title: Komission yhteisen kalastuspolitiikan valvontaa koskeva kertomus

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
exchange of information
fishing controls
fishing regulations
report

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO A tV -h ix -k * ie Bryssel, 18. 03. 1996 KOM(96) 100 lopuit. KOMISSION KERTOMUS YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN VALVONTAA KOSKEVA KERTOMUS YHTEISEN KALASTUSPOLITIIKAN VALVONTAA KOSKEVA VUOSIKERTOMUS I. JOHDANTO SISÄLLYSLUETTELO II. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT JA KÄYTETYT VOIMAVARAT 1. Kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat voimavarat 2. Kalastusalusten ja niiden toiminnan tarkastaminen ja valvonta III. SÄILYTTÄMISTOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN 1. Saaliiden rekisteröinti, arviointi ja tarkastaminen jäsenvaltioissa 2. Teknisten toimenpiteiden valvonta 3. Tarkastusten tehokkuuden kokonaisarviointi IV. MUUT POLITIIKAN OSA-ALUEET KUIN SÄILYTTÄMINEN 1. Markkinat 2. Kalastustuotteiden kuljetus 3. Rakennepolitiikka V. SEURAAMUKSET JA LAINSÄÄDÄNTÖ 1. Kansalliset oikeusjärjestelmät 2. Yhteisön oikeudellinen kehys 3. Yhteistyö VI. PÄÄTELMÄT Liite I Jäsenvaltiokohtaiset kertomukset Liite II Taulukot Liite III Satelliittivalvonta p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 2 - I. JOHDANTO Tämä kertomus täyttää neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 35 artiklassa säädetyn muodollisen velvollisuuden sekä avoimuuden ehdottoman vaatimuksen. Kyseessä on ensimmäinen varainhoitovuosi. Uuden järjestelmän käyttöönottoon liittyy väistämättä hankaluuksia. Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamissa tiedoissa on useita puutteita. On kuitenkin välttämätöntä tarkastella lähemmin uuden vuonna 1993 annetun valvontaa koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvia aloja. Vaikka säilyttämispolitiikasta voidaan laatia suhteellisen yksityiskohtainen yhteenveto, niin muista|osa-alueista|on mahdollista tehdä vain joitakin toteamuksia. Tämä kertomus ei koske kolmansien maiden tai NAFOn vesillä harjoitettavaa kalastusta koskevaa valvontaa. Tämä aihe on erittäin tärkeä niin kyseisen kalastuksen taloudellisen painoarvon kuin myös kansainvälisen politiikan kannalta. Valvontaan kuluu myös huomattava määrä komission ja jäsenvaltioiden varoja. Täten esimerkiksi NAFOn toimivaltaan kuuluva kalastus on parhaiten valvottua yhteisön kalastusta. Näitä asioita käsitellään kuitenkin yhteisesti muualla asiaan liittyvissä yhteyksissä (NAFO, neuvottelut Marokon kanssa). Tähän kertomukseen ei ole myöskään sisällytetty, paitsi poikkeustapauksissa, äskettäin valmistuneeseen yhteisön valvontakustannuksiin myöntämää tukea koskevaan kertomukseen (KOM(9 5)243, lopullinen, 9. 6. 95) sisältyviä tietoja. Varsinainen tekstiosa on valmistunut yhteistyönä. Liite I muodostuu jäsenvaltiokohtaisista arvioista ja liite II sisältää tilastotietoja. Liitteessä III tarkastellaan satelliittivalvontaa. p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi II. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT JA KÄYTETYT VOIMAVARAT 1- KALASTUKSEN VALVONTAAN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT Eri jäsenvaltioiden kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat voimavarat näkyvät taulukossa 1, mutta ne eivät ole sellaisenaan vertailukelpoisia. Tarkastusten ja valvonnan järjestäminen vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain. Joissain jäsenvaltioissa kalastuksen valvonnasta vastaa yksi toimivaltainen viranomainen, toisissa taas siitä vastaavat useat ministeriöt, jotka hoitavat myös muita kalastukseen tai edes merenkulkuun millään tavalla liittymättömiä tehtäviä (taulukko 2). Joissakin jäsenvaltioissa tämä toimivalta voidaan jopa jakaa kansallisen ja alueellisen hallinnon kesken. Nämä erot näkyvät erittäin moninaisina organisaatiomalleina vaihdellen suhteellisen hyvin järjestetystä ja ammattitaitoista työvoimaa käyttävästä yksiköstä huonosti yhteensovitettu)en erikoistumatonta henkilökuntaa käyttävien kansallisten ja alueellisten osastojen kirjoon. Kussakin satamassa työskentelevien tarkastajien määrä vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain. Joillakin mailla on käytössään useita tarkastajia yhtä satamaa kohti kun taas toisaalla yksi tarkastaja vastaa useista satamista. Käytettyjen inhimillisten voimavarojen vähäisyys joissain jäsenvaltioissa antaa aiheen epäillä yhteisen kalastuspolitiikan valvontajärjestelmän soveltamisen tehokkuutta. Useilla jäsenvaltioilla ei ole riittävää valvontavelvollisuuksien hoitamisessa tarvittavaa välineistöä, vaikka jotkut jäsenvaltiot ovat saaneet yhteisön rahoitusta voimavarojensa kehittämiseksi viimeisen viiden vuoden aikana. Joillakin jäsenvaltioilla ei ole edes ilmavalvontakalustoa, mikä heikentää merkittävästi merellä suoritettavien tarkastusten tehokkuutta. 2. ALUSTEN JA NIIDEN TOIMINNAN TARKASTAMINEN JA VALVONTA Suurin osa jäsenvaltioista on toimittanut tarkastustoimintaansa koskevat numerotiedot, mutta niiden vertaileminen on vaikeaa, koska tarkastusten laatua koskevat järjestelmälliset tiedot puuttuvat. Taulukossa 3 on esitetty satamissa ja merellä suoritettuja tarkastuksia koskevat numerotiedot, ja niitä on verrattu kalastuslaivastojen kokoon. p:\c3l\rapports\ctrl\report\tl - 4 - Iästä taulukosta käy ilmi suuret erot tarkastusten suorittamistiheydessä. Yhtenä syynä poikkeavuuksiin voidaan pitää itse tarkastuksen määritelmää, jolla voidaan tarkoittaa sekä pelkkää yleisluonteista tarkastelua että perinpohjaista tarkastusta. Asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 (13 artikla) säädetään myös mahdollisuudesta valvoa kalojen maakuljetuksia. Maakuljetuksissa on aina oltava mukana kuljetusasiakirjat, joista ilmenee lähetyksen alkuperä, lastin sisältö, ajoneuvon rekisterinumero, määräpaikka ja vastaanottaja sekä lastauspaikka ja -aika. Maakuljetusten valvonnan avulla viranomaisilla on mahdollisuus varmistua siitä, ettei hävitettäväksi tarkoitettua kalaa myydä uudelleen eikä alamittaisia kaloja viedä eikä myydä ulkomaille niiden alkuperää salaten; hygienian osalta on otettava huomioon, että kalan on oltava jäitettynä tai pakastettuna maakuljetuksen ajan, jotta kalan laatu ei huononisi merkittävästi. Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan toimittamissa kertomuksissa mainitaan kalakuljetusten satunnaiset tarkastukset, mutta niissä ei ole ollenkaan numerotietoja. Tanskassa tarkastuksia suorittaa kalastusviranomaisten lisäksi myös poliisi. Belgia ei anna yksityiskohtaisia tietoja asiasta, mutta näyttää valvovan tarkasti ainakin tuontiaan. Portugalin ja Ranskan kertomuksissa ei käsitellä asiaa ollenkaan. Saksan kertomuksen laatijan mielestä ei ole mitään syytä valvoa kalan maakuljetuksia. Jäsenvaltioiden välinen yhteensovittaminen on olennainen osa kalastusalusten tarkastusta ja valvontaa. Useimmat maat eivät kuitenkaan mainitse tätä asiaa kertomuksissaan. Ainoat poikkeukset ovat Yhdistynyt kuningaskunta, jonka kertomuksessa mainitaan tiettyjen sopimusten olemassaolo, ja Belgia, joka kertomuksessaan ilmoittaa vaihtavansa säännöllisesti tietoja Tanskan (modeemin välityksellä), Alankomaiden sekä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. On vielä pidettävä mielessä, että Tanskalla, Irlannilla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on kahdenväliset sopimukset Norjan kanssa. Olisi erittäin valitettavaa, jos nämä sopimukset olisivat ainoita; tällä hetkellä on kuitenkin mahdotonta tehdä kahdenvälisiä sopimuksia ja niiden sisältöä koskevaa katsausta (välitettävien tietojen luonne, toiminnan säännöllisyys, välitysmenetelmät jne). p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 5 Jäsenvaltioiden ja Komission YKP in valvonnasta vastaavista edustajista koostuvan valvonnan asiantuntijarykmän vuosikokouksissa kaikki jäsenvaltiot ovat korostaneet yhteensovittamisen ja yhteistyön lisäämis-ja parantamistarvetta. Komissio on tarjonnut jäsenvaltioille tukeaan, mutta käytännön vaikutukset ovat vielä olleet vähäisiä. III. SÄILYTTÄMISTOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN 1. SAALIIDEN REKISTERÖINTI, ARVIOINTI JA TARKASTAMINEN JÄSENVALTIOISSA Saaliiden valvonta perustuu kalastuspäiväkirjoihin, lastin purkausilmoituksiin ja myynti- ilmoituksiin. Jotkut jäsenvaltiot ovat halunneet sisällyttää kalastuspäiväkirjan ja lastin purkausilmoituksen tai lastin purkausilmoituksen ja myynti-ilmoituksen samaan asiakirjaan. Poikkeuksen muodostavat tietyt alusluokat, joiden osalta saaliiden arviointi perustuu näytteenottoon. "Palautettujen" asiakirjojen määrä vaikuttaa yleisesti ottaen suurelta vaikka tämä vaikutelma saattaa johtua ilmaisun "palautettu" erilaisista tulkinnoista (ks. taulukko 4). Missään kertomuksessa, Tanskan kertomusta lukuun ottamatta, ei tuoda esiin puutteellisista asiakirjoista mahdollisesti palauttamisessa hallintoviranomaisille. eikä viivästyksiä asiakirjojen aiheutuvia ongelmia Tietojen keräämisen jälkeen on löydettävä puuttuvat tiedot. Tähän vaiheeseen liittyy tavallisesti eri lähteiden tietojen vertailu. Jäsenvaltioiden tietojen keruu- ja varmentamistavoissa ja tehokkuudessa on havaittavissa merkittäviä eroja, vaikka virallisissa kertomuksissa pyritäänkin aina esittämään käytetyt menetelmät suotuisassa valossa. On myös selvää, että kukin jäsenvaltio voisi hyödyntää muiden kokemuksia kehittäessään omaa järjestelmäänsä. Useimmilla jäsenvaltioilla on kaksi vaikeaa ongelmaa: muulla tavoin kuin huutokaupalla myytävien kalojen aluksesta purkaminen tarvitse pitää kalastuspäiväkirjaa, pyytämien saaliiden arviointi. Näihin ongelmiin ei ole vielä löydetty tyydyttävää ratkaisua (ks. taulukko 5). sekä alusten, joiden ei p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi - 6- Merelläsuoritettavattarkastuksetmahdollistavattietyssämäärin kalastuspäiväkirjojen sisältämien tietojen ja suorien havaintojen välisen vertailun. Vaikka merellä suoritettavat tarkastukset oval tärkeä osa valvontatehtäviä, niin kuitenkaan erityisesti kalastuspäiväkirjojen suoraan tarkastamiseen liittyvistä tehtävistä ei ole mahdollista saada tarkkoja tietoja kansallisten kertomusten perusteella. Järjestelmällisen purkamisilmoituksiin/myynti-ilmoituksiin sisältyvien tietojen vertailuun. tarkastamismenettelyn pitäisi perustua kalastuspäiväkirjoihin ja lastin Kertomusten perusteella vaikuttaa siltä, että Belgia, Tanska, Saksa ja Alankomaat ovat ainoat jäsenvaltiot, jotka vertailevat säännöllisesti tietolähteitään tietojen laadun parantamiseksi (taulukko 6). Tämä asia on jätetty käsittelemättä kaikissa muissa kertomuksissa. Muiden tietolähteiden järjestelmällinen käyttö näyttää myös olevan puutteellista myynnin ensimmäisissä vaiheissa. 2. TEKNISTEN TOIMENPITEIDEN VALVONTA Komission yksikköjen laatimassa työasiakirjassa analysoidaan yksityiskohtaisesti teknisten toimenpiteiden valvontaan liittyviä erityisvaikeuksia, joita korostetaan teknisiä toimenpiteitä koskevaa tasetta käsittelevässä komission tiedonannossa. Suoja-alueiden valvonta on muiden teknisten toimenpiteiden valvontaa helpompaa, ainakin silloin kun ne sijaitsevat tarkastusryhmien vaivattoman alueelle pääsyn kannalta riittävän lähellä rantaa. Ilmavalvonta saattaa riittää osoittamaan kalastuksen harjoittamisen kielletyllä alueella. Kalastuspyydyksiin (verkkojen pituus tai silmäkoko, koukkujen määrä) liittyvien sääntöjen valvonta on erityisen vaikeaa. Sitä voidaan tehostaa maalla suoritettavin tarkastuksin, mutta merellä suoritettavat tarkastukset ovat kuitenkin välttämättömiä erityisesti yhtä verkkoa koskevien sääntöjen puuttuessa. Yksi vaikeimmista asioista on poikkevaa silmäkokoa olevilla verkoilla pyydettävien saaliiden koostumusta koskevien sääntöjen noudattaminen. Vähimmäissilmäkokojen valvonta on oletettavasti helpompaa. Kaupallisten kanavien valvonta edellyttää kuitenkin kurinalaisuutta ja toimintasuunnitelmaa, jossa yhdistyvät merellä suoritettavat tarkastukset sekä lastin aluksesta purkamisen yhteydessä, ensimmäisen myynnin jälkeen, ja jos mahdollista, kuljetuksen aikana suoritettavat tarkastukset. Vaikeimmilla ongelma- p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 7 - alueilla (Englannin kanaalin alue ja alue 3) yksikään jäsenvaltioista, joita asia koskee, ei ole soveltanut tai edes määritellyt vastaavaanlaista toimintasuunnitelmaa. 3. VALVONNAN TEHOKKUUDEN KOKONAISARVIOINTI Työryhmien eri kalakantoja koskevat kertomukset mahdollistavat virheellisistä ilmoituksista tarkastelun. ICESin1 laajuuden ja kehityksen yksityiskohtaisen aiheutuvien ongelmien asiantuntijat ovat äskettäin korostaneet kokonaistilanteen vakavuutta. Myös komission edel lisessä kertomuksessa2 luodaan katsaus tärkeimpien kalakantojen kokonaistilanteeseen. Kokonaiskuvan hahmottamiseksi voi lisäksi tutustua G. Biais'n (1995) 3 hiljattain ilmestyneeseen artikkeliin, jossa virheellisten ilmoitusten ongelmaan yhdistetään siihen usein liittyvä poisheitettyjä määriä koskeva ongelma. Taulukko 7 perustuu edellä mainitun artikkelin johtopäätöksiin. Pienet pelagiset lajit. Ilmoittamattomien saaliiden osuus on merkittävä, eikä PCP:n toteuttaminen näytä parantaneen tilannetta ollenkaan. Pelagisten lajien kalastusta koskevista ongelmista pahimmaksi on osoittautunut kyseisiä lajeja (sekaannukset makrilli/piikkimakrilli ja silli/kilohaili) tai aluetta, jolta saaliit ovat lähtöisin, koskevat virheelliset ilmoitukset. Saaliiden koostumusta koskevat ja niiden aluksesta purkamisen yhteydessä suoritettavat tarkastukset ovat sitä hyödyllisempiä mitä keskitetymmin ne toteutetaan (suhteellisen) harvoissa satamissa. Saaliit on itse asiassa tarkoitettu pääasiassa jalostettaviksi, mikä on tarkastajan työn kannalta miellyttävämpää kuin tarkastaa kaupallisesti arvokkaita lajeja, joiden aluksesta purkaminen on hajanaista ja joiden kaupan pitämiseen liittyvät lyhyet kanavat hankaloittavat merkittävästi valvontaviranomaisten työtä. Tuottajien ja jalostajien taloudellinen yhdentyminen sekä muualta kuin yleisiltä myyntipaikoilta tapahtuvaa suoraa myyntiä koskevat sopimukset voivat kuitenkin aiheuttaa tarpeen luoda pelagisten lajien valvontaa koskevia erityisjärjestelyjä. 'Tilastokomitean yhteistoimintatyöryhmän kertomus (ICES CM 1995/D. l) 2 Katso päätösasiakirjan KOM(95) 243 liite 2. 3G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs in European Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 1995, 8, no0 3, 201-288. p:\c31\mpports\ctrl\reporl\fi - 8 - Saaliiden maantieteellistä alkuperää koskevien epäjohdonmukaisuuksien pitäisi käydä ilmi kalastuspäiväkirjoja tutkittaessa, mutta ongelman perusteellinen ratkaisu edellyttää lisäksi tarkastuksien suorittamista merellä ja jatkuvaa seurantaa (satelliitein). Lopuksi todetaan, että poisheitettyjä määriä koskeva ongelma, joka aikaisemmin oli melko vähäpätöinen suhteessa pelagisten lajien kokonaissaaliiseen, näyttää kehittyvän ja muuttuvan sitä vakavammaksi mitä enemmän keskitytään erityiskalastukseen: lajittelu suoritetaan aluksella ja vain murto-osa saaliista säilytetään, esimerkkinä sillin kalastus kalanmädin myyntiä varten. Pohiakalastus - Virheellisten ilmoitusten lukumäärä ja poisheitetyt määrät ovat vähentyneet Atlantin etelä- ja keskiosissa sijaitsevilla yhteisön vesillä. Tämän suotuisan tilanteen aiheuttaneet syyt eivät ole kuitenkaan välttämättä säilyttämisperiaatteiden mukaisia. Lukuisat kyseiseen alueeseen sovellettavat TACit ovat varotoimenpiteen luonteisia, ja ne on vahvistettu tasoille, joista ei aiheudu jäsenvaltioille kiintiöiden suhteen todellisia hankaluuksia jakamisperiaatteeseen (sardelli Ranskalle, kummeliturska (pohjoinen) ja merikrotti Espanjalle, lasikampela ja kummeliturska (eteläinen) Portugalille. ) liittyvää erityisongelmaa lukuun ottamatta. Poisheitettyjen määrien vähäinen osuus esimerkiksi Pohjanmereen verrattuna selittyy osittain sillä, että etelän markkinoilla on kysyntää vähän pyydetyistä ja pohjoisessa toisinaan poisheitetyistä saalislajeista sekä pienikokoisista, jopa alamittaisista, kaloista. Valvontaa koskevat ongelmat liittyvät yleensä enemmän teknisten toimenpiteiden noudattamiseen kuin alamittaisten kalojen markkinoiden olemassaolon aiheuttamien kiintiöiden ylitysriskeihin. - Pohjoisempana Atlantin puolella virheellisten saalisilmoitusten aiheuttamat ongelmat muuttuvat yhä vakavammiksi. Kokonaisuudessaan ongelmat pysyvät tietyissä rajoissa useiden liian suuriksi vahvistettujen varotoimenpiteiden luonteistenTACien ansiosta, joista ei aiheudu hankaluuksia jäsenvaltioille, mutta joilla ei myöskään pystytä varmistamaan säilyttämistoimenpiteiden tehokkuutta. Taulukossa 7 esitetty vuoden 1994 kokonaisluku on kuitenkin tässä suhteessa harhaanjohtava. Itse asiassa Länsi-Skotlannin (Western Scotland) on pitänyt mukauttaa tieteellisiä selvityksiä voidakseen huomioida pyöreistä kaloista koostuvien saaliiden ilmoittamisen liian vähäisinä; tätä asiaa käsitellään yksityiskohtaisesti tämän 3 kohdan alussa mainitussa ICESin kertomuksessa. Poisheitettyjä määriä koskeva ongelma on merkittävämpi kuin etelässä vaikka selvää suuntausta ei ole kuitenkaan nähtävissä. p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 9 - Pohjanmerellä ja siihen läheisesti liittyvillä alueilla (ks. taulukko 7) saaliiden liian vähäisinä ilmoittamisesta aiheutuvat ongelmat ovat erityisen vaikeita. Tilanne on huonontunut erityisesti pyöreiden kalojen osalta. Tämä johtuu edellisessä kertomuksessa (KOM(95)243, lopullinen) korostetusta ongelmasta. Tieteellisten suositusten, joita on noudatettu sitä paremmin mitä vakavammaksi tilanne on sittemmin tiettyjen kalakantojen osalta muuttunut, mukaisesti Pohjanmerta koskevat TACit on viime vuosina vahvistettu tulevaisuudessa oletettavasti voimakkaasti laskevia käyttöasteita vastaaviksi. Pyyntiponnistuksia ei ole kuitenkaan rajoitettu: komission näkemystä ei ole tuettu sen ehdottaessa olennaisia kapasiteettia koskevia supistuksia tai kalastusaikaa koskevia merkittäviä suoria rajoituksia. Kaikki edellytykset yhdessä ovat suosineet joko vilppiä tai poisheitettyjä määriä. Poisheitettyjä määriä koskevan ongelman pysyvyyttä ja laajuutta ei voida sivuuttaa vaikka hyväksyttyjä silmäkokoja onkinpuurennettu. Harjoitettu vilppi ja poisheitetyt määrät ovat selvä merkki pyyntiponnistusten rajoittamisen välttämättömyydestä Pohjanmerellä. Itämerellä tilanne on turskan osalta kehittynyt vastaavasti kuin Pohjanmerellä. Viime vuosina pyydetyt todelliset saalismäärät ovat kasvaneet merkittävästi eikä ongelma rajoitu yksittäiseen jäsenvaltioon eikä ainoastaan Euroopan unionin jäsenvaltioihin. Turskakannan äskettäiset tyydyttävästi onnistuneet rekrytoinnit sekä pyyntiponnistuksia koskevien rajoitusten puuttuminen aiheuttivat hyväksytyn saaliskiintiön ylittymisen. Tässäkin tapauksessa valvontaa vaikeuttivat vilppiepäilyt, jotka koskivat yhteisön kalastajien pyytämien saaliiden maantieteellistä alkuperää sekä kolmansien maiden alusten Itämerellä vilpillisesti pyytämän turskan vientiä Euroopan unioniin. Näin huomattava määrä Itämeren turskaa oli päässyt jäsenvaltioiden, jotka eivät sijaitse Itämeren rannikolla, markkinoille. p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 10 - IV. MUUT POLITIIKAN OSA-ALUEET KUIN SÄILYTTÄMISPOLITIIKKA 1. MARKKINAT Yhteisön asiaankuuluvien sääntöjen tiukalla noudattamisella on ennakoitava yhteisen järjestelyn toimintaan mahdollisesti kohdistuvat häiriöt (esimerkiksi tuonti, josta ei ole ilmoitettu) ja estettävä alamittaisten kalojen myyntiin saattaminen yksityisillä tai julkisilla huutokaupoilla tai estettävä niitä saamasta suoraa tai välillistä hyötyä vetäytymishintajärjestelmästä. Lisäksi myyntiin saatettujen kalastustuotteiden on täytettävä kuluttajansuojan kannalta tarpeelliset tuoreus- ja laatuvaatimukset. Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä säännöllisiä tarkastuksia alueellaan kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn teknisen osa-alueen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltion on myös valvottava muuksi kuin ihmisravinnoksi käytettävien tuotteiden vetämistä markkinoilta sekä markkinoilta vedettyjen tuotteiden varastointia ja/tai jalostusta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle jäsenvaltioiden edellä mainittujen tarkastusten toteuttamisen edellyttämät erityistoimenpiteet, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten henkilöllisyys, havaittujen rikkomusten luonne sekä niiden seurauksena toteutetut toimenpiteet. Kaikissa jäsenvaltioissa valvontatehtäviä hoitavat useat kansalliset viranomaiset. Tämä työnjako selittyy osittain sillä, että eri alojen viranomaiset (terveys, laadunvalvonta, vilpin vastainen toiminta) ovat perinteisesti osallistuneet valvontaan ja että erilaisilla yhteisöillä, ja erityisesti tuottajajärjestöillä, on tärkeä asema kalastustuotteiden yhteisessä markkinajärjestelyssä. p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi - 11 Varsinaisten teknisten toimenpiteiden soveltamisen osalta komissio toteaa, että vähimmäiskokojen valvonnasta vastaavat joko satamissa toimiva kansallinen kalastustarkastaja (Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Tanska), erityiset valvontaviranomaiset (Ranska, Portugali) tai edellä mainitut yhdessä. Jäsenvaltioissa, joissa edellä tarkoitetusta valvonnasta vastaa useampi kuin yksi viranomainen, tehtävän jakamista ja yhteensovittamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä on täsmennettävä. Jäsenvaltioiden kertomuksissa mainitaan kyllä tällaisten tarkastusten olemassaolo, mutta ei tarkenneta niiden tasoa, suorittamisaikataulua tai laajuutta, joten komissio ei voi tehdä mitään johtopäätöksiä niiden tehokkuudesta. Markkinoilta vetämistä koskevien menettelyjen osalta useimmissa jäsenvaltioiden kertomuksissa ilmoitetaan, että niitä valvotaan asianmukaisesti ja sovelletaan moitteettomasti. Jäsenvaltiot laiminlöivät melkein poikkeuksetta velvollisuutensa ilmoittaa komissiolle tarkastusten tuloksista (havaittujen rikkomusten luonne. ) ja niiden aiheuttamista j atkotoimenpiteistä. 