Et nærmest overmenneskelig terror angrep i Norge, angivelig utført av ett menneske alene lykkes å sette det indre norske forsvaret ute av spill inntil han var ferdig med sitt angrep. Nøyaktig slik som skjedde i USA etter 11.9.2001, gikk den norske statsmakten i fullstendig alarmberedskap og militariseringen av samfunnet har blitt en konsekvens. En kunne nesten tro at det var en ønsket unnskyldning for å kaste seg aktivt inn i den globale terror krigen. Det er mye penger å tjene ved å tilby trygghet, sikkerhet, velferd og stabilitet i en tid preget av farlig sosial kaos.
I dag er alle politiaksjoner, bevæpnet og med overveldende militær slagkraft. I enkelte aksjoner, som for eksempel hus utkastelse møter de opp i overlegen flertall mens de samtidig synes aldri å ha tid til å etterforske overfall og vold. Vi er alle overvåket fra topp til tå men likevel ser det ut som om mennesker med onde hensikter får fritt spillerom. Det er noe som skurrer i samfunnets maskineri.
På den andre siden har vi sett at vitenskapelig oppdagelser som utfordrer fortidens antatte sannheter står i kø og butter opp i mot mye av det vi har lært er sant, riktig, godt og selvfølgelig. Mange av disse når ikke ut til massemedia men vi ser resultatene. Det introduseres nye teknologiske løsninger inn i samfunnet som aldri før. I dag lar det seg gjøre å lage en jetmotor på en 3-D printer. Implikasjonen at vi vil en dag kunne lage hva som helst med denne teknologien vil revolusjonere menneskets evne til selvstendighet – dersom teknologien frigjøres ut til alle.
Vi har et globalt nettverk med informasjon som deles fritt på Internett og skaper eksponential vekst i forståelse og innsikter som ikke før var mulig. Vårt potensiale for å dele viten og kunnskap er nå blitt grenseløs. Over hele Jorden er det millioner med mennesker som står i gaten og demonstrer for frihet, rettferdighet og sannferdig informasjon.
I filmen, «The Matrix» vies det veldig mye plass til dette viktig «Hvorfor spørsmålet» i forhold til våre valg. Vi kan aldri se forbi våre valg uten å kunne svare spørsmålet, «hvorfor» vi velger det vi gjør. Intensjonen med dette skrivet og innleggene som følger er å tilby et svar på «HVORFOR» ting er slik de er i dag.
Fordi alle har hatt det godt og vondt så har vi alle en felles plattform for å diskutere og forstå godhet og ondskap. Det jeg forsøker å gjøre her er å komme forbi religiøse forestillinger, New-Age forestillinger og kulturell forestillinger ved å henvende meg og deg til enkle prinsipper som bygges ut. Da jeg satte i gang med dette prosjektet, ble jeg selv forbløffet over hva som ble tydeliggjort og hva som er konsekvensene av mine funn.
Istedenfor å skrive lange og tunge artikkeler, har jeg tatt meg tid til å lage to lyd-artikkeler på YouTube. Til sammen gir jeg likevekt av tid til å beskrive begge sidene av denne dette dualistiske forholdet hver for seg. De opptar oss alle på en eller annen måte. Her fremkommer det ideer du kanskje ikke har tenkt på før du hører de. Noen av disse kan provosere dine eksisterende trossystemer og overbevisninger. Ta deg likevel tid til å lytte til begge i sin helhet fordi denne informasjon går ikke til angrep på noen institusjoner, kulturer eller individer. De går bare til angrep på usannheter. Når løgnene er borte vil institusjonene, kulturene og individene stå igjen i en ren essens fri for forurensning.
Menneskets potensiale til å utøve og utvise ekstrem voldelig atferd og ekstrem fremragende atferd er uomtvistelig. På den ene siden har vi mennesker som dreper og lemlester, torturer andre fordi de får godt betalt for det. På den andre siden har vi barn som viser stadig vekk at alderen spiller liten rolle når det kommer til kunstriske prestasjoner så vel som vitenskapelig oppfinnelser. Begge sider av kartet for menneskelig prestasjoner er EKSTREME. Ingen kan fornekte det. Ensidig bruk av begrepet gjør et forsvar for å bevare «Normal» mens normal er faktisk middelmådig i prestasjonskurvens to ytterligheter. Vi glemmer ekstrem fremragende for å sette fokus på ekstrem voldelig.
Hvordan kan du ha toleranse for alle mennesker når du ikke har toleranse for at de gir deg smerte? Naturlig spørsmål vil jeg anta. Mitt svar er at du tolerer mennesket men du tolerer ikke deres handlinger. Et menneske som utøver ondskap kan vi ikke ha toleranse for på innsiden av samfunnet dersom det samfunnet skal ha det virkelig godt. Det er ingenting godt i det å ha frykt for andres voldelige tendenser. Deretter er det to akseptable alternativer. Jeg tror ikke på straff, men jeg tror på læring og utvikling. Derfor mener jeg det er to valg som gjelder for den voldelige. Rehabilitering eller avvikling. Rehabilitering må bevises gjennom atferd og gjennom frivillig å bruke sin tid og sine krefter på å gjøre de jobbene som ingen andre liker å gjøre eller påføre vitalitet til samfunnet og miljøet på en aller annen måte.
Enkelte lider av den forestilling om at et liv uten konkurranse, der alle er gode mot hverandre vil bli kjedelig. Tvert i mot. Spenningssøkende mennesker vil ha så mye spenning de kan ta innover seg i godhet. I krig, intriger, jakten og kampen er det også spenning men konsekvensen er å sitte igjen med mareritt og dårlig samvittighet fordi ingen hjerte tåler eller ha godt av å ta livet av en annen. Det er ikke rart at den moderne soldaten sitter igjen med sin egen trauma som prisen å betale for et liv i spenning. Det er rett og slett for primitivt for et intelligent menneske.