text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER •te ir tr * ir it Bruxelles, den 25. 04. 1996 KOM(%) 106 endelig udg. 96/0082 (COD) FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID (forelagt af Kommissionen) KOMMISSIONENS RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM ANVENDELSEN AF SOMMERTID I DEN EUROPÆISKE UNION FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID BEGRUNDELSE De fleste medlemsstater indførte sommertid i løbet af halvfjerdserne; andre havde indført den tidligere. Fællesskabslovgivningen (første rådsdirektiv fra 1980)1 trådte i kraft i 1981 og havde som eneste mål gradvis at harmonisere sommertidens begyndelse og dens ophør. Baggrunden for fællesskabslovgivningen om harmonisering af perioden med sommertid er, at der er behov for at fjerne de hindringer for varers og tjenesteydelsers frie bevægelighed, som de forskellige nationale bestemmelser om sommertid kunne skabe. Dette mål blev delvis nået, idet det kun var begyndelsestidspunktet, der blev harmoniseret i alle medlemsstater. I de forskellige direktiver var der anført to ophørstidspunkter. Det ene var den sidste søndag i september i medlemsstaterne på kontinentet, og den anden den fjerde søndag i oktober i Irland og Det Forenede Kongerige. Den fuldstændige harmonisering af perioden med sommertid blev endelig gennemført med vedtagelsen af det 7. direktiv 94/21/EF af 30. maj 19942, hvori det fastsættes, at sommertiden fra 1996 og indtil 1997 begynder den sidste søndag i marts og afsluttes den sidste søndag i oktober i alle medlemsstaterne uden undtagelse. sundhed, arbejdsvilkårene og Som den havde forpligtet sig til det over for Europa-Parlamentet og Rådet ved vedtagelsen af det 7. direktiv, iværksatte Kommissionen flere initiativer med henblik på at uddybe spørgsmålet. Der blev i 1995 gennemført en omfattende undersøgelse af virkningerne af anvendelsen af sommertiden og den halvårlige tidsændring i forhold til energiforbruget, den offentlige landbruget, miljøbeskyttelsen, trafiksikkerheden og turist- og fritidsindustrien. Desuden blev de organisationer, der repræsenterer de sektorer, der berøres af sommertiden samt de sammenslutninger, der var for eller imod sommertiden, rådspurgt. Konklusionerne fra undersøgelsen og de bemærkninger, som de berørte sektorer har fremsendt, er samlet i en rapport fra Kommissionen til Europa- Parlamentet og Rådet. Det fremgår al denne rapport, at de rådspurgte sektorer enstemmigt anerkender behovet for at forsætte den fuldstændige harmonisering og fortsat at anvende den tidspir for sommertiden, der blev indført ved det 7. direktiv for årene 1996 og 1997. levemåden, 2. 3. 1 EFT nr. L 205 af 07. 08. 1980, s. 17 2 EFT nr. L 164 af 30. 6. 1994, s. 1 c _ 4. De kontakter, der har været til medlemsstaternes eksperter, har vist, at der ikke var nogen af medlemsstaterne, som på nuværende tidspunkt havde til hensigt at undlade at anvende sommertid. Desuden har næsten alle europæiske tredjelande i årenes løb indført sommertid og fortsætter med at anvende den i henhold til de datoer, der er fastsat i Den Europæiske Union. På denne baggrund foreslår Kommissionen, at harmoniseringsarbejdet fortsættes, og at det derfor fastsættes, på hvilke datoer og tidspunkter sommertiden skal begynde og ophøre i hele Unionen efter 1997. Desuden foreslås det, at denne tidsplan fastsættes for fire år, således at de berørte sektorer, især transport og kommunikation, kan fastlægge deres fartplaner for en tilstrækkelig lang periode. 5. Da der principielt er tale om en aktion, der skal lette tjenesteydelserne inden for transport og kommunikation, falder den ind under delt kompetence. Direktiv 94/21/EF af 30. maj 1994 indeholder allerede bestemmelser om, at den harmonisering, der er foreslået i dette udkast, skal være gældende i 1996 og 1997. Alle medlemsstater er omfattet. På et møde med medlemsstaternes repræsentanter, der blev afholdt den 16. oktober 1995, gik medlemsstaterne ind for en fortsættelse af denne harmoniseringsforanstaltning på fællesskabsplan. I henhold til artikel 4 i det nuværende 7. direktiv skal Rådet inden den 1. januar 1997 vedtage den ordning, der skal gælde fra og med 1998. Det foreslåede direktiv bygger på traktatens artikel 100 A, som det også var tilfældet med