Og ja, jeg skulle også ønske jeg var enklere noen ganger. Men jeg lover deg at om du blir kjent med meg og kommer tett inn innpå meg, så kommer du til å bli veldig , veldig glad i meg. For jeg har skikkelig mye kjærlighet inni meg, jeg må bare bruke den rett.
Noen ganger når jeg leser bloggen din og du skriver om innlegg som har med venner og det sosiale rundt deg så virker det som at det er sykt vanskelig å bil ordentlig "venn" med deg. Ja, easy peasy sikkert å bli ebm bekjent av deg og hilse på deg på en random fest, men jeg tror det er litt mer arbeid i å faktisk bli kjent med deg, henge med deg på fritiden, og gå under kategorien "venn" av deg.
Når jeg leser innleggene dine så tenker jeg bare "jeg kunne ikke vært venn med henne". Ikke fordi du ikke virker grei og sånn, men fordi som du selv sier så virker du veldig kompleks. Litt vanskelig å bli kjent med, litt vanskelig å nå inn til osv. Man må liksom være en kliss lik deg for at det skal funke. Og det tror jeg ikke det er så lett å være.
Jeg tror alle mennesker er komplekse - men på ulike måter. Folk er kompliserte, og sånn er det, men jeg tror folk har ufattelig mye å by på om man bare har et åpent sinn og gir folk en sjanse. Alle har ulike personligheter og ulike bakgrunner, ting som har preget dem og gjort dem til den de er. Den som først virker som den mest basice, uinteressante personen, kan vise seg å være den mest spennende du noensinne har møtt. Derfor tror jeg ikke det å være kresen på mennesker, det å ha som mål å omgås folk som er lik seg, er sunt - jeg tror det er noe man kan ha nytte av å jobbe med. Man vet aldri hva som skjuler seg bak noens fasade.
Du virker som en person med en utrolig kul og egen personlighet, og det burde du være stolt av! Føler det er altfor få, slik samfunnet er blitt, som tørr å utforske for å finne seg selv. Hvis du er interessert i å bli kjent med flere i Oslo hadde det vært veldig morsomt å møte deg, så bare ta kontakt:)
Leste ikke bloggen din fast når du bodde i Førde, men ble tipset om deg igjen nå for noen få måneder siden - og jeg må bare si utviklingen du har hatt som person er FANTASTISK. LA deg selv vokse, LA deg selv strekke deg etter nye mennesker, nye tanker og nye levemåter. Å utvikle seg og å "forandre" seg er to svært nærme, men likevel så ulike ting. Aldri la noen få deg til å tenke at å utvikle seg og å vokse er noe negativt, da er det er bare de som henger etter selv, og er trangsynte. Ville nevne det siden jeg har sett mange komme med kritikk til at du har fått nye mennesker i livet ditt og en annerledes stil enn tidligere. Men jeg ville egentlig bare si at jeg GJERNE vil bli venn med deg. Jeg synes du virker som en dritkul jente, rett og slett - og jeg vet vi har mye til felles. Flytter selv til Oslo (fra Bergen) nå til høsten, så kanskje jeg treffer på deg en gang på gaten eller på byen? Det hadde hvertfall vært cool.
I går var jeg på premierefest med Bloggerne, og for fjerde gang siden jeg flyttet til denne byen satt jeg på Teatro med produksjonen av Bloggerne rundt meg, med første episode av kommende sesong på skjermen fremfor meg. Sesong 9. Den viktigste delen av livet mitt dokumentert... Takk, Bloggerne. Dere lurer på hvordan det føles, skal jeg si dere, jeg satt og smilte fra øre til øre på Teatro i går. Gårsdagens episode? Den ble filmet i januar, og jeg vet ikke, det gjør ikke vondt å se på for meg. Det var det, nå er nå, jeg måtte gjennom den perioden i livet mitt for å komme dit jeg er nå. En dag jeg våknet, etter bruddet, sa jeg til meg selv at nå, nå gir du slipp. Gi slipp på alt som var, alt som ikke var. Slipp nå.
Og nå tilhører ikke hjertet mitt han lenger. Det har det ikke gjort siden den dagen jeg bestemte meg for at jeg måtte løpe. Det gjør ikke vondt lenger, selv ikke å se at vi kjøpte et stuebord sammen på TV, som for øvrig var altfor høyt i forhold til sofaen. Ha ha. De vakre minnene tar jeg med videre, og de vonde minnene? De har blitt om til vakre erfaringer. Aldri angre på noe i livet ditt. Aldri gjør det.
Det å komme seg over noen som en gang hadde stor makt og som ikke var bra for deg, er en veldig styrkende følelse. Føler meg enda litt som wonderwoman etter at jeg kom meg over en som hadde meg rundt lillefingeren. Og nå er jeg sammen med verdens fineste fyr. Setter dobbelt så stor pris på å ha en som er god etter å ha hatt en som var destruktiv. Slik er jeg takknemlig for den vanskelige tiden mellom. Glad for å se at det går så bra med deg også. Girlpower. <3
Helt enig med den over, det er et flott tankesett å ha, vis for alderen. Veldig riktig og godt å ta med deg på veien videre. Lykke til på reisen din. Den blir magisk uansett 