title: Förslag till rådets förordning (EG) om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand och om slutgiltigt uttag av de preliminära tullar som införts

eurovoc_concepts:
Indonesia
Malaysia
Thailand
anti-dumping duty
two-wheeled vehicle

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION *• -fr * 4^ Bryssel den 14. 03. 1996 KOM(%) 112 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRÖKDN1NG (EG) om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand och om slutgiltigt uttag av de preliminära tullar som inforts (framlagt av kommissionen) MOTIVERING Genom förordning (EG) nr 2414/95 ' 1. införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till gemenskapen av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand enligt KN-nummer 8712 00. Genom förordning (EG) nr 245/962 förlängde rådet dessa tullars giltighet för en 2. period på två månader som upphör den 14 april 1996. Efter införandet av preliminära antidurppningstullar begärde och beviljades vissa 3. parter att bli hörda, och de framlade också skriftliga kommentarer, vilka i tillämpliga fall beaktades. 4. Det slutgiltiga fastställandet bekräftade att det förekommit dumpning. En omprövning av vissa justeringar har lett till att vissa enskilda dumpningsmarginaler har förändrats jämfört med de preliminära avgörandena. 5. Även slutsatsen att gemenskapsindustrin har vållats väsentlig skada bekräftas. För att fastställa huruvida skadan var väsentlig analyserades importen från länderna i fråga kumulerat eftersom det konstaterades att importvolymen från vart och ett av länderna inte var försumbar, och att de importerade produkterna konkurrerade med varandra och med de likadana produkterna från gemenskapen. 1 2 EGT nr L 248, 14. 10. 1995, s. 12. EGT nr L 32, 10. 2. 1996, s. 1. 6. Från 1990 till 1993 ökade den totala importen från Indonesien, Malaysia och Thailand med 190,6 %. Dessa länders marknadsandel ökade med 4,4 procentenheter och uppnådde 6,8 % 1993. Importen från dessa länder utsatte gemenskapsindustrin för en underprissättning på mellan 18,2 % och 41,4 %. Även om det inte kan uteslutas att andra faktorer kan ha bidragit till gemenskapsinduslrins prekära situation, har den avsevärda ökningen av dumpad import och dennas markant låga priser lett till slutsatsen att denna import har orsakat den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin. Det anses ligga i gemenskapens intresse alt slutgiltiga tullar införs med tanke på 7. behovet av att undanröja den skadevållande dumpningens handel ssnedvridande effekter och återupprätta verklig konkurrens, och eftersom en fortsatt lågprisimport kommer att äventyra gemenskapsindustrins anpassning och negativt kommer att påverka gemenskapsindustrins sysselsättningsnivå med återverkningar för den europeiska industrin för tillverkning av cykeldelar, och eftersom konsekvenserna för konsumenterna kommer att vara begränsade. dumpningsmarginalerna, 8. I enlighet med regeln om lägsta tull bestämdes nivån på de slutgiltiga tullarna av än de konstaterade skadeelimineringsmarginaJerna. Dumpningsmarginalerna varierade mellan 21,9 % och 28,4 % för exporten från Indonesien, mellan 23,1 % och 37,3 % för exporten från Malaysia samt mellan 13 % och 38,9 % för exporten från Thailand, och tullsatserna föreslås motsvara dessa nivåer. lägre som var A <X 9. Malaysiska företag uppgav att de var villiga att diskutera åtagandevillkor, men erbjöd konkret endast ett kvantitativt åtagande. Kommissionen ansåg att det skulle vara opraktiskt och orealistiskt att godta prisåtaganden i detta fall på grund av det enorma antalet olika cykelmodeller och de ofta förekommande ändringarna av tekniska specifikationer vilka gör det omöjligt att övervaka ett sådant åtagande. Vad gäller kvantitativa åtaganden anser kommissionen i detta fall, oavsett frågor kring deras verkan på konkurrensen mellan de olika exportländerna, att sådana åtaganden kommer att vara svåra att övervaka eftersom cyklar normalt sett inte är ursprungsmärkta. 10. Det föreslås således att rådet antar det bifogade utkastet till förordning om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand och om slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. • i ' f t- RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR. /96 av den. om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand och om slutgiltigt uttag av de preliminära tullar som införts EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandel av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1 , senast ändrad genom förordning (EG) nr 1251/952, särskilt artikel 23 i denna, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen3, senast ändrad genom förordning (EG) nr 522/944, särskilt artikel 12 i denna, med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd i rådgivande kommittén, och med beaktande av följande: 1 2 3 4 EGT nr L 349, 31. 12. 1994, s. 1. EGT nr L 122, 2. 6. 1995, s. 1. EGT nr L 209, 2. 8. 1988, s. 1. EGT nr L 66, 10. 3. 1994, s. 10. i C A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER 1. Genom förordning (EG) nr 2414/955, nedan kallad "förordningen om preliminär tull", införde kommissionen preliminära antidumpningstullar på import till gemenskapen av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand. Genom rådets förordning (EG) nr 245/966 förlängdes denna tulls giltighet med en period på högst två månader som upphör den 14 april 1996. B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE 2. 3. Omedelbart efter införandet av preliminära åtgärder informerades berörda parter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet om preliminära åtgärder. De flesta av de malaysiska och thailändska exportörerna hade begärt att innan preliminära åtgärder infördes få information om de viktigaste omständigheter och överväganden som undersökningen resulterade i. De malaysiska exportörerna hävdade att information i förväg var nödvändigt för att ge dem möjlighet att utöva sin grundläggande rätt att höras. Genom förordning (EEG) nr 2423/88, som är den tillämpliga förordningen i detta förfarande, (nedan kallad "grundförordningen"), avspeglas och i antidumpningsområdet den allmänna juridiska principen om rätten till att höras på ett rättvist och ordentligt sätt, som den definieras i rättspraxis hos Europeiska gemenskapernas domstol, och i den förordningen föreskrivs inte att informationen måste yppas före inledandet av preliminära åtgärder utan före de slutgiltiga åtgärderna. I enlighet med detta avslöjade kommissionen inte de viktigaste omständigheterna och övervägandena före inledandet av preliminära åtgärder. införlivas 6 EGT nr L 248, 14. 10. 1995, s. 12. EGT nr L 32, 10. 2. 1996, s. 1. Skriftliga kommentarer mottogs inom den föreskrivna tidsfristen från följande berörda parter: 1. 2. 3. Producenter and producentsammanslutningar i Indonesien PT Jawa Perdana Bicycle Industry PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries The Association of Indonesian Bicycle Industry Producenter i Malaysia Akoko Sdn. Bhd. Berjaya Cycles Sdn Bhd Greenworld Systems Sdn Bhd Lerun Group Industries Berhad Rolls Rally Sdn Bhd Producenter i Thailand Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd Siarn Cycles MFG. Co. Ltd Thai Bicycle Industry Co. Ltd Victory Cycle Co. Ltd 4. Importörer Universal Cycles pic. På begäran beviljades parterna att bli hörda av kommissionen. 6. 7. 8. 9. Parterna informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera ett införande av en slutgiltig antidumpningstull och ett slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull. Parterna beviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter mottagandet av informationen. Parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades och i tillämpliga fall ändrades slutsatserna med hänsyn till dem. På grund av ärendets komplicerade natur, särskilt antalet exporterande länder och berörda parter samt de olika tekniska specifikationerna, överskred förfarandet den normala tidsperiod på ett år som föreskrivs i artikel 7. 9 i grundförordningen. Efter införandet av preliminära tullar hävdade Association of Indonesian Bicycle Industry (nedan kallad "AIPI") att förfarandet var diskriminerande eftersom andra exporterande länder, som t. ex. Indien och Vietnam, inte omfattades. Vid tiden för inledandet av detta föriarande tidigt 1994 fanns det inga påståenden om eller indikationer på att importen från Indien och Vietnam också var dumpad. Förfarandet inleddes på grundval av ett klagomål rörande import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand, i vilket det fanns tillräckliga bevis på dumpning och därav vållad väsentlig skada (punkterna 1 och 2 i ingressen i förordningen om preliminär tull). Vid senare skeden i undersökningen, när den faktiska utvecklingen av importen från dessa länder med början i 1993 blev uppenbar, mottogs inget ytterligare klagomål från gemenskapsindustrin. I avsaknad av ett sådant klagomål och av prima facie-bevis på skadevållande dumpning från de berörda länderna hade kommissionen inte någon anledning att utvidga förfarandet till att även omfatta dessa övriga länder. C. LIKADAN PRODUKT 10. 11. 12. Vid det preliminära skedet drogs slutsatsen (punkterna 13 och 14 i ingressen till förordningen om preliminär tull) att alla typer av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand som säljs i gemenskapen utgör en enda produkt, och att cyklar som tillverkas av gemenskapsindustrin och säljs på gemenskapens marknad, samt cyklar som tillverkas i Indonesien, Malaysia och Thailand och säljs på respektive hemmamarknader, är likadana produkter enligt betydelsen i artikel 2. 