2- KALASTUSTUOTTEIDEN KULJETUS Kalastustuotteiden kuljetusta koskevan lainsäädännön4 moitteettoman toiminnan tulisi antaa kansallisille valvontaviranomaisille mahdollisuuden puuttua asioihin sellaisen kalan (erityisesti TACin alaiset lajit), jota ei ole rekisteröity asianmukaisesti purkamis- tai tuontipaikassa tai jonka alkuperä ei ole tiedossa, kuljetuksen ja myynnin estämiseksi. Nämä tarkastukset ovat myös tarpeen vilpillisen yhteisöön tuonnin estämisessä. Lisäksi ajoneuvojen rutiinitarkastukset vaikuttavat ehkäisevästi alamittaisten kalojen tai kalojen, joista ei ole tehty asianmukaista ilmoitusta, kuljetukseen. Molemmat tapaukset aiheuttavat ongelmia kansallisille valvontaviranomaisille. 4 Kaupan alaan sovellettavat säännöt on vahvistettu neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3759/92, ja niiden täytäntöön paneminen on sisällytetty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 24-28 artiklassa lähestymistapaan; kalastustuotteiden kuljetuksesta säädetään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklassa. säädettyyn valvonnan yhtenäiseen p:\c31\rapports\clrl\report\ri - 12 - Satamissa aluksesta puretun kalan valvonta tapahtuu yleensä laiturilla suoritettavien rutiinitarkastusten muodossa, ja uusia velvoitteita sovelletaan erityisesti yhteisön alueelle kuljetettuihin kaloihin. Tarkastuksissa selvitetään pääasiassa: onko kuorman mukana kuljetusasiakirja, sisältääkö edellä mainittu asiakirja kaikki vaadittavat tiedot; kuljettaja on vastuussa asiakirjan laatimisesta ja hallussapidosta. Kalastustuotteiden kuljetuksia koskeva valvonta on uusi tehtävä kansallisille valvontaviranomaisille. Näiden tuotteiden kansainvälinen kuljetus on kehittynyt olennaisesti viime vuosina ja useat jäsenvaltioryhmät ovat asiasta erityisen kiinnostuneita. Näin kalastustuotteiden liikkumista koskeva valvonta on muuttunut yhä tärkeämmäksi kaupallisiin ja/tai erityisiin kulutustarkoituksiin kuljetettavien kalamäärien kasvaessa. Jäsenvaltiot eivät kertomuksissaan anna tarkkoja tietoja saaliiden jakeluun liittyvien satunnaisesti suoritettujen tarkastusten laajuudesta tai niistä mahdollisesti saaduista merkittävistä tuloksista. Näiden kertomusten ja komission omien kalastustarkastajien vuonna 1994 jäsenvaltioihin tekemien tarkastusmatkojen perusteella komissio arvioi, että tarkastukset ovat parhaimmillaankin olleet erittäin rajallisia useimmissa jäsenvaltioissa eikä niillä ole laajempaa merkitystä. Komissio tekee päätelmän, että jäsenvaltiot eivät hyödynnä tarpeeksi tarkastustoiminnan tarjoamia mahdollisuuksia erityisesti alamittaisia kaloja koskevan ongelman ratkaisemisessa. 3- RAKENNEPOLITIIKKA5 Ottaen huomioon uuden pyyntiponnistuksen (panos) ja saalismäärien (tuotos) hallinnon järjestämistä koskevan perusasetuksen sekä kaikki tieteelliset tutkimukset, joiden mukaan liialliset pyyntiponnistukset ja ylikapasiteetit ovat suurin syy yhteisen kalastuspolitiikan vaikeuksiin, kapasiteettien ja ponnistusten valvonnan merkitys kasvaa nyt ja tulevaisuudessa erittäin nopeasti. Nämä erityissäännöt ovat asetuksen (ETY) N:o 2847/93 25 - 27 artiklan mukaisia. p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 13 Alusten kokona, lukumääränä tai pyydysten kokona tai ominaispiirteinä ilmaistua kalastuskapasiteetin mukauttamista valvotaan asianmukaisesti ja asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen käytettäviä keinoja (mm. rajoitukset) tarkastetaan säännöllisesti. On tärkeää noudattaa joidenkin jäsenvaltioiden hyväksymiä kolmanteen monivuotiseen ohjausohjelmaan (MGP) liittyvää kapasiteetin vähentämistä täydentäviä kalastustoiminnan rajoituksia sekä varmistaa, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset valvovat esimerkiksi uudenaikaistamiseen tai toiminnan väliaikaiseen tai lopulliseen lakkauttamiseen tarkoitettuja taloudellisia tukia saavia aluksia. Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamista kertomuksista ja muista tiedoista ilmenee, että kansallisten viranomaisten suorittamien tarkastusten luonteessa ja perusteellisuudessa on huomattavia eroja. Tietyillä jäsenvaltioilla kuten Iso-Britannialla, Saksalla ja Tanskalla on käytössään suhteellisen kehittynyt ja yhtenäinen valvontakoneisto (alusten toimintaa koskevat tietokannat, laivastorekisteri, laivastoon liittyvien uusien yksiköiden järjestelmällinen valvonta), kun taas toiset jäsenvaltiot näyttävät valinneen epäjärjestelmällisemmän suhtautumistavan teknisiin tarkastuksiin; ne suorittavat kyseisiä tarkastuksia parhaimmillaankin vain ajoittain ja hajanaisesti (erityisesti silloin kun alukseen on heti alussa tehty muutoksia) eikä niillä näytä olevan aikomustakaan suorittaa jatkuvia tarkastuksia. Se olisi kuitenkin erityisen tärkeää silloin, kun rajoitukset koskevat aluksen moottorin tehoa tai pyydysten käyttöä. Toinen yhtä huomionarvoinen epäkohta on, että useita teknisiä tarkastuksia suorittavat muut viranomaiset kuin kalastuksen valvonnasta vastaava ministeriö tai elin. Lisäksi vastuu teknisistä tarkastuksista jakautuu useille elimille: Portugalissa elimiä on viisi, kun taas muissa jäsenvaltioissa kaksi tai kolme ministeriötä ovat asian suhteen toimivaltaisia. Vaikka merikuljetuksiin (mukaan lukien kalastusalukset) liittyvät tietyt asiat kuuluvat perinteisesti eri ministeriöiden toimialaan, komissio odottaa jäsenvaltioiden toteuttavan toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen tehtävien keskittämiseksi tai yhteensovittamiseksi yleisestä kalastusvalvonnasta vastaavalle viranomaiselle. Tässä tarkoituksessa niiden pitäisi ensin varmistaa kalastuslaivastorekisteriin sisältyvien tietojen järjestelmällisempi käyttö ja täydentää niitä mainittuun rekisteriin kuuluvien alusten toimintaan liittyvien tietokantojen (kalastuspäiväkirjat, purkamisilmoilukset, myynti-ilmoitukset jne. ) avulla. p :\c3 l\rapports\ctrl\report\fi - 14 Varsinaista ohjelmaa toteuttaessaan useimmat jäsenvaltioit laiminlyövät vielä liikaa teknisiä tarkastuksia; vain harvojen jäsenvaltioiden vuosikertomuksissa oli riittävästi tietoa suoritettujen tarkastusten laajuudesta. V. SEURAAMUKSET JA LAINSÄÄDÄNTÖ Yhteisen kalastuspolitiikan säännösten noudattamiseen vaikuttavat tarkastusten laatu ja toistuvuus sekä rikkomustapauksessa sovellettavien seuraamusten ankaruus. Viimeksi mainittu on jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan kuuluva asia. Ymmärtääkseen paremmin kalastusta koskevia kansallisia oikeusjärjestelmiä, komissio on teettänyt useimpia jäsenvaltioita koskevan tutkimuksen, jonka tulokset esitellään tässä luvussa. 1. KANSALLISET OIKEUSJÄRJESTELMÄT Kalastukseen liittyvän lainsäädännön soveltamisessa voidaan erottaa kolme vaihetta: ilmeisten rikkomusten havaitseminen (valvonta), rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittaminen sekä seuraamukset. 1. 1. Valvontavalta Perinteinen valvontavalta on melko samanlaista kaikissa jäsenvaltioissa. Kaikilla valvontaviranomaisilla on käytettävissään laajat oikeudet; esimerkiksi oikeus nousta alukselle, etsintäoikeus, oikeus tarkastaa kaloja, aloittaa tutkimuksia, pyytää asiakirjoja tutkimustarkoituksiin, ottaa näytteitä, mitata ja punnita tuotteita jne. Näiden oikeuksien soveltamisala vaihtelee huomattavasti eri tekijöiden mukaan, joista tärkeimpiä on täytäntöönpanojärjestelmän luonne - onko se rikos- vai hallinto-oikeudellinen. p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 15 1. 2. Rikkomisesta johtuva menettely Kalastusta koskevaan lainsäädäntöön liittyvissä rikkomisesta johtuvissa menettelyissä on suuria jäsenvaltioiden välisiä eroja erityisesti näyttöä koskevien sääntöjen osalta - todisteen siirtäminen jäsenvaltiosta toiseen aiheuttaa usein ongelmia. Eroavaisuuksia havaitaan myös silloin, kun rikkomusta käsitellään tuomioistuimen ulkopuolella. 1. 3. Seuraamukset Kalastusta koskevaan lainsäädäntöön kohdistuvien rikkomusten rankaisemistavat poikkeavat myös toisistaan. Joissain jäsenvaltioissa päätöksen tekeminen kuuluu|rikosasioita käsittelevien tuomioistuinten toimivaltaan, kun taas muualla se kuuluu hallintoviranomaiselle; joissain jäsenvaltioissa päätösvaltaa käyttävät molemmat mainitut tahot. Seuraamukset jaetaan kolmeen suureen luokkaan: rikosasioita käsittelevissä tuomioistuimissa määrätyt rangaistukset (sakot, vangitseminen, saaliiden tai pyydysten takavarikointi, lisenssin peruuttaminen), siviilirangaistukset, jotka on määrätty ainoastaan Tanskassa ja Alankomaissa, ja kalastusalan hallinnollista täytäntöönpanojärjestelmää soveltavissa maissa hallintoviranomaisten hallinnollisessa menettelyssä määräämät rangaistukset. 2. YHTEISÖN OIKEUDELLINEN KEHYS Koska tarkastuksia suoritetaan yleensä harvoin, kalastajat voivat pitää heille mahdollisesti määrättäviä sakkoja eräänlaisina käyttökustannuksina, jolloin kyseiset sakot eivät usein vaikuta mitenkään heidän toimintaansa. Vaikka kalastaja joutuisi maksamaan sakkoa yhden pyyntimatkan tuoton verran, sakon osuus vuosittaisista kokonaiskustannuksista on enimmilläänkin hyvin pieni. Lisäksi on yleisesti tiedossa, että kansalliset tuomioistuimet määräävät vain lieviä sakkoja yhteisön lainsäädännön, jota ne eivät oletakaan kalastajien täysin ymmärtävän, monimutkaisuuden vuoksi. Valitettavasti kalastusalan ammattilaiset ja jopa kansalliset hallintoviranomaiset ovat osaltaan liian usein olleet edistämässä tällaisen yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan kuvan levittämistä. p:\c31\rapports\ctrl\report\fi - 16 - Rikkomusten seurauksena aloitettujen menettelyjen puolueettomuuden ja avoimuuden takaamiseksi komissio on esittänyt ja jäsenvaltiot ovat hyväksyneet neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisesti tietyt säännökset, jotka koskevat yhteisön toimenpiteiden noudattamatta jättämistapauksessa sovellettavien rangaistusten tehokkuutta. Näiden säännösten mukaan jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että toteutetaan kaikki yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen ja niihin kohdistuvien rikkomusten oikeuskäsittelyn kannalta tarpeelliset syrjimättömät toimenpiteet erityisesti laatimalla seuraamusluettelo, jolla rikkomuksesta vastuussa oleva henkilö menettää rikkomuksesta saamansa taloudellisen hyödyn tai jolla aikaansaadaan vaikutuksia, jotka ovat suhteessa rikkomuksen vakavuuteen. Lisäksi jäsenvaltioiden on edellä mainitun asetuksen 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti säännöllisin väliajoin toimitettava komissiolle tiedoksi suoritettujen tarkastusten tai valvonnan tulokset, jossa eritellään todettujen rikkomusten lukumäärä ja luonne sekä niiden johdosta määrätyt seuraamukset. Useimmat jäsenvaltiot eivät toimita mitään tietoja määräämistään rangaistuksista vaikka ne ilmoittavat syytteeseen pantujen rikkomusten lukumäärän. On helppo löytää esimerkkejä liian lievistä rangaistuksista; sitä vastoin tietoja, jotka mahdollistaisivat kalastusalalla määrättyjen seuraamusten tehokkuuden arvioimisen, on saatavissa erittäin vähän. Liitteessä II esitetyistä tilastoista ilmenee tiedoksi toimitettujen tietojen riittämättömyys. Kaiken lisäksi tietyt jäsenvaltiot käyttävät hyväkseen ilmoitusvelvollisuutta kaikkien muiden jäsenvaltioiden ja jopa kolmansien maiden kalastajien tekemien rikkomusten järjestelmälliseen luettelemiseen. Komissio voi arvioida perusteellisesti kalastusta koskevan lainsäädännön täytäntöön panoa jäsenvaltioissa vasta sitten, kun jäsenvaltiot toimittavat sille järjestelmällisesti tiedoksi niiden tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten määräämien seuraamusten määrän ja luonteen. p:\c31\rapports\ctrl\report\tl - 17 3. YHTEISTYÖ On todettava, että kalastusta koskevan lainsäädännön soveltamisen jäsenvaltioissa mahdollistavassa oikeudellisessa kehyksessä ei säädetä juuri lainkaan jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä. Jäsenvaltion lainkäyttövalta ulottuu kaikkiin sen vesillä pyytäviin kalastusaluksiin - ja jopa sen vesialueen ulkopuolelle sen omien alusten ollessa kyseessä. Jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluu mahdollisuus todeta rikkomukset ja määrätä niiden seuraamuksista. Jos lippuvaltion alukset kalastavat useiden jäsenvaltioiden vesillä ja purkavat saaliit aluksesta jossain muussa jäsenvaltiossa, lippuvaltion voi olla vaikeaa valvoa alustensa toimintaa. Tämä on tilanne erityisesti silloin, kun lippuvaltio myöntää aluskohtaisia saaliskiintiöitä aluksilleen. Jäsenvaltioiden väliltä puuttuu erityisesti tällainen yhteistyö. Lisäksi jäsenvaltioiden välisen yhteistyön pitäisi tukeutua tietojen ja todistusaineiston vaihtoa koskeviin järjestelmiin sekä jossain muussa jäsenvaltiossa tarkastukselta välttyneitä aluksia vastaan nostettavia kanteita koskeviin menettelyihin. Kalastusta koskevan lainsäädännön kansallisten täytäntöönpanojärjestelmien väliset eroavaisuudet voivat kuitenkin aiheuttaa ongelmia. Nykyinen yhteistyön puute heijastaa ehkä vallitsevaa suvaitsevaa asennetta eri maiden kansallista kalanjalostusteollisuutta kohtaan, joka pyrkii hyödyntämään kalastusmahdollisuuksia enemmän kuin yhteisen kalastuspolitiikan määräämät rajat sallivat. Jos useimpien jäsenvaltioiden kalastajat alkavat hyödyntää liikaa kyseisiä kalastusmahdollisuuksia, niin se ei tule hyödyttämään ketään; päinvastoin, kalakantojen säilyttämisen vaarantaminen koituu kaikkien tappioksi. Lippujäsenvaltion ja rannikkovaltion viranomaisten välinen tiivis yhteistyö on tarpeen joidenkin kansallisten menettelyjen välisistä eroista aiheutuvien esteiden poistamiseksi. Yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon tehokkuus ei saa riippua sovellettavasta kansallisesta oikeusjärjestelmästä, joten on välttämätöntä kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, lisätä seuraamusten rikkomuksia ehkäisevää vaikutusta sekä varmistaa avoimuuden lisääntyminen. p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 1< VI. PÄÄTELMÄT Tässä vuonna 1995 laaditussa yhteenvedossa korostuu uusien "valvonta-asetukseen" (N:o 2847/93) sisältyvien säännösten voimaan saattamisen tunnustettu viivästyminen, minkä vaikutusta ei pystytä vielä täysin arvioimaan. Seuraava vuonna 1996 laadittava kertomus tulee olemaan erittäin merkittävä tämän asian kannalta. Olisi otettava huomioon neuvoston joulukuussa 1994 tekemät päätelmät, joissa vaaditaan erityisen Atlantilla harjoitettavan kalastuksen valvontaa koskevan kertomuksen laatimista, sekä vuonna 1996 hankittava kokemus kalastuspäiväkirjoihin ja purkamisilmoituksiin liittyvien perustietojen siirtämisestä ATK. Ile, mikä on vastedes pakollista. Tästä saatava hyöty on suhteessa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen yksityiskohtaisuuteen erityisesti kalastuksen valvontaan myönnettävien määrärahojen tosiasiallisen käytön sekä havaittuja rikkomuksia ja seuraamuksia koskevien tilastotietojen osalta. Puutteistaan huolimatta tämä kertomus on komission mielestä erittäin hyödyllinen. Se voi osaltaan lisätä jäsenvaltioiden välistä avoimuutta kalastuksen valvonnan alalla. Jäsenvaltiot eivät ole panostaneet paljonkaan valvontakoneistojensa esittelemiseen, koska ne eivät ole halunneet paljastaa muille omia heikkoja puoliaan. Tämän kertomuksen laatimisen yhteydessä saamansa kokemuksen perusteella komissio osaa vastaisuudessa määritellä jäsenvaltioille esittämänsä tietoja koskevat pyynnöt paremmin, mikä puolestaan lisää vastaavanlaisten kertomusten avoimuutta. Komissio osaa vastaisuudessa myös järjestää paremmin omien voimavarojensa käytön. Tätä voimavarojen käytön uudelleen järjestämistä rajoittavat valitettavasti kansainvälisillä vesillä (NAFO, ajoverkot) harjoitettavasta valvonnasta väistämättä aiheutuvat suuret kustannukset. Komissio toivoo kuitenkin edelleen, että velvollisuuksien jakamista koskevien sääntöjen mukaisesti jäsenvaltiot, joita asia koskee, maksavat nopeasti niille aiheutuvat kustannukset. Tästä asiasta riippumatta komisio katsoo, että sen on tulevaisuudessa asetettava etusijalle: kunkin jäsenvaltion toimittamien voimavaroja ja ja valvonnan tuloksia koskevien tietojen tarkastaminen avoimuuden periaatteen toteuttamiseksi. p:\c3l\rapports\ctrl\report\fi - 19 seuraavien yhteisön kalastusta koskevaan valvontaan äskettäin sisällytettyjen alojen huomioon ottaminen: rakennepolitiikka erityisesti pyynti kapasiteettien arvioinnin osalta, pyyntiponnistusten yhdenmukainen seuranta, yhteys markkinoita koskevaan seurantaan, tarkastusmahdollisuus kuljetuksen aikana sekä eri tietolähteiden järjestelmälliseen keskinäiseen valvontaan liittyvien mahdollisuuksien kehittäminen. kaikkia kalastusmuotoja koskevat yhteisön säännösten toistuvaan rikkomiseen liittyvät ja muita jäsenvaltioita vahingoittavat ongelmat kuten esimerkiksi kiintiöiden ylitykset Pohjanmerellä tai Itämerellä ja teknisten toimenpiteiden laiminlyönti 3 alueella. valvonnasta vastaavien kansallisten hallintoviranomaisten sekä edellä tarkoitettujen viranomaisten ja PO XIV:n yksiköiden välinen yhteensovittaminen. Uusien tekniikoiden (satelliittivalvonta, tietoliikenneyhteydet jne. ) käyttöönoton nopeuttaminen muodostaa ensisijaisen yhteistoiminta-alan. Muillakin aloilla tarvitaan toki yhteistoimintaa: esimerkiksi merellä suoritettavien tarkastusten yhteensovittaminen, jonka tarpeellisuuden Atlantilla harjoitettavaa tonnikalan pyyntiä koskeva valvonta on osoittanut, edellyttää yhteisön puuttumista asiaan. Sama koskee myös yhden jäsenvaltion yksinomaisella talousvyöhykkeellä (EEZ) toimivien ja toisen jäsenvaltion satamassa saaliinsa aluksesta purkavien kalastusalusten saaliiden tarkastamista. Yleisesti voidaan todeta, että yhteensovittamisprosessissa komission merkitys synergioiden suosijana ja epäluulojen hälventäjänä on tärkeä. Kansallisten hallintoviranomaisten osalta asioiden yksityiskohtainen tärkeysjärjestys vaihtelee tietenkinjäsenvaltioittain. Vuodelle 1996 komissio mainitsee kuitenkin kaksi yleistä painopistettä: siirtymisen ATK:n käyttöön sekä kapasiteettien ja ponnistusten valvonnan. p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\ll - 20 L I I TE I JASENVALTIOKOHTAISET KERTOMUKSET Kutakin jäsenvaltiota käsittelevä kertomus koostuu kahdesta osasta: I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta Kyseessä on kunkin jäsenvaltion sellaisten toimittamien säännösten esittelyn yhteenveto, jotka se on saattanut voimaan yhteisen kalastuspolitiikan valvonnan varmistamiseksi. Komissio on laatinut yhteenvedon huomioon ottaen jäsenvaltioiden viranomaisten esittelyiden pituuden ja erilaisuuden. II. Arviointi Kyseessä on komission arviointi, joka on saatettu asianomaisen jäsenvaltion tietoon ja jonka mahdolliset huomautukset on sisällytetty tähän arvioon. Komission arvio sisältää aina kuvauksen kullekin jäsenvaltiolle ominaisista olosuhteista. Komissio on laatinut tämän osan siten, että jäsenvaltiot ymmärtäisivät toisiaan paremmin. p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\fi 2 A BELGIA I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu belgialaisten ja muunmaalaisten kalastusalusten kalastuksen valvomisesta on ensisijaisesti maatalousministeriöllä, vaikka kalastuksen valvonnan tietyt erityisalueet kuuluvat tietoliikenne- ja infrastruktuuriministeriölle, talousministeriölle ja Flanderin aluehallinnolle. Maatalousministeriön sisällä merikalastuslaitos vastaa kalalastin purkamista koskevan tiedon keruusta ja valvoo tuontia, markkinoita ja kansallisten kiintiöiden hallintoa. Meritarkastuksia täydentää kansallinen laivastolaitos, joka on puolustusministeriön alainen. Nämä tarkastukset tehdään yhteistyössä merikalastuslaitoksen kanssa, ja laivaston aluksissa on mukana merikalastuslaitoksen henkilökuntaa. Rakenteellisista seikoista (lisenssit, alusten ominaisuudet) vastaa merikalastuslaitos, kun taas teknisiä seikkoja (moottorin teho, aluksen vetoisuus) valvoo tietoliikenneministeriö (meritarkastuslaitos). Laivaston kehitystä säännellään merikalastuslaitoksen myöntämillä lisensseillä, ja rahoitusta (lainoja ym. ) tarjoaa Flanderin aluehallinto. Markkinoiden alalla (laatuluokitus, vetäytymishintojen tasot jne. ) vastuu on jaettu seuraavalla tavalla: laatua/luokittelua valvoo maatalousministeriö (N. D. A. L. T. M. ) (kansallinen toimisto maatalous- ja puutarhatuotteiden edistämistä varten) kalan markkinoilta vetämistä jne. talousministeriö (yleinen taloustarkastuslaitos) hintatasoa maatalousministeriö (merikalastuslaitos) p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\fi 2 £ B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Merikalastuslaitoksessa on noin 25 työntekijää. Kalastustarkastusyksikkö, joka on erillinen yksikkö merikalastuslaitoksen sisällä, koostuu yhdestä tarkastajasta ja neljästä kalastusvirkamiehestä, ja se sijaitsee Oostendessa. Tarkastusyksikkö käy säännöllisesti satamissa ja huutokaupoissa ja osallistuu laivatarkastuksiin ja ilmavalvontatoimiin. Merikalastuslaitoksessa pieni määrä henkilökuntaa huolehtii saaliiden rekisteröinnistä ja kiintiöiden hallinnosta. Zeebruggessa tehtävissä huutokauppa/satamatarkastuksissa kansallisia tarkastajia avustaa paikallinen satamapoliisi. Kalastustarkastusyksikkö voi silloin tällöin käyttää hyväkseen tulli- ja valmisteverolaitoksen tarkastusyksikön palveluja. Kalojen kaupan pitämisen ja teknisten seikkojen (luokitus, tuoreus) valvonnasta vastaa kaksi N. D. A. L. T. P:n (maatalousministeriö) tarkastajaa. Yksi tarkastaja (talousministeriöstä) tekee markkinoilta vedettyjen kalojen käyttötarkoitusta ja yleistä vetäytymishintojen noudattamista koskevat tarkastukset. 