Det hender av og til at noen sier til meg: ”Takk for at du finnes.” Det er få ting som gjør meg så glad som akkurat det. Av og har noen også sagt at de takker Gud for meg, og da blir jeg fylt med en stor takknemlighet. For det betyr jo at noen ber for meg i takk til Gud, og det er virkelig flott å tenke på.
Dette gir ham stor frimodighet og trygghet. Det gir ham styrke til å komme gjennom vanskelighetene og tro på at han igjen skal få møte dem. Og om Paulus ikke skulle overleve, så vet han likevel at ordet om Jesus vil bringes videre ut i verden av andre trofaste kristne.
Den ortodokse kirken følger en annen kalender enn vår, og feiret sin påskedag 5. mai. Katedralen der var stappende full av troende som feiret Jesu oppstandelse påskenatt. Ved gudstjenestens begynnelse var kirken mørklagt, bare lyset på alteret brant. Og fra det lyset ble tusenvis av lys inne og ute tent, et hav av små lysstråler som uttrykk for troen på at Jesus lever, et synlig fellesskap av håp og tro.
Min kirke er forskjellig fra deres kirke og påskefeiringen er hos oss har et annet uttrykk, men det er den samme troen, og den samme Herren. Det er Jesus vi tilber og feirer.
Og når jeg så på påskedag ble invitert til å lese evangeliet på norsk, sammen med seks andre ulike språk, i katedralen langt nord i Romania, så ble dette et sterkt bilde på hvor nær vi står hverandre og hvor avhengige vi er av hverandre. Jeg takker Gud for dem, og jeg vet at de ber for meg. Hvilken styrke for min tro.
Paulus hadde denne vissheten når det gjaldt menigheten i Filippi, og det er min bønn og mitt håp at det skal gjelde troens folk også i dag: ”Fra første dag og helt til nå har dere vært med i arbeidet for evangeliet.
Her ser vi litt av den norske delegasjonen; Ole, LA2RR, sammen med de to ivrigste representantene fra Nkom.
Som dere vet har den Internasjonale radio amatør organisasjonen IARU (der NRRL er norsk medlem) bare observatørstatus på slike WRC’er (IARU er såkalt sektormedlem av ITU-R). Det vil si at vi ikke har lov å komme med forslag til tekst eller løsninger offisielt i møtene. Men heldigvis har vi en rekke nasjonale administrasjoner, slik som Nkom i Norge, som lar en radioamatør delta som delegat fra landet og da med full tale og forslagsrett innenfor det som i vårt tilfelle Nkom har vedtatt som norsk standpunkt. De aller fleste her nede i ITU vet allikevel at vi er radioamatører og representerer radioamaørrenes syn, men da har vi i alle fall ikke noen formelle hindringer. Uten denne form for støtte fra en del «velvillige» administrasjoner hadde vi ikke hatt noen sjanse til å få igjennom våre ønsker.
Foruten representanter for Nkom, består den norske delegasjon av representater fra departementet, fra forsvaret og fra norsk industri slik som Telenor Satellite Broadkasting som er involvert i en rekke satellite-saker og så undertegnede. På bildet ser dere meg sammen med de to ivrigste deltakerne fra Nkom like etter plenarmøtet på fredag.
Fra IARU sin side har vi hatt med deltakere fra alle tre regionene. Det er viktig siden mange av avgjørelsene blir tatt mellom de store organisasjonene som CEPT (den europeiske teleunion), CITEL (Nord og Sør Amerika), ATU (Afrika), APT (Asia) og RCC (de tidligere Sovjet-statene) og da er det viktig å ha folk som har tillit i disse organisasjonene. Vi har ikke hatt behov for å ha «full styrke» her nede hele tiden, men det er vanskelig å planlegge på forhånd, så noe overlapp blir det. De to første ukene ble IARU-teamet ledet av IARU President Tim VE6SH for så å overlate ansvaret til meg. Øvrige medlemmer er eller har vært Reinaldo YV5AM (President IARU Region 2), Faisal 9K2RR, (Visepresident IARU Region 1), Colin G3PSM, Hans PB2T, Ken JA1CJP, Bryan VE3QN, Tafa 6W1KI, Don ZL2TLL, Dale VK1DSH, Flávio PY2ZX, Ulrich DK4VW, Brennan N4QX og Jon WB3ERA.