12 i grundförordningen. Efter införandet av den preliminära tullen framförde två malaysiska företag att de cyklar som tillverkas och säljs på Malaysias inhemska marknad inte är likadana produkter som de cyklar som tillverkas och säljs för export till gemenskapen. De framlade dock inga bevis som kunde underbygga påståendet om att dessa cyklar inte i alla avseenden skulle vara lika de cyklar som exporterades till gemenskapen. Undersökningen har fastställt att cyklar som tillverkas och säljs i Malaysia omfattar en liknande modellserie som de cyklar som exporteras till gemenskapen samt har tekniska och fysiska egenskaper som är identiska med dessa cyklars egenskaper. Det har inte framförts några giltiga anmärkningar som skulle kunna ändra dessa slutsatser. Det faktum att det enda samarbetsvilliga malaysiska företag som sålde cyklar på den inhemska marknaden tillverkar dessa i en fabrik som är avskild från den i vilken exportmodellerna tillverkas stöder inte i sig självt påståendet att produkterna är olika enligt betydelsen i grundförordningen. Följaktligen bekräftas de avgöranden och slutsatser som anges i punkt 14 i förordningen om preliminär tull. i artikel 2. 12 D. DUMPNING 1. Normalvärde a) Indonesien 13. 14. För två indonesiska företag baserades de preliminära avgörandena om dumpning på tillgängliga uppgifter enligt artikel 7. 7 b i grundförordningen, eftersom det inte var möjligt att inhämta eller kontrollera den nödvändiga information som hade efterfrågats i frågeformuläret (punkt 28 i förordningen om preliminär tull). För de tre andra indonesiska företagen fastställdes normalvärdet, i de fall när det måste tillverkningskostnader konstrueras, genom att de exporterade modellernas adderades med skäliga försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinstmarginaler, vilka baserades på faktiska siffror för de berörda företagen (se punkterna 25 och 27 i förordningen om preliminär tull). Ett indonesiskt företag köpte för sin produktion vissa cykeldelar genom ett närstående handelsföretag, som debiterade provision för sådana köp. Företaget begärde att denna provision inte skulle inkluderas i tillverkningskostnaden, vilket hade skett för de preliminära fastställandena. Det framkom dock att provisionen verkligen var en kostnad för det indonesiska företaget för köp av delar och att företaget skulle ha liknande kostnader om det köpte dessa delar direkt från icke närstående leverantörer. Därför måste provisionen betraktas som en nödvändig del av berörda materialkostnader. 15. 16. Ett företag hävdade att ränteutgifter, som för de preliminära fastställandena hade ingått i försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader, borde dras av eftersom ränteutgifter enligt allmänna redovisningsprinciper i Indonesien inte ingår i rörelsekostnader som inte är direkt hänförbara till produktion och försäljning av varorna i fråga. Undersökningen visade att det berörda företagets enda verksamhet var produktion och försäljning av cyklar och cykeldelar. Följaktligen måste dessa försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader, eftersom de åsamkades detta företag på grund av den finansiella struktur som var nödvändig för att bedriva cykel- och cykeldelsproduktion. ränteutgifter inkluderas i Två indonesiska exportörer och AIPI framförde att fördelningen av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader borde ha skett på grundval av sålda kvantiteter. En indonesisk tillverkare framförde samma argument vad gäller fördelningen av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader mellan export och i synnerhet avseende fördelningen av finansiella kostnader. Inget av dessa företag fördelade dock normalt i den interna redovisningen försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader på enskilda cykelmodeller. Följaktligen kan det inte påstås att en fördelningsnyckel baserad på sålda kvantiteter, vilket dessa företag föreslår, har använts historiskt sett. Det finns alltså ingen anledning att avvika från principen i artikel 2. 11 i grundförordningen om att fördelningen av sådana kostnader normalt skall stå i proportion till omsättningen. inhemsk försäljning, 17. Den vinstsats som tillämpats för konstrueringen av normalvärde baserades på varje företags inhemska försäljning när denna skett i normal handel (punkt 26 i förordningen om preliminär tull). Två företag anförde att detta ledde till att vinstmarginalerna blev för höga. Men eftersom dessa företag inte underbyggde sina påståenden bekräftas den metod som använts i de preliminära fastställandena för beräkning av en tillförlitlig vinstmarginal enligt artikel 2. 3 b ii i grundförordningen. 18. 19. 20. De indonesiska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (särskilt vad gäller beräkning av inhemsk omsättning, fördelning av tillverkningskostnader, uppgifter om enskilda försäljningstransaktioner, användningen av relationstalet mellan försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och tillverkningskostnader, samt tillämpade växelkurser), vilka inte kunde beaktas eftersom de under det sena undersökningsskede som de inkom inte kunde kontrolleras, inte stöds av direkt bevisning eller efter dubbelkontroll har visat sig vara ogrundade. Följaktligen bekräftas det fastställande av normalvärde för indonesiska tillverkare som beskrivs i punkterna 15 till 27 i förordningen om preliminär tull. Vad gäller ett indonesiskt företag ville AIPI göra gällande att detta företag ställdes inför strängare tidsfrister för besvarande av frågeformulär än de som gavs tillverkare i gemenskapen. För alla berörda parter fastställdes en och samma tidsfrist pä 37 dagar för besvarande av frågeformulär. Förlängningar av denna tidsfrist beviljades företag både inom och utanför gemenskapen, på grundval av verkliga sakförhållanden i varje enskilt fall. Det berörda företaget begärde aldrig en förlängning. Påståendet från AIPI att gemenskapens tillverkare behandlades mera gynnsamt verkar grunda sig på ett missförstånd. Frågeformulären till tillverkarna i gemenskapen kunde inte sändas förrän urvalet av företag hade gjorts (punkt 73 i förordningen om preliminär tull samt punkt 56 i denna förordning). Detta förklarar varför svaren från gemenskapsindustrin inkom senare, trots att tidsfristerna var de samma som för de indonesiska tillverkarna. Följaktligen bekräftas de avgöranden som anges i punkt 28 i förordningen om preliminär tull. b) Malaysia 21. I förordningen om preliminär tull betraktades två malaysiska företag, som tillhörde samma företagsgrupp, som ett enda företag. Ett av dessa företag exporterade cyklar till gemenskapen under undersökningsperioden men sålde inte några cyklar på hemmamarknaden. Det andra företaget däremot sålde avsevärda kvantiteter på hemmamarknaden, men sålde inte för export till gemenskapen. Dessa två företag ansökte om att inte bli behandlade som en enskild tillverkande exportör och om att tilldelas enskilda dumpningsmarginaler. Det har dock varit fast praxis hos gemenskapens institutioner att för närstående företag fastställa en enda dumpningsmarginal. Den annorlunda metod som undantagsvis tillämpades i fallet med skrivpapperskopiatorer (förordning (EG) nr 23 80/957) och som de malaysiska företagen åberopade som stöd för deras begäran hade sin grund i de exceptionella omständigheter som konstaterades föreligga i den undersökningen och som inte föreligger i detta förfarande. Därför bekräftas den metod som beskrivs i punkt 29 i förordningen om preliminär tull. EGT nr L 244, 12. 10. 1995, s. 1, punkterna 53 och 54. 22. För de preliminära fastställandena konstaterades att endast en samarbetsvillig malaysisk exportör hade en representativ försäljning på hemmamarknaden av likadan produkt under undersökningsperioden, dvs. att den inhemska försäljningsvolymen överskred 5 % av företagets totala exportförsäljning (punkterna 19 och 30 i förordningen om preliminär tull). Eftersom de cykelmodeller som såldes av detta företag på hemmamarknaden inte medgav en rättvis jämförelse eller inte såldes i normal handel (de var ur teknisk synvinkel alldeles för olika, såldes inte i tillräckliga kvantiteter eller såldes till förlust), måste normalvärdet för de modeller som såldes av detta företag beräknas enligt artikel 2. 3 b ii i grundförordningen på grundval av ett konstruerat värde, vilket bestämdes genom att tillverkningskostnader adderades med företagets inhemska försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader samt vinstmarginaler. De övriga malaysiska exportörerna hade inte någon inhemsk försäljning och följaktligen måste även för dem ett konstruerat normalvärde fastställas enligt artikel 2. 3 b ii i grundförordningen. De försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader samt vinster som noterades för den enda tillverkare som hade en representativ inhemsk försäljning var de enda uppgifter som var tillgängliga i Malaysia för detta syfte. Dessa siffror ansågs vara tillförlitliga och därför fastställdes det konstruerade värdet för alla modeller sålda för export till gemenskapen av malaysiska företag genom att de exporterade modellernas tillverkningskostnader adderades med de försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinster som noterades av den enda tillverkande exportör som hade försäljning på hemmamarknaden (punkt 30-35 i förordningen om preliminär tull). 