Det tok jammen et år det, før det skjedde noe i bloggen her. Men nå er den børstet støv av igjen. Vi har vært i gjennom vel ett år som sauebønder. Og det er veldig kjekt å ha vært rundt. Ikke sånn å forstå at vi er utlærte (det blir man vel ikke noen gang, noe sted?), men vi har en viss følelese av hvordan ting ser ut.
I kveld har vi hatt fostertelling igjen. Vi har 99 vinterfora sau i år, fordelt på påsett, gimrer og søyer. Emil og jeg hadde et veddemål om hvor mange lam vi trodde det ville bli telt til – Emil tippa 190, mens jeg tippa 200. Det ble telt til 203 lam her i kveld, så den seieren innkasserer jeg.
Det er samme teller som i fjor, Noel, og vi er veldig fornøyd med jobben han gjør. Vi hadde litt forbedring å gjøre fra sist – det gikk særlig på hvordan vi fikk sauen inn til scanning, med et så jevnt flyt som mulig. Tror vi hadde en bedre løsning på dette i år.
Ellers har vi prøvd oss som inseminatører i år. Både Emil og jeg har vært på kurs, og var ille spente på hva vi skulle få til. Vi hadde 31 doser, av dem var det 8 som gikk opp igjen, så det var spennende med resten. Totalt er det 22 sau hvor inseminering har vært vellykket, og det er telt til 50 lam herfra. Av de 50 er det noe suffolk, og noe blæsa, resten NKS – blir spennende å se hva vi ender opp med til slutt 🙂
Vi fikk hjelp av Anders og Jon Olav – veldig glad for det, 4-5 stk er helt perfekt til en sånn jobb. Og så – endelig – var tid for å fylle forhekkene med mat igjen. Her var det mange jenter som hadde planer om å si opp avtalen med Emil og meg, så vi skulle nok ikke vente særlig lenger med maten nå. Og lite er vel så trivelig som å høre og se som sau som spiser og koser seg. Roen senker seg og bare godlyder å høre <3
Dette innlegget ble skrevet i ... og annet, fjøs, fostertelling, Øvre Fauske, sau og merket fostertelling, 2. mars 2016 av Anneli.