det fjerde, femte, sjette og syvende direktiv. Proceduren med fælles beslutningstagning i henhold til traktatens artikel 189 B er derfor påkrævet. EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS OTTENDE DIREKTIV OM BESTEMMELSER VEDRØRENDE SOMMERTID EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100A, under henvisning til forslag fra Kommissionen1 under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B3, og ud fra følgende betragtninger: Ved Europa-Parlamentets og Rådets syvende direktiv 94/21 /EF al 30. maj 1994 om bestemmelser vedrørende sommertid4 indførtes i hele Fællesskabet en fælles dato og et fælles klokkeslæt for sommertidens begyndelse i 1995, 1996 og 1997 i det syvende direktiv blev der opretholdt to forskellige datoer for sommertidens ophør i 1995, hvoraf den ene gjaldt for medlemsstaterne bortset fra Irland og Det Forenede Kongerige og den anden for Irland og Det Forenede Kongerige, medens der blev indført en fælles dato og et fælles klokkeslæt for sommertidens ophør i 1996 og 1997; eftersom medlemsstaterne anvender bestemmelser om sommertid, er det vigtigt for det indre markeds funktion, at der fastsættes en fælles dato og et fælles klokkeslæt for, hvornår sommertiden begynder og ophører i hele Fællesskabet; i henseende til subsidiaritetsprincippet forekommer en aktion fra Fællesskabets side nødvendig for at sikre en fuldstændig harmonisering af datoerne med henblik på at lette transport og kommunikation; det tidspunkt for sommertidens ophør, som medlemsstaterne anser for mest hensigtsmæssigt, er slutningen af oktober, og denne dato bør derfor fastholdes; i henhold til artikel 4 i syvende direktiv skal Rådet inden den 1. januar 1997 på forslag af Kommissionen vedtage den ordning, der skal gælde for 1998; på grund af de geografiske forhold bør de fælles bestemmelser for sommertiden ikke gælde for medlemsstaternes oversøiske territorier; af hensyn til fastlæggelsen af fartplaner bl. a. inden for transport og kommunikation vil det være formålstjenligt at fastsætte datoerne for sommertiden for en tilstrækkelig lang periode, og der bør derfor vedtages bestemmelser for 1998, 1999, 2000 og 2001 - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 4 EFT nr. L 164 af 30. 6. 1994, s. 1 7 Artikel I I dette direktiv forstås ved "sommertid" den periode af året, hvor uret stilles 60 minutter frem i forhold til tiden resten af året. Artikel 2 I hver af medlemsstaterne begynder sommertiden i årene 1998, 1999, 2000 og 2001 kl. 1. 00 om morgenen, verdenstid (GMT), den sidste søndag i marts, dvs. : i 1998: den 29. marts i 1999: den 28. marts i 2000: den 26. marts i 2001: den 25. marts. Artikel 3 1. I hver medlemsstat slutter sommertiden i årene 1998, 1999, 2000 og 2001 kl. 1. 00 om morgenen, verdenstid (GMT) den sidste søndag i oktober, dvs. : i 1998: den 25. oktober i 1999: den 31. oktober i 2000: den 29. oktober i 2001: den 28. oktober. Artikel 4 Den ordning, der skal gælde fra 2002, vedtages inden den 1. januar 2001 på forslag af Kommissionen, som fremsættes inden den 1. januar 2000. Artikel 5 Dette direktiv gælder ikke for medlemsstaternes oversøiske territorier. Artikel 6 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1997. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedlager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 7 Udfærdiget i Bruxelles, den På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne s KOMMISSIONENS RAPPORT TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM ANVENDELSEN AF SOMMERTID 1 DEN EUROPÆISKE UNION CT Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af sommertid i Den Europæiske Union Indledning I forbindelse med vedtagelsen af det 7. direktiv 94/21/EF af 30. maj 1994 om bestemmelser vedrørende sommertid1 forpligtede Kommissionen sig over for Europa-Parlamentet og Rådet til at gøre spørgsmålet om sommertid til genstand for en grundig undersøgelse i samarbejde med repræsentanter for de berørte miljøer og nationale eksperter fra medlemsstaterne samt at aflægge rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet. Denne rapport tilsigter at gøre status over spørgsmålet og især de økonomiske og ikke- økonomiske virkninger af overgangen fra sommertid til vintertid og vice versa samt selve anvendelsen af