10 23. Under det preliminära skedet fann kommissionen att en malaysisk exportörs råmaterialkostnader i hög grad hade underskattats och dessa kostnader justerades följaktligen uppåt. Det berörda företaget hävdade senare att kommissionens avgöranden och slutsatser baserades på felaktiga antaganden och invände därför mot justeringen. Det konstaterades att även om proportionerna mellan kostnader och omsättning för alla andra kostnadsposter (som t. ex. direkt arbetskraft, tillverkningsomkostnader och försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader) var stabila, varierade relationstalet för råmaterialkostnader avsevärt under undersökningsperioden (kalenderår 1993) jämfört med räkenskapsåren 1993 och 1992. En liknande olikhet fanns vad gäller lönsamheten under undersökningsperioden jämförd med räkenskapsåret 1993, trots att undersökningsperioden och räkenskapsåret 1993 överlappade varandra med åtta månader. Följaktligen bekräftas fastställandet av tillverkningskostnaden, inbegripet ovannämnda justering, för detta företag. 24. Några malaysiska företag ifrågasatte huruvida förpackningskostnader (inklusive för arbetskraft) inte skulle ha kunnat dubbelräknas genom att de betraktades som en kostnad i tillverkningen för varje enskild exportör samtidigt som de ansågs vara en del av den inhemska tillverkarens försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader för konstruering av normal värde. För alla malaysiska företag gäller att förpackningskostnader endast har betraktats som en del av tillverkningskostnader och inte har inbegripits i de försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader som åsamkats den inhemska tillverkaren för dennes försäljning på hemmamarknaden. Förpackningskostnader har alltså inte dubbelräknats. 11 25. inkluderade För fastställandet av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinstsats för den ende samarbetsvillige tillverkande exportören med representativ inhemsk försäljning uteslöt kommissionen internförsäljning. Det berörda företaget hävdade att denna metod inte är förenlig med det faktum att kommissionen t. ex. företagsinterna finansieringskostnader. Företaget framförde därför att företagsintern försäljning också borde ha inbegripits i företagets inhemska omsättning för fastställande av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinstsatser. Vidare hävdade företaget att berörda finansieringskostnader inte hade något samband med tillverkningen eller försäljningen av cyklar och därför borde ha undantagits från försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader. kostnader som Vad gäller fastställandet av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinstmarginaler bör det noteras att företaget i fråga inte uppgav att viss försäljning var intern försälj ning, ett faktum som först uppdagades under kontrollen. Eftersom rapporterade priser är internpriser kan denna försäljning inte anses ha skett i normal handel (artikel 2. 7 i grundförordningen) och dessa transaktioner måste undantas vid beräkningen av den inhemska vinstmarginalen. Avseende relationstalet för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader ansågs det i samband med de preliminära avgörandena att det för försäljning till närstående företag åsamkas inga eller blott marginella försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och sådana behöver följaktligen inte fördelas på omsättning till närstående företag. Efter det preliminära fastställandet granskades förhållandena på nytt och det konstaterades att fördelningen av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader på omsättningen till icke närstående företag borde begränsas endast vad gäller försäljningskostnader, som inte åsamkas för försäljning till närstående företag. I motsats till detta baseras numera relationstalen för finansierings- och administrationskostnader, vilka också kan uppstå för internförsäljning, på den totala omsättningen inklusive försäljning till närstående parter. Beräkningarna har ändrats i enlighet med detta. 12 Vad gäller räntor betalda till ett närstående företag skulle en uteslutning av dessa kostnader förbigå det faktum att de ådragits av det berörda företaget på grund av den finansiella struktur som är nödvändig för företagets verksamhet. Vem som egentligen tillhandahåller de nödvändiga medlen är irrelevant så länge som lånevillkoren överensstämmer med villkoren enligt normal handel (artikel 2. 3 b ii i grundförordningen). Påståenden om att lånet var avsett för andra syften än företagets verksamhet stöddes inte med bevisning. Följaktligen måste enligt artikel 2. 3 b ii i grundförordningen dessa ränteutgifter inbegripas i försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader. 26. Marginalen för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader hos den enda samarbetsvilliga tillverkande exportören med försäljning på hemmamarknaden ansågs vara tillförlitlig eftersom denna försäljning var tillräckligt representativ, dvs. den inhemska försäljningsvolymen utgjorde mer än 5 % av exportvolymen. Vinstmarginalen ansågs också vara tillförlitlig eftersom detta företag hade tillräckligt stor vinstgivande försäljning på hemmamarknaden (punkterna 33 och 34 i förordningen om preliminär tull). De malaysiska och exportörerna administrationskostnader plus allmänna kostnader samt vinst för det företaget är för höga och inte kan anses giltiga eftersom företaget inte hade någon exportförsäljning och borde ha behandlats separat från sitt närstående företag, som är specialiserat på export, och eftersom företaget hade en monopolsituation på hemmamarknaden som gör dess uppgifter otillförlitliga. att marginalerna försäljnings- hävdade för 13 Rådet är av den uppfattningen att det inte finns några skäl för att det enda samarbetsvilliga företaget med försäljning på hemmamarknaden skall behandlas separat från sitt närstående exportföretag (punkt 21 i denna förordning). Även om denna begäran om separat behandling beviljades, skulle informationen från det enda samarbetsvilliga företaget med försäljning på hemmamarknaden ändå utgöra grundvalen för de marginaler för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och för vinst som skulle tillämpas för de övriga malaysiska exportörerna enligt artikel 2. 3 b ii i grundförordningen. Avseende den påstådda monopolliknande situation som skulle innehas av den enda samarbetsvilliga tillverkaren/exportören, konstaterades det att det åtminstone fanns ytterligare ett malaysiskt företag med betydande inhemsk försäljning. Det framlades inga bevis för att försäljning i Malaysia inte skulle kunna medge en riktig jämförelse. Uppgifter om försäljning på hemmamarknaden i Malaysia ansågs därför vara pålitliga, och försäljningspriserna och kostnadsuppgifterna baserades på de faktiska förhållandena på det berörda landets marknad, dvs. förhållanden som allmänt gäller för alla faktiska och potentiella kunder eller leverantörer. Följaktligen bekräftar rådet beräkningen av normalvärden baserad på de relationstal för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinst som konstaterats råda för det enda malaysiska samarbetsvilliga företag som hade inhemsk försäljning. 27. De malaysiska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (avseende särskilt beräkning av tillverkningskostnader, klassificering av försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader, behandling av rabatter, cykelmodellers jämförbarhet, beräkning av tillverkningsomkostnader), vilka inte kunde beaktas eftersom de inte kunde kontrolleras, inte stöddes av direkt bevisning, motsades av företagets egna uppgifter eller efter dubbelkontroll visade sig sakna faktisk grund. 14 28. 29. c) Thailand företaget kunde normalvärdet baseras på Fyra thailändska företag var samarbetsvilliga i förfarandet. För majoriteten av de cykelmodeller som exporterades av tre av dessa thailändska företag konstruerades normalvärdet (punkterna 36, 38 och 39 i förordningen om preliminär tull). För det faktiska priser på fjärde hemmamarknaden (punkt 37 i förordningen om preliminär tull). I de. fall där normalvärdet att måste för exporterade modeller adderades med rimliga tillverkningskostnaderna marginaler försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinst (punkt 40-42 i förordningen om preliminär tull). konstrueras fastställdes genom det för För det företag som inte hade inhemsk försäljning konstruerades normalvärdet genom att tillverkningskostnaden adderades med de tre övriga företagens vägda försäljnings- och administrationskostnader plus genomsnittliga värde för allmänna kostnader och den vägda genomsnittliga vinstmarginalen för de två företag som hade tillförlitliga vinstvärden. För ett annat företag adderades tillverkningskostnaderna med dess egna marginaler för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och den vägda genomsnittliga vinstmarginalen för de två företag som hade tillförlitliga vinstvärden. För det tredje företaget användes dess faktiska värden. vilka företaget inte kunde förklara. Eftersom För ett thailändskt företag visade kontrollen av tillverkningskostnader fördelade på liknande cykelmodeller avsevärda diskrepanser i värdet på vissa använda material, företagets bokföringssystem inte medgav en uppdelning av materialkostnaderna för enskilda cykelmodeller, beslöts det i samband med de preliminära avgörandena att tillverkningskostnaderna skulle fördelas i proportion till omsättning enligt artikel 2. 