Rapporter har vist at mye av frafallet ved barnehagelærerutdanningen skjer i løpet av første året i utdanningen. Med utgangspunkt i disse rapportene, egne erfaringer som barnehagelærerstudent og motivasjonsteori ønsket jeg derfor å undersøke hvilken betydning første praksisperiode har for barnehagelærerstudenter sin motivasjon til å fullføre utdanningen. Masteroppgaven bygger på semistrukturerte kvalitative intervjuer med studenter i første året av barnehagelærerutdanningen. Jeg har gjennomført to intervjurunder, der informantene har blitt intervjuet før og etter første praksisperiode ved utdanningen. Totalt var det fire informanter som meldte seg til undersøkelsen, hvorav tre ble med videre til andre intervjurunde etter praksisperioden. Masteroppgaven viser informantenes refleksjoner, forventninger og fortellinger om ulike aspekter ved første praksisperiode ved barnehagelærerutdanningen. Målet med masteroppgaven har vært å peke på ulike faktorer i praksisperioden som kan ha betydning for studentenes motivasjon til å fullføre utdanningen. Oppgaven argumenterer for at det er flere faktorer i praksisperioden som spiller en rolle for informantenes motivasjon til å fullføre utdanningen. Disse faktorene handler om gode relasjoner, støtte, trivsel, opplevd kompetanse og selvbestemmelse. Masteroppgaven kan ikke ses som en endelig forklaring på første praksisperiodens betydning for motivasjon til å fullføre utdanningen. Oppgaven belyser den enkelte informant sin fortelling og refleksjon om første praksisperiode, og viser til ulike situasjoner som har hatt betydning for informantenes motivasjon. For å belyse og diskutere det innsamlede materialet har jeg i denne oppgaven støttet meg på selvbestemmelsesteori, teori om mestringsforventning og tidligere forskning. Det er disse teoriene og den tidligere forskningen, i tillegg til mine tolkninger av informantenes fortellinger, som ligger til grunn for kunnskapen som er produsert i denne oppgaven.