Da paret fant ut at de ventet barn ble de overlykkelige. De bestemte seg for å kalle sin første sønn Dewey, og planla alt til det nye familiemedlemmets ankomst.
«De kunne ikke se så mye på ultralyden og det så kanskje bare ut som om han ville bli født veldig liten. Men etter hvert som Dewey vokste, ble det verre og verre.»
Etter 39 uker måtte legene gjennomføre akutt keisersnitt. Katie fikk holde sønnen i et lite sekund, før han ble hastet avgårde til intensivavdelingen.
Legene fortalte paret at sønnen ble født med klumpføtter og misdannelse i halsen som forventet, men at tilstanden var langt verre enn de hadde sett for seg.
«I løpet av de første 2 ukene fikk han bare en diagnose av legene: diabetes. Men så oppdaget de at kromosom 6 og 10 hadde byttet plass. I bunn og grunn hadde han flere genetiske og kromosomale abnormiteter.» sier Katie.
Da Dewey kom tilbake til sykehuset for en undersøkelse, tok det hele dessverre en ny, mørk vending. Dewey hadde akutt behov for en hjerteoperasjon, men dessverre døde gutten – bare 4 måneder gammel.
Dagene og månedene gikk, men Katie var fortsatt lammet av de mørke tankene. Hun kunne ikke forstå at hun hadde mistet barnet sitt. Nå var det bare et stort hull i hjertet hennes.
«Mens vi var på sykehuset, ble vi gode venner med alle de fantastiske sykepleierne der.» forteller Katie.
Det viste seg at en baby ved navn Braxtel ble født på sykehuset samme uke som Dewey. Braxtel hadde aldri kommet seg hjem fra sykehuset. Han hadde alvorlige pusteproblemer, men var på bedringens vei.
En av sykepleiere Katie hadde blitt kjent med, tenkte umiddelbart på henne da Braxtels situasjon ble mer akutt.
De spurte om Katie og Josh var interessert i å adoptere, og paret bestemte seg for å møte Braxtel noen dager senere.
«Som vår Dewey, lå Brax i en respirator og hadde masse slanger og tuber overalt. Når legene gikk gjennom tilstanden hans, så vi på hverandre og nikket. «Vi klarer dette». Når det gjelder vår sønn, var det ingen sjanse for at tilstanden kunne bli bedre. Men for Brax var det håp.» forklarer Katie.
Braxtels biologiske foreldre kunne ikke ta vare på ham, og hadde ikke råd til alle de medisinske utgiftene.
Paret kunne ikke vært lykkeligere, og de sier at ekteskapet deres har blitt mye sterkere etter alt de har vært gjennom.