11 i grundförordningen. Företaget anförde att en fördelningsnyckel baserad pä omsättning skulle vara orimlig eftersom exporten av jämförbara modeller till tredje land gjordes till ett styckpris som endast uppgick till hälften av det genomsnittliga styckpris som togs ut för export till gemenskapen. 15 berörda företagets redovisningssystem Det inte mellan tillverkningskostnader för produkter exporterade till gemenskapen och sådana för export till annat tredje land, och medger således inte en helhetsjustering för de påstådda skillnaderna. Följaktligen bekräftas de preliminära avgörandena och användningen av som ti 11 verkningskostnader. fördelningen omsättning skiljer grund för av 30. 31. plus kostnader Ett annat thailändskt företag hade lordelat en större post i försäljnings- och till allmänna administrationskostnader exportförsäljningen. Företaget kunde inte på ett tillfredsställande sätt förklara dessa utgifters art, trots att utförliga förklaringar hade begärts både före och under kontrollen. För de preliminära fastställandena fördelades utgifterna i fråga på export och inhemsk försäljning på grundval av omsättningen enligt artikel 2. 11 i grundförordningen. Företaget hävdade att förklaringar hade getts och att det rimliga i fördelningen kunde ha kontrollerats. fullständigt Rådet anser att företaget inte har gett en tillfredsställande förklaring. På grundval av tillgänglig kontrollerad information är det omöjligt att bedöma huruvida förklaringarna är riktiga eller ej. Således bekräftas fördelningen av berörda utgifter på både export och inhemsk försäljning på grundval av omsättning. Vid det preliminära fastställandet ansågs inhemska vinster vara pålitliga när antalet cyklar sålda till ett pris högre än den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mer än 10 % av den totala inhemska försäljningen. Detta var inte fallet för ett av de thailändska företag som hade representativ inhemsk försäljning, dvs. en inhemsk försäljningsvolym som utgjorde mer än 5 % av den totala exportförsäljningen. När normalvärden måste konstrueras för detta företag tillämpades således den vägda genomsnittliga vinstmarginalen för de två övriga thailändska företag som hade inhemsk försäljning. Detta företag framförde att denna metod inte är förenlig med grundförordningen. I enlighet med artikel 2. 3 b ii i grundförordningen bör vinstmarginalen för konstruering av normalvärdet baseras på den vinst som gjorts på vinstgivande försäljning på hemmamarknaden, om uppgifter om detta bl. a. är tillförlitliga. Efter att ha undantagit inhemsk försäljning som inte medgav en riktig jämförelse eller som inte skedde vid normal handel (punkterna 38 och 22 i förordningen om preliminär tull), kan den återstående vinstgivande försäljningen vara så liten att vinsten för denna försäljning inte utgör en tillförlitlig grund för beräkning av den vinstmarginal som används för konstruering av normalvärde. Detta är anledningen till att kommissionen också kontrollerade att den återstående vinstgivande försäljningen var tillräckligt stor för att kunna utgöra en giltig grundval för fastställande av vinstmarginal. att jämfördes med nettoförsäljningspriser Detta ansågs vara fallet om återstående vinstgivande inhemsk försäljning utgjorde minst 10 % av den inhemska försäljningsvolym som kunde användas som grund för lönsamhetstestet, i vilket proportionen av vinstgivande försäljning fastställdes genom beräknade tillverkningskostnaden (punkterna 21, 22 och 31 i förordningen om preliminär tull). Det är samma relationstal som har använts för att fastställa huruvida försäljningen av enskilda cykelmodcller gjordes i normal handel (punkt 22 i förordningen om preliminär tull). Eftersom vinsten på hemmamarknaden är beroende av priserna för inhemsk försäljning, är det rimligt och konsekvent att tillämpa samma tröskel som använts för fastställande av huruvida sådana priser utgör en riktig grund för normalvärdet. Ett liknande tillvägagångssätt har använts av gemenskapens institutioner i tidigare förfaranden. den Följaktligen bekräftar rådet att det berörda företagets vinstmarginal inte var tillförlitlig och att det konstruerade normalvärdet måste beräknas med användning av den vägda genomsnittliga vinstmarginalen för de två andra thailändska tillverkare för vilka en tillförlitlig vinst på vinstgivande inhemsk försäljning hade konstaterats. 17 32. Slutligen framlade en thailändsk exportör en ytterligare begäran (särskilt avseende beräkningen av tillverkningsomkostnader), vilken inte kunde beaktas eftersom den inte kunde kontrolleras och ej heller stöddes av direkt bevisning. 2. Exportpris a) Indonesien 33. En indonesisk exportör hade synpunkter på justeringar av exportpriset, vilka inte kan beaktas eftersom de inte stöds av direkt bevisning. Således bekräftas fastställandet av exportpris för Indonesien (punkt 43 i förordningen om preliminär tull). b) Malaysia 34. Vid kontrollbesöket hos ett malaysiskt företag konstaterades det att en del av den export som av detta företag hade rapporterats som direkt försäljning till oberoende importörer i gemenskapen i själva verket var försäljning till ett närstående företag i Taiwan som sedan vidaresålde produkterna till berörda importörer. Eftersom detta företag uppenbart hade givit felaktig information om dessa transaktioner, som dessutom avsåg en överföring mellan närstående företag, togs det inte hänsyn till rapporterade priser på dessa transaktioner, och för denna försäljning tillämpades den högsta dumpningsmarginal som konstaterats för en modell såld av detta i grundförordningen (punkterna 46 och 47 i förordningen om preliminär tull). icke-närstående kunder enligt artikel 7. 7 b företag till 18 Detta företag anförde att förbindelsen med det taiwanesiska företaget inte inverkade på priset, och att företaget diskriminerades gentemot de två indonesiska exportörerna, för vilka artikel 7. 7 b i grundförordningen också tillämpades. Dessutom hävdade företaget att försäljningen i fråga hade gjorts direkt till kunder i gemenskapen, och det lade fram fakturakopior som nya bevis. Det var först efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull som det berörda företaget hävdade att försäljningen i fråga faktiskt hade gjorts direkt till kunder i gemenskapen. Detta påstående strider mot resultaten av kontrollen, vilka vid den tidpunkten inte ifrågasattes av företaget. I förfarandets nuvarande skede kan en annorlunda beskrivning av försäljningen inte kontrolleras och således ej heller beaktas. Det malaysiska företaget förnekade först förbindelsen med det taiwanesiska företaget, och denna förbindelse konstaterades först under kontrollen på grundval av direkt och avgörande bevisning. Detta hindrade uppenbart kommissionens undersökning av omständigheter. Med tanke på det malaysiska företagets informationsförvrängning är det osannolikt att förbindelsen inte skulle ha någon inverkan pä priset, och i vilket fall som helst kunde frågan i detta skede av förfarandet inte granskas ytterligare. Det är således helt berättigat att tillämpa artikel 7. 7 b i grundförordningen på det sätt som beskrivs ovan. Vad gäller jämförelsen med de två indonesiska företag för vilka artikel 7. 7 b i grundförordningen också tillämpades (punkterna 28 och 68 i förordningen om preliminär tull), finns det ingen giltig grund för påståendet om diskriminering. Tillämpningen av artikel 7. 7 b i grundförordningen baserades på de faktiska sakförhållandena i varje fall, och avspeglar således graden av samarbetsvilja och den omfattning i vilken nödvändig information inte framlades eller kunde kontrolleras eller den utsträckning i vilken vilseledande information gavs. 19 35. Ett malaysiskt företag framförde att kommissionen för fastställandet av priset fritt gemenskapens gräns för dess export till gemenskapen borde ha inbegripit ett pålägg som dess försäljningsagent lade till. Företaget underbyggde dock inte sitt påstående. Agenten för det berörda företaget mottog dock en provisionsavgift som det togs hänsyn till och det framkom inte vilka transaktioner som skedde via agenten, eftersom försäljning också fakturerades direkt till kunder i gemenskapen. Följaktligen bekräftas beräkningen av priset fritt gemenskapens gräns för det berörda företagets export. 36. De malaysiska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (avseende särskilt arten av vissa avdrag, behandlingen av vissa bank- och rembursavgifter), vilka inte kunde beaktas eftersom de inte stöddes av direkt bevisning. c) Thailand 37. I sitt svar på frågeformuläret uppgav ett thailändskt företag att det inte gav sina kunder i gemenskapen någon garanti. Vid kontrollbesöket upptäcktes det att företaget med en av sina kunder hade överenskommit att reservdelar till ett värde av 1 % av fakturabeloppet medföljde varje order utan avgift. Det konstaterades också att ett beaktansvärt antal större kunder också fick reservdelar gratis. Sådana typer av rabatter gavs i stället för garantier. Eftersom sådana försäljningsvillkor är relevanta för bestämning av exportpriser är det faktiska värdet av de reservdelar som sänts irrelevant. Eftersom kommissionen mottagit vilseledande information mäste den fastställa avdraget för överenskomna rabatter på grundval av tillgängliga uppgifter. Den mest konkreta och rimliga grundvalen är de överenskomna villkor som avses ovan, och således minskades exportpriset med 1 % för överenskomna rabatter. 