Jeg går ikke frivillig på noe jeg vet er dårlig, men noen ganger er det på sin plass å be gamle helter om å pensjonere seg. Andre skulle ikke ha stått på en scene i det hele tatt. Enkelte konserter har jeg vært på som konsertanmelder, og da kan alt skje.
Mange kom nok for å høre «Tears In Heaven» og «Layla». «Unplugged» var fortsatt ferskvare og Eric Clapton fikk mange nye fans. Clapton spilte bare blues denne kvelden – og det til det fulle. Jeg ble lamslått av konserten, og selve høydepunktet kom under Eddie Boyds «Five Long Years». Clapton måtte ta seg en pause og la bandet overta. Han datt ned i en stol og så sliten ut, men så reiste han seg og spilte som en gud igjen.
Bowie åpnet bra, fikk et sukkertøy i øyet og ble forbanna. Heldigvis fortsatte han. Og den store seieren kom med «Heroes». Det føltes som om Bowie ikke bare vant denne kvelden, men fikk også understreket en gang for alle hvilken enorm betydning han har i musikkhistorien. Alt i løpet av seks minutter.