpåtil er leder for Norges forente ulama, en paraplyorganisajon for islamske teologer i Norge, og som dermed, presumptivt, skulle kunne forventes å ha en vitenskapelig preget tilnærming til data, mener å ha belegg for å si: "En god del bevis tyder på at det er Bush &co som stå bak dette [11.september]." Og så anfører som belegg: "se på filmen som heter loose change. amerikansk film!". (HonestThinking har riktignok uttrykt tvil om hvorvidt amerkanske myndigheter gjorde alt som sto i deres makt for å forhindre terrorangrepene 11. september, men det er altså noe helt annet enn hva Sakandar Madni nå antyder).
Atpåtil finansieres han av den erkekonservative organisasjonen World Muslim League. Nå er det etterhvert blitt godt kjent blandt folk flest hva islam tradisjonelt sett lærer om kvinner, flerkoneri, jøder, religionsfrihet og dhimmi-borgerskap, for å nevne noe. Javel, så hvorfor i all verden slås det ikke da alarm når man oppdager at det nettopp er denne tradisjonelle formen for islam, ikke Vogts og Leirviks reform-islam, som setter sitt preg på det norske islamske miljøet? Hvem som helst kan jo regne seg frem til, nærmest med matematisk presisjon, at det vil få katastrofale konsekvenser for det norske samfunnet dersom en slik form for islam vinner utbredelse i landet vårt. Hva er det som feiler norsk presse?
slår om seg i øst og vest og håper de treffer blinken en gang iblant. Det betyr også at de, i motsetning til oss som har et rykte å ta vare på, ikke er spesielt plaget av å bli sett i dårlig selskap.
HonestThinking kommenterer: Vi noterer med interesse at også Bromark ivrer etter å forklare Rehman og Witoszek at de må unngå å havne i "dårlig selskap", ved å delta på møter sammen med tvilsomme elementer som f.eks. Skirbekk, Storhaug og undertegnede. Vi oppfordrer folk til å tenke litt over hvorfor dette er så viktig for Bromark og en del andre.
Under tittelen Men størst av alt er friheten – om innvandringens konsekvenser (Kagge forlag), tar Storhaug et radikalt oppgjør med både Norge og Europas innvandrings- og integreringspolitikk. Her er bokens vaskeseddel:
Vi lever i en dyster tid: Jentebarn og kvinner tildekkes. Homohetsen vokser. Jenter født i Norge kjønnslemlestes. Antall voldtekter øker og blir grovere. Henteekteskap, søskenbarnekteskap, familieavtalte ekteskap: Individet knuses i et kynisk spill om visum, statsborgerskap og penger. Ytringsfriheten trues av selvsensur, trusler og vold. Det jukses med innvandringsreglene. Islamismen brer om seg, også blant tredjegenerasjonsinnvandrere.
Denne grundige debattboka utfordrer unnfallenheten til norske politikere, forskere, journalister, sosialdemokrater og feminister. Budskapet er: Noe må gjøres, og det haster.
HonestThinking kommenterer: Vi har ennå ikke lest denne boken, men når Storhaug nå har satt seg fore å komme med en brannfakkel, så er det klart at det er interessant. Det skal bli spennende å se om boken blir forsøkt latterliggjort, tiet ihjel, eller om den kan stimulere til seriøs debatt. Den offentlige diskurs har alt for lenge vært preget av dem som mener utviklingen i det store og hele ikke er noe særlig å bekymre seg for.
Hvorfor i all verden har ikke disse sett det som sin oppgave å advare både myndigheter og det norske folk forøvrig, om hva slags politisk-religiøs bevegelse vi har under oppseiling her i landet, i stedet for å holde tett og gamble på at deres egne drømmer om et "reformert islam" skulle slå til?
11.09.2006. Det smerter oss å si det, men vi tviler på om amerikanske myndigheter har fortalt hele sannhenten om hva som skjedde før, under og etter 9/11-angrepene.
Den som særlig har bidratt til å overbevise oss om at det er ugler i mosen, er Nafeez Mosaddeq Ahmed. I sin bok The War on Truth legger han frem en overveldende mengde materiale som peker i en helt annen retning enn den offisielle versjonen gjør.
Det er dessverre mye som tyder på at CIA og FBI hadde gode indikasjoner på hva som var under oppseiling i august og september 2001, samtidig som 'noen' høyt oppe i systemene sørget for at man ikke gjorde alt som var mulig for å stoppe terroren.
10.09.2006. Sondre Båtstrand, talsperson for Grønn Ungdom, svarer 5. september på vårt siste innlegg om kjønnsproblematikk. Han utfordrer oss til å gi en ”god definisjon” på kjønn, som han så ønsker å ”problematisere [...] i et queerperspektiv”. Greit. Og siden han også antyder at forrige innlegg fremsatte påstander som ikke ble tilstrekkelig begrunnet, vil vi forsøke å rette litt på det også. Les innlegget her.
Det er helt uaktuelt for Frp å "selge ut" sin innvandringspolitikk. Det Høyre også må skjønne, er at vi ikke er villige til å gjøre hva som helst for å komme i regjering.
Men i en tid da Europa kjører i aksellerende hastighet mot en innvandringspolitisk og demografisk katastrofe, kan man mene veldig mye mer om de andre partienes manglende fokus på dette helt avgjørende området.