20 Företaget hävdade att denna justering inte var berättigad, eftersom kommissionen hade mottagit en kortfattad förteckning över alla fall där reservdelar gavs gratis till kunder i gemenskapen, pä vars grundval endast en obetydlig justering borde göras. Även om en förteckning över kunder och motsvarande "garanti"-belopp lades fram av företaget, skedde detta först mot slutet av kontrollen när ett tillfredsställande klarläggande av hclhetssituationen inte längre var möjligt. Eftersom det inte finns några andra direkta bevis som kan stödja företagets anspråk bekräftas det att justeringen, mot bakgrund av den vilseledande informationen, för överenskomna rabatter fastställts på ett riktigt sätt på grundval av tillgängliga uppgifter (artikel 7. 7 b i grundförordningen). En lägre justering skulle innebära en belöning för bristande samarbete. Därför bekräftas justeringen för överenskomna rabatter. 38. Vissa thailändska exportörer gjorde anspråk (avseende särskilt fördelningen av transportkostnader, beräkningen av förpackningskostnader), vilka antingen inte kunde beaktas eftersom de inte kunde kontrolleras eller inte stöddes av direkt bevisning, eller motsades av det berörda företagets egen bevisning. 3. Jämförelse a) Indonesien 39. Ett indonesiskt företag sålde cyklar för export till gemenskapen via ett närstående handelsföretag beläget i Japan. I de preliminära fastställandena bestämdes exportpriser för den exportören med hänvisning till de priser som faktiskt betalats eller skulle betalats till det närstående handelsföretaget i Japan, samtidigt som gemenskapens undersökningsorgan gav uttryck åt sin avsikt att granska detta tillvägagångssätt (punkt 44 i förordningen om preliminär tull). 21 40. 41. Det har fastställts att det tillverkande företagets priser till handelsföretaget inte är tillförlitliga på grund av förbindelsen mellan de två företagen. För att kunna fastställa ett pålitligt exportpris till gemenskapen från Indonesien justerades priset från Japan till gemenskapen till nivån fritt Indonesien. Eftersom det närstående handelsföretagets funktion kan anses motsvara den hos en handlare som säljer på försäljnings- och provision gjordes, på grundval av administrationskostnader plus allmänna kostnader och ett skäligt vinstbelopp, en justering nedåt på 6 % av de priser som det närstående företaget debiterade oberoende kunder i gemenskapen. Detta värde ansågs vara skäligt mot bakgrund av den utsträckning i vilken det närstående handelsföretaget var delaktigt i exportörens sälj verksamheter. Det lades inte fram någon information som skulle kunna antyda att detta värde är oriktigt. Med tanke på de slutgiltiga fastställandena justerades exportpriserna i enlighet med detta. företagets egna I samband med de preliminära fastställandena (punkt 56 i förordningen om preliminär tull) togs det inte hänsyn till vissa justeringar eftersom de var obetydliga. På begäran av de berörda företagen omprövade kommissionen sitt synsätt. Det framkom att i vissa fall hade den obetydliga arten av respektive justeringar fastställts i relation till exportpriset eller till normalvärdet separat. Men i enlighet med tidigare praxis framstår det som mera lämpligt att betrakta justeringar som minimala endast om skillnaden mellan de procentenheter som skall dras av från exportpriset respektive normalvärdet är mindre än 0,5 %. På denna grundval togs det nu hänsyn till vissa justeringar som ansågs vara obetydliga vid det preliminära skedet. Beräkningarna justerades i enlighet med detta. 22 42. I sina preliminära fastställanden (punkt 53 i förordningen om preliminär tull) avvisade kommissionen begäran om justeringar för kreditkostnader av de skälen att det inte fanns några bevis för att den beviljade krediten skulle ingå i de försäljningsvillkor som överenskommits med köparna av varorna vid tidpunkten för försäljningen och således skulle ha kunnat påverka det pris som betalats eller skulle betalas på hemmamarknaden. Två indonesiska företag och AIPI upprepade sin begäran om en sådan justering och uppgav att krediter på 90 till 120 dagar är allmänt erkända affarsvillkor i Indonesien och därför inte uttryckligen behöver ingå i försäljningsvillkoren. Den enda bevisning som lades fram till stöd för detta påstående var dock en hänvisning till det berörda företagets redovisning av kundfordringar, som inte visade ett tydligt mönster. Det är således inte bevisat att priser bestämdes på grundval av sådana påstått allmänt erkända affarsvillkor. Rådet bekräftar följaktligen att en justering för kreditkostnader inte är befogad. K3. I förordningen om preliminär tull (punkt 55) avvisades krav på justeringar för annons- och marknadsföringsutgifter eftersom sådana utgifter hör till kategorin indirekta och allmänna kostnader, för vilka justeringar normalt inte görs. Två företag för- annons- och marknadsföringsutgifter. De hävdade att dessa kostnadsskillnader mellan export och inhemsk försäljning i sak kunde behandlas som justeringar för OEM eller handelsled. framförde på nytt sina krav på justeringar 23 Vad gäller en justering för OEM-försäljning lades ett sådant uttryckligt krav inte fram i de berörda företagens svar på frågeformulären, och ej heller dokumenterades kravet trots frågeformulärets specifika anvisningar om att varje begäran om justeringar måste läggas fram och dokumenteras. De faktiska förutsättningar som krävs för en sådan justering finns inte för handen: ingen av de berörda indonesiska exportörernas exportförsäljning skedde i ett handelsled som skulle innebära OEM-försäljning, dvs. normalt ett led mellan tillverkning och distribution. Denna försäljning skedde på gemenskapens marknad i ett led vars enda funktion är distribution. Således krävs det inte någon (OEM-)justering i detta sammanhang. Vid undersökningen av detta OEM-krav konstaterades det att de faktiska förutsättningarna för justering för handelsled inte förelåg eftersom försäljning uppenbarligen skedde till en liknande kombination av kunder både på export- och på hemmamarknaden. Under alla omständigheter skilde de berörda indonesiska exportörerna inte mellan försäljningar i olika handelsled. Under undersökningen uppenbarades inga betydelsefulla skillnader vad gäller de handelsled i vilka export och inhemsk försäljning genomfördes. Följaktligen är det på grundval av tillgängliga uppgifter inte nödvändigt med en justering för handelsled. 44. De indonesiska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (särskilt vad gäller justeringar för skillnader i fysiska egenskaper, nivån på justeringen för tullrestitution och avdraget av ett belopp för tullrestitution vid konstrueringen av normalvärdet), vilka inte kunde beaktas eftersom de inte kunde kontrolleras, inte stöddes av direkt bevisning eller efter dubbelkontroll visade sig vara ogrundade. 24 b) Malaysia 45. 46. Vid det preliminära skedet fastställdes det att det inhemska värde för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader som användes för konstruering av normalvärdet inbegrep direkta försäljningskostnader för vilka justeringar måste göras. Ett sådant avdrag var dock inte tillräckligt underbyggt (punkt 57 i förordningen om preliminär tull) och således avvisades krav på justeringar av normalvärdet för direkta försäljningskostnader. Dock gjordes vid behov justeringar av exportpriset för en eller flera av följande säljutgifter: transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader och bankavgifter, garantier, provisioner som betalats till agenter och löner till säljpersonal. De övriga malaysiska exportörerna ansäg att jämförelsen var orättvis eftersom de inte beviljats justeringar som annars var motiverade (som t. ex. för direkta försäljningskostnader) på grund av att den enda samarbetsvillige malaysiske tillverkare som sålde pä hemmamarknaden inte var tillräckligt motiverad för att ge ett riktigt svar pä frågeformuläret och säkerställa det nödvändiga samarbetet under kontrollen. Den malaysiske tillverkaren i fråga besvarade faktiskt frågeformuläret, samtyckte till och underkastades en kontroll. Eftersom företaget var direkt närstående till en exportör av cyklar till gemenskapen hade det ett uppenbart incitament att samarbeta ordentligt vid kontrollen. Detta företag lyckades dock inte lägga fram bevis till stöd för sina krav eller gav motstridiga förklaringar. Dessutom upptäcktes först under kontrollen viss information som inte hade yppats i svaret på frågeformuläret. 25 Rådet erkänner ändå att det med tanke pä de mycket speciella omständigheterna i detta fall är rimligt att dra av ett skäligt belopp från de konstruerade normalvärdena för de tre malaysiska exportörer som inte är närstående till den inhemske tillverkaren/försäljaren i fråga. Beräkningarna har ändrats i enlighet med detta. Vad gäller den exportör och den inhemska tillverkare som är varandra närstående låg det på dessa företags ansvar att tillhandahålla den nödvändiga och kontrollerbara informationen och den stödjande bevisningen, vilket de inte gjorde. Därför kan det inte göras en sådan ytterligare justering av det konstruerade normalvärdet för den närstående exportören. 47. 