2. Alukset/ilma-alukset Kolme laivaston alusta (2 hinaajaa ja 1 rannikkomiinanraivaaja) on käytettävissä kalastussuojelutehtäviin. Aluehallinnon (ympäristöosasto) valvonnassa oleva ilma-alus vuokrataan yhteensä neljäksikymmeneksi tunniksi vuodessa. Sitä käytetään ilmavalvontaan vuoden erityisinä ajanjaksoina (kevät - kampelakautta varten). p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\n ii 3. Tieto/tietokonepalvelut Oostendeen on perustettu keskitetty lietokonepalvelu (AS-400 IBM keskusyksikkö). Sitä käytetään saalispäiväkirjoista, purkausilmoituksista, myynti-ilmoituksista, kaupan pitämistä koskevasta tiedosta (hinnat, määrät, laatuluokitus jne. ) ja myönnettyjen lisenssien luettelosta saatujen tietojen varastoimiseen. Alusten rekisteröinti, joka on tietoliikenneministeriön vastuulla, on myös tietokoneistettu. Tietoja (myynti-ilmoitukset ym. ) Zeebruggen huutokaupasta siirretään päivittäin suoraan merikalastuslaitokseen. Muista huutokauppakeskuksista tulevat tiedot päivitetään manuaalisesti Oostendessa. C. TOIMINTA Maissa (huutokaupoissa, ostajille ja aluksille) tehtiin vuonna 1994 yhteensä 208 tarkastusta. Niistä 99 tehtiin Zeebruggessa, 71 Oostendessa, 17 Nieuvvpoortissa ja 21 muualla. Näissä tarkastuksissa havaittiin 64 selvää rikkomusta (suurin osa näistä koski kalastuspäiväkirjoja tai purkausilmoituksia). Noin 30 prosenttia kaikista rekisteröidyistä lastin purkamisista tarkastettiin. Noin 95 prosenttia kaikista kalastuspäiväkirjan tiedoista palautetaan. Sama koskee purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia. Tietoja vaihdetaan lisäksi säännöllisesti Tanskan (modeemin kautta), Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Kalastuspäiväkirjan/purkausilmoituksen tiedot tarkistetaan myynti-ilmoitusten avulla, mikä tehdään noin 75 prosentille lastin purkamisista. Poikkeavuudet ym. tunnistetaan ja niistä ilmoitetaan kalastustarkastusyksikköön seurantaa varten. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi ^ Tarkastukset merellä Vuonna 1994 tarkastettiin kuusikymmentäkahdeksan alusta (pääasiassa belgialaisia ja alankomaalaisia), ja havaittiin yhteensä yhdeksän rikkomusta. Merellä partioitiin alueella lVc yhteensä 34 päivää vuonna 1994. Ilmavalvonta (40) tuntia johti 302 havaintoon. p:\c3l\rnpports\ctrl\annexel\fi is //. Arviointi A. Yleistä Kalastuslaivasto muodostuu pienestä määrästä keskikokoisia aluksia. Suhteellisen suuri osa niiden saaliista puretaan maihin muissa jäsenvaltioissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Tanska). Vuonna 1994 kiintiö ylitettiin 9 kalakannan osalta. Erityisesti kampelakiintiön hallinto on hyvin rajoittavaa. Yksinomainen talousvyöhyke on kooltaan pieni ja rantaviiva on suhteellisen lyhyt, ja siinä on vähän osia. B. Vahvat ja heikot puolet Saaliit rekisteröidään tietokoneelle. Se perustuu kalastuspäiväkirjan otteiden, lastin purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoihin. Noin 75 prosenttia lastin purkamisista tarkistetaan. Saaliin rekisteröinti vaikuttaa luotettavalta ensimmäiseen myyntiin huutokaupassa tarjottujen lastien purkauksien osalta. Lastien purkaminen muissa jäsenvaltioissa tilastoidaan kalastuspäiväkirjan otteiden perusteella. Tämä tieto tarkistetaan asianomaisen jäsenvaltion antamien lastin purkamista ja myyntiä koskevien tietojen perusteella. Vaikka tarkastuksesta vastaavien viranomaisten lukumäärä on kasvanut viime vuosina, niiden lukumäärää pidetään silti riittämättömänä. Näillä viranomaisilla ei ole myöskään tarvittavia laillisia valtuuksia tehtävänsä suorittamiseen maalla ja merellä. Kolme merivoimien alusta, joilla on rajallinen kyky valvoa kalastusta, tekee osa-aikaisia tarkastuksia merellä. Ilmavalvontaa on ainoastaan 40 tuntia vuodessa. Näillä keinoin saatujen havaintojen laillisuus on kiistanalaista. Arvellaan, että rekisteröimättömiä lastin purkamisia kuitenkin tehdään. Tulli- ja poliisiviranomaiset avustavat kalastustarkastajia tällaisten toimien paljastamiseksi. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi Z. L TANSKA I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu kalastuksen valvonnasta on kalastusosastolla, joka on nykyään osa maatalous- ja kalastusministeriötä vuonna 1994 tehdyn uudelleenjärjestelyn seurauksena. Kalastusosastossa on jaosto, joka vastaa erityisesti valvonnasta, johon sisältyvät myös varsinaiset tarkastukset. Muita kyseiselle osastolle annettuja tehtäviä ovat saaliiden rekisteröinti, lisenssien myöntäminen sekä rakenteita ja kaupan pitämistä koskevat seikat, jotka liittyvät kalastusteollisuuteen. Varsinainen kalastustarkastusyksikkö on hajautettu siten, että suurin osa tarkastajista toimii tärkeimmissä kalastussatamissa, ja heidän toimiaan koordinoidaan osaston sihteeristön kautta. Tietyillä vastuualueilla, kuten rakenteiden ja kaupan pitämisen alueilla, tarkastusyksikköä avustavat tai sen kanssa tekevät yhteistyötä muut erikoistuneet julkiset elimet, esimerkiksi tulli- ja valmisteverolaitos sekä terveyteen ja eläinten terveyteen liittyvät laitokset. Tarkastusyksiköllä on omat tarkastusresurssinsa - partioalukset ja tietokonejärjestelmät, jotka ovat sen yksinomaisessa valvonnassa. Tarkastusyksikön päätavoitteena sekä keskitetystä että paikallisesta näkökulmasta on saaliita koskevan tiedon keruu kalastuspäiväkirjoista/purkausilmoituksista ja niiden vertailu huutokauppakeskusten ja ostajien toimittamien myynti-ilmoitusten tietojen kanssa. Näitä tietoja tarkastellaan järjestelmällisesti, ja havaitut poikkeavuudet tutkitaan. Tarkastelun helpottamiseksi on luotu kaksi tietokantaa, jotka käsittävät lastin purkamiset ja myynnit. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 2 -1 B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Mitä tulee varsinaisiin tarkastajiin, tarkastusyksiköllä on 143 tarkastajaa, jotka on jaettu tärkeimpien kalastussatama-alueiden kesken. Lisäksi sihteeristössä on 25 työntekijää, kun taas kalastuspäiväkirjoista/purkausilmoituksista/myynti-ilmoituksista saatujen tietojen käsittelystä vastaavassa ATK-palvelussa on 24 työntekijää. Saaliita, joita sitovat rajoitukset sallitusta saaliin enimmäismäärästä, koskevia tietoja tarkastelee ja päivittää 3 lisätyöntekijää. 2. Alukset/ilma-alukset Kalastuspartiointiin käytetään yhteensä viittä alusta. Näillä aluksilla on yhteensä 102 hengen miehistö. Kalastustarkastusyksikkö ei suorita ilmavalvontaa. 3. ATK-voimavarat Tietokonejärjestelmiä on otettu käyttöön kalastuspäiväkirjoista/ purkausilmoituksista ja myynti- ilmoituksista saatujen tietojen käsittelemiseen, saaliiden palautusten rekisteröintiin sekä kalastustoimia ja pyyntiponnistuksia koskevien jatkuvien tutkimusten tekemiseen. Tieto on tallennettu keskusyksikköön, johon henkilökunnalla on pääsy paikallisen verkon kautta. Paikalliset tarkastajat on liitetty yhteen verkon kautta, ja myös heillä on pääsy keskusyksikköön. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi zx C. TOIMINTA Tarkastustoiminta sataman ja toimen tyypin mukaan luokiteltuna Taulukko 1 Tarkastusyksikön Työntekijöiden Alusten sijainti lukumäärä tarkastusten lukumäärä Ostajien tarkastusten lukumäärä Esbjerg Fredericia Fredrikshavn Nyk0bing Mors Randers Roskilde 21 19 29 25 18 31 Yhteensä 143 1475 107 1524 457 83 1107 4573 1016 50 2617 993 293 205 5174 p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 23 Tarkastukset merellä - partioalusten partiointipäivien lukumäärä ICES-alueittain Taulukko 2 ALUE IVA IV b III AN III AS III B III C III D ALUS Jens Vasver Nordsoen Nordjylland Vestkysten 12 Viben Muut alukset 2 49 97 142 14 117 1 26 28 21 51 16 31 1 5 102 3 111 98 2 80 1 83 Yhteensä 12 274 148 75 Merellä tehtyjen tarkastusten lukumäärä ICES-alueittain IVA IV b III AN III AS 1KB III C IIID ALUE 200 5 68 1 48 89 293 128 10 15 14 39 13 71 84 7 7 39 20 6 65 ALUS Jens Vaever Nords0en Nordjylland Vestkysten Viben Yhteensä Tulokset: Meri- ja satamatarkastusten yhteydessä havaittujen selvien rikkomusten lukumäärä: Satamatarkastukset: 182 - suurin ryhmä kalastuspäiväkirja/purkausilmoitusvelvollisuus (57) Meritarkastukset: 59 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 3 o Lastin purkamista, huutokauppoja ym. koskevien tietojen tarkistaminen Tarkistus tehdään pääasiassa vertailemalla järjestelmällisesti kalastuspäiväkirjoja/ purkausilmoituksia sekä myynti-ilmoituksia. Paikalliset tarkastajat keräävät satamissa lastien purkamista ja myyntiä koskevat tiedot ja toimittavat ne keskusviranomaisille. Tiedot huutokaupoissa tehdyistä tai suurostajien (kalanjalostuslaitokset) tekemistä ostoista on toimitettava neljänkymmenenkahdeksan tunnin sisällä. Näitä tietoja koskevat vertailevat tarkistukset tehdään päivittäin virheiden, puuttuvan tiedon ja poikkeavuuksien löytämiseksi. Lisäksi käydään säännöllisesti suurissa huutokauppakeskuksissa määrien, luokittelun ja tuoreuden tarkastamiseksi ja kaupan pitämistä koskevien määräysten yleisen noudattamisen valvomiseksi. Lastin purkamista koskevien tietojen tarkistus fyysisin tarkastuksin (valvonta ja purettujen määrien rekisteröinti - laatikoiden lukumäärä ja paino) tehdään vain noin 3 prosentille. Aluksille, joilla ei ole kalastuspäiväkirjaa, on olemassa lisenssijärjestelmä, ja niiden saalis rekisteröidään myynti-ilmoitusten perusteella. Lastin purkamiset kolmansista maista Tanskalaisten alusten kolmansissa maissa sijaitseviin satamiin purkamat lastit tarkistetaan kalastuspäiväkirjojen/purkausilmoitusten avulla ja vertaamalla niitä myöhempiin myynti- ilmoituksiin, jos saalis myydään Tanskassa. Vuonna 1995 myynti-ilmoituksen mallia muutettiin niin, että siihen sisältyy tietoa taloudellisesta alueesta, jonne saalis on viety. Teknisten säilyttämistoimien (pyydysten tyyppi, kalojen koko jne. ) valvonta Kalastustarkastusyksikkö tekee tarkastuksia satamatarkastusten ja meripartion »tien yhteydessä. Tämäntyyppisten tarkastusten lukumäärästä (tai tiheydestä) ei ole tarkkoja tietoja. Yleensä ne tehdään rutiiniluonteisten satamatarkastusten yhteydessä. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l \fi • *i Kansalliset viranomaiset ovat havainneet alamittaisia kaloja (erityisesti keisarihummeri) koskevia ongelmia, mutta niillä on ollut vaikeuksia näiden ongelmien poistamisessa, koska monel niistä ilmenevät pienempien lastien purkamisten yhteydessä, joita ei voida valvoa jatkuvasti. Silmäkokoja ja pyydyksiä yleensä tarkastetaan meripartiointien yhteydessä. Tarkastus- tai havaintomääristä ei ole saatavilla tarkkoja lukuja. Tehokasta valvontaa haittaa se, että alukset voivat pitää merellä ollessaan erityyppisiä pyydyksiä ja silmäkokoja, ja se rajoittuu viimeisen vedon tarkastukseen. Kalojen kuljetus Maitse kuljetettuja kaloja valvotaan ensisijaisesti näyttein ja pistokokein. Valta pysäyttää kuljetusajoneuvoja on kansallisella poliisiviranomaisella, mikä estää laajemman valvonnan. Tyydyttävä valvonnan taso voidaan saavuttaa yhteistyöllä kansallisen poliisiviranomaisen kanssa. p:\e31\rapports\ctrl\annexel\fi id IL A rviointi A. Yleistä Tanskan yksinomainen talousvyöhyke on pieni, mutta Tanskalla on pitkä rantaviiva, jolla on yli 200 satamaa. Kalajauhoteollisuus keskittyy Jyllannin länsirannikolle. Tanskan rannikolla ja saarten välissä on paljon pieniä satamia. Tärkein Itämeren satama on Nekso Bornholmissa. Tanskan laivasto harjoittaa monenlaista kalastusta. Laivaston ylikapasiteetti on vähitellen pienentynyt, eikä kiintiöihin kohdistu liiallisia paineita, lukuun ottamatta tiettyjä lajeja kuten turska ja kampela Pohjanmerellä. Suurin saalismäärä koostuu pienistä lajeista, joita käytetään kalajauhoon ja öljyyn. Äskettäin tarkistettu näytteenottojärjestelmä osoittaa, että sillilastin purkamiset vähenivät hoito-ohjelman sekä todennäköisesti tiettyjen biologisten kehitystulosten, kuten lisääntyneiden kilohailiesiintymien johdosta. Teollisen kalastuksen valvonta on kuitenkin edelleen hankalaa. Tämä koskee erityisesti sekalaisten sillikalojen kalastusta Skagerrak/Kattegatissa, jossa määräysten epäselvyyksiä käytetään hyväksi mahdollisimman paljon. Myös muun teollisen kalastuksen sivusaaliit voivat aiheuttaa ongelmia. Jopa niin kutsuttua puhdasta kalastusta on tarkkailtava, koska on mahdollista tehdä virheellisiä ilmoituksia, esimerkiksi ilmoittaa silli tuulenkalaksi. Ammattikunta on hyvin järjestäytynyttä, minkä pitäisi helpottaa sen valvontaa. B. Vahvat ia heikot puolet Tanskan kalastuspolitiikalla on pitkä historia, ja se kattaa laajan alan. Tästä ovat osoituksena kattavat kansalliset määräykset. Viranomaiset ovat perustaneet hyvin laaja-alaisen järjestelmän saaliiden rekisteröimiseksi. Kalastuspäiväkirjan otteetja kalanostajien toimittamat myynti-ilmoitukset käsitellään tietokoneen avulla. Tietojen paikkansapitävyys tarkistetaan järjestelmällisesti. Fyysiset tarkastukset eivät kuitenkaan ole yhtä laajoja. 5 3 p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi Kalastuspäiväkirjan merkintöjä ei tarkisteta perusteellisesti. Kansalliset tarkastajat eivät tarkasta riittävästi myynti-ilmoituksia, joita itse asiassa käytetään purkausilmoituksina, vaikka laittomia kalastajien ja ostajien välisiä järjestelyjä saattaa esiintyä. Kalastuspäiväkirjojen ja myynti- ilmoitusten vertailua olisi useammin täydennettävä fyysisillä tarkastuksilla. Tässä suhteessa Tanskan viranomaiset huomauttavat, että: Saaliiden ja purkamisien rekisteröinnin tarkastusjärjestelmä jakautuu Tanskassa kolmeen osaan: fyysiseen tarkastukseen, asiakirjojen tarkastukseen ja kirjanpidon tarkastukseen. Näiden tarkastusten laajuus riippuu siitä missä kalavaroja voidaan käyttää tehokkaimmin, fyysisen tarkastuksen yhteydessä voidaan varmistaa kalastuspäiväkirjan tietojen ja myynti-ilmoitusten paikkansapitävyys. Eräitä lajeja sääntelevien kansallisten standardien noudattaminen varmistetaan paikallisten yksiköiden säännöllisesti suorittamilla asiakirjojen tarkastuksilla sekä yritysten kirjanpidon tarkastuksilla. Asiakirjojen tarkastuksen yhteydessä kalastuspäiväkirjojen ja myynti-ilmoitusten tietoja verrataan säännellyn kalastustoiminnan mukaisesti sallittuihin saaliisiin. Kalastusta valvotaan näin ollen monipuolisesti alustasolla. Paikalliset kalastuksen valvonnan yksiköt tarkastavat lisäksi yritysten kirjanpidon. Tätä varten ne valitsevat määritellyn ajanjakson ja tarkastavat pistokokein tuotteiden saapumisen ja lähtemisen sekä niihin liittyvät rahoitustoimet vastaanotettujen tai ostettujen määrien ja myytyjen määrien vastaavuuden varmistamiseksi. Tämän menetelmän avulla voidaan havaita mahdollisesti rekistereissä olevat virheelliset tiedot. Teollisuussaaliiden hallinnollinen rekisteröinti ei ole täysin tyydyttävää. Teollisuuslastien ostajat mainitsevat ainoastaan saaliin päälajit; yksittäisten saaliiden koostumus ei yleensä ole viranomaisten tiedossa. Tällä tavoin teollisuussaalis, jossa on partaturskan lisäksi suojeltuja lajeja, voidaan ilmoittaa kokonaan partaturskasaaliiksi. Tämän seurauksena tiettyjä lajeja ilmoitetaan saalisilmoituksissa liikaa, kun taas toisia ilmoitetaan liian vähän. Maailmanlaajuinen, näytteenottojärjestelmään perustuva tieteellinen arvio teollisuussaaliista kuitenkin korjaa näitä puutteita. Komissio ei kuitenkaan kykene takaamaan kyseisen näytteenottojärjcstelmän täyttä tehokkuutta. Merellä ei myöskään riittävässä määrin valvota suoraan erityisiä hoitotoimia, joilla rajoitetaan teollisuuskalastusta ongelma-alueilla. Satelliittiseurantajärjestelmällä tämä ongelma voitaisiin voittaa. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi 3 Y Teollisuussaaliiden rekisteröinnin osalta Tanskan viranomaiset toteavat: Teollisuussaaliiden rekisteröinti on tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1995 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden tietyistä pyyntiedellytyksistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N: o 3362/94 5 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen. Käytetty järjestelmä soveltuu erinomaisesti kalakantojen hallintoon, jos sitä täydennetään näytteenotto-ohjelmalla, jota voidaan käyttää biologisia kysymyksiä koskevien tiedustelujen yhteydessä. Mainitun ohjelman järjestämisestä ja otettujen näytteiden määrästä voidaan tietenkin keskustella. Toisaalta viranomaiset eivät tuomitse kalastajia, ellei sivusaaliiden sallitun määrän ylitys ole merkittävä. Jos sivusaaliiden sallittu määrä on esimerkiksi 10 prosenttia, syytetoimet aloitetaan vasta jos sivusaalis on vähintään 20 prosenttia. Tuomiona on sakko ja saaliin laittoman osan arvon takavarikointi. Valvonta merellä on usein vähäistä. Partioaluksille määrätään myös muita tehtäviä, kuten kalastajien auttaminen. Niiden tehokkuutta lisäisi ilmavalvonnan käyttöön ottaminen. Tanskan viranomaiset huomauttavat, että: Merellä olevat tarkastajat käyttävät noin 80 prosenttia ajastaan valvontaan ja noin 20 prosenttia pelastustoimintaan ja hinaukseen. Vuonna 1994 tarkastajien merelläolopäiviä oli 801 ja he liikkuivat merellä yhteensä 120 127 merimailia. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi is Vuonna 1994 turskankalastuksen valvonta Itämerellä aiheutti erityisiä ongelmia. Tarkastusyksiköllä oli vaikeuksia lukuisten ulkomaisten lastin purkausten hallinnassa, ja siksi sillä ei ollut riittäviä voimavaroja kalastuksen valvontaan. Kaiken lisäksi yksi silloin Itämerellä liikkuvista tarkastusaluksista ei ollut tehtävään sopiva. Komission pyynnöstä Tanskan viranomaiset ovat tehneet hallinnollisen tutkimuksen tästä kalastuksesta. ie p :\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \i"i SAKSA I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu kalastuksen valvonnasta liittotasavallassa on jaettu keskusviranomaisten ja osavaltioiden viranomaisten kesken. Keskusviranomaiset ovat elintarvike-, maatalous- ja metsätalousministeriössä. Kalastustarkastajia on ministeriössä ja osavaltioissa. Molemmat tarkastusyksiköt ovat vastuussa seuraavista tehtävistä: lastin purkamisen sekä pyydysten ja alusten ominaisuuksien valvonta; laatua sekä teknisten ja muiden sääntöjen noudattamista (hinnat, vetäytymistuoreus, luokitus jne. ) koskevien tarkastusten tekeminen; tietojen tarkistus sekä saalis- ja myyntitietojen vertailu. Eräät erikoistuneet julkiset elimet osallistuvat myös kalastustoiminnan eri osa-alueiden valvontaan: tekniset ominaisuudet: Liittotasavallan merenkulku- ja alusten/pyydysten merenkartoitustoi mi sto markkinat: Liittotasavallan eläinlääkintätoimisto Liittotasavallan maatalous- ja elintarviketoimisto - BLE Saksan interventioelin tulli- ja valmisteverolaitos rannikkovartiosto. tuonti: valvonta-alukset: B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Kalastustarkastusyksikkö Rannalla toimivien tarkastajien kokonaismäärä liittotasavallassa on 30, joista 4 on liittotasavallan tarkastajia ja 26 osavaltioiden tarkastajia (Schleswig-Holstein: 10, Mecklenburg-Vorpommern: 12, Hampuri 1). p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi ^> Tätä ydinryhmää avustaa osavaltioiden lisähenkilöstö, jota käytetään valvontatehtäviin suurissa valvontaoperaatioissa. 2. Alukset/ilma-alukset Liittotasavallassa on käytössä yhteensä 21 valvonta-alusta. Nämä on jaettu keskusviranomaisille (4 alusta) ja osavaltioille (17 alusta). Lisäksi 12 tullialusta vastaa tietyistä valvontatehtävistä, esimerkiksi partioinneista Saksan kalastusalueen ulkorajoilla ja tietyillä suojelluilla alueilla kampelan tarkkailemiseksi. Nämä alukset eivät kuitenkaan tee varsinaisia kalastustarkastuksia. Valvonta-alusten toimintaa koordinoi kansallinen rannikkovartiosto. Kalastuksen valvonnassa ei käytetä ilma-aluksia. 3. Tietojenkäsittely Kiintiöiden hoitoa, kansallista kalastuslaivastoa ja markkinoita koskevat tiedot on syötetty tietokoneeseen liittotasavallan maatalous- ja elintarviketoimistossa (BLE). Lisäksi eräillä yksittäisillä osavaltioilla on tietokonejärjestelmät, kun taas toiset asentavat niitä parhaillaan. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I \l"i c. TOIMINTA Kalastustarkastusyksikkö Satamatarkastukset Vuonna 1994 tehtiin yhteensä 10 539 satamatarkastusta. Nämä sijoittuvat seuraavasti: Osavaltio Satamatarkastusten lukumäärä Mecklenburg -Vorpommern Niedersachsen Schleswig-Holstein YHTEENSÄ 7383 2473 683 10539 Näiden tarkastusten yhteydessä havaittiin yhteensä 176 rikkomusta. Pääosa rikkomuksista koski kalastuspäiväkirjoja tai purkausilmoituksia. Rikkoni ustyyppi Aluksen kansalaisuus Tanska 4 Kalastuspk. /purkausilm. Laiton pyydys Aluksen vetoisuus/moottorin kapasiteetti Sivusaalis Alamittaiset kalat Luvaton kalastus Pyydysten merkinnät Alusten merkinnät Muut Saksa 53 10 1 1 8 5 5 17 76 p:\c3l\rapports\ctrl\anncxcl\fi "3 9 Alusten tarkastusten lisäksi valvontaviranomaiset tarkastivat lastin purkamisia purkauspaikalla tai huutokauppakeskuksissa. Vuonna 1994 niistä tarkastettiin arviolta kolmekymmentä prosenttia, pääasiassa huutokaupoissa. Maakuljetuksia ei tarkastettu. Kalastuspäiväkirjan merkintöjä, purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia vertailtiin kaikkien vähintään 10-metristen alusten osalta. Nämä lastin purkamiset edustivat yhdeksääkymmentäviittä prosenttia kaikista lastin purkamisista liittotasavallan satamiin. Alle 10-metristen alusten saaliit ilmoitetaan viranomaisille kuukausittain. Erityistarkastukset kohdistuivat kalojen vähimmäiskokoa koskevien vaatimusten noudattamiseen (sekä merellä että satamassa), vähimmäissilmäkokoihin ja jonkin verran kalan kuljetukseen. Tarkastukset merellä Alue ICES III ICES IV ICES V ICES VI ICES XII ICES XIV YHTEENSÄ Päivien lukumäärä Tarkastukset 1415 1344 4 2 14 68 2847 2843 1645 4488 VIeripartiot havaitsivat yhteensä 265 rikkomusta. Merellä havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden ja rikkomuksen tyypin mukaan jaoteltuina Rikkomuksia Aluksen kansalaisuus tehneiden alusten kokonaismäärä YHTEENSÄ: 265 Belgia Saksa Tanska Alankomaat Britannia 2 240 7 15 1 Päätyyppejä olivat kalastuspäiväkirjaan liittyvät sääntöjenvastaisuudet, luvattomat pyydykset, luvaton kalastus, oleskelu suljetulla alueella jne. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I \fi M^ Tarkastettujen kalastusalusten lukumäärä kansalaisuuksittain Saksa lanska Alankomaat Britannia Belgia YHTEENSÄ 3778 138 503 45 24 4488 p:\c3l\rapports\ctrl\niinexel\fi \\ II. Arviointi A. Yleistä Saksan kalastuksen määrä on vähentynyt huomattavasti viimeisen 15-20 vuoden aikana. Saksa on mukauttanut laivastonsa rakenteen ja koon käytettävissä oleviin kiintiöihin. Ylikapasiteettia ei ole. Yksinomainen talousvyöhyke on pieni, ja Pohjanmeren rannikko on suhteellisen lyhyt, ja siinä on vain vähän satamia. Itämeren rannikolla on enemmän lähinnä pieniä satamia. Saksalla on merkittävää kalanjalostusteollisuutta, joka on suurelta osin riippuvainen tuontituotteista. B. Vahvat ia heikot puolet Satamissa havaittavat teknisten määräysten rikkomiset aiheuttavat vähän ongelmia, ja valvonta vaikuttaa riittävältä, vaikka sitä haittaa henkilökunnan puute osavaltioissa. Tilanne on varsin erilainen merellä; vaikuttaa siltä, että kalastussuojelualuksia ei käytetä parhaalla mahdollisella tavalla, koska toimivalta jakautuu liittotasavallan viranomaisten ja osavaltioiden viranomaisten kesken. Saksan avomerilaivasto on aktiivinen koko Pohjois-Atlantilla. Laivastoa saattaa suurimman osan aikaa saksalainen kalastussuojelualus (Fischereischutzboot). Siksi Saksan viranomaisilla on hyvät tiedot tämän laivaston osan toimista kalavesillä. Pakastustroolareilla tehdyt lastin purkamista koskevat tarkastukset ovat hyvin perusteellisia. Tarkastajat kirjaavat purkamisen ja tarkistavat säännöllisin väliajoin yksiköiden merkitsemisen. He ottavat myös näytteitä jäädytetyistä fileekimpaleista ja lähettävät ne eläinlääkintäviranomaiselle lajintunnistamista varten. Saaliiden rekisteröinti perustuu kalastuspäiväkirjan otteisiin, purkausilmoituksiin ja myynti- ilmoituksiin. Siinä käytetään monipuolisesti mukautuskertoimia. Yleisesti ottaen saaliiden ilmoitusjärjestelmä vaikuttaa luotettavalta. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi Y S Vuonna 1994 turskankalastuksen valvonta Itämerellä aiheutti erityisiä ongelmia. Tarkastusyksiköt eivät kyenneet hallitsemaan lukuisia tapauksia, joissa lajit ilmoitettiin virheellisesti, eivätkä myöskään turskan tuontia ja kuljetusta. Toimivaltaiset viranomaiset tekivät aloitteita Tanskan alueella kalastavien saksalaisten alusten valvomiseksi sekä vastavuoroisia järjestelyjä Tanskan partioalusten suhteen. Komission pyynnöstä Saksan viranomaiset ovat panneet toimeen hallinnollisen tutkimuksen tästä kalastuksesta. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi M l KREIKKA L Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu kalastustoiminnan valvonnasta jakaantuu eri ministeriöiden ja julkisten organisaatioiden kesken. Ministeriöittäin valvonnasta vastaavat maatalousministeriö (kalastuksen pääosasto) ja kauppalaivastoministeriö (rannikkovartiosto ja poliisiosasto) sekä vähäisemmässä määrin kauppaministeriö. Varsinaisesta valvonnasta huolehtivat kauppalaivastoministeriön alaisuudessa toimivat satamaviranomaiset (yhteensä 172). Rannikkovartioviranomaiset myöntävät kalastusalusten turvallisuustodistuksia ja valvovat lisäksi kalastustoimintaa ja saaliiden purkausta sekä varmistavat kansallisen ja yhteisön lainsäädännön noudattamista yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa (silmäkoko, tekniset toimenpiteet jne. ). Lisäksi ne tutkivat rikkomusmenettelyjä. Maatalous- ja kauppaministeriön erikoistuneet yksiköt vastaavat purkaussatamasta kalakauppoihin ja käsittely-yksiköihin kuljetettujen kotimaisten ja tuotujen kalatuotteiden valvonnasta sekä seuraavat kaupan pitämiseen, terveyttä ja myyntiä koskeviin seikkoihin sovellettavan kansallisen ja yhteisön lainsäädännön noudattamista. B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Kuten edellä mainittiin 172 rannikkovartioston nimeämää satamaviranomaista huolehtivat pääosin valvonnasta. Satamatarkastuksesta ei ole käytettävissä tarkkoja henkilötietoja. Tarkastukset on keskitetty yli kymmenmetrisiin aluksiin, joiden kokonaismäärä on 2416 (12 % aluskannasta), lisäksi valvotaan 12 tärkeintä huutokauppakeskusta, jotka myyvät 30 % puretusta saaliista. Kalastuspäiväkirjoja/purkausilmoituksia ja myynti-ilmoituksia ei vertailla keskenään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 40 artiklan 1. 1. 1993 asti kestävän lykkäyksen vuoksi. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi HH 2. Alukset/ilma-alukset Valvonnan käytössä on yhteensä 120 valvonta-alustaja 70 autoa. Niiden käyttötavasta ja partiointitoiminnan tuloksista ei ole käytössä yksityiskohtaista tietoa. Ilmavalvonnan käytössä on neljä kevytrakenteista lentokonetta. Myöskään niiden toiminnasta ei ole annettu yksityiskohtaista tietoa komissiolle. 3. Tietotekniikka Kreikan viranomaiset ovat laatineet seuraavat tietokonejärjestelmät: Kauppalaivastoministeriö on rakentanut HELLAS - PACK -laitteiston avulla tietokone- ja pääteverkon toimipaikkansa ja alueellisten laitostensa sekä 12 satamaviranomaisen käyttöön (Pireus, Thessalonika, Patras, Kavala, Kios, Korfu, Heraklion, Volos, Rodos, Halkida, Lalamata ja Syros). Koko tietoverkko käyttää TCP/IP tietojärjestelmää. Tietokoneet siirtävät Kreikan kalastuslaivastoa koskevia tietoja. ASIAKASPALVELIN - ympäristösovellukset toimivat kaikkialla verkossa ja ne mahdollistavat automaattisen tietojenvaihdon. Tieto tallennetaan kauppalaivastoministeriön keskustietokoneen tietokantoihin ja se on tarkoitettu kaikkien verkon käyttäjien käyttöön. Kauppalaivastoministeriö on hankkinut SUN 690 MP -tietokoneen ja kehittänyt ETHERNET- verkon, joka yhdistää 50 päätettä ja tulostinta viiden päätepalvelimen ja henkilökohtaisten tietokoneiden välityksellä. Satamien rannikkovartioviranomaisten toimistoihin on asennettu SCO-UNIX-järjestelmät. Kalastuslaivastoa koskevat tiedot tallennetaan keskustietokoneen tietokantaan. Tietokantaan syötetään päivittäin rannikkovartioviranomaisten kalastusalusten nykytilasta ja niiden ominaisuuksien muutoksista antamia tietoja asetuksen (EY) N:o 109/94 mukaisesti. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 4X Asetuksen 109/94 mukaisesti kaikkia kalastusaluksiin tehtyjä muutoksia koskevan lopullisen valvonta/hyväksymisvaiheen jälkeen asia siirtyy maatalousministeriöön, joka on ylin toimivaltainen elin ja vastaa yhteisen kalastuspolitiikan ja kalavarojen hoidon toteuttamisesta. Kaikki tiedot tallennetaan päivittäin magneettisesti. Satelliittia hyväkseen käyttävä kalastustoimintaa valvova koesovellutus on jo otettu käyttöön ja sen antamat tulokset ovat tyydyttäviä. Tähän koesovellutukseen osallistuu 18 kalastusalusta ja kuusi rannikkovartioston partiointivenettä. C. TOIMINTA Valvonnasta ja tarkkailusta vastaavien kolmen ministeriön erikoistuneen yksikön työkenttä on laaja. Siihen kuuluu turvallisuustodistukset, kalastuslisenssit, purkaukset, kalojen koot ja kalalajit, pyydykset, kalastusmenetelmät, aluksesta puretun kalan maahantuonti ja kuljetus, alusten ominaisuuksien ja alusten kokoonpanon tekniset tarkastukset, mukaan lukien kansallisen kalastusrekisterin päivittäminen, kaupan pitämisen laatuluokitus sekä markkinoilta vetämistä koskevat menettelyt. Yllämainittuja tehtäviä varsinaisesti suorittavan henkilökunnan ja muiden voimavarojen määrästä ei ole yksityiskohtaisia tietoja. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi MC IL Arviointi Italian tavoin Kreikka ei ole vielä täydellisesti mukautunut yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavaan valvontajärjestelmään. Sen vuoksi kansallisten valvontalaitosten tärkein tehtävä on kansallisen lainsäädännön ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 erityisten näkökohtien täytäntöönpano. A. Valvontalaitoksen rakenne Pääosan valvontatehtävistä suorittaa rannikkovartiosto, jonka tukikohdat toimivat tärkeimmissä satamissa. Tämä laitos vaikuttaa hyvin organisoidulta ja sopivalta tärkeimpiin valvontatehtäviin. Valvontalaitoksen lisäkehittäminen on välttämätöntä, jotta valvonnan perusrakenne saataisiin ajoissa valmiiksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 kaikkien säännösten mukaisesti. B. Kalastuksen rakenteellisten ja markkinoita koskevien kysymysten hallinto Kalastustuotteiden rakenteellisesta ja kaupan pitämistä koskevien kysymysten valvonnasta huolehtivat lukuisat eri ministeriöistä eriytyneet julkiset organisaatiot. Kreikan viranomaisten tulee huolehtia siitä, että valvonnasta yleisesti vastuussa oleva laitos suorittaa tämän tehtävän mahdollisimman laajasti. Kreikan viranomaiset ilmoittavat, että: Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden rakenteellisten ja kaupan pitämistä koskevien kysymysten hallinto on Maatalousministeriön vastuulla, jonka Kalastuksen pääosastolla ja E A P: llä (merivartiosto) on oleellinen koordinointitehtävä. Maatalousministeriön muita osastoja ja yksiköitä (D1DAYEP, eläinlääkintäyksikkö) osallistuu kaupan pitämisen hallintoon sekä muiden (Kauppa-, Talous-) ministeriöiden osastoja toimii erityisesti mainitun pääosaston kanssa yhteistyössä ja sen suostumuksella. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi ^ C. Kalastustuotteiden kuljetuksen ja myynnin valvonta Kreikan viranomaiset ovat myöntäneet, että kalastustuotteiden kuljetusta ja myyntiä koskevan valvonnan täytäntöönpano on vielä kesken ja että parhaillaan pyritään helpottamaan näiden kahden valvonnan lajin käyttöönottoa (myynti-ilmoitusten kehittäminen jne. ). Y£ p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi ESPANJA I. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu kalastuksen ja siihen liittyvien toimintojen valvonnasta jakaantuu Madridissa sijaitsevan maatalous-, kalastus-ja elintarvikeministeriön toimivaltaisten viranomaisten ja 10 "rannikolla sijaitsevan" autonomisen alueen kalastusviranomaisten kesken. Jako perustuu purettujen saaliiden alkuperään, toisin sanoen, aluerajan ulkopuolella saadut saaliit ovat Madridin viranomaisten vastuulla, sen sisäpuolella saadut autonomisen alueen viranomaisten vastuulla. Itse asiassa tämä merkitsee sitä, että asianomaiset valvontaviranomaiset vastaavat saaliiden rekisteröinnistä ja siihen liittyvästä valvonnasta (kalastuspäiväkirjat, purkaus- ja myynti- ilmoitukset). Kaupan pitämiseen liittyvien näkökohtien, esimerkiksi ensimmäisen myynnin osalta vastuu kuuluu Madridin viranomaisille saaliiden alkuperästä huolimatta. Myöhempi myynti kuuluu kuitenkin 17 autonomisen alueen toimivaltaan. Toisaalta kalastuspolitiikan rakenteellisten näkökohtien valvonta (alusrekisteri, alusten ominaisuudet ja tilavuus) kuuluu keskushallinnon viranomaisten eli kaikista kansallisista aluksista vastaavan liikenneministeriön (kauppalaivaston pääosasto) toimialaan. Maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriössä toimiva kalastuksen pääsihteeristö vastaa alusten toiminnan rekisteröinnistä, lisenssien myöntämisestä ja erityisten pyydystyyppien käytöstä. Ulkomaisten alusten saaliin purkausta valvova kalastusviranomaisten toimipaikka on Madridissa ja se toimii ympäri vuorokauden kaikkialla maassa. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \fi -f9 B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset ja muut voimavarat: Organisaatio Tarkastaiat Partiointialukset Helikopterit Ajoneuvot Madridissa 30 31' 2 26 Kansalliskaarti (Meriosasto) Baskimaa Cantabria Asturias Galicia Andalusia Murcia Valencia Katalonia Baleaarit Kanariansaaret 15 12 117 25 3 12 18 7 24 19 2/52 6/310 3/6'° 21/310 11/810 1 1 4/3'o 2 l4 3 8 4 52 11 5 9 14 Autonomisten alueiden tarkastusviranomaiset keskittyvät ensisijaisesti paikallista pienimuotoista kalastusta harjoittavien alusten ja äyriäistenpyyntialusten valvontaan. 31 partioalusta, joista suurin osa kuuluu laivastolle. Apualukset Yhdessä Kansalliskaartin kanssa 300 tuntia vuodessa ^ ^ p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc 1 \fi Rakenteiden osalta 145 kauppalaivaston paikallista edustajaa huolehtii tarkastuksista aluksilla ja arkistoi kunkin aluksen tekniset tiedot. Autonomiset alueet päättävät yhdessä kalastuksen pääosaston kanssa kalastusalusten moottoreiden ajanmukaistamista, rakentamista tai niihin tehtäviä muutoksia varten tarvittavista luvista. Tuottajajärjestöjä koskevien markkinasäännösten toimeenpano on maatalous-, kalastus- ja elintafvikeministeriön tehtävä ja sitä hoitaa 70 hengen henkilökunta. C. TIETOTEKNIIKKA Espanjan viranomaisilta ei ole saatu tietoja. D. TOIMINTA VUONNA 1994 (Tarkastukset merellä ja satamissa, ilmavalvonta) Tarkastukset merellä alueittain ja alusten kansallisuuden mukaan: ALUE ALUKSEN KANSALLISUUS Espanja Portugali Ranska Italia VIII IX CECAF Välimeri 3532 5316 205 4958 4 8 - - YHTEENSÄ 14011 12 9 - - 2 11 Havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden mukaan (kaikki alueet) ALUE ALUKSEN KANSALLISUUS Espanja Portugali Ranska YHTEENSÄ 4578 3 6 - - - 33 33 Italia 13 J^ p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \fi Alueellisen ilmavalvonnan tulokset (keskushallinnon suorittama valvonta) ALUE Kantabria ja luoteisosa Etelä-Atlantti Välimeri Kanariansaaret YHTEENSÄ Valvontapäivien määrä Havainnot Havaitut rikkomukset 165 78 101 21 365 636 416 499 20 1571 50 167 58 0 275 Satamissa havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden mukaan: Rikkomustyyppi Aluksen kansallisuus Espanja Portugali Britannia Irlanti Italia Ranska YHTEENSÄ Kalastuspäiväkirj a/ purkausilmoitus Laittomien pyydysten käyttö Kalastaminen kielletyllä alueella Liian suuri koneteho Laittomasti kohdennettu kalastus 133 78 53 2 2681 Saalisrikkomukse t 15 Alamittaiset kalasaaliit Kalastus ilman lisenssiä Väärä pyydysmerkintä Väärä alustunniste Muut 2755 115 8 1 40 | YHTEENSÄ 5881 p:\c31\rapports\ctrl\anncxc 1 \I1 7 1 - - - 2 1 4 - - 6 21 2 2 - - - - - - - - 1 5 2 2 - - - - - 1 2 - - 7 150 89 53 2 2681 17 2756 121 10 1 47 5927 4 4 - - - - - 1 - - - 9 2 2 - - - - - - - - - 4 s* Tarkastuslaitoksen tuleva kehitys. Espanjan viranomaisten tarkoituksena on lähitulevaisuudessa palkata Madridiin 20 uutta tarkastajaa, lisätä partiointialusten määrää sekä hankkia lisähelikopteri Välimeren partioiden käyttöön. Kuljetusasiakirjojen valvontamenettelyn käyttöönoton helpottamiseksi toimivaltaiset viranomaiset pyrkivät parhaillaan tekemään sopimuksen Kansalliskaartin kanssa siitä, että jäljempänä mainittu suorittaisi tämän erityistehtävän. Kiintiöiden valvonta ja saaliiden rekisteröinti Kalastuspäiväkirjoista ja purkausilmoituksista saadut tiedot tallentaa 19 tärkeimmän sataman henkilökunta. Nämä tiedot siirretään keskustietokantaan aluskohtaista rekisteröintiä varten. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi J5 //. Arviointi A. Yleistä Manner-Espanjan Välimerenpuoleinen rannikko on pitkä, Atlantin puolella se on lyhyempi. Rannikon rikkonaisuus lisää kuitenkin purkauspaikkojen määrää. Manner-Espanjan yksinomainen talousvyöhyke on kohtuullisen suuri, pieni mannertasanko rajoittaa merkittävästi kalavarojen todellista laajuutta, suursaariston kalastuspaikkoja lukuun ottamatta, Espanjan markkinat vetävät monia eri kalalajeja. Niillä maksetaan hyvä hintapienikokoisista kaloista, pienimmät biologiset koot alittavat kalat mukaan lukien. Espanjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että: Espanjan markkinat vetävät monia eri kalalajeja ja pienikokoisten kalojen kysyntä ja kulutus on säännösten mukaista; tällainen kysyntä, jota tyydytetään suurelta osin tuonnilla muista maista, pahentaa alamittaisten kalojen käytön ongelmaa. Tämän ongetman voittamiseksi Espanja on tehostanut tarkastuksia ja tiedotuskampanjoita. Espanjan kalastuslaivasto on merkittävä, mutta sen eri alukset liikkuvat yhä vielä vain Espanjan vesillä. Espanja täyttää sille monivuotisessa ohjausohjelmassa asetetutu velvoitteet. Vaikka se ole täysin ratkaissut ylikapasiteettiongelmaansa, se on kuitenkin saanut aikaan erittäin merkittäviä, monia muita jäsenvaltioita parempia tuloksia. Kummeliturska- ja merikrottikiintiöiden kulutuksen määrä osoittaa, että ylikapasiteettiongelma on edelleen olemassa alueilla VI, VII ja VIII. Espanja ilmoittaa, että: Tämän ongelman ratkaisemiseksi Espanja on kehittänyt pyyntiponnistusten sääntelyjärjestelmän ja lisännyt kiinitöidensä myyntiä muiden jäsenvaltioiden kanssa. Kalastustekniikasta on mainittava, että Espanjan kalastuslaivastoon kuuluu huomattava määrä muihin kuin troolikalastustekniikoihin erikoistuneita aluksia. Pohjakalastus on hyvin yleistä. Se p:\c3l\rapports\ctrl\annexc l\fi £ V on perinteisesti hyvin olosuhteisiin sopeutuvaa ja saaliit itse asiassa kattavat sekä pelagisia lajeja (piikkimakrillin ja mustakitaturskan) että pohjakalalajeja ja bentaalisia lajeja. Historiallisesti Espanjan etuna ovat voimakkaat ammattirakenteet. Toisaalta kalastuksen todellinen valvonta ei vielä vähän aikaa sitten ollut hallinnon tärkeimpiä alueita. B. Vahvat ja heikot puolet Välineet Espanja on hankkinut merkittävät meri- ja ilmavalvontavälineet. Valvonnan edellyttämien tietojenkäsittely laitteiden hankkiminen näyttää sen sijaan viivästyneen. Inhimillisten voimavarojen arvioiminen on vaikeaa monien rakenteiden yhteisvaikutuksen vuoksi. Ne ovat lisääntyneet, mutta komissiolle toimitettujen tietojen perusteella näyttää siltä, että nämä välineet eivät vastaa erityisesti kalastuksen maissa tapahtuvan valvonnan osalta niitä haasteita, johon Espanjan olisi pitänyt ja pitää vastata. Kansainvälisten kalavesien valvonnan tärkeys on laajentanut ongelmaa. Järjestäminen Valvonnan järjestämistä koskevat ongelmat näyttävät olevan Espanjassa erityisen mutkikkaita. Joskus saaliin purkausta edeltäviin tai sen jälkeisiin asioihin eivät puutu pelkästään eri siviili- ja sotilasviranomaiset tai eri ministeriöt, vaan lisäksi alueellisten viranomaisten tehtäväjako on mutkikas. Komissio on törmännyt Espanjassa muita jäsenvaltioita enemmän toimivallan jaon aiheuttamiin ongelmiin. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml sr C. Teknisten toimenpiteiden valvonta Espanjalla on vakava toistuva ongelma, joka koskee teknisten toimenpiteiden noudattamista, niin sanottua pohjakalastusta ja siihen liittyviä alamittaisia kokoja. Komissio on havainnut tietyillä alueilla voimakkaita toimia erityisesti kummeliturskasaaliiden purkausten sisällön valvonnassa. Se ei ole saanut takeita sellaisten sääntöjen käyttöönotosta, joissa määrätään vähimmäissilmäkooksi 65 mm ja tarkennetaan laista poikkeavien silmäkokojen hyväksymisedellytykset. Espanja on useaan otteeseen, ja syystä, korostanut muiden jäsenvaltioiden viemien, alamittaisten kalojen aiheuttamia ongelmia. Mutta kuten viejäjäsenvaltiotkaan, se ei ole lukuisista kehotuksista huolimatta toteuttanut toimenpiteitä, joiden avulla voidaan tehokkaasti puuttua näillä markkinoilla tapahtuviin kuljetuksiin. Ongelmat ovat erityisen vakavia alueella III. Muut alueella III pohjakalastusta harjoittavat jäsenvaltiot (Ranska, Portugali) ovat yhtä lailla vastuussa tilanteesta. Mutta erityisesti kummeliturskan osalta Gascognen lahdella, alueen III valvonnan puutteet voivat aiheuttaa vahinkoa myös muiden jäsenvaltioiden kalastajille, joille nämä varat ovat yhteisä. D. Kiintiöiden/pyyntiponnistusten valvonta Komissio katsoo, että kalastuspäiväkirjojen ja purkaus- ja myynti-ilmoitusten täyttämisen ja käytön varmistamiseksi käytetyt menettelyt ja keinot eivät ole riittävän vakuuttavia. Sen sijaan vaikka saaliiden suora valvonta ei aiemmin ollut Espanjan vahva puoli, muiden jäsenvaltioiden kalamäärien rajoittamista koskevat erityismääräykset yksinomaisella talousvyöhykkeellä aiheuttavat sen, että Espanjan saalismäärät (kuten jossain määrin myös Portugalin) poikkeavat muiden Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saalismääristä. Vaikka espanjalaisalusten pyyntiponnistuksia koskevien rajoitusten valvonnassa on ollut vaikeuksia, jotka ovat alkaneet vähentyä muutamia vuosia sitten, viralliset pyyntiponnistusrajoitukset on otettu käyttöön. SÇ, p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi E. Päätelmät Espanjan erityisesti historiallisista syistä johtuvat esteet ovat todellisia. Saavutetut edistysaskeleet ovat merkittäviä, ja komissio korostaa erityisesti, että Ranskan valvontalaivojen Gascognen lahdella kohtaamia petosten aiheuttamia pakoja, jopa väkivallantekoja, ei ole havaittu useaan vuoteen. NAFO (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) on tarttunut toimeen tehokkaasti ja tarmokkaasti. Komissio arvioi siis Espanjan viranomaisten ponnisteluja ensimmäisten tulosten saavuttamiseksi. Se iloitsee Espanjan yhteistyöhaluisesta asenteesta satelliittitekniikoiden käytön edistämiseksi, mutta korostaa jäljellä olevan tehtäväkentän laajuutta. Tulevia edistysaskelia voidaan edistää vain ottamalla käyttöön uusi pyyntiponnistusten hallinnan yleisjärjestelmä, minkä vuoksi Espanjan ei ole enää syytä tuntea itseään syrjityksi. Uudenaikaisten menetelmien, tietokoneiden ja satelliittien käyttö nopeuttaa edistystä. Mutta ne ovat riittäviä vain silloin kun Espanja antaa kalastuksen valvonnan käyttöön tarvittavat, erityisesti inhimilliset voimavarat. p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \fi S-} RANSKA I. Kalastustoiminnan tarkastus ja valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Yleisten töiden ministeriössä oleva AFFMAR (meriasioiden osasto) johtaa kaikkien (Ranskassa tai muualla rekisteröityjen) kalastusalusten valvontaa. Kalastuksen ylin valvoja on maatalousministeriö. Muihin AFFMARin valvontatehtäviin kuuluu alusten turvallisuus, saastumisen ehkäiseminen ja meripelastus. Puolustusministeriön alaisella Gendarmerie Maritimella (GM) on myös lupa suorittaa valvontatehtäviä, esimerkiksi tarkastaa kalojen vähimmäiskoot, pyydykset, purkaukset jne. Laivaston aluksilla on kansainvälisillä vesillä valvonnan lisäksi muita erityistehtäviä. Lisäksi AFFMAR vastaa yhdessä tullilaitoksen kanssa rakenteellisten kysymysten, esimerkiksi pyydysten koon ja vetoisuuden valvonnasta. AFFMAR vastaa yhdessä maatalousministeriöön kuuluvan FIOMin {Fond d'Intervention d'Organisation des Marchés des produits de la pêche maritime et des cultures marines) sekä valtiovarainministeriön alaisuudessa toimivan petosten vastaisen yksikön kanssa vähimmäismyyntikokojen, vetäytymishintojen ja markkinajärjestely asetusten noudattamisen valvonnasta. AFFMAR tarkistaa yhteistyössä yleisten töiden ministeriön alaisuudessa toimivan alueellisen tietojenkäsittelykeskuksen CRTS. n {Centre Régional des Traitements Statistiques) kanssa alusten toimintaa koskevat tiedot. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \t"i S8 B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Kalastuksen valvonnasta vastaava henkilöstö tarkkailee saaliita, purkausta, kalojen vähimmäiskokoa ja teknisiä toimenpiteitä; sillä on myös muita tehtäviä, esimerkiksi meriturvallisuus-, saastumisen ehkäisy- ja meripelastusvalvonta jne. Maissa AFFMARin henkilökunta jakaantuu seuraavasti: 164 Syndics des gens de mer (SGM), 82 Affaires Maritimes branche technique -tarkastajaa (CAM/BT), 47 Techniciens du contrôle des établissements de pêches maritimes (TCEPM). Lisäksi pieni joukko Gendarmerie Marit imen henkilökuntaa (GM, 42 henkeä) on siirretty AFFMARiin. Vuonna 1994 perustettiin viisi uutta hallinnolliseen departementtijakoon perustuvaa Unités de Surveillance du Littoral (USL), jolloin rannikkovalvontayksikköjen määrä kohosi 11. Niiden henkilöstö koostuu SGM:stä, CAM/BT:stä ja muista määrittelemättömästä hallintohenkilöstöstä. Kalastuksen valvontaan osallistuu arviolta 350 henkeä. 2. Alukset AFFMARin suorassa alaisuudessa toimii kahdeksan pitkän matkan, kuusi keskipitkän matkan ja 21 FPV-alusta. Niiden miehistön kokonaismäärä on 202. 3. Tietotekniikka/tietokannat Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches Maritimes et Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER ja FIOM pitävät yllä tietokantoja (alusten teho, saaliit, purkaukset, myynti) alusten toiminnan vertailua ja valvontaa varten6. Katso liite l ^QV p:\c31\rapports\ctrl\nnncxel\fi c. TOIMINTA Maissa Ranskan 11 departementilla on omat AFFAMARin Directeur départemental'm alaisuudessa toimivat rannikkovalvontayksikkönsä (ULS), jotka valvovat satamia ja markkinoita jne. Departementeissa, joilla ei ole omia ULS-yksiköitä, valvonnasta vastaavat Chef the Quartiefm johdolla SGM-, CAM-, TCEPM- ja GM -henkilöstöryhmät. Tärkeimmät satamissa havaitut rikkomukset aluksen kansallisuuden ja rikkomustyypin mukaan Rikkomustyyppi Aluksen kansallisuus Belgia 3 Espanja 1 3 Ranska 184 49 Kalastuspäi väkirj a/ Purkausilmoitus Laittomat pyydykset Laiton kalastus Kielletty alue 110 22 1 2 Laiton saalis Alamittaisuus Sivusaalis Liian suuri alustilavuus Merellä Ranskan viranomaisten ilmoituksen mukaan sen FPV-yksiköillä on ollut 1404 meripartiointipäivää ja 49 ilmavalvontapäivää ICES-alueilla VII ja VIII sekä Guayanan vesillä. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\fi Q o Tarkastukset merellä Tarkastettujen alusten kokonaismäärä kansallisuuden ja ICES-alueen mukaan Alue Kansallisuus Belgia Espanja Ranska Hollanti Englanti Muut 6 2 3062 3 2 VII VIII CECAF 859 4511 220 63 63 YHT. 6 861 7793 3 2 p:\c3l\rapports\ctrl\anncxe l\fi 6-1 Rikkomustyyppi Kansallisuus Belgia Espanja Ranska Yhteensä Rikkomuksesta tavattujen alusten kokonaismäärä Kalastuspäiväkirj a/Purkausilmoit 1 1 us Laiton pyydys Laiton kalastus: kielletty alue 2 Liian suuri koneteho Laiton saalis: kohdennettu kalastus Sivusaalis Alamittaiset kalat Kalastus ilman lupaa Pyydyksen merkintä Aluksen merkintä Muut Yhteensä 182 933 1 116 24 14 1 12 20 11 1 27 52 128 484 1 23 24 39 48 27 14 142 490 2 23 24 51 68 38 15 82 321 401 3 165 1136 Kalastuspäiväkirjojen, purkaus- ja myynti-ilmoitusten palautusnopeutta koskevat tiedot sekä niiden vertailua koskevat tiedot puuttuvat. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi GZ //. Arviointi 1. Yleistä Ranskan tulee taata yksinomaisella talousvyöhykkeellä ja tärkeillä rannikkoseuduilla tapahtuva valvonta. Kalastus on hyvin monipuolista, joten valvontaongelmat ovat vaihtelevia. Saaliin aluksesta purkamisen yhteydessä pidettävien huutokauppojen osuus on kasvanut. Huutokauppojen tietokonejärjestelmät sekä niiden verkkoliitännät ovat erittäin pitkälle kehitettyjä. Huutokauppojen ulkopuolisella lastinpurkamisella on kuitenkin edelleenkin tärkeä osuus kalliiden kalalajien ja eräiden rannikkokalojen osalta. Ranskan markkinoilla pienikokoiset kalat menevät joko paikalliseen kulutukseen tai vientiin, jota helpottaa maantieteellisesti erityisesti Espanjan markkinoiden läheisyys. Kiintiöiden osalla Ranskalla on merkittävä etu: saaliita todella rajoittavia kiintiöitä on vähän. Yhteisen kalastuspolitiikan käyttöönoton jälkeen on useilla kalavesillä liikkuneiden avomerilaivueiden jopa havaittu vähentäneen esimerkiksi valkoturskan ja erityisesti Pohjanmeren valkoturskan pyyntiä. Kiintiöiden rajoitukset ovat siis kohdistuneet vain joidenkin kolmansien maiden (Norja) kalakantoihin, Gascognen lahden sardelliin ja satunnaisesti Keltin meren turska- ja valkoturskakantoihin sekä tulevaisuudessa Gascognen lahden valkoturskakantaan. Ranska ei kuitenkaan kärsi yleisesti voimavarojen ja nimellisesti käytettävissä olevien kiintiöiden välisestä epätasapainosta. Joidenkin kalakantojen osalta ongelmat ovat kuitenkin toistuvia. Ne vähenisivät, kuten on toivottavaa kalavarojen paremman hoidon kannalta, jos erilaiset varotoimenpiteiden kaltaiset TACit tarkistettaisiin kannan laskiessa. Ranskan avomerilaivueet ovat monikäyttöisiä. Pohjavesitroolauksella ja pelagisella troolauksella on kuitenkin Välimerta lukuun ottamatta omat ammattikuntansa ja pyydyksensä. Näin väitetään tietyt, esimerkiksi Espanjassa esiintyvät ongelmat. Mutta yhdellä kalastuskerralla saatavat monilajiset saaliit aiheuttavat kuitenkin ongelmia. Pohjatroolin käyttöä on jopa pyritty lisäämään ulappavesien pohjakalojen kalastuksessa, kummeliturskasta alkaen. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi 6?, Valvonta ei ole perinteisesti ollut etusijalla Ranskan kalastuksen hoidossa. Viranomaisien ja kalastajien tiiviit suhteet, jotka ovat varmasti olleet arvokkaita joissakin suhteissa, ovat pikemminkin luoneet sallivan ilmapiirin ja lisänneet myötämielistä suhtautumista rikkomuksiin joskus pientenkin ryhmien suojelemiseksi, kuin edesauttaneet yksinkertaisen ja tehokkaan valvonnan toteutumista. Ranskan viranomaiset toteavat, että: Tämä tilanne on merkittävästi kehittynyt vuoden 1994 valkotonnikalaselkkauksen jälkeen, jonka aikana toisaalta kalastusalan ammattilaiset ovat myöntäneet, että yhteisön lainsäädännön kehityksiin on mukauduttava (5 kilometrin poikkeuksen poistaminen) kaikkien edun vuoksi, ja toisaalta viranomaiset ovat luoneet tehokkaan valvontajärjestelmän. B. Ranskan valvontajärjestelmän vahvat ja heikot puolet Ranskan ilmoittamat inhimilliset ja aineelliset voimavarat ovat merkittäviä sekä maassa että merellä tapahtuvan valvonnan kannalta, vaikka eri laitosten tehtävien lukuisuus vaikeuttaakin tarkan arvion saamista valvontaan todella käytetyistä varoista. Tietokoneistaminen on edennyt pitkälle. Tietojen käsittelyn ja siirron viivästymiset sekä joidenkin saalistietojen arvioinneissa esiintyvät puutteellisuudet osoittavat kuitenkin ammattihenkilöstön ratkaisevaa vajetta. Ranskalla on rannikolla ja erityisesti kalasatamissa runsaasti virkamiehiä, jotka edustavat useita eri virastoja ja ministeriöitä. Ranskan viranomaiset täsmentävät, että: Kalastustoiminnan valvonta rasittaa Ranskassa monia eri ministeriöiden osastojen alaisia yksiköitä. Vaikka tämä järjestelmä vaikuttaa päällepäin monimutkaiselta, se antaa hyvin tuloksia niin tavallisina aikoina kuin selkkausten aikana. Sen lisäksi sen avulla voidaan käyttää hyväksi merkittävää määrää henkilökuntaa ja menetelmiä ja kääntyä monella tapaa pätevän henkilökunnan puoleen, joka on tottunut kohtaamaan mitä erilaisempia tilanteita. GVf p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \11 Tämä koskee erityisesti rannikkoyksiköitä, jotka tekevät tarkastuksia merellä, maissa ja kaupanpitämistoimenpiteiden yhteydessä. Monimuotoisuutensa vuoksi se on keskeinen tekijä kalastuksen valvonnan alalla. Valkotonnikalan kalastus on osoittanut, että erittäin vaikeita tapauksia varten olisi syytä laatia toimintasäännöt. "Tavallinen" yhteistyö saattaa olla vaikeampaa. Toisaalta se, että kyseisillä laitoksilla on muita tehtäviä kuin yhteisen kalastuspolitiikan valvonta, on omiaan heikentämään tulosta. Yhteisön tarkastajien tekemien tarkastusmatkojen kartoitus osoittaa, että kaikki valvonnan alalla työskentelevät henkilöt pitävät ensisijaisen tärkeänä sitä, että kaikki yhteisön määräykset pannaan tinkimättä täytäntöön. Yhteisen kalastuspolitiikan soveltamiseksi ei ole myöskään olemassa laajennettuja yhteisvastuullisia menetelmiä, kuten Hollannissa parhaillaan kehitettävät rakenteet, joissa ammattihenkilöstö osallistuu valvontatehtäviin. Tällaisia rakenteita on joidenkin lajien kalastuksen osalta olemassa (erityisesti sardelli ja valkotonnikala) sekä rannikkokalastuksella, jota säädellään kansallisella tasolla» Ranskassa 2 päivänä toukokuuta hyväksytty laki on tosiaankin omalta osaltaan vaikuttanut kalastusalan ammattien väliseen järjestäytymiseen kalavarojen tasapainoisen hallinnon järjestämiseksi. C. Tekniset toimenpiteet Ranskan yhdenmukaisen talousvyöhykkeen ulkopuolella tapahtuva kalastus ei poikkea merkittävästi muiden samoilla kalavesillä toimivien laivueiden toiminnasta. Eräissä avomerikalastusaluksissa pienten yksilöiden, esimerkiksi keisarihummerin ja kummeliturskan aluksella säilyttäminen rajoittaa kaukana kotisatamastaan saalistavien kiusausta petoksiin taloudellisen edun toivossa. Teknisesti salakuljetusongelmia esiintyy Ranskassa ennen kaikkea erityisesti yksinomaisella talousvyöhykkeellä tapahtuvassa rannikkokalastuksessa. Tässä suhteessa Gascognen lahden alamittaisen kummeliturskan pyyntiongelmista ei ele seurannut todellista edistystä Ranskan viranomaisten toiminnassa eikä sen tuleva toimintastrategia tunnu vakuuttavalta. Valvontatoimet merellä lainvastaisten pyydysten väärinkäytön ehkäisemiseksi ja monissa satamissa alamittaisten p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi kalojen myynnin lopettamiseksi ovat riittämättömät. Keinot puuttua ensimmäisen myynnin jälkeiseen kuljetukseen, joista säädetään valvonnasta annetun asetuksen 2846/93 13 artiklassa, ja joiden avulla Ranska on taistellut laitonta maahantuontia vastaan, eivät ole lisänneet vähimmäiskokojen noudattamista. Voidaan kuitenkin ajatella, ettäjoidenkin voimatoimien avulla voitaisiin taistella tehokkaasti alamittaisia kaloja Espanjaan vieviä vientikanavia vastaan. Teknisten toimenpiteiden petosongelmien osalta maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriö on valmistanut asiakirjan, jonka mukaan kaikissa myyntipisteissä on velvollisuus olla nähtävänä kaupan pidettyjen kalojen sallitut koot. Ajoverkkojen pituuden erityisvalvonta tehostui vasta kalastusvuonna 94 toteutettujen toimenpiteiden jälkeen. Kalastusvuosi 95 osoittaa täydellisesti, että tässä asiassa ilmenneet puutteet on saatu korjattua. D. Saaliiden valvonta Huomattava määrä kalastuspäiväkirjoista jätetään palauttamatta tai niiden palauttaminen myöhästyy edelleenkin huomattavasti nimenomaan joillakin osastoilla. Komissiolla ei ole tietoa kalastuspäiväkirjojen ja purkaustodistusten järjestelmällisestä, suoraan tilastolliseen analyysiin pohjautuvasta tai muita tietolähteitä apunaan käyttävästä hyväksymismenettelystä. Ranskalla on erittäin laaja tieteellinen kokemus saaliiden tilastollisesta arvioimisesta ja vahvistamisesta, erityisesti pienten kalojen seurannan ja huutokaupan ulkopuolelle jäävien kalojen osalta. Mutta tämä kokemus on ollut vajaakäytössä. Hallinnollinen tieto on lähes täysin hyödyntämättä. Tilastot, joiden taso on Ranskassa parantunut vasta äskettäin, ovat alkaneet huonontua, joskin vaihtelevasti kalavesien mukaan. Ei ole todennäköistä, että tämä olisi aiheuttanut kiintiöiden ylityksiä joitakin erityiskiintiöitä, esimerkiksi Gascognen lahden sardellia lukuun ottamatta. Tässä tapauksessa puutteet olivat ilmeisiä ja toistuvia. €Q p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi Ranskan viranomaiset korostavat, että: Kalastuspäiväkirjojen palauttamismäärän osalta, vuosina 1993 ja 1994 havaittu taipumus poikkeuksiin on nykyisin päinvastainen. Lisäksi satamat, joissa tämä palauttaminen ei ole sujunut kovin hyvin, on selkeästi tunnistettu vuonna 1995 tehdyn tutkimuksen perusteella. Lopuksi on aloitettu tutkimus, jonka tarkoituksena on panna täytäntöön saaliiden ennakointijärjestelmä, joka toiminnassa ollessaan parantaisi purkausilmoitustilastojen laatua. E. Päätelmät Vaikka Ranskalla on käytössä merkittäviä keinoja ja tehokkaan valvonnan edellyttämät inhimilliset ja hallinnolliset perusedellytykset sekä ajanmukainen saalistietojen käsittelymenetelmä, sen tulee merkittävästi parantaa seuranta- ja valvontamenettelyä. Joistakin säännöksistä on saatettu poiketa (vähimmäissilmäkoon noudattamatta jättäminen, alamittaiset kummeliturskanpoikassaaliit, kalastuspäiväkirjojen täyttämättä jättäminen) erityisesti kriisivaiheen aikana, jolloin syntyneet tavat voidaan muuttaa vain päättäväisyydellä. Tällä hetkellä rikkomusten valvonta ei yleensä johda rangaistuksiin, jotka olisivat suhteessa rikkomuksen vakavuuteen. Valkotonnikalan kalastuksen valvonnassa saavutetut edistysaskeleet toimivat malliesimerkkinä. Olennaiset tekijät ovat kohdallaan ja parannukset ovat riippuvaisia kokonaisvaltaisesta strategian määrittelystä, joka perustuu voimakkaaseen edistystahtoon ja koko valvontakoneiston osien tuntemukseen, sekä ammattitaitoisen henkilöstön sijoittamiseen avaintoimintoihin (tietojenkäsittely, tilastot). Tässä yhteydessä Ranskan viranomaiset ilmoittavat, että Ranskassa valmistellaan pyyntiponnistusten hallintojärjestelmää. Kaikki kalastuksenvalvontaan osallistuvat toimijayksiköt ovat osallistuneet yhdessä I päivästä tammikuuta 1996 alkaen sovellettavien toimenpiteiden valmisteluun. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi G) IRLANTI L Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Kaikkien kalastustoimintaa harjoittavien kalastusalusten (Irlannissa ja muualla rekisteröidyt) valvontavelvollisuus on jaettu merikalastuksesta vastaavan ministeriön tarkastusviranomaisen ja Naval Fisheries Protection Service -viranomaisen kesken. Vastuu jakautuu seuraavasti: ministeriön tarkastusviranomainen on vastuussa tarkastusten suorittamisesta satamissa ja Naval Service toteuttaa tarkastukset merellä seitsemää kalastuksen suojeluun tarkoitettua alusta käyttäen. kalastuksen suojeluun tarkoitetut alukset ovat Naval Servicen alaisia, joka puolestaan vastaa toiminnastaan puolustusministeriölle. Näitä aluksia käytetään turvallisuus- ja muihin tarkoituksiin. Niiden kalastukseen liittyvistä velvollisuuksista päättävät kaksi asianomaista ministeriötä yhdessä. Käytännössä aluksia käytetään kalastustarkoitukseen merenkulkuministeriön pyynnöstä. Meriministeriöllä on lisäksi yleinen vastuu markkinoiden ja teollisuuden rakenteellisten puolien valvonnasta. Markkinoiden osalta ministeriön tarkastusviranomainen saa apua Fish Quality Officers -viranomaisilta, jotka käsittelevät erityisesti kalojen markkinoilta vetämisen hallinnollisia ja laadullisia kysymyksiä. Rakenteellisten kysymysten valvonnan osalta (alusten ominaisuudet) meriministeriö käyttää sen yhteyteen kiinteästi kuuluvan Marine Survey Office - toimiston palveluja. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi Q<i B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Merikalastuksen tarkastuselimen osalta meriministerien palveluksessa on tällä hetkellä 18 tarkastajaa, joiden asemapaikka on maan merkittävimmissä kalastussatamissa. [Itärannikko: 2 Sea Fisheries Officer -tarkastajaa (SFO), 2 Fish Quality Officer -tarkastajaa (FQO) [Etelärannikko: 45 FO [Länsirannikko: 5 SFO ja 2 FQO] Alusten rekisteröintiä hoitaa keskusrekisteri, jota avustavat paikalliset rekisterit ja ministeriön henkilökunta (yksi kokoaikainen virkailija, 2 osa-aikaista) 2. Alukset/ilma-alukset Naval Servicen alaisena toimii seitsemän kalastuksen suojeluun tarkoitettua alusta, joiden tehtävänä on tarkastusten ja valvonnan suorittaminen merellä. Lisäksi käytössä on kolme rannikkokalastuksen valvonta-alusta lohenkalastuksen tarkkailua varten. Ilmavalvonnan osalta meriministeriö käyttää Air Corp. Service -elimen palveluja; vuonna 1994 Air Corp. Service antoi käyttöön yhden CASA-partiointialuksen kalastuksen valvontaa varten. 3. Tietotekniikka/tietokannat Laivueiden toiminnan ym. valvontaa lisätään luomalla erilaisia tietokonejärjestelmiä, joita tuetaan muun muassa ohjelmapakettien, tietokantojen ja taulukkolaskennan avulla. Erityisesti pidetään yllä seuraavia järjestelmiä: kalastusalusrekisteri saaliiden raportointijärjestelmä (purkaukset) kalastuslisenssijärjestelmä. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 6 9 C. TOIMINTA Merikalastuksen tarkastusviranomainen Kalastustoiminnan tarkastuksia ja valvontaa koordinoi ministeriön tiloissa Dublinissa toimiva Sea Fisheries Control Manager. Alueellista koordinointia hoitaa kolme Senior Sea Fisheries Officer -tarkastajaa, joiden asemapaikat ovat Dublin, Cork ja Killybegs. Vuoden 1994 osalta merikalastuksen tarkastusviranomainen toteutti 10 500 maissa tehtyä tarkastusta. Nämä jakautuivat seuraavasti: 1 500 tarkastusta itärannikon satamissa 4 500 tarkastusta etelärannikon satamissa 4 500 tarkastusta länsirannikon satamissa. Ei ole käynyt selville, koskivatko nämä tarkastukset yksinomaan lastin purkauksia, pyydyksiä jne. vai sisältyikö niihin markkinoita ja rakenteellisia kysymyksiä koskevaa tarkastuselimen toimintaa tai rannikkokalastusta valvovien viranomaisten tarkastuksia. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi lo Satamatarkastuksissa havaittiin arviolta 159 rikkomusta, jotka ilmoitetaan seuraavassa taulukossa: Satamatarkastukset rikkomustyypin ja aluksen kansallisuuden mukaan Aluksen kansallisuus Rikkomustyyppi Irlanti Espanja Britannia Kalastuspäiväkirj a/Purkausilmoitus Laiton pyydys Kalastus kielletyllä alueella Laittomat saaliit: Kohdennettu kalastus Sivusaalis Alamittaisuus Luvaton kalastus Pyydysten merkinnät Aluksen merkinnät YHTEENSÄ (159) 5 4 51 30 2 2 4 28 1 10 22 150 5 4 Kalastuksen tarkastajat tarkastavat lastin purkauksia (35 % kaikista purkauksista varmistetaan fyysisillä tarkastuksilla satamassa ja/tai huutokauppakeskuksissa) ja tavoittelevat 100 prosentin valvontaa tiettyjen TAC- ja kiintiölajien osalta (ei ole tarkennettu, mutta tässä on todennäköisesti kysymys sillistä ja makrillista). Alle 10 metriä pitkien alusten tekemiä lastin purkauksia ei rekisteröidä. Tarkastajat myös vertailevat kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti- ilmoitusten tietoja sekä valvovat kalojen kuljetusta. Lisäksi kaikki verkot mitataan maissa kaksi kertaa vuodessa. \\ p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi Naval Service Irlannin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Naval Servicen alaisuudessa toimivat seitsemän kalastuksen suojeluun tarkoitettua alusta suorittivat vuonna 1994 seuraavat partiointitehtävät. Toiminnan ICES-alue Partiointipäivät VIA VI B VII A VIIB VIIC VII G VII J VII K VII H VIII E 35 22 247 143 25 344 380 31 12 17 YHTEENSÄ 1 258 Tarkastukset merellä: ICES-alueen ja tarkastetun aluksen kansallisuuden mukaan: ALUE VI VII VIII Kansallisuus Belgia Saksa Espanja Ranska Irlanti Alankomaat Britannia Muut 1 9 3 3 103 164 39 294 II 3 2 248 4 p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi H Rikkomuksia tehneet alukset kansallisuuden ja rikkomustyypin mukaan: Belgia Saksa Espanja Ranska Irlanti Alankomaat Britannia Muut 1 1 8 1 12 25 5 2 2 9 4 7 1 15 14 39 8 1 24 Rikkomuksen päätyyppi Kalastuspäiväkirja/ Purkausilmoitus Kielletty pyydys Laiton kalastus: suljettu alue Laiton saalis: kohdennettu kalastus Kalojen alamittaisuus Pyydysten/aluksen merkinnät Muu Ilmavalvonta Vuonna 1994 oli kalastuksen valvontaan käytettävissä yksi kiintosiipinen CASA-ilma-alus. Alus teki 91 partiointilentoa, joiden kesto oli 447 tuntia. Näistä partioinneista oli tuloksena havaintoihin perustuvia tietoja (1132 havaintoa) yli kymmeneltä ICES-alueelta (erityisesti alueet VII J, VII G, VII E ja VII A). p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi ^3 //. Arviointi Irlannilla on laaja yksinomainen kalastusalue, jolla myös muiden jäsenvaltioiden kalastusalukset harjoittavat paljon kalastustoimintaa. Myös purkauspaikkoja on runsaasti ja monia niistä ei valvota jatkuvasti; tämän vuoksi valvonnasta vastaavien viranomaisten on vaikea tarkastaa tehokkaasti saalis/purkausilmoitukset vertaamalla niitä saaliiden fyysisiin tarkastuksiin. Vuonna 1994 kiintiöitä myönnettiin riittävästi Irlannin laivaston kalastustarpeisiin. Silli- ja makrillikiintiön hyväksyminen kuitenkin vaati tarkempaa valvontaa. Irlannissa esiintyy merkittäviä eroja siinä, miten tarkastus-ja valvontatoimet suoritetaan merellä ja satamassa. Merellä valvontatehtävät muodostuvat valvottavan alueen koon ja eri kalastustyyppien luonteen perusteella. Sen vuoksi voimavarojen mahdollisimman tehokas käyttö ja hyödyntäminen on tarpeen sen turvaamiseksi, että Irlanti voi suoriutua valvontaa ja tarkastuksia koskevista velvollisuuksistaan. Tässä tarkoituksessa on tärkeää kehittää tiettyjä strategioita, jotka mahdollistavat sen, että tarkastuksista vastaavat viranomaiset voivat keskittyä tehokkaimpiin valvontatoimenpiteisiin. Komissio on tietoinen niistä ponnistuksista, joita viime vuosina on toteutettu sellaisten alusten kalastustoiminnan valvomiseksi, jotka on rekisteröity muissa jäsenvaltioissa ja jotka kalastavat Irlannin yksinomaisen kalastusalueen rajojen sisällä. Irlannin viranomaiset puolestaan ovat aloittaneet valkotonnikalan kalastusta harjoittavien alusten valvonnan ja tarkastukset ja soveltaneet tarvittaessa tiukasti yhteisön sääntelyä; on esitetty vaatimus tarkastusten ja valvonnan jatkamisesta koko valkotonnikalan kalastuskauden ajan. Tarkastustoimintaa maalla on tarpeen lisätä, koska säilytystoimenpiteiden noudattamisessa esiintyy edelleen puutteita ja neuvoston asetuksen N:o 2847/93 täytäntöönpano näyttää edistyvän hitaasti. Kuljetusasiakirjat eivät olleet laajasti käytössä vuonna 1994. Lisäksi, vaikka merikalastusta valvovilla viranomaisilla on nykyisin valtuudet tarkastaa kalan ostajien, myyjien, välittäjien jne. kirjanpito, komissiolla ei ole mahdollisuuksia arvioida sitä, miten luotettavia lisävaltuudet ovat laittoman toiminnan paljastamisessa ja missä määrin tällaisia toimenpiteitä käytetään. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi ^ Saaliiden ja käytettyjen pyydysten valvonta on parantunut merkittävästi tärkeimmissä purkaussatamissa. Pienemmissä satamissa valvonta ei kuitenkaan ole vielä riittävän kattavaa. Yleisen saaliiden rekisteröinnin kannalta suurimmat vaikeudet aiheuttaa se, että kaikkia kalastuspäiväkirjoja ja purkausilmoituksia ei jätetä tarkastettaviksi. Saaliita koskevien tietojen käsittelyn osalta ei ole saavutettu odotettua toiminnallista tehokkuutta, vaikka Irlannin viranomaiset ovat hankkineet saalistietojen kattavaan rekisteröintiin tarvittavat tietokoneet ja soveltuvat ohjelmat. Komissio on tietoinen rakenteellisten toimenpiteiden teknisen valvonnan aiheuttamista erityisongelmista ja painottaa usein toistuvien tarkastusten merkitystä kyseisillä markkinoilla. Päätelmät Irlannin valvontaviranomaisilla on ollut vastassaan kaksi haastetta, jotka ovat Irlannin yksinomaisen talousvyöhykkeen laajentaminen merellä ja valvontatehtävän osalta pitkään jatkuneen tarkastus- ja valvontaperinteen puuttuminen satamissa. Irlannin viranomaiset ovat sitoutuneet ongelmien voittamiseen. Tässä on ollut apuna yhteisön rahallisen avun ohjelma tarvittavien laitteiden hankkimiseksi. Tässä yhteydessä kansallista valvontajärjestelmää heikentää riittävän henkilökunnan puuttuminen valvontatehtävien suorittamiseksi. Tätä ongelmaa voi vielä pahentaa läntisten vesien kalastussopimuksen tekeminen ja täytäntöönpano vuonna 1996. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \fi -^f ITALIA /. Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Kalastusalan yleinen valvonta kuuluu kalastuksen pääosastolle, joka on maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön itsenäinen yksikkö. Ennen vuotta 1994 kyseinen yksikkö kuului kauppalaivastosta vastaavaan ministeriöön. Kalastuksen pääosastolla ei ole erillistä tarkastusyksikköä vaan se käyttää eri ministeriöiden alaisten erikoistuneiden yksikköjen palveluja. Tarkastuksia maalla ja merellä suorittavat seuraavat elimet: - Guarda di Finanza (valtiovarainministeriö) - Polizia di Stato (sisäministeriö) - Arma dei Carabinieri (puolustusministeriö) - Unita Sanitarie Locali (terveysministeriö) - Paikalliset viranomaiset Satamaviranomaisilla - Capitanerie di Porto - on merkittävä osa, koska niillä on käytettävissään voimavarat tarkastusten tekemiseen satamissa ja aluerajojen sisällä (Ks. alempana). Materiaalitoiminnallista tukea meritarkastuksille antaa puolustusministeriön alainen rannikkovartiosto. B. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAT VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Kuten edellä olevasta käy ilmi, kalastukseen liittyviä valvontatehtäviä suorittavat useat julkiset elimet. Sen vuoksi on vaikea arvioida merellä ja maalla tehtäviin tarkastuksiin liittyviä valvontatehtäviä suorittavan henkilökunnan määrää. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I \fi '-}€ Capitanerie di Porto -elimen 47 hallinnolliseen yksikköön (compartimenti marittimi) jakautuneen henkilökunnan määrä on 4 500, Noin 30 prosenttia henkilökunnasta (1 200) työskentelee yksinomaan meritarkastusten parissa valvoen kansallisien ja yhteisön toimenpiteiden (lisenssit, tekniset toimenpiteet, jne. ) noudattamista. Muu henkilökunta suorittaa erilaisia valvontatehtäviä maissa. Ei ole mahdollista määritellä tai arvioida tarkasti missä määrin tämän elimen henkilökunta suorittaa asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisia perinteisiä valvontatehtäviä. 2. Alukset/ilma-alukset Capitanerie di Porto -elimellä on 300 eri pituista alustaja 16 ilma-alusta. 3. Tietotekniikka/tietokoneet Tietokonejärjestelmää ei ole käytössä. Italian viranomaiset ovat kuitenkin ilmoittaneet, että integroitua tietotekniikkajärjestelmää on ehdotettu valvontaa suorittavien eri yksiköiden yhteydenpitoa varten. C. TOIMINTA 1. Capitanerie di Porto Toiminta merellä Vuonna 1994 tämä yksikkö toteutti 8 247 tarkastusmatkaa merellä. Näillä matkoilla tehtiin 10 793 tarkastusta ja rekisteröitiin 2 884 kansallisen/yhteisön lainsäädännön rikkomusta. Suurin osa näistä oli hallinnollisia rikkomuksia (lisenssiedellytysten noudattamatta jättäminen jne). Ilmavalvonta Vuonna 1994 tehtiin 57 ilmavalvonnan tarkastusmatkaa. _ p:\c3l\rappoits\ctrl\anncxel\fi 11 Tarkastukset maissa (satamat, kauppa, ravintolat) Tarkastuksia tehtiin vuonna 1994 yhteensä 10 692: lastin purkaukset, jakelu, myynti 7 165 pyydysten tarkastukset 3 527 Näissä tarkastuksissa havaittiin 477 rikkomusta, joista suurin osa oli rikkomuksia hallinnollisia määräyksiä yastaan. Kyseisen vuoden aikana Capitanerie di Porto takavarikoi 37 727 kilogrammaa saaliita ja 1012 pyydystä (ei tarkennettu kertomuksessa). Vuonna 1994 aiheutuneet kustannukset olivat 9 796 831 200 liiraa (4,5 milj. ecua). 2. Polizia di Stato Vuonna 1994 Polizia di Stato tarkasti 1 700 alusta, joista 343 kalasti ajoverkoilla. Rikkomuksia havaittiin yhteensä 1 009 (ei eritelty), joista 41 liittyi ajoverkkoja käyttäviin aluksiin. 8 alusta ja 352 verkkoa otettiin haltuun. 3. Guarda di Finanza Tarkastusten määrästä ei ole saatavilla tarkkoja lukuja. Tarkastusten tuloksista on saatu seuraavat tiedot: - Havaitut rikkomukset 2 060 - Toteutetut takavarikoinnit/haltuun otot verkkoja Kalojen määrä 1 518 kpl 65 525 (kilogrammaa) p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \ii }S //. Arviointi Kalastustoiminnan valvontaan Italiassa liittyy tiettyjä erityisongelmia, joita ovat esimerkiksi rantaviivan pituus ja purkauspaikkojen runsaus. Yksinomaisen kalastusvyöhykkeen puuttuminen Italiassa vaikuttaa lieventävästi niiden kalastajien valvontaan, jotka kalastavat kansainvälisillä alueilla yhdessä suurten pelagisten lajien ja tiettyjen ulappavesien pohjakalakantojen kalastusta harjoittavien ulkomaisten kalastajien kanssa. Vaikka Italia ei ole vielä täysin mukana yhteiseen kalastuspolitiikkaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisesti sovellettavassa valvontajärjestelmässä, kansallisilla valvontaviranomaisilla on useita valvontatehtäviä. Näihin sisältyy ajoverkkojen käytön valvonta, kansallisen kalastuslaivaston rakenteellisten kysymysten hallinta, tekniset toimenpiteet, markkinoiden valvonta ja riittävän/kattavan valvontajärjestelmän luominen seuraavien kolmen vuoden aikana. A. Ajoverkkoja käyttävien alusten valvonta Italia on antanut noin 650 alukselle luvan käyttää ajoverkkoja; nämä alukset kalastavat sekä kansainvälisillä että kansallisilla vesillä. Alusten suuri määrä ja niiden jakautuminen laajalle alueelle vaikeuttavat osaltaan tämän tyyppisten pyydysten riittävää valvontaa. On osoitettu selvästi, että säädettyä verkon pituutta (2,5 kilometriä) käyttävät alukset eivät voi kalastaa taloudellisesti ja sen vuoksi ne käyttävät yli 2,5 kilometriä pitkiä verkkoja. B. Kalastuksen rakenteellisten ja markkinoita koskevien kysymysten hallinta Italian valvontaviranomaiset eivät esittäneet komissiolle toimitetussa kertomuksessaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisesti riittäviä tietoja markkinoista ja rakenteellisista kysymyksistä. Komissio pyytää Italiaa toimittamaan nämä tiedot mahdollisimman pian. r^o, p:\c31\rapports\ctrl\annexel\fi C. Kalastustuotteiden kuljetuksen ja kaupan valvonta 8 ja 13 artiklassa edellytetään myynti-ilmoitusten ja kuljetusasiakirjojen laatimista ja niiden käytön valvontaa Italiassa myytyjen ja kuljetettujen kalastustuotteiden määrien selvittämiseksi. Komission mielestä näyttää siltä, että Italian teollisuus ei vielä käytä näitä asiakirjoja. D. Tietojen tarkastusjärjestelmän luominen Vaikka Italialla ei ole velvollisuutta luoda tietojen tarkastusjärjestelmää ennen vuotta 1999, komissio panee merkille, että Italian viranomaiset ovat jo ryhtyneet tällaisen järjestelmän luomiseen. Tietojen tarkastusta koskevan järjestelmän perustaminen aikaisessa vaiheessa helpottaa tietojen keskinäistä vertailua ja tukee kansallista valvontaa. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\fi «o ALANKOMAAT /. Kalastustoiminnan tarkastukset ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Ensisijainen vastuu kalastustoiminnan valvonnasta on AID-nimisellä elimellä (yleinen tarkastuslaitos), joka noudattaa maatalous-, ympäristö- ja kalastusministeriön hyväksymiä suuntaviivoja. Monet tarkastuslaitoksessa työskentelevistä tarkastajista tekevät kalastusta koskevia tarkastuksia. Tarkastajien asemapaikat ovat satamissa, joissa on suuria huutokauppapaikkoja tai joissa tehdään merkittävä määrä lastin purkauksia. Lisäksi tarkastajilla on apunaan hallinnollinen tukihenkilökunta sekä piiritoimistoissa että päätoimipaikassa. AID-tarkastuslaitos valvoo saaliiden rekisteröintiä, teknisiä toimenpiteitä, lisenssejä ja tiettyjä markkinoita ja rakenteita koskevia seikkoja. AID toteuttaa tarkastukset merellä; sillä ei ole omia tarkastuspaikkoja ja se toimii yhteistyössä kuninkaallisen laivaston, tullin ja poliisin kanssa. Markkinatoimenpiteiden teknisestä valvonnasta huolehtii Produkschap Vis; rikkomuksista ilmoitetaan AID:He jatkotoimia varten. B. VOIMAVARAT Inhimilliset Tarkastuslaitoksella on 58 tarkastajan henkilökunta, joka on jakautunut tärkeimpiin kalastussatamiin. Lisäksi tarkastuslaitos sai apua yksityisiltä turvallisuusalan toimijoilta yhteensä 37 500 tuntia. p:\c31\rapports\ctrl\annexc I \fi Si Alukset/ilma-alukset Tullin ja poliisin käyttöön antamien alusten lisäksi käytetään kolmea miinanraivaajaa. Vuonna 1994 miinanraivaajat viettivät 80 päivää merellä tarkastuksissa; tullin ja poliisin käyttämä aika oli 106 päivää. Ilmavalvontaa toteuttavat laivasto ja poliisi. Ilmavalvontaan käytettiin yhteensä 438 tuntia. Tietokone-Ztietotekniikkavoimavarat Käytössä ovat seuraavat tietokonejärjestelmät: VIRIS I: kansallisesti ja yksittäisesti myönnettyjen kiintiöiden valvonta COVIS: saaliita ja myyntiä koskevien tietojen rekisteröinti yhdessä valvonnassa selville saatujen seikkojen ja kalastusmatkoja koskevien yksityiskohtaisten tietojen kanssa. Saaliita koskevien tietojen korjaukset lähetetään VIRIS I -järjestelmään. CVR: C-Day: kalastusalusten rekisteröinti ja erittely merellä kulutettujen päivien rekisteröinti COBRA: valvonnan rekisteröinti ja rangaistusten vahvistaminen. C. TOIMINTA Valvontaan käytettiin yhteensä 91 255 tuntia. Noin 12 prosenttia kaikista 32 785 lastin purkauksista tarkastettiin. Kielikampelan ja punakampelan kalastusta valvottiin eniten. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\ll Se: Yhteenveto tarkastuksista ja jäsenvaltioiden rikkomuksista Alankomaiden yksinomaisella talousvyöhykkeellä Pohjanmerellä BEL GERM DNK FR UK Muut Jäsenvaltio Fyysinen valvonta Meri-/ilma- havainnot NL 191 30 N/A 127 Rikkomukset 44 7 13 54 4 7 98 2 0 1 1 4 87 - 2 0 2 Lastin purkauksia, huutokauppoja y m. koskevien tietojen tarkastaminen Kaikkia kalastuspäiväkirjoja, myyntitietoja ja purkausilmoituksia koskevia tietoja vertaillaan ohjelmoiduillatietokonejärjestelmillä( 100 prosentin ristiintarkastukset). Lisäksi jokaisen aluksen ja jokaisen kalastusmatkan kaikkien saaliiden elopainot lasketaan lajikohtaisesti. Rakenteellisten toimenpiteiden valvonta Kaikki kalastusalukset on merkittävä kalastuksen keskusrekisteriin. Rekisteröinnin jälkeen vahvistetaan lisenssillä ne kalalajit, joita saa pyytää. Kiintiöityjen lajien kalastukseen vaaditaan erityisiä asiakirjoja. Tiettyjen kiintiöityjen lajien kalastusta säädellään yksittäisesti tai ryhmäkohtaisesti siirrettävien kiintiöiden järjestelmällä. Merellä vietettyjä päiviä koskevalla sääntelyllä rajoitetaan kunkin aluksen pyyntiponnistuksia luokkakohtaisesta Kaupan pitämistä koskevien toimenpiteiden tekninen valvonta Myyntiin tarjottava tuore kala on myytävä huutokaupalla. Lajittelun jälkeen Produktschap Visxn yhteistyökumppani tarkastaa kunkin erän ottaen huomioon kalan luokittelun ja tuoreuden. Koon tarkastukset tehdään näytteiden perusteella ja pistokokein. Tuottajajärjestöt vahvistavat vuosittain eri tuotteiden vetäytymishinnat. Produktschap Visin yhteistyökumppanit valvovat vetäytymishintojen noudattamista ja kaikki interventiot rekisteröidään ja tiedot toimitetaan tuottajajärjestölle. Hallinnollinen seuranta koskee kaikkia myyntitietoja. Markkinoilta vetämistä koskeva fyysinen valvonta on toteutettu näytteiden perusteella ja vuonna 1994 ei havaittu säännönvastaisuuksia. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxel\ll $3 //. Arviointi A. Yleistä Kiintiöiden hallinta koskee pääasiassa laivaston kolmea luokkaa: puomitroolareita, pientä määrää erikoistunutta pohjakalalajien kalastusta harjoittavia aluksia sekä pelagisia lajeja kalastavia pakastustroolareita. Erityisesti puomitroolareiden osalta esiintyy mahdollista ylikapasiteettia. Pelagisessa laivastossa kapasiteettia on siirtynyt perinteisestä sillin/makrillin kalastuksesta esimerkiksi sellaisiin lajeihin kuin mustakitaturska ja piikkimakrilli. Tämänhetkinen kiintiöiden hallintaa koskeva suunnitelma ja lastin purkausten valvontajärjestelmä on otettu käyttöön muutama vuosi sitten; tätä edelsivät kalastusteollisuuden kanssa käydyt perusteelliset neuvottelut, joiden tarkoituksena oli lopettaa rekisteröimättömät purkaukset. Nämä järjestelyt perustuvat erityisesti kalastuspäivien rajoittamiseen aluskohtaisesti kiintiöiden täyttämiseen tarvittaviin päiviin sekä kalastusteollisuuden tekemiin sitoumuksiin kaikkien aluksista purettujen määrien myymisestä huutokaupalla. Kalastusteollisuus on siten osittain vastuussa sovittujen järjestelyjen asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Kiintiöiden täyttämisen seurannan ja valvonnan varmistaa AID-tarkastuslaitos. Yksinomainen talousvyöhyke kattaa rajoitetun osan Pohjanmerestä. Rantaviiva on suhteellisen pitkä ja moniin satamiin (joista jotkut sijaitsevat rantaviivan takana) on pääsy kalastusaluksilla. Kalastusaluksilla on lupa purkaa saaliinsa ainoastaan nimetyissä satamissa toimivaltaisen viranomaisen luvalla. Rajoitettu määrä lastin purkauksia tehdään myös muissa jäsenvaltioissa; nämä määrät tarjotaan usein ensimmäisen kerran myyntiin Alankomaissa. Muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden alukset purkavat usein saaliinsa Alankomaissa. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml tfvf B. Heikot ja vahvat puolet Saaliiden rekisteröinnin luotettavuus on parantunut viime vuosina pääasiassa vahvistettujen kiintiöiden hallintaan liittyvien toimenpiteiden ja parannetun valvontajärjestelmän vuoksi. Tämä on osoittautunut todeksi erityisesti kokonaismäärien osalta. Saaliiden aiheellista aluekohtaista rekisteröintiä ei voida taata kaikissa tapauksissa. Pyyntiponnistuksia on yksittäisesti mukautettu myönnettyihin kalastusmahdollisuuksiin erityisesti kalastuspäiviä vähentämällä. Lisäksi Alankomaiden kalastajat ovat ryhmittyneet vapaaehtoisesti yhdistyksiksi, joilla on omat yhdistyssääntönsä ja sisäiset ohjesääntönsä, jotka vahvistavat erityisesti velvoitteen kalastussuunnitelman kehittämiseksi ja saaliiden myynnin kokonaisuudessaan huutokaupalla, lisäksi näiden rikkomisesta aiheutuu sisäisiä sanktioita (tuomioistuinten antamien tuomioiden lisäksi) ja niissä vahvistetaan sovellettavat sakot. Lastin purkauksia valvotaan sekä hallinnollisilla että fyysisillä tarkastuksilla. Saaliiden rekisteröinti tapahtuu kokonaisuudessaan tietokoneella. Saaliita, purkauksia ja myynti-ilmoituksia koskevia tietoja vertaillaan keskenään. Ottaen huomioon tiettyjen kalastussatamien merkityksen Euroopan laajuisessa jakelussa, kalastussatamissa tehtyjen lastin purkausten ja markkinoinnin fyysinen järjestäminen ei vaikuta kovin avoimelta. Tarkastusyksiköt seuraavat kalojen kulkua purkamispaikasta myyntiin asti laittomien purkamisien estämiseksi; lisäksi AID tekee hallinnollisia tarkastuksia yrityksissä. Tällaisissa tapauksissa kalastuksen tarkastajilla voi olla mukanaan muiden tarkastuslaitosten, esimerkiksi tullin, verohallinnon tai poliisin virkailijoita. Ilmavalvontaa toteuttavat laivastoja poliisi kun taas valvonnasta merellä vastaavat laivasto sekä tullin ja poliisin komennossa olevat rannikkovartioston alukset. A ID:n tarkastajat ovat aina läsnä tarkastuksissa ja he tekevät itse varsinaiset tarkastukset. tfJ p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi Kummassakin tapauksessa kalastuksen valvonta ei näytä olevan pääasiallinen tehtävä. Näiden valvontakeinojen käyttö kalastuksessa on rajoitettua. C. Päätelmät Komissio on viime vuosina havainnut todellista parannusta Alankomaiden saaliiden rekisteröinnissä. Se seuraa mielenkiinnolla tätä tilannetta ja erityisesti kalastusteollisuuden osavastuuta sekä purettujen saaliiden myynnistä huutokaupalla tehdyn sitoumuksen toteutumista. Nykyisten järjestelyjen tehokkuutta on havainnoitava eri voimavarojen runsauden mukaisesti, jotta voidaan määritellä kaikkien asiaan liittyvien tekijöiden merkitys. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml #& PORTUGALI /. Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Monella Portugalin julkishallinnon osastolla ja julkisella laitoksella on vastuu ja toimivalta kalastustoiminnan valvontaa koskevissa asioissa. Ne on lueteltu seuraavasti. 1. 2. 3. 4. 5. 6. Kalastuksen pääosasto: tarkastusosasto (DSI) ja rakenneosasto (DSE) Meriviranomainen (AMAR) Kansalliskaartin tarkastusprikaati (BF) Taloudellisen toiminnan tarkastusosasto (IGAE) Tullin pääosasto (DGA) Sataman, merenkulun, liikenteen, meriturvallisuuden pääosasto (INSM) Kaikki nämä organisaatiot ovat jossain määrin tekemisissä valvonta- ja tarkastustoiminnan kanssa. DSI on Kalastuksen pääosaston (Meriministcriö) erillinen osasto ja se toimii koko rannikon alueella, käy satamissa ja koordinoi erityisesti lastin purkamisten valvontaa. Muut edellä luetellut viisi organisaatiota käyttävät varoja ja aikaa kalastusteollisuuden erityisten näkökohtien hoitamiseen. Esimerkiksi AMAR osallistuu DSI:n tarkastuksiin silloin, kun niissä tarkastetaan pyydyksiä ja kalastusalusten ominaisuuksia, kun taas INSM:n toimihenkilöt ottavat osaa kalastuslisenssin saaneiden kalastusalusten rakentamisen ja muuttamisen valvontaan. Puolustusministeriön valvonnassa toimiva merenkulkuosasto hoitaa merivalvontaa. *'} p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe i Ml Meriministcriön pyynnöstä partiointitoimintaa merellä hoidetaan samoin kuin ilmavalvontaa, jota hoitaa Ilmavoimat. Nämä kolme yksikköä on yhdistetty toisiinsa tietokoneverkkojen välityksellä, joiden välillä voidaan vaihtaa tietoja havainnoista ja purkamisista (katso jäljempänä). Myös vastuu kalastuksen markkinoihin ja rakenteeseen liittyvien näkökohtien valvonnasta on jaettu. • Markkinat Kalastuksen pääosasto - Markkinoita ja laatua käsittelevä osasto - DSMQ Valvontaosasto - DSI Tasavallan kansalliskaartin valvontaprikaati - BF Taloudellisen toiminnan tarkastuslaitos (IGAE). Edellä lueteltujen organisaatioiden erikoistuneet yksiköt valvovat markkinanormeja, hintoja, markkinoilta vetämistä sekä kalojen laatua. • Rakenteelliset näkökohdat - kalastuskapasiteetti sekä sen muutokset ovat seuraavien organisaatioiden vastuulla: Kalastuksen pääosasto DSE Meri viranomaiset (asemapaikkoina satamat) - AMAR INSM p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml tf K B. VOIMAVARAT 1. Inhimilliset Seuraavassa taulukossa esitetään kalastustoiminnan valvonnasta vastaavien eri julkisten viranomaisten alaisten tarkastajien lukumäärä jaoteltuna maan eri alueiden mukaan. POHJOINEN KESKI ETELÄ * (Valença- Péniche) (Ericeira- (Setubal - U. R. Sesembra) St-Antonio) Viranomainen TARKASTAJIEN LUKUMÄÄRÄ DGP AMAR BF IGAE DGA - 25 36 21 8 12** 18 21 24 1 - 42 40 25 6 AMAR hoitaa kalastustoiminnan valvonnan lisäksi myös muita tehtäviä ja sillä on yhteensä noin 491 tarkastajaa, jotka hoitavat kaikenlaisia valvontatehtäviä. Samoin pieni osa BF:n, IGAE:n ja DGA:n koko henkilöstöstä (noin 2500 tarkastajaa) valvoo kalastustoimintaa. tähän sisältyy Azorien ja Madeiran autonomiset alueet. ** Nämä ovat DGP:n tarkastusyksikön kalastustarkastajia, joiden asemapaikka on Lissabon ja jotka tekevät liikkuvana ryhmänä tarkastuksia mantereen rannikolla. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml S9 2. Alukset/ilma-alukset Puolustusministeriön/laivaston merellä tarkastuksia tekevien alusten lukumäärä on esitetty seuraavassa alustyypeittäin: "CACINE" -partioveneluokka "JOAO Coutenho" -korvettiluokka "Baptista Anrade" -korvettiluokka "Albatroz" -pikaveneluokka "Dragas" -pikaveneluokka muita tarkastusaluksia (ei ole täsmennetty) Yhteensä 10 6 4 5 5 41 71 Kalastustarkastustehtäviä lukuun ottamatta näitä aluksia käytetään pääasiassa sotilas- ja etsintä/pelastusoperaatioihin. Ilma-alukset Ilmavalvonta- tai -tarkastustehtäviin käytetään kolmea Casa 100 AVIOCAR-lentokonetta. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml 2>o 3. Tietotekniikka DGP:n, laivaston ja ilmavoimien tietokoneresurssit ja -verkot on esitetty seuraavassa taulukossa. KALASTUKSEN PÄÄOSASTO KALASTUSTOIMINNAN TARKASTUSOSASTO SIFICAP KALASTUSTOIMINNAN TARKASTUS- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄ RAKENNE/YHTEYDET LAIVASTOON JA ILMAVOIMIIN LAIVASTO BD SIFICAP (Oracle) X - 25 s cc ILMAVOIMAT B N DP 2 NCR 32/650 Unix 5000/95 Laivasto Lisenssit Tehtävät Toiminta/Tulokset Unix - 5000/85 Unix - 6000/65 SunSparc2 - scc-Gl SunSparc2 - scc-G* SunSparc2 - scc-G3 SCC- Keskusvalvonta- järjestelmä BD - SISIFICAP Tietokanta BNDP- Kansallinen kalastustietokanta Laivasto Lisenssit PIDDAC EMOTR Markkinamyynti Vesiviljely Taloudelliset korvaukset ja sakot Öljy maksut Jalostettujen tuotteiden tuotanto p:\c3l\rapports\ctrl\anncxclMl 9-1 SCC DGP Kalastus toiminnan valvontaosasto X - 25 PORTUGALIN LAIVASTO MERENKULKUOSASTON RAKENNE - SIFICAP B. D. SIFICAP B. N. D. P. DGP Kalastuksen pääosasto EMGFA (C-standardi) Laivasto- osasto EPM 1 PÄÄLAIVASTO ASEMA ETMs DGM JOUKKO- OSASTOALU EET 1 Unisys 5000/55 1 Mikrotietokone 1 Grafiikka-asema 4 Tulostinta ETT ETT ETT CZM- Pohj öinen Unisys PW 800 CZM-Etelä CZM-Azorit Unisys PW 800 Unisys PW 800 27 alusta C-standardi Grid 1530 Tulostin ETT CZM- Madeira Unisys PW 800 BD - SIFICAP-tietokanta SCC - Keskusvalvontaosasto BNDP - Kansallinen kalastustietokanta EMGFA - Armeijan pääesikunta EPM1 - Päälaivastoasema ETT - Maaterminaaliasema EMT - Liikkuva terminaaliasema DGM - Laivasto-osasto CZM - Merialueen joukko-osasto p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI 9<î PORTUGALIN ILMAVOIMAT RAKENNE/YHTEYDET ILMAILUOSASTOON-SIFICAP SCC B. D. B. N. D. P. DGP Kalastustoiminnan valvontaosasto SIFICAP DGP Kalastuksen pääosasto Emgfa AERO - C (C-standardi) Ilmailuosasto X - 25 EPA 1 Ilmavoimien operationaalinen joukko-osasto Unisys 5000/Xenix/X-25 Sun Sparc2/Xenix/X-25 3 ETM 3 Casa 100 3 MSs 3 Grid 1530/Xenix C-standardi Grid 1530 Tulostin ETT-1 ETT ETT SINTRA/ MANNER Unisys PW 800 /MSS Unisys PW 800 /Xenix/X-25 Unisys MP14666/Dos PORTO SANTO /MADEIRA Unisys PW 800 /Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos LAJES/AZORIT Unisys PW800 /Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos BD - SIFICAP Tietokanta SCC - Keskusvalvontaosasto BNDP - Kansallinen kalastustietokanta EMGFA - Armeijan pääesikunta EPM1 - Päälaivastoasema ETT - Maaterminaaliasema EMT - Liikkuva terminaaliasema DGM - Laivasto-osasto CZM - Merialueen joukko-osasto p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml S>3 C. TOIMINTA 1. Tarkastusyksiköt Seuraavasta taulukosta käy ilmi vuonna 1994 tehdyt satamatarkastukset alueittain ja maittain. POHJOINEN Valença- Péniche KESKI Ericeira- Sesembra Yhteensä ETELÄ Setubal U. R St-Antonio Azorit/Madeira Tarkastajien lukumäärä 957 2861 1978 3360 251 9407 203 2233 1176 3840 2 877 3560 2209 4594 241 74541 11481 2037 8654 5363 11794 494 26342 Viran omainen DGP AMAR BF IGAE DGA Yhteensä Näissä tarkastuksissa havaittiin yhteensä 820 rikkomusta, jotka voidaan jaotella seuraavasti: Kaloja ei asetettu huutokaupattavaksi rekisteröityyn huutokauppakeskukseen. Kiellettyjen pyydysten käyttö. Kalastuspäiväkirja/purkamisilmoitus (säännönvastaisuuksia). Vähimmäiskokorikkomuksia. Luvaton kalastus. Kalastus kielletyllä alueella. Seuraavasta taulukosta käy ilmi meritarkastuspäivien määrä ICES-alueiden ja käytettyjen tarkastusalusten luokkien mukaan. Ilmoitettu tarkastuspäivien lukumäärä vastaa kunkin alusluokan osalta tarkastuspäivien lukumäärää. Sy p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI ALUE PARTIO- ALUKSIA KORVETTEJ A PIKAVENEIT Ä MUITA Manner(ICES IX,a,b) Madeira (CECAF) AZORIT (ICES X) 400 438 - yhteensä 838 365 - 298 663 1,624 1,109 - - 60 63 1,624 1,232 TARKASTUSPÄIVIÄ MERELLÄ/TARKASTETTUJA ALUKSIA ALUE TARKASTUSPÄIVIÄ TARKASTETTUJA ALUKSIA ICES IX a,b ICESX CECAR YHTEENSÄ 3498 361 498 4357 8000 282 48 8330 Meritarkastukset paljastivat, että 181 alusta oli tehnyt kansallisten tai yhteisön sääntöjen rikkomuksen. 2. Ilmavalvonta Seuraavassa taulukossa on eritelty kalastustoiminnan ilmavalvonta ICES-alueittain. Alue Lentotunteja Tarkastus matkojen lukumäärä Ilma- tarkastuksia Manner Madeira Azorit Yhteensä 367. 15m 93. 35 m 166. 35 m 627. 35 m 126 22 33 181 747 59 135 941 <$s p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml Havaittuj a rikkomuk sia 195 8 11 214 Syytteitä 117 3 3 123 ' Seuraavassa taulukossa on eritelty ilmavalvontatoiminta lentokonetta kohden ja vastaava tulos. Lentokone Lentotunteja Tarkastusmatkoj en Havaintoja 1 2 3 158 184. 35 285 lukumäärä 56 60 65 320 372 249 Ilmavalvonnassa havaittiin, että yhteensä 123 alusta oli tehnyt seuraavia rikkomuksia: - kalastus kielletyllä alueella: - luvaton kalastus: - muita: 61 60 2 Maihintuonnin tarkastus purkamisen yhteydessä tai kalamarkkinoilla Vuonna 1994 kalastusalukset suorittivat noin 440 000 maihintuontia kansallisissa satamissa. Portugalin lain mukaan tuoreen tai pakastetun kalan ensimmäinen myynti on tehtävä rekisteröidyillä markkinoilla. Vuonna 1994 noin 80 prosenttia myyntiin tarjotuista kaloista tarjottiin kalamarkkinoilla, ja nämä määrät on Doca pesca tarkastanut. Eri kansalliset tarkastusviranomaiset tarkastivat noin 30 - 35 prosenttia kaikista purkamisista. Purkamisten tarkastus tietoja vertailemalla Portugalin vesillä toimivien syvänmeren kalastuslaivaston ja rannikkojen simpukkatroolareiden osalta valvonta suoritettiin kalastuspäiväkirjojen, purkamisilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja vertailemalla. NAFO:n alueella, Norjan edustalla ja Huippuvuorten lähettyvillä toimivien kalastuslaivastojen osalta vertailtujen purkamisten määrä oli sata prosenttia ja simpukanpyyntialusten osalta 60 prosenttia. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml //. Arviointi A. Yleistä Portugalin yksinomainen talousvyöhyke on kokonaisuudessaan hyvin laaja. Mannermaajalustan kapeuden vuoksi suurten pelagisten lajien kalastusaluetta lukuun ottamatta todelliset kalastusvyöhykkeet ovat kohtalaisen pieniä. Manner-Portugalin rannikkoalue on pituudeltaan keskisuuri. Portugalin markkinat ovat tyypilliset Etelä-Euroopan maan markkinat, kysyntää on monesta lajista, mukaan lukien pienikokoiset kalalajit. Jopa varo-TACin avulla kiintiöihin perustuva hallinto aiheuttaa todellisia ongelmia Portugalin kummeliturskan ja sardiinin kalastuksessa. Portugalin kalastuksessa on edelleen merkillepantavaa troolien vähäinen paino. Pohjakalojen pyynnissä seisovat pyydykset ovat erittäin tärkeitä. Pienten pelagisten lajien kalastuksessa käytetään runsaasti pieniä kierrenuottia. Portugalissa on kuitenkin pohjatroolareita, jotka kalastavat pohjatroolilla useita kalalajeja. B. Vahvat ja heikot puolet Käytettävissä olevat ia valvontaan vaikuttavat voimavarat Kalastuksen valvonnasta suoraan vastuussa olevia tarkastajia on vähemmän kuin aiemmin (12), mikä rajoittaa heidän mahdollisuuksiaan saapua riittävän ajoissa purkauspaikoille. Muille kalastuksen valvontaa hoitamaan soveltuville elimille kuuluvien tehtävien moninaisuuden vuoksi ei voida arvioida määrällisesti niiden todellista osallistumista kalastuksen valvontaan. Lisäksi NAFO-alueelta tai kolmansien maiden vesiltä. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 Ml °>^ Mahdollisesti käytettävissä olevat meri- ja ilmakalusto ovat tärkeitä. Kalastuksen valvontaan käytetty toiminta on huomattavaa. Tietokonelaitteet oyat huomattavia, myös satelliitin välityksellä suoritettavaan valvontaan tarkoitettu laitteisto. Järjestäminen Kalastuksen valvonnan järjestäminen Portugalissa on, jos mahdollista, vieläkin monimutkaisempaa kuin muissa jäsenvaltioissa lukuisten toimijoiden vuoksi, ja sen vuoksi, että kalastustilastojen rakenne on yksinkertainen ja että useimmat kyseiset elimet osallistuvat moniin tehtäviin. Velvollisuus viedä suurin osa saaliista kaupattavaksi huutokaupalla tarjoaa tehokkaalle valvonnalle huomattavia mahdollisuuksia. C. Teknisten toimenpiteiden valvonta Pohjakalastuksessa ilmenee vaikeuksia erityisesti aiemmin esitetyssä troolikalastuksessa. 65 millimetrin silmäkokoa, joka on perussilmäkoko, pienemmän silmäkoon käytöstä aiheutuvan väärinkäytön estävä selkeä strategia on tekemättä. Ongelman merkitystä rajoittaa kyseisten laivastojen pieni koko sekä kummeliturskan suoja-alueiden käyttöönotto. Näiden suoja-alueiden valvonnassa on nähty paljon vaivaa ja siinä on edistytty, erityisesti suorittamalla valvontaa ilmasta käsin. Satelliittivalvonta voi ainoastaan auttaa suoja-alueiden noudattamista. Mutta nämä suoja-alueet eivät voi korvata muiden, yhteisön säädöksissä esiintyvien teknisten toimenpiteiden valvontaa. Toisaalta pelagisten lajien osalta olisi tarpeen poistaa laillisten vähimmäiskokojen ja käytännössä sovellettavien vähimmäiskokojen välinen ero. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxc I Ml 3f D. Saaliiden valvonta Menettely, jossa purkausilmoituksia ja kalastuspäiväkirjoja käytetään kokonaissaaliiden tilastojen tekemisessä, ei anna yhteisön mielestä riittäviä takeita. Näissä asiakirjoissa olevien tietojen varmentamismenettelyt on vahvistamatta. Näistä asiakirjoista puuttuvien myyntitietojen merkitys on arvioinnin kannalta merkittävä. Epäilyt, jotka johtuvat saaliiden valvonnan heikkoudesta, ovat erityisen tärkeitä niiden varastojen osalta, joissa viralliset saalistilastot osoittavat merkittävää käyttöä. Vaikka Portugali on ollut merkittävässä asemassa satelliittivalvontaa aloitettaessa, kalastusalusten todellinen valvonta ei ole kuitenkaan vielä tarpeeksi pitkän aikaa ollut riittävää vahvistamaan saaliiden valvontaa muiden tietojen tarkistamisessa kiellettyjen purkamisien ehkäisemiseksi. E. Päätelmät Velvollisuudella viedä saaliit kaupattavaksi huutokauppaan, satelliitin avulla vastedes suoritettavan laajan valvonnan käyttöönotolla ja Ranskan kanssa käytävän kiintiökaupan, jonka avulla Portugali voi rajoittaa tiettyjen erittäin rajoitettujen kiintiöiden aiheuttamat ongelmat, Portugalilla on käytettävissään nopeaan kehitykseen tarvittavat tekijät. Vielä pitäisi huolehtia siitä, että Ranskan kanssa käytävä kiintiökauppa ei johtaisi tietyn lajin kalastuksessa esiintyvien ongelmien siirtämistä toisen lajin, erityisesti sardellin, kalastusongelmiin, ja siitä, että käytössä on tarvittavat inhimilliset voimavarat, ja siitä, että yksiköiden väliset koordinointikysymykset eivät rasittaisi tehokkuutta. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxelMl 39 YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA L Kalastustoiminnan tarkastus ia valvonta A. JÄRJESTÄMINEN Vastuu valvonnasta ja täytäntöönpanosta on jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan neljän hallinnollisen yksikön välillä: Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) Welsh Office Agriculture Department (WOAD) Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) Department of Agriculture for Northern Ireland (DANI) Englannissa ja Walesissa valvonnasta ja täytäntöönpanosta vastaa MAFF. n merikalastuksen tarkastusyksikkö, jota avustaa kuninkaallinen laivasto; Skotlannissa Skotlannin kalastussuojeluelin SFPA (Scottish Officen toimeenpaneva elin), joka käyttää omia laivojaan ja jota myös auttaa kuninkaallinen laivasto; ja Pohjois-Irlannissa DANiin oma kalastustarkastusyksikkö. Sekä MAFF että SFPA käyttävät ilmavalvontaa. Tarkastusyksiköt vastaavat sekä kansallisen että yhteisön kalastuslainsäädännön täytäntöönpanosta. Englannissa ja Walesissa rajoitettuja täytäntöönpanotehtäviä on myös eri merikalastuskomiteoilla (SFC). SFC. t toimivat sekä MAFF. stä että WOAD:stä riippumattomina, ja niiden toimivalta ulottuu kuuden mailin rajaan asti. Vaikka SFC:iden päätehtävä on kalastusta edistävän ja sääntelevän kunnallislainsäädännön täytäntöönpano, niillä on myös valta panna toimeen tiettyjä teknisiä säilyttämistoimia (vähimmäispurkaminen ja silmäkoot), jotka on hyväksytty kansallisesti tai Euroopan unionissa, ja siinä ominaisuudessa tehdä yhteistyötä MAFF:n merikalastuksen tarkastusyksikön kanssa. Merikalastuksen tarkastusyksikkö on myös vastuussa sekä kaupan pitämistä koskevien että rakenteellisten toimenpiteiden valvonnasta. Ensin mainitun valvonta koostuu kaupan pitämisen vaatimusten valvonnasta, ja se sisältää näköhavaintoon ja näytteenottoon perustuvia myyntiin tarjottujen kalojen tarkastuksia sekä myynnistä pois vedettyjä kaloja koskevien hintajärjestelyjen tarkastuksia. Rakenteellisten toimenpiteiden valvonnassa merikalastuksen tarkastusyksikkö avustaa erikoiselimiä, jotka sijaitsevat seuraavissa: MAFF, WOAD, SOAFD ja DANI. p:\c3l\rapports\clrl\annexe I Ml B. VOIMAVARAT Inhimilliset Sille määrättyjen tehtävien hoitamista varten merikalastuksen tarkastusyksiköllä on yhteensä 169 rannalla toimivaa tarkastajaa. Ne jakautuvat seuraavasti: - Englanti ja Wales - Skotlanti - Pohjois-Irlanti 81 71 17 ENGLANTI Koillinen Humberside Itä Kaakko Lounas Länsi Wales Luode Keskuspaikka Yhteensä Alukset/ilma-alukset SKOTLANTI POHJOIS-IRLANTI 10 12 7 12 10 7 6 6 11 sf 17 10 Pohjoinen Koillinen 11 Moray Firth 13 7 Itä 8 Kaakko 9 Lounas Luode 13 71 17 Yhteensä 17:ää tarkastusalusta käytetään valvontaan seuraavasti: Hallinnollinen yksikkö Lukumäärä MAFF SFPA SFPA DANI 7 alusta, joita käyttää ja joista huolehtii Kuninkaallinen laivasto 2 " II n 7 alusta, jotka omistaa ja joita käyttää SFPA. 1 rannikkoalus, jonka omistaa ja jota käyttää DANI. Viisi valvontaa varten käytettävissä olevaa ilma-alusta annettiin MAFF:n ja SFPA:n käyttöön vuonna 1994. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l Ml 4 01 YHTEENVETO VALVONTA-ASETUKSEN EDELLYTTÄMÄN TIEDON KERUUSSA, KÄSITTELYSSÄ JA ANALYSOINNISSA KÄYTETYISTÄ LAITTEISTA JA OHJELMISTA VUONNA 1994 MAFF (sisältää Englannin ja Walesin) Tarkastusyksikön henkilökunta on kerännyt valvonta-asetuksen edellyttämät tilastotiedot satamatoimistoista, ja tarkastanut ne manuaalisesti ja syöttänyt ne mikrotietokoneisiin, jotka ovat yhteydessä keskushallinnon tietokantoihin. Tiedot tarkistetaan uudelleen, ennen kuin ne siirretään päätietokantoihin (joissa on aluksia koskevia tietoja Englannista, Walesista ja Pohjois- Irlannista). Täydentäviä luotettavuustarkastuksia tekee kalastustilastoyksikkö, joka kerää saaliita ja lastin purkamisia koskevia tilastotietoja EY-asetuksen vaatimusten täyttämiseksi. LAITTEISTO OHJELMISTO Keskuspaikan tilastotictoyksikkö Compaq System PRO XL tiedostopalvelin SCO-UNIX SPSS, joka on kytketty MAFFNET:iin 9 PC:tä (Siemens Nixdorf ja Compaq EXCEL, SPSS, Word for Windows, 486), jotka on kytketty tiedostopalvelimeen, MAFFNET:iin ja 6 Powerpoint, Access, Lotus Spreadsheet, päävalvonta-, purkaus- ja alustietokantaan Reflections, Relay Gold, anti-virus. PC Useita korkealaatuisia tulostimia mail DFR Lowestoft saaliita koskevien tilastotietojen käsittely Digital VAX cluster - Vax 17610 Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ diskettiasema Ethernet LAN kytkettynä MAFF-. verkkoon WAN (kaukokäyttö SFLllä ja HQ:lla) INGRES relaatiotietokannan hallintajärjestelmä Tiedon siirto DFR. stä Guildfordiin (MAFF IT HQ) - IBM-sopiva PC SFI lisenssiyksikkö (HQ) ja satamatoimistot 37 Apricot Xen PC 15 Apricot Xen LS II 17 Siemens Nixdorf PC 1 Compaq PC (486) INGRES ABF/VISION sovellus. FORTRAN ohjelmat Digitaalinen verkostoreittiohjelmisto Relay Gold tiedostojen siirto-ohjelma Microsoft Office, Anti-virus, Reflections 4, tilaustyönä tehty Ingres V6-ohjelmisto tiedonsyöttöön. | PC-mail (X 400) || p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 10^ SFPA ja Scottish Office Agricultural Dept (SOAFD) (sisältää Skotlannin) Tämänhetkinen järjestelmä käyttää Scottish Officen IBM-keskustietokoneella olevia ohjelmia. Alla lueteltuja ohjelmia kehitellään valvonta-asetuksen vaatimusten täyttämiseksi. Laitteet ovat paikoillaan, ja niitä käytetään tiedonkeruuseen nykyistä järjestelmää varten. Uutta tietokantaa kehitellään, ja sen pitäisi olla toiminnassa vuoden 1995 alkupuolella. Laitteet Kahdessakymmenessäkahdessa satamatoimistossa on noin 36 mikrotietokonetta kalastusta koskevan tiedon tallentamiseksi (ja lisenssien myöntämiseksi). Koko järjestelmässä on yhteys keskustietokoneeseen, ja paikalliset toimistot pääsevät keskustietokantaan pääasiassa valmiiksi kirjoitetuilla kyselymalleilla ORACLEa käyttämällä. HQ-verkostossa on kaksi tiedostopalvelinta. Uuden kalastustietojärjestelmän (FIN) tietokantaa pidetään ICL DRS6000 Level 750 palvelimessa, ja sitä kehitetään ORACLElla. Myös tietokanta- ja SAS-ohjelmat toimivat tässä palvelimessa. ICL DRS6000 Level 450 tiedostopalvelin tukee ICI Team Office-ohjelmia, jotka tarjoavat sähköpostipalveluja ym. Varmuuskopiointi ja arkistointi tapahtuu nauhalle. Kalastusryhmän toimia tukevassa keskuspaikan verkossa on 26 ICL Ergo PRO D433d(486) konetta, joissa on 20 mb RAM, ja 6 ICL 486 konetta, joissa on 16 mb RAM. Kaikki koneet ovat kiinni verkossa. Pääasiallinen FIN-tietokannan käyttö tapahtuu valmiiksi kirjoitetuilla ORACLE-funktioilla, mutta lisäksi 4 koneella on laaja määrä SAS-ohjelmia, joita tilastoyksikkö käyttää. Lisää koneita (joita tällä hetkellä käytetään kehittämiseen) yhdistetään verkkoon, kun järjestelmä tarvitsee täydennystä. Verkossa on joukko hyvälaatuisia tulostimia ja muita apuvälineitä. Laitteet ja ohjelmat luetellaan jäljempänä. p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMI •1 OS LAITTEISTO OHJELMISTO Keskuspaikka ICL DRS6000 Level 750 tiedostopalvelin ICL DRS 6000 Level 450 tiedostopalvelin Varmuuskopiointi/arkistointi nauhalle 26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb RAM 6 ICL 486 CX - 16 mb RAM (verkotettu) useita korkealaatuisia tulostimia Satamat 36 mikrotietokonetta (ICL Ergo PRO D4/25 d (486) - 16/20 mb RAM ja Hewlett Packard Laserjet 4si tulostimet Tietokanta- ja SAS-ohjelmat. Kalastustietojärjestelmää (FIN) kehitellään ORACLElla (vuoden 1995 alkupuolella) ICL Team Office-ohjelma (s-posti jne. ) ORACLE-ohjelmat ja SAS-ohjelma neljässä koneessa. Näistä koneista pääsee vuoden 1995 alkupuolella FIN- tietokantaan, joka sisältää lastin purkamisia, havaintoja, alukseen nousuja ja syytteeseen asettamista koskevaa tietoa. Koneiden lukumäärää ja käytössä olevia tarkkoja toimintoja ei ole vielä päätetty. Database. Windows, Microsoft Office. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe I Ml <ioM DANI (sisältää Pohjois-Irlannin) Pohjois-Irlannissa satamahenkilöstö, jolla on yhteys keskustietokantaan, kerää, tarkistaa ja tallentaa tilastotietoja mikrotietokoneille. Yhteyksiä MAFF-tietokantaan ollaan kehittämässä tämän tiedon ajoittaiseksi tallentamiseksi. LAITTEISTO OHJELMISTO Keskuspaikka OLIVETTI M380-XP9 (tiedostopalvelin) Tietokannan hallinta/sovellusohjelma - SIR 3. 2. SAS 6. 03 Verkko-ohjelma NOVELL 2. 2 WANG PC 321/16 & 1414 näyttö (käyttöjärjestelmä DOS 5. 0. ) comms : MASS BREAKOUT REFLECTIONS 2 BREAKOUT REPRO BREAKOUT PLUS Anti-virus : DR SOLOMONS. 12, saalis- ja tietojenvertailuohjelmat laatinut DANI/DATAFLEX OLIVETTI PC M290-30 sis. näyttö (nauha-asema) TAPE varmuuskopiointiohjelma NOVELL palvelimen käyttöohjelma NEWBURN PC : 486 DX 33 sis. VGA näyttö 2 no Olivetti PC M290-30 sis. näyttö LASERJET III tulostin EPSON FX-1050 matriisikirjoitin NOVELL palvelimen käyttöohjelma As Newburn machine - contingency port PC (ks. alia) (COMPAQ PC : DESKPRO 4/33i sis. näyttö. MAFF:n laatima MAFF verkkoa varten WAN kehittäminen. Satamat Portavogie. Ardglass. Kilkeel. Londonderry. WANG PC 321/168 & 1414 näyttö Käyttöjärjestelmä : DOS 5. 0 Comms : REPRO(DATAFLEX sisäinen modeemi) J2, saalis- ja tietojenvertailuohjelmat laatinut DANI/DATAFLEX. p:\c31\rapports\ctrl\annexe IMi 1oJ C. TOIMINTA 1. Tarkastukset maissa Vuonna 1994 merikalastuksen tarkastusyksikkö teki yhteensä 12 434 tarkastusta kalastusaluksiin Yhdistyneen kuningaskunnan satamissa. Lisäksi tehtiin 64 044 tarkastusta huutokaupoissa, markkinoilla sekä kalakauppiaiden ja kauppaedustajien toimistoissa. Suurin osa alusten tarkastuksista tehtiin Skotlannissa (8 774 pohjoisella ja koillisella alueella), kun taas 2 768 tehtiin Englannissa/Walesissa ja 892 Pohjois-Irlannissa. Tarkastukset satamissa Satamatarkastusten yhteydessä havaitut rikkomukset aluksen kansalaisuuden mukaan Rikkomuksen päätyyppi Kansalaisuus Belgia Tanska Britannia Kalastuspk. /purkausilmoitus 1 1 Kielletty pyydys Alamittaiset kalat Luvaton kalastus Aluksen merkinnät Muut Yhteensä (909) 1 2 1 776 19 106 2 1 2 906 Satamatarkastusten lisäksi merikalastuksen tarkastusyksikkö huolehtii kalastuspäiväkirjojen ja myynti-ilmoitusten/purkausilmoitusten vertailustaja tietojen tarkistamisesta. Kun tarkkoja tietoja ei ole saatavilla lastia purkavien alusten fyysisin tarkastuksin varmennettujen purkamisten kokonaisprosenttimäärästä, saaliit tarkistetaan fyysisesti aina kuin mahdollista. Toisaalta tarkastusyksikkö käy huutokaupoissa säännöllisesti, ja erityistä huomiota kiinnitetään markkinoiden ulkopuolisten lastin purkamisten jäljittämiseen ja tutkimiseen. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 Ml ^oC Vuonna 1994 merikalastuksen tarkastusyksikkö teki pistokokeita valvoakseen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 kalojen kuljetusta koskevien säännösten noudattamista. Näiden pistokokeiden tuloksista ei ole saatavilla yksityiskohtaista tietoa. 