sommertiden. Den skal desuden tjene som grundlag for den diskussion, som vil opstå i forbindelse med behandlingen af forslaget til det ottende direktiv, som skal være vedtaget inden den 1. januar 1997 i henhold til artikel 4 i det syvende direktiv. Den bygger især på konklusionerne fra en stor undersøgelse, som Kommissionen iværksatte i første halvår af 19952, om evalueringen af virkningerne af sommertiden især inden for følgende områder: energiforbrug, folkesundhed, arbejdsvilkår og levevis, landbrug, miljøbeskyttelse, trafiksikkerhed og turist- og fritidsindustrien. Desuden omfatter denne rapport også bemærkninger fra de berørte sektorer og sammenslutninger for eller imod sommertiden, som er blevet konsulteret skriftligt og opfordret til at deltage i en høring, der blev afholdt den 25. september 1995 i Bruxelles. I. Historisk baggrund for sommertiden Det er nu 20 år siden sommertiden blev indført i Den Europæiske Union og i næsten alle europæiske tredjelande. I denne forbindelse bør det understreges, at sommertiden oprindeligt blev indført i de fleste medlemsstater ved en national beslutning. Således var Det Forenede Kongerige og Irland i 1916 de første lande, der indførte denne ordning, efterfulgt af Italien i 1966 og Frankrig i 1976. Forbundsrepublikken Tyskland og Danmark var blandt de sidste, der tilsluttede sig ordningen i 1980. I slutningen af 1970'erne begyndte og sluttede sommertidsperioden imidlertid ikke samtidig i de forskellige lande, hvilket gav store forstyrrelser for transport og kommunikation. Situationen blev væsentligt forværret i perioden 1976-1980, og Rådet pålagde derfor Kommissionen at fremsætte forslag, der gik ud på at harmonisere datoer og tidspunkter for begyndelsen og afslutningen på sommertidsperioden. Det første direktiv, som fastsatte fælles begyndelses- og ophørsdatoer for den pågældende periode for 1981 og 1982 blev vedtaget i Rådet den 22. juli 19803. Imidlertid var der i Rådets andet direktiv af 10. juli 19824 en fælles begyndelsesdato (sidste søndag i marts) og to ophørsdatoer, nemlig dels den sidste søndag i september for medlemsstaterne på kontinentet, dels 1 EFT nr. L 164 af 30. 6. 1994, s. 1 2 ADAS, Consultant, Guildford, Det Forenede Kongerige, 1995 3 EFT nr. L 205 af 7. 8. 1980, s. 17 4 EFT nr. L 173 af 19. 6. 1982, s. 16 1 slutningen af oktober for Det Forenede Kongerige og Irland. Disse bestemmelser blev opretholdt ved de efterfølgende direktiver indtil 1995. I det syvende direktiv, som for første gang blev vedtaget i fællesskab af Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til den fælles beslutningsprocedure, blev der igen indført en fuldstændig harmonisering af tidspunktet for sommertidsperioden for 1996 og 1997. Bestemmelserne i det 7. direktiv indeholder samme begyndelsesdato, sidste søndag i marts, men har også samme ophørsdato, nemlig den sidste søndag i oktober, i alle Unionens medlemsstater uden undtagelse. II. Anvendelse af sommertiden i Den Europæiske Union 1. Generelle bemærkninger Der bør skelnes mellem sommertidssystemet og tidszonerne. I Den Europæiske Union er der tre tidszoner: vesteuropæisk tid (verdenstid, VT), mellemeuropæisk tid (VT + 1 time) og østeuropæisk tid (VT + 2 timer). Imidlertid svarer den tid, der normalt er gældende i de forskellige medlemsstater, ikke nødvendigvis til den tidszone, som de geografisk tilhører. I denne forbindelse skal det understreges, at fastsættelsen af den normalt gældende tid, udelukkende falder ind under den enkelte medlemsstats kompetence. Hvad angår den fuldstændige harmonisering af tidsrummet for sommertiden, der blev indført ved bestemmelserne i det syvende direktiv, skal det bemærkes, at den træder i kraft fra og med 1996. De manglende erfaringer gør, at man hverken kan sammenligne eller evaluere virkningerne af det nye system. 