48. Vid det preliminära fastställandet gjordes ingen justering av normalvärdet med hänsyn till kreditkostnader (punkt 57 i förordningen om preliminär tull). Malaysiska exportörer begärde en sådan justering av skäl som liknar de som åberopades för justering av direkta försäljningskostnader. Det finns dock inga bevis, förutom ett rabattsystem som beaktades, för att ytterligare kredit beviljades som en del av de försäljningsvillkor som vid tidpunkten för försäljning överenskommits med köparna av varorna i fråga. Det finns följaktligen ingen giltig grund för justering av normalvärdet med hänsyn till kreditkostnader. inte någon justering av Vid det preliminära fastställandet gjordes det normalvärdet med hänsyn till skillnader i handelsled. I sina synpunkter efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull ansökte de malaysiska i form av en minskad exportörerna om att beviljas en OEM-justering vinstmarginal för beräkning av det konstruerade normalvärdet. 26 En sådan begäran fanns inte i svaret till frågeformuläret och dokumenterades inte heller trots frågeformulärets specifika anvisningar om att varje begäran om justeringar måste läggas fram och dokumenteras. De faktiska förutsättningar som krävs för en sådan justering finns inte för handen: majoriteten av de malaysiska exportörernas exportförsäljning skedde inte i ett led som motsvarar OEM- försäljning, dvs. normalt ett led mellan tillverkning och distribution. Denna försäljning skedde på gemenskapens marknad i ett led vars enda funktion är distribution. Av tillgängliga uppgifter framgår det inte att det skulle finnas något till den berörda tydligt och separat prismönster för exporttransaktioner tillverkaren jämfört med försäljning till distributörer i gemenskapen. Således krävs det inte någon (OEM-)justering i detta sammanhang. Vid undersökningen av detta OEM-krav konstaterades det att de faktiska förutsättningarna för justering för handelsled inte förelåg eftersom försäljning uppenbarligen skedde till en liknande kombination av kunder både på export- och på hemmamarknaden. Under alla omständigheter skilde den berörda malaysiska försäljaren på hemmamarknaden inte mellan försäljning till grossister respektive detaljister. Under undersökningen uppenbarades inga betydelsefulla skillnader vad gäller de handelsled i vilka export och inhemsk försäljning genomfördes. Följaktligen är det på grundval av tillgängliga uppgifter inte nödvändigt med en justering för handelsled. 49. De malaysiska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (särskilt vad gäller avgifter för "teknisk hjälp", behandlingen av vissa räntor på provisioner, dubbelräkning av vissa provisioner, justering för speditionskostnader, skillnad i avrundning, fördelning av förpackningskostnader), vilka antingen inte kunde beaktas eftersom de inte kunde kontrolleras eller inte stöddes av direkt bevisning eller, efter dubbelkontroll, beaktades. Beräkningarna justerades i enlighet med detta. 27 c) Thailand 50. I det preliminära fastställandet gjordes ingen justering av normalvärdet för skillnader i handelsled. I sina synpunkter efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull begärde thailändska exportörer en "OEM-justering", och anförde att de hade begärt en sådan justering redan vid förfarandets början. I ett följebrev till tre thailändska företags svar på frågeformulären begärde dessa tillverkare i allmänna termer en justering för OEM. En sådan begäran gjordes inte uttryckligen i svaret på frågeformuläret och var inte heller underbyggd trots frågeformulärets specifika anvisningar om att varje begäran om justeringar måste läggas fram och dokumenteras. De faktiska förutsättningar som krävs för en sådan justering finns inte för handen: majoriteten av de thailändska exportörernas exportförsäljning skedde inte i ett handelsled som skulle innebära OEM- försäljning, dvs. normalt ett led mellan tillverkning och distribution. Denna försäljning skedde på gemenskapens marknad i ett led vars enda funktion är distribution. Av tillgängliga uppgifter framgår det inte att det skulle finnas något tydligt och separat prismönster för exporttransaktioner till den berörda tillverkaren jämfört med försäljning till distributörer i gemenskapen. Således krävs det inte någon (OEM-)justering i detta sammanhang. Vid undersökningen av detta OEM-krav konstaterades det att de faktiska förutsättningarna för justering för handelsled inte förelåg eftersom försäljning uppenbarligen skedde till en liknande kombination av kunder både på export- och på hemmamarknaden. Under alla omständigheter skilde de berörda thailändska exportörerna inte mellan försäljning till olika typer av handelsled. Under undersökningen uppenbarades inga betydelsefulla skillnader vad gäller de handelsled, distributörer respektive detaljister, i vilka export och inhemsk försäljning genomfördes. När inhemsk försäljning skedde direkt till slutanvändare hade detta ingen uppenbar effekt på priset. Följaktligen är det på grundval av de uppgifter som är tillgängliga för kommissionen inte nödvändigt med en justering för handelsled. 28 51. I samband med de preliminära fastställandena avvisade kommissionen delvis ett thailändskt företags begäran om justering av normalvärdet för löner betalda till dess säljpersonal, på grund av vilseledande information och avsaknad av stödjande bevisning. Företaget upprepade sin begäran för full justering och lade fram nya förklaringar. Företaget tillhandahöll dock inte någon bevisning som kunde stödja de nya förklaringarna. Eftersom det inte finns någon direkt bevisning som stödjer företagets begäran bekräftar rådet att denna begäran bör delvis avvisas. 52. I förordningen om preliminär tull (punkt 65) uppgavs att ett antal begärda justeringar av olika slag inte kunde beaktas med hänsyn till att de saknade betydelse (dvs. justeringar som påverkade värdet med mindre än 0,5 %). Några thailändska företag framförde att inte alla obetydliga justeringar borde avvisas. Kommissionen granskade situationen pä nytt och konstaterade i detta särskilda fall att exportpriser jämförs med konstruerade normalvärden som inbegriper vägda genomsnittliga marginaler för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinst. Vid beräkningen av dessa relationstal för försäljnings- och administrationskostnader plus allmänna kostnader och vinst måste det beaktas att justeringar för vissa kostnader ibland var antingen obetydliga eller betydelsefulla beroende på vilket företag det gällde. I detta särskilda fall befanns det vara mera praktiskt ur administrativ synvinkel att bevilja alla berättigade justeringar oavsett om de var betydelsefulla eller ej. Beräkningarna granskades följaktligen och reviderades vid behov. Det totala värdet på dessa justeringar uppgick till mellan 0,37 % och 4,45 % beroende på vilket företag det rörde sig om. 29 53. 54. De thailändska exportörerna lade fram ytterligare anspråk (vad gäller t. ex. justeringar för kreditkostnader, avdrag lör vissa exportutgifter, beräkning av en justering för löner till säljpersonal), vilka antingen inte kunde beaktas eftersom de inte kunde kontrolleras eller inte stöddes av direkt bevisning eller, efter dubbelkontroll, beaktades. Beräkningarna justerades i enlighet med detta i den utsträckning som anspråken kunde beaktas. 4. Dumpningsmarginal sätt som de preliminärt På samma fastställda vägda genomsnittliga dumpningsmarginalerna (punkt 66) uttrycktes slutgiltiga dumpningsmarginaler för varje tillverkare i procent av priset fritt gemenskapens gräns. 55. Med användning av samma metod som i förordningen om preliminär tull (punkt justeringarna av förordningen) och efter de nödvändiga genomsnittliga vägda 66 dumpningsberäkningarna fastställs dumpningsmarginaler för följande fullt samarbetsvilliga tillverkare: följande i den a) b) Indonesien PT Insera Sena PT Jawa Perdana Bicycle Industry PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries Malaysia Akoko Sdn. Bhd. Berjaya Cycles Sdn Bhd Greenworld Systems Sdn Bhd Lerun Group Industries Berhad Rolls Rally Sdn Bhd 0,4 % 27,7 % 21,9 % 23,1 % 37,3 % 27,7 % 37,3 % 25,3 % 30 c) Thailand Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd Siarn Cycles MFG. Co. Ltd Thai Bicycle Industry Co. Ltd Victory Cycle Co. Ltd 17,7 % 38,9 % 13,0 % 13,3 % 56. För de två indonesiska företag som inte var tillräckligt samarbetsvilliga i undersökningen bekräftas den metod som tillämpades i förordningen om preliminär tull (punkt 68). Dumpningsmarginalen för dessa två företag baseras på det aritmetiska genomsnittet av den högsta marginal som konstaterats för en fullt samarbetsvillig indonesisk tillverkare och resttullen. Denna metod innebär följande dumpningsmarginaler: PT Federal Cycle Mustika PT Toyo Asahi Bicycle Industries 28,4 % 28,4 % E. GEMENSKAPSINDUSTRIN 57. AIPI och thailändska tillverkare ifrågasatte det korrekta i kommissionens beräkning av den andel som stödde klagomålet. Rådet noterar att de tillverkare som uttryckligen stödjer klagomålet står för 55,3 % av gemenskapens tillverkning av cyklar, och därför representerar en större andel av gemenskapsinduslrin enligt artikel 4. 5 i grundförordningen (punkt 72 i förordningen om preliminär tull). De tillverkare som valdes ut för ett stickprov, vilket var nödvändigt med hänsyn till det stora antalet tillverkare, och som var fullt samarbetsvilliga representerade 36,5 % av gemenskapens cykelproduktion. 31 AIPI hävdade också att företag som enligt egen uppfattning inte vållats skada inte borde betraktas som klagande. Vad gäller detta argument har det noterats att frågan huruvida enskilda tillverkare i gemenskapen har vållats skada eller ej är irrelevant vid undersökningen av om dessa tillverkare utgör en del av gemenskapsindustrin enligt artikel 4. 