Men de fleste av oss er likevel ganske tradisjonelle og forsøker å plassere tingene i skap eller i boder.
Arkitekten til denne huseieren ville det helt annerledes. Her ble gulvet bygget som en gigantisk leketøyskasse, som fungerer som lekeplass på dagtid og som sittegruppe på kveldstid.
For arkitektene i Austin Maynard Architects var hele prosjektet snakk om å alliere seg med barnet og dets glede ved å rote.
- Trikset er å jobbe med det kaoset barnet skaper, i stedet for å forsøke å lære barnet å være ryddig, forklarer Austin Maynard.
PÅ KVELDEN: Når barna har lekt fra seg er det de voksnes tur til å ta over lekekassen og omgjøre den til en sittegruppe. Foto: FOTO: Peter Bennetts
Den opprinnelige fasaden og to av rommene ble beholdt, mens et stort åpent hagerom skiller den nye og den gamle strukturen.
Husets bakfasade vender mot den mest solintensive retningen. Eieren opplevde det ubehagelig å oppholde seg på denne siden mens solen var på sitt høyeste.
ÅPENT: Arkitektene var bevisste på at huset skulle leve med dagsrytmen og klimaet, derfor ble det blant annet satt inn store skyvedører i glass i fasadene. Foto: FOTO: Peter Bennetts
ARBEIDSROM: Ett av rommene i det opprinnelige bygget ble gjort om til arbeidsværelse, med et stort vindu som vender inn mot atriumet som er anlagt mellom det gamle og nye bygget. Foto: FOTO: Peter Bennetts
En grunnleggende tanke hos arkitektene da de skapte interiøret, var at korridorene skulle være noe mer enn bare tilførselsveier mellom rommene. For Maynard og hans kolleger hadde gangene ingen verdi om de bare skulle være tomme.
- Vi liker å gi korridorene en dobbel funksjon, derfor opptar kjøkkenet deler av den tidligere gangen, forklarer han.
Det innebærer at deler av det arealet kjøkkenet opprinnelig okkuperte har blitt brukt som oppholdsrom.
RETT UT: Det er brukt mye glass i fasadene, og med dører som kan skyves til side. Det gir rask og enkel tilgang til utemiljøene, som her fra kjøkkenet og spiseområdet.
De perforerte trappene og etasjeskillerne har også skapt et lydmiljø som gjør at stemmer bærer mellom etasjene og ikke stoppes av massive trapper og gulv.
TRAPPER I METALL: Ved at det er brukt perforert metall i etasjeskillere og trapper, skapes det et lydmiljø som gjør det enkelt å kommunisere mellom etasjene. Foto: FOTO: Peter Bennetts
Baderommet var lite, og størrelsen på det ble ikke endret på under ombyggingen. Men likevel har det blitt større.
PLASSBYGGET: Badekaret i fiberplast ble bygget etter mål, for å minimere stedene hvor det kunne samle seg opp skitt og støv. Foto: FOTO: Peter Bennetts
Ett av grunnprinsippene for Austin Maynard Architects er bærekraft. Det løper gjennom i alle deres prosjekter, så også i dette huset.
- Vi designet huset slik at det kunne dra mest mulig nytte av sollyset og klimaet, slik at blant annet oppvarmings- og kjølebehovet reduseres.
Yttertaket er hvitt, for å reflektere mest mulig av sollyset, og på den måten redusere den innvendige varmeproduksjonen om sommeren. På taket til tilbygget er det også montert solcellepaneler.
En stor vanntank er gravd ned for å samle regnvann, som igjen brukes i husets vannklosetter og til hagevanningen.