I en samtale i hennes kontor en dag, sa jeg at jeg ville gjøre arbeid om proteinutvikling. Hun var skeptisk, av pragmatiske årsaker. "Er det den typen arbeid som folk vil ønske å finansiere?" spurte hun. Jeg smiler idet jeg husker det, men inntil da hadde hun forsøkt å modifisere enzymer ved å tenke nøye på effektene visse endringer i aminosyresekvensene burde ha.
Hun og studentene som jobbet sammen med henne, fant snart at det var mye vanskeligere å forutse virkningene av utformede endringer enn de hadde trodd. Det var da hun gjorde skiftet til det som er kjent som styrt evolusjon . Ideen her, er at ved å anvende nøye designet biologisk seleksjon på store ansamlinger av ulike gener, som kommer fra et passende designet utgangssted, skulle vi være i stand til å finne den 'en-i-en-milliard' varianten som gjør det vi ønsker. Om vi gjør det, kan vi gjøre en million varianter av den ene og gjenta det.
Det er også passende at ord som "design" og "styrt" er knyttet til deres arbeid. Sannheten er at ved mye hardt arbeid og nøyaktig omtanke, oppnådde de hva tilfeldige prosesser aldri ville fullføre på egen hånd.
Like sant er at selv disse stjerneforskerne ikke har funnet en måte å lage fra bunnen proteiner som konkurrerer med dem vi ser i tusenvis i levende celler. Som Frances Arnold en gang sa med beundringsverdig åpenhet: "Fremdeles, til dags dato, har arbeidet med å generere nye katalysatorer i hovedsak demonstrert at vi er gode til å lage dårlige enzymer. å lage gode enzymer vil kreve et helt nytt nivå av innsikt, eller helt og holdent nye metoder."