5 i grundförordningen. Vidare bör det erinras om att skada måste fastställas utifrån en helhetsbedömning, dvs. för gemenskapsindustrin som helhet eller en större del av denna och inte för enskilda tillverkare i gemenskapen. 58. AIPI bestred båda det lagliga i metoden med stickprovsurval och det faktiska urvalet för stickprovet. I synnerhet har det hävdats att användningen av produktions- och försäljningsdata har medfört ett felaktigt stickprov eftersom produktions- och försäljningstrender också utgör grundval för fastställande av skada (punkt 88-90 i förordningen om preliminär tull). Rådet noterar att det i grundförordningen inte uttryckligen föreskrivs någon användning av stickprovsurval för fastställande av skada. Men inte heller föreskrivs det att varje enskild klagande tillverkare i gemenskapen måste undersökas (artikel 4). I enlighet med tidigare praxis och av redan angivna skäl beslöts det att välja ut ett stickprov av tillverkare i gemenskapen, på vilket fastställande av skada kunde baseras. Rådet konstaterar att stickprovet endast valdes ut på grundval av de berörda företagens storlek och geografiska läge. Antalet företag utvalda från varje medlemsstat avspeglar således volymen på cykeltillverkningen i den medlemsstaten. I urvalet togs det inte hänsyn till några utvecklingstrender eller ekonomiska data, utan det baserades enbart på de berörda företagens tillverkningsvolym under undersökningsperioden. 32 Följaktligen dras slutsatsen att kommissionen var berättigad att tillämpa stickprovsteknik, vilken har lett till ett representativt urval av tillverkare i gemenskapen. Därför bekräftas de avgöranden och slutsatser som anges i punkterna 72 till 74 i förordningen om preliminär tull. F. SKADA 1. Kumulcring 59. Eftersom det inte mottogs några synpunkter på kumulering bekräftas de avgöranden och slutsatser som anges i punkterna 75 till 79 i förordningen om preliminär tull. 2. Priser på dumpad import 60. AIPI anförde att indonesiska cyklar inte utsatte gemenskapsindustrins cyklar för underprissättning. Dessa påståenden motsägs av kommissionens utförliga prisjämförelser (punkt 82- 86 i förordningen om preliminär tull), angående vilka följande synpunkter har lagts fram efter införandet av preliminära åtgärder: 61. En indonesisk tillverkare argumenterade för att modelljämförelser borde ha baserats på alla tekniska specifikationer. Företaget uppgav dock inte i vilket avseende kommissionens metod medförde otillförlitliga resultat eller varför en annorlunda metod skulle ha varit mera giltig. 33 62. Ett malaysiskt företag anförde att den använda metoden var opålitlig eftersom värdet på de delar som använts för att jämföra olika cykelmodeller endast står för 10-20 % av cykelns totala värde, och att detta medför avsevärda variationer i de underprissättningsmarginaler som konstaterats för tvä jämförbara grupper av cyklar. Det har dock inte visats varför cykelmodeller klassificerade i respektive grupper faktiskt inte skulle vara jämförbara och att en annan metod skulle ge markant annorlunda resultat. Variationer i sig i underprissättningsmarginaler kanske endast tyder på olika prissättningsmönster och bevisar följaktligen inte att jämförelsen eller grupperingen av vissa cyklar inte skulle vara berättigad. 63. Detta leder till att den metod som anges i förordningen om preliminär tull (punkt 82-86) bekräftas. 64. På begäran av ett annat malaysiskt företag och även på kommissionens eget initiativ gjordes vissa tekniska justeringar av beräkningen av underprissättning. 65. De därav följande enskilda underprissättningsmarginalerna för de fullt samarbetsvilliga tillverkande exportörerna uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas priser, före leverans till distributörer, varierar från 18,2 % till 41,4 % för tillverkande exportörer i Indonesien, från 29,7 % till 38,4 % fol dern i Malaysia och från 15,3 % till 30,7 % för dem i Thailand. 34 G. SITUATIONEN FOR G EMENSKAPSINDUSTRIN 66. Det mottogs inga ytterligare synpunkter angående den skada som vållats gemenskapsindustrin. Följaktligen bekräftas de avgöranden och slutsatser som anges i förordningen om preliminär tull (punkt 87-96) och som går ut på att i gemenskapsindustrin har vållats väsentlig grundförordningen. skada enligt artikel 4 H. ORSAKSSAMBAND 67. Thailändska exportörer påstod att gemenskapsindustrins svaga lönsamhet inte kan hänföras till dumpad import utan har vållats av gemenskapsindustrins stora investeringar under undersökningsperioden i förordningen om preliminär tull). (punkt 94 Investeringsökningen på 125 % under undersökningsperioden jämfört med 1992 kan i stor utsträckning hänföras till två tillverkare i gemenskapen, som antingen byggde nya produktionsanläggningar eller förbättrade befintliga sådana. Även om dessa två tillverkare undantogs frän fastställandet av lönsamhet skulle det lönsamhetstalet för undersökningsperioden endast förändras genomsnittliga marginellt. 35 68. Som det angetts i förordningen om preliminär tull (punkt 101) konstaterades det att cykelimport som enligt Eurostat rapporterats komma från Vietnam i själva verket har sitt ursprung i Kina. Indonesiska exportörer hävdade att detta inte hindrade att denna import skulle kunna ha haft skadlig verkan. Den import av cyklar som deklarerats komma från Vietnam var mindre omfattande 1993 än den import som granskats. Det finns vidare inga tecken på att dessa cyklar såldes till priser som var så låga som för cyklar från de länder som omfattas av denna undersökning. Det kan inte hänvisas till prisuppgifter från Eurostat eftersom statistiken endast skiljer mellan två undernummer som inte avspeglar variationen och mångfalden i cykelspecifikationer och således priser. Under dessa omständigheter kan en eventuell skadevållande verkan av den import som påstås komma från Vietnam inte klart uppskattas. Även om denna import kunde ha bidragit till gemenskapsindustrins svära situation inverkar detta inte på slutsatsen i förordningen om preliminär tull att import av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. 69. Eftersom några nya argument i detta avseende inte har inkommit fastställs slutgiltigt, på grundval av de avgöranden och slutsatser som anges i punkterna 97 till 109 i förordningen om preliminär tull, att den kumulerade dumpade importen från de tre länderna i fråga, beaktad separat, med tanke på den avsevärda ökningen av importvolymen och den betydande underprissättningen har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. 36 I. GEMENSKAPENS INTRESSE 70. Vare sig några nya bevis eller argument har lämnats avseende frågan om gemenskapens intresse motiverar intervention eller ej. I detta sammanhang noterar rådet att det utan åtgärder mot den dumpade importen och den därav följande orättvisa konkurrensen på gemenskapens marknad finns en överhängande risk för att ännu lier av gemenskapens tillverkare hotas av nedläggning. I avsaknad av åtgärder kommer således konsumenter på medellång sikt att ha färre försörjningskällor. Även om konsumentpriserna på den dumpade importen kommer att öka kommer de totala effekterna för konsumenten att vara begränsade eftersom det fortfarande finns en mångfald av leverantörer som inte omfattas av antidumpningsätgärder. I detta avseende bör det erinras om att konsumentorganisationer inte har lämnat några kommentarer eller synpunkter. Med tanke på detta och av de skäl som anges i punkterna 110 till 117 i förordningen om preliminär tull har det inte konstaterats föreligga några tvingande omständigheter rörande gemenskapens intresse på vars grundval rådet klart skulle kunna dra slutsatsen att åtgärder inte är i gemenskapens intresse. J. BERÄKNING AV TULL 71. AIPI hävdade att enskilda tullsatser borde ha fastställts för olika typer av cyklar. tullsatser enligt AIPI anförde att tillämpningen av vägda genomsnittliga förordningen om preliminär tull (punkterna 66 och 119) medför att tullsatserna för vissa cykelmodeller i strid mot artikel 13. 3 i grundförordningen sätts på en nivå som överskrider dumpnings- eller skademarginalerna. 37 I enlighet med grundförordningen har gemenskapens institutioner som praxis att fastställa en gemensam tullsats för den berörda likadana produkten. Det har inte i detta ärende bestridits att alla typer av cyklar med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand som säljs i gemenskapen utgör en enda likadan produkt (punkt 12). Det finns följaktligen inte någon anledning att avvika från den metod som följts i det preliminära skedet. Värdetull satserna baseras således på ett vägt genomsnitt av fastställda dumpningsmarginaler för de cykelmodeller som sålts för export till gemenskapen och uttrycks i procent av priset fritt gemenskapens gräns. Den tull som tas ut för en särskild cykelmodell kan vara högre eller lägre än dumpningsmarginalen, men som helhet avspeglar tullsatserna exakt de dumpningsmarginaler som konstaterats för den likadana produkten i strikt överensstämmelse med artikel 13. 3 i grundförordningen. Vidare skulle med tanke på svårigheten med att klart definiera olika typer eller kategorier av cyklar (punkt 12 i förordningen om preliminär tull) separata tullsatser för olika typer och kategorier medföra att åtgärderna ur administrativ synvinkel blir omöjliga att genomföra. 72. För fastställande av nivån på den slutgiltiga tullen och med tillämpning av samma metod som redan tillämpats i det preliminära skedet beaktades konstaterade dumpningsmarginaler och den tullnivå som krävs för att undanröja den skada som vållas gemenskapsindustrin. 38 73. 74. 75. det var skedet slutgiltiga för än alla den bekräftades högre företag att Vid underprissättningsmarginalen konstaterade dumpningsmarginalen, båda uttryckta i procent av cif-priset fritt gemenskapens gräns, och att med tanke på gemenskapsindustrins prekära ekonomiska situation till och med högre tullsatser än så skulle krävas för att helt undanröja skadan (punkt 119 i förordningen om preliminär tull). I enlighet med artikel 13. 3 i grundförordningen för bör dumpningsmarginalerna. tullsatserna baseras således nivån på För ett indonesiskt företag bekräftas det att den fastställda dumpningsmarginalen är minimal och att detta företag således bör undantas från den tull som införs på import med ursprung i Indonesien. För de tillverkare i de tre berörda länderna som varken besvarat kommissionens frågeformulär eller på annat sätt har givit sig till känna bekräftas också att det av de skäl som anges i punkterna 69 till 71 i förordningen om preliminär tull är lämpligt att fastställa nivån på den slutgiltiga tullen till det vägda genomsnittet av de högsta dumpningsmarginaler som konstaterats för cykelmodeller som i representativa kvantiteter exporterats till gemenskapen. K. UTVECKLING EFTER UNDERSÖKNINGSPERIODEN 76. I förordningen om preliminär tull (punkt 122-125) avvisade kommissionen önskemål från indonesiska, malaysiska och thailändska företag, samt från företrädare för detta land, om att importutvecklingen efter undersökningsperioden borde ha beäktats. 39 Alla malaysiska och thailändska tillverkare upprepade sina önskemål om att aktuella trender för importvolymer efter undersökningsperioden borde ha beaktats. De förfäktar att grundförordningen inte hindrar gemenskapens institutioner från att göra detta, och att en sådan förlängd granskning är nödvändig för att visa att den dumpade importen faktiskt varaktigt vållar skada. Vidare hävdade thailändska exportörer att i tidigare undersökningar har gemenskapens institutioner godtagit att ta hänsyn till utveckling efter undersökningsperioden. Som det numera är fastställt i artikel 6. 1 i förordning (EG) nr 3283/94 är det sedvanlig praxis för gemenskapens institutioner att begränsa utredningsresultat till att endast omfatta undersökningsperioden, såvida verkningarna av nya omständigheter inte är uppenbara, oomtvistade, varaktiga och inte kan manipuleras eller härrör från berörda parters avsiktliga agerande. Vad gäller den påstådda minskningen av importvolym efter undersökningsperioden kan detta ha sin grund i en avsiktlig strategi från ekonomiska aktörer i de exporterande länderna och i gemenskapen. Dessutom finns det ingen försäkran om att importvolymer kommer att kvarstå på sådana nivåer. Det hänvisades också till den förmånstullsats enligt Allmänna preferenssystemet som är tillämplig på importen i fråga och som ändrades 1995. Det är dock helt okänt vilken verkan förändringarna i Allmänna preferenssystemet kommer att ha på priserna i gemenskapen. Av dessa skäl bekräftas i detta ärende att det slutgiltiga fastställandet bör baseras på utredningsresultat för undersökningsperioden. 40 L. GATT-KRAV AVSEENDE UTVECKLINGSLÄNDER OCH ÅTAGANDEN 77. Malaysiska exportörer hävdar att de borde ha fått en mildare behandling vad gäller tillämpningen av antidumpningsbestämmelser eftersom de är belägna i ett utvecklingsland. Malaysiska och thailändska företag hänvisar i detta sammanhang till artikel 15 i avtalet om tillämpning av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 ("1994 års antidumpningsavtal": "Det erkänns att i- landsmedlemmar måste ta särskild hänsyn till u-landsmedlemmarnas speciella förhållanden när de överväger att införa antidumpningåtgärder enligt detta avtal. Möjligheterna till konstruktiva lösningar som öppnas genom detta avtal skall prövas innan antidumpningtullar tillgrips om sådana skulle påverka väsentliga intressen för u-landsmedlemmarna. ") och beklagar att denna artikel inte efterlevts. De malaysiska exportörerna hänvisade i detta sammanhang till en rapport från GATT:s arbetsgrupp om efterlevnaden av antidumpningskoden (antagen den 31 november 1975, 22s/27, 28, punkt 4) och till ett beslut av GATT:s kommitté för antidumpningåtgärder (ADP/2, beslut av 5 maj 1980, 27s/16, 17). Av artikel 18. 3 i 1994 års antidumpningsavtal följer att artikel 15 i det avtalet inte är tillämplig på detta förfarande. Under alla omständigheter innebär artikel 15 på intet sätt en skyldighet för gemenskapen att ändra sina beräkningsmetoder, vilket bekräftades av den panel för bomullsgarn som inrättats avseende tidigare artikel 13 i avtalet om tillämpning av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet 1979 (1979 års antidumpningskod), som har en liknande lydelse som artikel 15 i 1994 års antidumpningsavtal. 41 Som det också bekräftas av panelen för bomullsgarn kan det nämnda beslutet av GATT:s kommitté för antidumpningåtgärder inte ändra innehållet i artikel 13 i 1979 års antidumpningskod. Den rapport som nämns av de malaysiska exportörerna är ett förberedande dokument som inte i sig självt har något juridiskt värde och ger således inte någon vägledning i det nuvarande fallet. Enligt artikel 15 i 1994 års antidumpningsavtal är de konstruktiva lösningarna de som föreskrivs "genom detta avtal", vilket i praktiken är åtaganden. inte några åtaganden. Indonesiska och thailändska företag erbjöd faktiskt Malaysiska företag gav uttryck för sin beredskap att diskutera åtagandevillkor, men erbjöd konkret endast ett kvantitativt åtagande. Vad gäller prisåtaganden skulle det vara opraktiskt och orealistiskt att i detta fall godta sådana åtaganden på grund av det enormt stora antalet olika cykelmodeller och de frekventa ändringarna av tekniska specifikationer vilka skulle göra det omöjligt att övervaka åtagandena. Avseende kvantitativa åtaganden undersöktes i detta ärende om de erbjudna kvantitativa åtagandena skulle kunna avhjälpa dumpningens skadevållande verkan och om de skulle kunna övervakas. De samarbetsvilliga malaysiska exportörerna hävdade att en icke skadevållande volym skulle kunna fastställas genom hänvisning till de kriterier som avses i artikel 5. 8 i 1994 års antidumpningsavtal, dvs. en tröskel på 3 % av den totala importen till gemenskapen av den likadana produkten. Det anfördes att åtagandet skulle begränsa importen från Malaysia till en försumbar volym. Detta synsätt bortser dock från det faktum att den skadevållande verkan av dumpad cykelimport från Indonesien, Malaysia och Thailand prövades kumulerat. Vidare erbjöds åtagandet på malaysiska exportörers vägnar som inte står för hela det landets cykelexport till gemenskapen. Under dessa omständigheter är det omöjligt att avgöra vilken importvolym fördelad till exportörerna i fråga som skulle kunna undanröja dumpningens skadevållande verkan, och det är tveksamt huruvida ett sådant åtagande skulle kunna övervakas på ett tillfredsställande sätt. 42 Följaktligen anser kommissionen att varken prisåtaganden eller kvantitativa åtaganden kan godtas i detta fall. Slutligen bör det erinras om att gemenskapen enligt artikel 15 inte är tvingad under rådande omständigheter i detta fall att pröva denna metod, eftersom det inte har visats att antidumpningstullar skulle inverka på de exporterande ländernas väsentliga intressen. M. UTTAG AV DEN PRELIMINÄRA TULLEN 78. Mot bakgrund av den allvarliga skadan och den höga dumpningsnivån anser rådet att den preliminära tullen slutgiltigt bör tas ut på den nivå som motsvarar den slutgiltiga tullen. HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Härmed införs en slutgiltig antidumpningstull på import av cyklar enligt KN- 1. nummer 8712 00 och med ursprung i Indonesien, Malaysia och Thailand. Följande antidumpningstullsatser på nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull 2. skall tillämpas: 43 Land Produkter tillverkade av Tullsats Tilläggsnumme Tarie Indonesien: Malaysia: Thailand: P. T. Federal Cycle Mustika P. T. Jawa Perdana Bicycle Industry, Tangerang P. T. Toyo Asahi Bicycle Industries, Jakarta P. T. Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries, Surabaya andra företag Akoko Sdn Bhd, Klang Berjaya Cycles Sdn Bhd, Kulim Greenworld Systems Sdn Bhd, Kuala Lumpur (tidigare Fairly Toraya Sdn Bhd) Lerun Group Industries Berhad, Petaling Jaya Rolls Rally Sdn Bhd, Pelabuhan Kelang andra företag Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd, Bangkok Siarn Cycle MFG. Co. Ltd. , Samuthprakarn Thai Bicycle Industry Co. Ltd. , Samuthprakarn Victory Cycle Co. Ltd. , Samuthprakarn andra företag 28,4 % 27,7 % 28,4 % 21,9% 29,1 % 23,1 % 37,3 % 27,7 % 8859 8861 8859 8862 8863 8864 8865 8866 37,3 % 8865 25. 3 % 39. 4 % 17,7% 8867 8868 8869 38,9 % 8870 13,0% 8871 13,2% 39,2 % 8883 8872 44 Tullarna skall inte tillämpas på import av den produkt som anges i punkt 1 och 3. som tillverkas av P. T. Insera Sena, Sidoarjo, (tilläggsnummer i Taric 8860). 4. Om inte annat sägs skall gällande bestämmelser om tull tillämpas. Artikel 2 De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt förordning (EG) nr 2414/95 skall slutgiltigt tas ut till den nivå som motsvarar den slutgiltigt införda tullen. De belopp för vilka säkerhet ställts utöver den slutgiltiga antidumpningstullsatsen skall frisläppas. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel På rådets vägnar 45 ISSN 1024-4506 KOM(9ö) 112 slutlig DOKUMENT SV 02 11 Katalognummer : CB-C0-96-122-SV-C ISBN 92-78-01738-8 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg MC