På lørdag skal jeg holde foredrag om arbeidsmarkedet i Nord-Norge for en gjeng ambisiøse videregåendeelever fra hele landet i Tromsø. Jeg ble sittende å reflektere over dette på vei hjem fra Oslo til Tromsø - hva er det som er så bra med arbeidsmarkedet i den nordligste regionen? Den byen jeg forlot har sitt, sammen med mange andre storbyer i verden. Pulserende liv, flere innbyggere og en større variasjon av arbeidsmuligheter – på papiret i hvert fall.
Nord i Sør, Nordlandskonferansen og Agenda Nord-Norge representerer til sammen 6 dager med optimisme i løpet av året. Resten av dagene i året takles veien til målet, og den veien er humpete. Vi er langt fra fredet, vi har haugevis med konflikter, de fleste får jeg servert daglig fra landsdelens digitale aviser, og bra er det. Å late som om alt er rosenrødt hver dag er å skyte seg selv i foten – men å ha en grunnleggende optimisme er oppskrift på suksess.
Noe jeg også har opplevd i de siste årene som arbeidstaker i Nord-Norge er et større handlingsrom. Jeg føler meg heller ikke like mye som ”bare en i mengden” på samme måte som jeg gjorde i Oslo. Det er et mindre miljø, på tvers av bedrifter, noe som gjør det enklere å være tverrfaglig i praksis. Det er rom for nye ideer, og det er vilje til å sette dem ut i live.
I en undersøkelse fra European Employee Index i 2013 står det følgende: ”Norge er bra. Men Nord-Norge er mye bedre”. Ingen har så høy arbeidsglede som nordnorske arbeidstakere. Dette er et underkommunisert punkt som er av stor betydning for en fortsatt blomstrende økonomi. ”Arbeidsgleden er todelt. Motivasjonen får deg til å prestere, trivsel er det som bygger lojalitet og som får deg til å bli”. I rest my case.
Å fortelle videregåendeelever om næringslivet i Nord-Norge er overraskende enkelt å selge, fordi det er det. Det er inspirerende å kjenne at du er med å bygge noe større, nesten som i vandrehistorien om vaktmesteren fra NASA som ble spurt av daværende President Kennedy om hva han gjorde. ”I’m helping NASA to put men on the moon”.
Jeg kjenner at jeg er med på å bygge landsdel. Vi trenger flere byggesteiner som er motiverte og dedikerte gjøre om stemningen av optimisme og fremtidstro til virkelighet, da må vi ta vare på verdiene som gjør at det skiller seg ut.