2. Tarkastukset merellä Merellä 17 kansallisten valvontaviranomaisten käytettävissä olevaa kalastustarkastusalusta teki 4 509 alukseen nousua, joista 2 495 oli kansallisiin ja 2 014 ulkomaisiin aluksiin. Seuraavassa taulukossa esitetään partioitujen alueiden lukumäärä, partioiden kesto ja alukseen nousujen lukumäärä Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden maiden aluksien osalta vuonna 1994. ICES-alue Päivien lukumäärä alueella Alukseen nousujen lukumäärä Yhdistyneen kuningaskunnan osalta Muut kuin Yhdistyneen kuningaskunnan alukset Ha IV Vb Via VIb VII VIII YHTEENSÄ 5 1469 5 837 728 51 3095 0 1420 0 659 415 1 2495 4 935 1 560 513 1 2014 Tarkastukset merellä: rikkomuksen tehneiden alusten kokonaismäärä (kansalaisuuksittain) (343) Kansalaisuus Brit. Bclg. Saks. Tans. Esp. Ran. hl. Al. Yhteensä 10 19 2 15 8 32 56 8 150 28 11 1 30 7 5 1 6 2 15 6 1 2 4 3 71 51 Rikkomusten päätyyppi Rikkomuksen tehneiden alusten lukumäärä. Kalastuspk. / Purkausilm. Kielletty pyydys p:\c3l\rtippoits\ctrl\anncxc I \lï 4 o} Kansalaisuus Brit. Belg. Saks. Tans. Esp. Ran. Irl. AI. Yhteensä 1 2 2 3 1 5 2 16 6 1 1 2 1 1 1 1 13 10 26 3 1 5 4 3 23 30 34 Rikkomusten päätyyppi Laiton kalastus Kielletty vyöhyke Laittomat saaliit: kohdennettu kalastus Sivusaaliit Alamittaiset kalat Aluksen merkinnät Muut Yhteensä 119 43 3 31 22 73 62 18 371 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \fi 1oS 2. Ilmavalvonnan tulokset alueittain Seuraavassa taulukossa kuvataan kansallisten valvontaviranomaisten käytössä olevalla ilma- aluksella tehdyn ilmavalvonnan kohteet ja tulokset vuodelta 1994. ICES-alue Yhdistyneen kuningaskunnan aluksia koskevien havaintojen lukumäärä Ulkomaisia aluksia koskevien havaintojen lukumäärä lia IVa IVb IVc Vb Via VIb Vila Vlld Vlle Vllf Vllg Vllh VIIj VIII 0 8 632 6 026 663 0 3 759 43 4 276 941 2J71 923 338 23 36 5 Yhteensä 28 016 6 1 575 2 104 1 172 15 1 491 52 464 861 845 543 1_863 859 561 23 12 434 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \fi 1o9 //. Arviointi A. Yleistä Yhdistyneellä kuningaskunnalla on hyvin kehittynyt kansallinen kalastuksenvalvontajärjestelmä, jolle on myönnetty merkittävät voimavarat. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on hallinnassaan noin 16 000 km rantaviivaa ja noin 850 000 neliökilometriä vettä. Yhdistyneen kuningaskunnan kalastuslaivastoon kuului 1 päivänä tammikuuta 1995 noin 3 000 yli 10-metristä lisenssin omaavaa alustaja lisäksi 5 800 alle 10-metristä lisenssin omaavaa alusta, jotka kalastavat pääasiassa lähellä rantaa 6 mailin rajan sisäpuolella. Alueella on yli 450 paikkaa, joissa kalasaalis voidaan purkaa, ja yli 1 500 liikeyritystä, jotka myyvät, jalostavat, jakelevat tai kuljettavat kalaa. Yhdistyneen kuningaskunnan alusten lisäksi jopa 1 000 muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden alusta kalastaa Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä. B. Heikot ia vahvat puolet Erityyppisten kalastusmuotojen alueellinen merkitys vaihtelee huomattavasti. Tämä ei kuitenkaan riitä selittämään Skotlannissa (pohjoinen ja koillinen alue) tehtyjen laituritarkastusten ja alusten tarkastusten lukumäärän sekä muualla Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyjen laituritarkastusten ja alusten tarkastusten lukumäärän välistä huomattavaa eroa. Tämä ero voi osittain heijastaa kalastustoiminnan eri tasoja ja siihen voi vaikuttaa tarkastuksia koskevan toimivallan jakautuminen useiden eri viranomaisten kesken, jos ne eivät käytä samaa tarkastuksen määritelmää. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ilmoittivat, että tarkastusten eroavaisuus johtuu suurimmaksi osaksi siitä, että maalla tehtäville tarkastuksille ei ole yhdenmukaisia määritelmiä sekä siitä, että tarkastajien toiminnan yleistä rekisteröintijärjestelmää ei ole Englannissa ja Walesissa. Viranomaisten mukaan tarkastustoiminnalle on tehtävä yhteisön määritelmät, jos aiotaan tehdä paikkansa pitäviä vertailuja tarkastustoiminnasta eri jäsenvaltioissa. Tämä mielipide käy ilmi myös komission vuosittain merellä tehtävistä alustarkastuksista ja syytteeseenpanosta julkaisemistaan kertomuksista. Yhdistyneen kuningaskunnan tilanteen osalta ei ole ollut aikaisemmin tarpeen tehdä täydellistä selvitystä merikalastuksen tarkastusyksikön tekemistä tarkastuksista Englannissa ja Walesissa. Tilannetta tarkastellaan uudelleen ja on todennäköistä, että vuoden 1996 aikana tehdään p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\fi muutoksia, jotka tuottavat tulosta vuonna 1997 ja joiden vaikutukset näkyvät vuoden 1998 tarkastustoimintaa käsittelevässä vuosikertomuksessa. Suurin osa Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaituista ja syytteeseen asetetuista rikkomuksista vuonna 1994 liittyi selviin merellä tehtyihin rikkomuksiin, jotka havaittiin merellä tai myöhemmin laituritarkastuksissa. Toisaalta vaikuttaa siltä, että tiettyihin huutokauppoihin, markkinoihin, kauppiaisiin ja kauppaedustajiin liittyviä toimia valvotaan ja tarkastetaan vähemmän, mikä voi osittain johtua siitä, että jakelukeskukset ja muut jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvät infrastruktuurit ovat keskittyneet tietyille alueille (esim. Luoteinen alue). Kuitenkin Yhdistyneen kuningaskunnan kertomuksessa todetaan, että he eivät kykene antamaan tarkkoja lukuja alusten ja huutokauppojen fyysisillä tarkastuksilla varmistettujen lastin purkamisten kokonaismäärästä. Siksi Yhdistyneen kuningaskunnan kertomuksessa esitetyt luvut eivät välttämättä vastaa todellisuutta kaikissa tapauksissa. Toisaalta jakelun, jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla tehtävien tarkastusten merkitystä lisää alusten tapa purkaa saaliit mahdollisimman lähellä kalavesiä, toisinaan satamiin, joita ei valvota pysyvästi, minkä vuoksi valvontaviranomaisten on vaikea tarkistaa kalastuspäiväkirjoja ja purkausilmoituksia. Kalastuspäiväkirjoista, purkausilmoiluksista ja myynti-ilmoituksista saatujen tietojen tarkistamista pitäisi täydentää johdonmukaisesti kalastusalusten ja huutokauppojen säännöllisillä fyysisillä tarkastuksilla. Yhdistynyt kuningaskunta ei kykene antamaan tarkkoja lukuja tällä tavoin tarkistettujen lastin purkamisten kokonaismäärästä. Toisaalta kuljetusasiakirjojen tarkastus, joka vaikutti vähäiseltä vuonna 1994, auttaa varmistamaan, että puretut saaliit on merkitty todenmukaisesti kalastuspäiväkirjoihin ja purkausilmoituksiin. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten mukaan tarkastustoimintaan olisi syytä keskittyä merellä ja purkamispaikalla. Heidän kokemuksiensa mukaanpurkamispaikan jälkeen tehtyjen tarkastusten onnistunut tekeminen on vaikeaa, aikaavievää ja kallista. Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuslaitos vaatii nimittäin selviä ja todellisia näyttöjä rikkomuksista. Tarkastuksilla on vain vähäiset mahdollisuudet vaikuttaa säädösten noudattamiseen, jos ne eivät johda rikkomusten viemiseen oikeuteen. Komissio panee merkille Iso-Britannian rekisteröityjen alusten, jotka purkavat merkittävän osan saaliistaan muissa jäsenvaltioissa, toimien valvonnassa ilmenevät erityisongelmat sekä kahdenvälisellä p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\fi tasolla tehdyt aloitteet tyydyttäviin ratkaisuihin pääsemiseksi ja kiintiöiden noudattamisen varmistamiseksi. Yhdistyneessä kuningaskunnassa eri elimet vastaavat rakenteellisten toimenpiteiden teknisestä valvonnasta. Kaupan pitämisen vaatimusten tekninen valvonta on aiheuttanut erityisiä ongelmia, kun vaatimukset ovat olleet ristiriidassa perinteisten kauppatapojen kanssa. Kertomuksessaan Yhdistynyt kuningaskunta toteaa, että valvonnalla on ollut merkittävä laittomia toimia ehkäisevä vaikutus, vaikka ei ole mahdollista mitata ennaltaehkäisevyyden määrää. Komission mielestä on tärkeää kehittää tiettyjä parametrejä, joiden avulla voidaan keskittyä tehokkaimpiin valvonta- ja täytäntöönpanotoimiin. Komissio antaa tunnustusta sille tehokkaalle ja pätevälle tavalle, jolla Yhdistynyt kuningaskunta on hoitanut täytäntöönpanotehtäviä merellä, ja erityisesti toimia, joita on toteutettu keltaevätonnikalan kalastuksen valvonnan kehittämiseksi. Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisten viranomaisten merkittävästä kokemuksesta ja kalastuksen valvontaan käytettävistä huomattavista voimavaroista huolimatta "pimeitä" lastin purkamisia on havaittu useilla kalastusaloilla viime vuosina. Täytäntöönpanon suhteen tämä osoittaa, että kun kiintiörajoituksia asetetaan ilman tehokkaita pyyntiponnistusrajoituksia, saalisrajoituksia on erittäin vaikea toteuttaa. Komissio odottaa, että Skotlannissa vuosina 1994 ja 1995 tehty hallinnollinen tutkimus sellaisten saaliiden purkamisista, joita ei ole laskettu asianmukaisesti mukaan kansallisiin kiintiöihin, johtaa tarkoituksenmukaisiin korjaaviin toimiin, joilla estetään tämän ongelman toistuminen. C. Päätelmät Eräistä puutteista huolimatta, erityisesti kalastustoiminnan lopettamisen ja rikkomusten valvonnan osalta. , valvontaan ja tarkastuksiin käytetyt keinot ja sitoutuminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaikuttavat esimerkillisiltä, ja ne osoittavat, kuinka yhteistä kalastuspolitiikkaa tulisi toteuttaa. Toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan on toteutettava täydentäviä toimia mukauttaakseen suorituskykynsä paremmin käytettävissä oleviin voimavaroihin. p:\c3l\rapports\ctrl\anncxe 1 \fi •"M L LIITE II - TAULUKOT p:\c3l\rapports\ctrl\annexe2\fi ^3 Jäsenvaltioissa kalastuksen valvontaan käytettävissä olevat varat Taulukko 1 Jäsenvaltio Tarkastajia Aluksia Lentokoneita Helikoptereita Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Alankomaat Portugali Yhdistynyt kuningaskunta 8 143 30 1803 304 1445 18 6 58 12 169 31 5 212 30 31 35 10 300 3 71 17 1 4 1 16 3 5 2 1 Alukset kuuluvat laivastolle 2 Osa aluksista kuuluu ympäristöministeriölle 3 Kreikka: 4 Espanja: Ensisijaisesti jokaisessa satamassa sijaitseva rannikkovartiosto hoitaa tarkastuksen (180). Periaatteessa yksi ihminen voisi toimittaa tarkastuksen Tähän lukuun kuuluu vain kansallisesti Madridista johdettavat tarkastukset. Lisäksi on olemassa 232 itsehallintoyhteisöjen eri viranomaisten palkkaamaa tarkastajaa. Ranska: Luku perustuu seuraaviin 1) Affaire Maritime rannikkoyksiköt (88) 2) Merivartiosto (44) 3) Affaire Maritimen avomeren tarkastajat (12) 6 Italia Teoriassa kalastuksen valvonnassa on mukana 1 200 henkeä. Todellinen luku on todennäköisesti paljon pienempi. pVll\i uppo iis\clil\amiexe2\fi on^ Jäsenvaltioiden kalastuksen valvonnan vastuualueiden jakautuminen Taulukko 2 Jäsenvaltio Toimivaltaisia Paikalliset viranomaisia viranomaiset yhteensä Ensimmäiseen myyntiin asettamisvaiheeseen asti toimivaltaiset erityisyksiköt Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Alankomaat Portugali Yhdistynyt kuningaskunta 5 3 7 3 2 + tsehallinnolliset i 5 3 6 6 7 6 ei ei kyllä ei kyllä ei ei ei ei ei kyllä kyllä kyllä kyllä ei kyllä ei kyllä ei kyllä ei kyllä p \c 1 I\rnppni1s\cti I\annexe2\fi 1"U Taulukko 3 Jäsenvaltioiden vuosittain tekemät tarkastukset Maa Tarkastukset Tarkastukset maissa merellä Laivueen Laivueen koko koko (1000 kW) (1000 brt) Laivueen koko (lukumäärä noin) Belgia Tanska Saksa Espanja Ranska Irlanti Alankomaat Portugali Yhdistynyt 208 4573 (+5174) 10539 Ei tietoa 10500 26342 12434 kuningaskunta (+64044) 68 616 4488 8728 884 8330 69 416 166 1823 1011 191 509 426 4509 1137 24 97 78 579 183 52 170 140 203 170 4300 1600 20100 6800 1400 1000 12900 10300 _,ähde: Jäsenvaltù )iden kertomukse ;t ja Eurostat p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi 'MC JÄSENVALTIOIDEN VIRANOMAISTEN SUORITTAMIEN KALASTUSTARKASTUSTEN TULOKSET VUONNA 1994 Taulukko 3 a Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut Aluksen rekisteröintimaa 1 73 2 60 2 70 58 4 4 8 8 Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut 466 65 70 331 457 64 69 324 Aluksen rekisteröintimaa DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut 111 15 Yhteensä BE 366 232 235 57 DE 33/ 218 220 57 Belgia Tanska Saksa Kreikka (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) T = YHTEENSÄ p c3I rapports'ctrl\annexe2\fi A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS - S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS Espanja Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Ranska Tietoja ei ole täydennetty Irlanti Italia Luxemburg (K 11 812 ei saatavilla ei saatavilla ei saatavilla 11 762 5 3 2 27 5 8 Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä BE DE DK ES FI 2 021 352 135 1 113 169 33 FR 1 832 352 135 1 077. IR NL PT UK SE Muut 14 Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut Aluksen rekisteröintimaa 342 234 67 41 12 29 15 15 220 167 12 62 38 24 Zl T = YHTEENSÄ p c3 i rapports\ctrl\annexe2\fi A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS - HALLINNOLLINEN SEURAAMUS R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS Alankomaat Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä BE DE DK ES FI FR in NL PT UK SE Muut (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Itävalta Portugali Ei ole saatu 0> Suomi Ei sovelleta vuonna 1994 Ruotsi Ei sovelleta (T) vuonna 1994 (A) (S) (R) T = YHTEENSÄ - p \c3 l\rapports\ctr!\annexe2 \fi 379 114 24 12 10 4 23 5 265 12 6 18 2 2 298 88 210 18 3 15 4 2 2 Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut Aluksen rekisteröintimaa 795 21 132 642 33 5 28 762 21 127 614 Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä DE DK ES FI FR m NL PT UK SE Muut Aluksen rekisteröintimaa A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS - R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOML'S Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut 1 140 968 25 17 162 8 1 1 18 12 6 14 4 10 41 36 5 6 5 1 10 8 1 017 880 2 127 8 6 2 Aluksen rekisteröintimaa Yhteensä BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Muut 17 394 119 1 988 574 2 707 33 1 82 350 222 221 65 512 12 019 89 73 16 5 2 1 1 899 403 135 349 100 1 1 088 237 172 2 21 327 102 9 214 789 21 127 614 1 104 921 1 167 36 8 6 Yhdistynyt kuningasku n ta EC (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) o T = YHTEENSÄ - p c3rrapports'. ctr!\annexe2 f! A = VIRALLINEN KIRJALLINEN VAROITUS S = HALLINNOLLINEN SEURAAMUS - R = OIKEUTEEN VIETY RIKKOMUS Taulukko 4 Hallinnollisten perusasiakirjojen täyttöaste Maa Palautettujen Palautettujen Palautettujen Huomautus kalastuspäivä maihintuonti- myynti- kirjojen määrä ilmoitusten määrä ilmoitusten prosentteina prosentteina määrä prosentteina Belgia ~ 95 % Myynti- ~ 95 % Tanska Saksa Espanja Ranska ilmoitusten mukaan Myynti- 95 % TAC-lajien Puuttuvia ilmoitusten osalta 48 tunnin kalastuspäiväkirj a- mukaan sisällä tietoja seurataan > 95 % > 95 % > 95 % tarkasti Kertomuksessa ei tietoa Kertomuksessa ei tietoa Irlanti Lähes 100% Lähes 100% Purkaus Joidenkin lajien Alankomaat 100 % 100 % Portugali Noin 80 % ilmoitusten myynnistä mukaan 100 % Purkaus tarkastetaan 100 % Painopiste on (Docapescan ilmoitusten NAFO. n ja ilmoituksen mukaan Marokon mukaan) kalastusalueilla ja rannikoiden simpukan kalastus- laivueissa Yhdistynyt kuningaskun ta > 99 % TAC- Purkaus lajien osalta ilmoitusten mukaan ^ähde: Jäsenva Itiöiden kertomuk set p \c3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi 4 2-1 Arvio sellaisten alusten pyynnistä, joiden ei tarvitse pitää kalastuspäiväkirjaa eikä tehdä lastin Taulukko 5 purkausilmoituksia Belgia Belgiassa ei ole alle 10-metrisiä aluksia ja huutokauppojen ulkopuolista purettua saalista on erittäin vähän (16 rannikkoalusta Ostendessa). Tanska Kalastusaluksilla, joilla ei ole kalastuspäiväkirjoja, on kalastuslupa tietylle alueelle ja niiden saaliita seurataan myynti-ilmoituksista. Kertomuksessa ei ole mainintaa huutokauppojen ulkopuolisista saaliista. Saksa Liittotasavallan kalastustarkastajat kirjaavat alle 10-metristen alusten saaliit ja alusten on ilmoitettava kuukausittain kokonaissaaliinsa lajeittain Espanja Ranska Irlanti ia alueittain. 218:n alle 10-metrisen aluksen saaliista otetaan näyte Kertomuksessa ei tietoa. Alle 10-metristen alusten pyyntimääriä ei kirjata. Kertomuksessa mainitaan, että välittäjien on pääsy, mutta siinä ei mainita miten (jos ollenkaan) tietoa käytetään. Alankomaat Alle 10-metrisiä ammattikalastusaluksia ei ole eikä harrastuskalastajilla ole lupaa pyytää TAC-lajeja Portugali Kertomuksessa ei mainita erikseen aluksia, joilla ei ole kalastuspäiväkirjaa - siinä sanotaan vain, että kaikki purettu saalis pyynti pitäisi ilmoittaa huutokaupoissa. Yhdistynyt Kertomuksessa ei tietoa. kuningas kunta ahde: Jäsenvaltioiden kertomukset p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\fi •\c<c Taulukko 6 Pyy nti tietojen tarkistamisen taso eri jäsenvaltioissa Belgia Kalastuspäiväkirjojen ja purkausilmoitusten / myynti-ilmoitusten tietoja verrataan toisiinsa 75 prosentissa kaikesta puretusta saaliista. Myös kalastuspäiväkirjan sijaintitietoja verrataan Alankomaista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Belgiasta saatuihin ilmasijaintitietoihin. Tänskl Järjestelmässä verrataan kalastuspäiväkirjojen tietoja purkaus-ilmoituksiin. Tällä menettelyllä puuttuvat tiedot huomataan ja aloitetaan seurantatoimenpiteet. Saksa Kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja vertailtiin noin 95-prosenttissa kaikista yli 10-metristen alusten saaliista. Espanja Ranska Irlanti Kertomuksessa ei tietoa. Kertomuksessa ei tietoa. Kertomuksesta on vaikea sanoa, onko puuttuvista tiedoista havaintoja. Tietoja vertaillaan jonkin verran, mutta ei järjestelmällisesti. Alankomaat Kalastuspäiväkirjojen, purkausilmoitusten ja myynti-ilmoitusten tietoja verrataan toisiinsa 100-prosenttisesti. Portugali Tavallisesti tietoja ei vertailla, mutta erityisillä kalastusalueilla, kuten NAFO:n ja Marokon vesillä kaikki asiakirjat tarkastetaan ja noin 60 % rannikoiden simpukkalroolareista tarkastetaan. Yhdistynyt Kertomuksesta ei käy selvästi ilmi, onko puuttuvista tiedoista havaintoja vai kuningaskunta onko tietoja verrattu toisiinsa. Lähde: Jäsenvaltioiden kertomukset p \c31\rapports\ctrl\annexe2\fi AZ3 Taulukko 7 Pois heitettyjen kalojen määrän ja väärin suuntautuneen pyynnin yleinen kehitys Biais'n mukaan (1995) Pelagiset lajit Pois heitettyjen kalojen määrä Ilmoitukset väärin suuntautuneesta pyynnistä Pohjanmeren pohjakalalajit (samankaltaiset alueet) ' Pois heitettyjen kalojen määrä Ilmoitukset väärin suuntautuneesta pyynnistä Pohjois-Atlantin pohjakalalajit2 Pois heitettyjen kalojen määrä Ilmoitukset väärin suuntautuneesta pyynnistä Etelä-Atlantin pohjakalalajit' Pois heitettyjen kalojen määrä Ilmoitukset väärin suuntautuneesta pyynnistä 1984 1988 1994 0,6 % 7,6 % 1,2% 21,0 % 2,2 % 17,0% 12,0% 8,0 % 11,0% 20,5 % 13,0% 11,5 % 13,0 % 3,0 % 7,0 % 5,4 % 0,0 % 11,0 % 1,5 % 7,5 % 2,0 % 6,0 % 3,0 % 0,5 % ICES I, II, 111, IV, Vlld ICES VI ja Vila ICES VII, ei kuitenkaan Vila ja Vlld, VIII, IX p:\c3l\rapports\ctrl\annexe2\fi AZ^( L I I TE I II - SATELLIITTIVALVONTA p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\fi ^^^ Kesäkuussa 1993 kalastusministerit hyväksyivät uuden kalastusvalvontajärjestelmän, joka myöhemmin toteutettiin neuvoston asetuksella 2847/93. Mukaan otettiin uusia tekniikoita kalastuksenvalvonnan parantamiseksi. Asetuksen 2847/93 3 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden kokeiluhankkeiden toteuttamisesta jatkuvassa sijainnin valvonnassa. Kokeiluhankkeiden täytäntöönpano-ohjeista säädetään 22 päivänä hvVutikuuta 1994 annetussa komission asetuksessa 897/94. Kokeiluhankkeiden toiminnallinen vaihe toteutettiin lokakuusta 1994 joulukuuhun 1995. Komission pitäisi pian sen jälkeen antaa saadun kokemuksen perusteella ehdotus neuvoston asetukseksi satelliittivalvonnasta, jotta neuvosto voi tehdä tätä asiaa koskevan päätöksen. Kokeiluhankkeita toteutetaan kokonaan tai osittain yhdeksässä jäsenvaltiossa (BELGIASSA, TANSKASSA, SAKSASSA, KREIKASSA, ESPANJASSA, RANSKASSA, IRLANNISSA, ALANKOMAISSA ja YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA). Yli 200 kalastusalusta on varustettu "sinisellä laatikolla" (Portugalin tilannetta ci oteta huomioon, koska siellä käytetään MONlCAP-järjestelmää 92 troolarissa). Kolmea erilaista satelliittijärjestelmää on kokeiltu: CLS-ARGOS, EUTELTRACS ja GPS/INMARSAT. Yli kymmenen kuukautta aloituspäivästä yhden maan (ITALIAN) hanke ei ollut vielä toiminnassa. Yhteisön laajenemisen jälkeen TANSKA, SUOMI ja RUOTSI ovat olleet mukana yhteisessä kokeiluhankkeessa. Kokeiluvaiheen aikana sen kalastusaluksen lippuvaltion on ilmoitettava rannikkovaltiolle säännöllisin väliajoin kokeiluhankkeeseen osallistuvien alusten sijainti. Kokeilun perusajatuksena on sijainnin ilmoittaminen suoraan lippualuksesla rannikkovaltiolle. Jäsenvaltiot eivät ole tähän mennessä onnistuneet säännöllisesti vaihtamaan sijaintietoja keskenään, vaikka Tanskan ehdottama tiedonsiirtomuoto sekä X. 25-tiedonsiirtoprotokolla ovat saaneet yhä enemmän tukea. Tiedonsiirto on erittäin tärkeä osa kokeiluhankkeita. Lippuvaltioiden ja rannikkovaltioiden välisen tyydyttävän tiedonsiirron epäonnistuminen vähentäisi useimpien jäsenvaltioiden suosimaa epäkeskitetyn järjestelmärakenteen uskottavuutta. Vuodesta 1996 lähtien kalastuksen tiedonsiirtojärjestelmä FIDES, jonka tarkoituksena on elektroninen tiedonsiirto jäsenvaltioiden ja komission välillä, voisi tuoda yleisemmän ratkaisun tiedonsiirto-ongelmiin. Vuoden 1995 aikana toteutettujen hankkeiden avulla pyritään usealla alalla (saalisilmoitukset, lisenssit, alusrekisteri ja sähköposti) osoittamaan FIDESin soveltuvuus. Kalastusaluksen sijainnin, nopeuden ja kurssin jatkuvan valvonnan avulla voidaan tehdä eräitä johtopäätöksiä sen kalastustoiminnan kohdealueesta ja kestosta. Velvollisuus ilmoittaa aluksella oleva pyynti kalastusalueelle tultaessa ja sieltä poistuttaessa sekä tietyin väliajoin vyöhykkeellä p:\e31\rapports\ctrl\annexc3\fi MG oloaikana täydentäisi tällaisesta järjestelmästä saadut tiedot. Kielletyillä tai väliaikaisesti suljetuilla alueilla tapahtuva kalastustoiminta tulisi heti ilmi. Tarkastusalukset voisivat toimia paljon keskitetymmin. "Pimeät", öisin tai kaukaisiin satamiin, joissa ei ole tarkastuspäivystystä, tapahtuvat purkamiset olisi helpompi havaita. p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\fi «Z^ ISSN 1024-4492 KOM(96) 100 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 Luettelonumero : CB-CO-96-108-FI-C ISBN 92-78-01396-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg