Smerte er i utgangspunktet et varsel om at noe er galt. Utfordringen blir å finne ut hva dette kan være slik at årsaken(e) kan fjernes. Det er ofte lettere sagt enn gjort, og mange må ty til ett eller annet medikament for å dempe smerten. Selv om medikamenter i noen tilfeller kan være førstevalget, har de ofte negative bivirkninger, noen ganger alvorlige. Det er derfor viktig å vite om alternativer, særlig hvis smertene er kroniske. Det første stedet man bør begynne å lete etter årsaker, ligger i livsstilen.
Mennesket er fra naturens side under normale tilstander ment å være smertefrie, men uten et nervesystem som advarer oss mot farer ville vår art ikke kunnet overleve. Vårt avanserte nervesystem er blitt til i løpet av en utviklingshistorie som har tatt mange millioner år, og evnen til å føle smerte har vært en forutsetning for vår overlevelse.
Smerte er et faresignal som maner oss til handling, slik som å trekke oss bort fra ild eller farlige dyr, akkurat som vi har en naturlig frykt for høyde. Uten tilbørlig respekt for ild, farlige dyr eller høyde ville mange flere miste livet fordi de undervurderte faren. Det ville derfor ha redusert våre forgjengeres mulighet for å overleve.
Man kan sammenlikne en smertetilstand med et kar som fylles med vann fortere enn det renner ut gjennom avløpet i bunnen. Når karet er fullt, renner det over, og vi kjenner smerte. Dersom vi kan stanse fyllingen og/eller få et større utløp, blir karet aldri fullt – og vi holder oss smertefrie. For å få til dette er det sentralt å begynne med livsstilen.
I en studie publisert i 2010 har amerikanske forskere sett nærmere på slitasjegikt, altså slitasje og betennelse i et ledd og tilgrensende bein. De påpeker at slitasjegikt ikke bare handler om aldring eller mekanisk stress på leddene. I stedet ser det ut til at denne lidelsen handler om forstyrrelser i kroppens stoffskifte av samme type som man ser ved hjerte- og karsykdom, diabetes, forhøyet konsentrasjon av fettstoffer i blodet, høyt blodtrykk og insulinsresistens. Ikke uventet er slitasjegikt blitt koblet til disse sykdommene.4
Den tyskamerikanske forskeren og pioneren Rodolfo Low (1912–98) har lenge påpekt at et jevnt blodsukker er avgjørende hvis man skal kunne motvirke migrene.5,6 Dersom maten man spiser, er dominert av karbohydrater, er hjernen avhengig av konstant tilførsel av glukose, og blodsukkerfall kan derfor utløse migrene.
Lavkarbokosthold med mye fett (ketogene dietter) er også nevnt i vitaminforskeren Steve Hickeys oversiktsbok om hvordan man kan forsøke å bli kvitt migrene med kosthold.7
Kroniske smerter omfatter oftest inflammasjon (betennelse). Disse kan dempes ved hjelp av langkjedete, flerumettede fettsyrer. Effekten skyldes omega-3-fettsyrer, som demper betennelser, mens omega-6-fettsyrer øker dem (se ramme). For å holde kroppen frisk og smertefri, må det være balanse mellom disse fettsyretypene. Det vil si at man ved å øke inntaket av omega-3- og eventuelt redusere inntaket av omega-6-fettsyrer, kan motvirke smerter.
Beregninger viser at tradisjonelle folkeslag som jegere og sankere generelt har fått i seg omtrent like mye av de to typene fettsyrer, eventuelt noe mer omega-6-fettsyrer, slik at forholdet mellom omega-6- og omega-3-fettsyrer var omtrent 1-2:1.9 Når det gjelder fettsyresammensetningen, avviker dagens vestlige kosthold sterkt fra det et mer balansert steinalderkosthold ga. Årsaken er at de fleste i dag får i seg mye omega-6-fettsyrer fra kornprodukter, margarin og myke planteoljer (soya, solsikke).
Vårt samfunn er preget av inaktivitet, som regnes å bidra til generelt dårligere helse og funksjonsdyktighet i hverdagen. For å gi en oversikt over potensialet i fysisk aktivitet for å holde seg friskere har en gruppe norske og svenske forskere utarbeidet Aktivitetshåndboken: fysisk aktivitet i forebygging og behandling.12 Boka oppsummerer effekten av fysisk aktivitet i forebygging, behandling og habilitering/rehabilitering av en rekke sykdommer og tilstander. Den fokuserer også på atferdsendringer.
Fysisk aktive levevaner kan redusere smerte og øke funksjonen hos eldre pasienter med slitasjegikt. Både kondisjonstrening og dynamisk styrketrening fører til mindre smerte og bedre funksjon. I begynnelsen gjør det imidlertid mer vondt å trene. Smertelindringen kommer først etter noen uker.12, s. 225
Ved leddgikt (revmatoid artritt) finnes det dokumentasjon for at moderat intensiv trening fører til forbedret styrke og kondisjon uten at smerter, sykdomsaktivitet eller leddødeleggelse øker. Leddbevegelsen bør kontrolleres regelmessig og trenes ved behov. Anbefalingene for styrke- og kondisjonstrening skiller seg ikke fra dem som gis til resten av befolkningen annet enn at treningen bør innføres forsiktig. Intensiteten må tilpasses sykdommens forløp, og eventuelle smerter i startfasen krever spesiell oppmerksomhet. Egnede trenings- og mosjonsformer er sykling, langrenn, turgåing, stavgang, vanngymnastikk, dans, lett mosjonsgymnastikk og styrketrening.12, s. 511
I VOF nr. 1/2011 skrev vi om erfaringer og forskning på jordkontakt.14 Mennesket hadde i fortiden direkte kontakt med underlaget når de sov og hvilte og gikk barbeint inntil de begynte å bruke sko av materialer som leder godt, som skinn.
Ved å tilføre elektroner gjennom jordkontakt påvirkes vi positivt på en rekke måter. Det bildet som tegner seg fra kontrollert forskning og omfattende erfaringer, er svært lovende. Av spesiell relevans for kroniske smerter er det funnet positive virkninger ved å15, s. 10-11
Våre forgjengere levde under ekvatorial sol, som sørget for at huden dannet store mengder vitamin D hver eneste dag. På sydligere breddegrader er det enkelt å få nok vitamin D ved å være ute i sola noen minutter hver dag. Vi som lever i nordlige strøk, får ikke nok vitamin D via sollys i den ”mørke årstida” fra september til april. Derimot kan vi enkelt øke inntaket av dette vitaminet ved hjelp av kosttilskudd.
En rekke nyere studier viser at mangel på vitamin D kan være årsak til kroniske smerter. For eksempel viste en liten britisk korrelasjonsstudie at kvinner fra Sør-Asia med kroniske smerter ofte manglet vitamin D. Mangel ble her definert som serumkonsentrasjon <26 nmol/L).19
I en studie av 7000 voksne briter av europeisk herkomst ble det funnet sammenheng mellom lave nivåer av vitamin D og kroniske smerter hos kvinner, men ikke hos menn. For kvinner varierte forekomsten med konsentrasjonen av vitamin D. De som hadde et nivå i intervallet 75-99 nmol/l (som anses nødvendig for friske knokler), hadde den laveste forekomsten av smerter (8 %). Kvinner med lavere nivåer enn 25 nmol/l opplevde betydelig mer smerter (14 %).20
I en studie fra USA ble det funnet sammenheng mellom utilstrekkelige nivåer av vitamin D og bruk av opiumsliknende medikamenter mot kroniske smerter. De som hadde mindre enn eller lik 52 nmol/L vitamin D i blodet, brukte nesten dobbelt så store medikamentdoser som de som hadde over 52 nmol/L. Gruppa med lavest nivå hadde brukt medikamenter lenger enn de med normalt nivå (71 vs. 44 måneder). Medikamentbrukerne med lite vitamin D i blodet rapporterte også om dårligere fysisk yteevne og en mindre positiv oppfatning av helsa.21
Disse tre studiene sier ingenting om årsak og virkning (kausalitet), men støtter opp under hypotesen om at det kan være en kausal kobling mellom et lavt nivå av vitamin D og kroniske smerter. Sett i sammenheng med annen forskning virker det derfor sannsynlig at vitamin D bidrar til å motvirke kroniske smerter.
Mye av forskningen har fokusert på smerter i muskel- og skjelettsystemet. Leavitt fant 22 kliniske studier som omhandlet slike smerter og vitamin D-status og oppdaget at 48-100 prosent av pasientene hadde for lavt nivå av vitamin D. I de fleste av studiene ble 52 nmol/L brukt som øvre grense for å definere mangel. Gjennomsnittlig 70 prosent av de 3670 undersøkte pasientene hadde lavere nivå enn dette.22
Forskning viser også at kosttilskudd kan være effektive mot smerter. For eksempel førte tilskudd av vitamin D til bedring av symptomene hos 95 prosent av vel 300 kvinner med kroniske smerter i nedre delen av ryggen. Samtlige av de som hadde lavest nivå av vitamin D ble bedre. Ryggplagene hadde vart i over seks måneder før studien, og de hadde ingen kjent årsak.23
Sola er hovedkilden til kroppens produksjon av vitamin D, som også finnes i tran og feit fisk som laks og makrell, samt i smør og margarin tilsatt vitamin D. Det er også mulig å øke nivået ved å ta solarium. I tillegg finnes en rekke ulike kosttilskudd med vitamin D (piller, munnspray og dråper).
Norske myndigheter har i liten grad tatt lærdom av vår evolusjonære tilpasning. Nasjonalt råd for ernæring (NRE) anbefaler et kosthold dominert av karbohydrater, og selv om Norge er verdens mest elektrifiserte land, foreligger ingen politikk for bedre jording av innemiljøet.
I Norge tillater ikke myndighetene at vitamin D selges fritt i høyere doser enn 10 µg, mens andre lands myndigheter tillatter doser på 50-125 µg. Heldigvis er det tegn til at myndighetene ser betydningen av trening for å motvirke smerte, men mye gjenstår før skoleverket og samfunnet strukturelt blir lagt til rette for daglig mosjon.