2. Anvendelse af sommertid og de økonomiske og ikke-økonomiske virkninger Den undersøgelse, der blev iværksat i første halvdel af 1995, havde til formål at afklare spørgsmålet på grundlag af undersøgelser, der er foretaget enten nationalt, på europæisk eller internationalt plan af private eller offentlige organer, og hvis videnskabelige værdi var veldokumenteret. Desuden havde det rådgivningsfirma, der skulle gennemføre undersøgelsen, til opgave at kontrollere værdien og troværdigheden af de data, der var indsamlet og i givet fald ajourføre de foreliggende oplysninger for hvert enkelt område. For at fremhæve fordele og ulemper ved sommertidsordningen i sig selv og ændringen af tiden to gange om året (overgang til sommertid og til vintertid) og bl. a. de økonomiske og ikke- økonomiske virkninger ved ordningen, lagde man i undersøgelsen imidlertid vægt på at undersøge flere arbejdshypoteser med hensyn til tidssituationen i Unionens medlemsstater og som følge af at der var blevet bedt om en undersøgelse af de mulige ulemper ved den gældende ordning samt om forslag til løsninger, som kunne afhjælpe disse ulemper. Der er tale om tre valgmuligheder: - Valgmulighed 1: - Valgmulighed 2: - Valgmulighed 3: status quo, dvs. opretholdelse af den sommertidsordning, som er blevet anvendt hidtil i alle Unionens lande, status quo for alle lande på kontinentet, men vedtagelse af VT + 1 for Irland og Det Forenede Kongerige Ophør af sommertidsordningen i alle lande i Unionen og vedtagelse af VT-tiden + 1 i Irland og Det Forenede Kongerige. ^ I denne rapport gives der derfor en gennemgang for hvert behandlet område af de vigtigste konklusioner i undersøgelsen og i givet fald den særlige holdning, som de forskellige sektorer og rådspurgte organisationer har fremlagt. 2. 1. Energiforbruget Hovedmotivet for at indføre sommertid i slutningen af 70'erne var at mindske energiforbruget, og især at mindske forbruget af elektrisk lys om aftenen. Undersøgelsen viser, at sommertiden påvirker energiforbruget ved at ændre efterspørgslen efter belysning og opvarmning især tidligt om morgenen i april og maj. Det ser ud til, at den svage stigning i energiforbruget, der er konstateret om morgenen ved overgangen til sommertiden, bliver mere end opvejet af det tydelige fald i energiforbruget om aftenen. Desuden giver bygningernes evne til at oplagre varme mulighed for at holde denne stigning inden for minimale grænser. Det skal bemærkes, at husholdningernes forbrug har en større virkning på energiefterspørgslen, bl. a. vedrørende belysning, end forbruget i den industrielle, kommercielle og offentlige sektor. Dette kan forklares ved, at kontorer, butikker eller lagre normalt er permanent belyst, nogle gange meget sent, eller endog hele natten i visse tilfælde, uanset hvilket tidssystem der anvendes. Desuden sker der en mærkbar besparelse inden for husholdningerne i forbruget af energi i weekenden som følge af den ændrede adfærd, idet folk står senere op og udfører aktiviteter i det fri. De sammenslutninger, der er imod sommertiden, påpeger, at de finansielle virkninger af energibesparelserne er meget små. Belysningsbesparelserne, som ifølge ACHE's5 beregninger synes at ligge på ca. 27-36 kWh/år pr. husholdning, menes at blive opvejet eller endog oversteget af det øgede energiforbrug som følge af opvarmningssektoren, den øgede kørsel om aftenen, klimaanlæg og endnu større forbrug af elforbrugende glødelamper. De belgiske sammenslutninger mod sommertiden anfører tilsvarende argumenter uden at fremsende taloplysninger. Med hensyn til de rådspurgte industrisektorer er der ingen af disse, der har fremlagt oplysninger om dette emne. På baggrund af de forskellige hypoteser konkluderes det i undersøgelsen, i modsætning til ACHE's skøn, at det daglige fald i energiefterspørgslen hos husholdningerne om aftenen i perioden med sommertid inden for rammerne af valgmulighed 1 i betydelig grad overstiger den lille stigning i efterspørgslen, der skyldes folk, der står tidligt op om morgenen. Derimod påvirkes efterspørgslen i den industrielle, kommercielle og offentlige sektor stort set ikke, fordi den gevinst, der opnås som følge af de lysere aftener, mistes som følge af de mørkere morgener om foråret lige efter overgangen til sommertid og inden tilbagegangen til den normale tid om efteråret. På denne baggrund er det muligt at slutte, at sommertiden giver en vis fordel i forhold til det samlede regnskab for energiforbruget. Denne fordel vil gå tabt, hvis man vælger valgmulighed 3. Af samme årsag vil vedtagelse af valgmulighed 2 for Irland og Det Forenede Kongerige medføre et yderligere fald i energiforbruget i disse to lande. Fransk sammenslutning imod sommertid O 2. 2. Folkesundheden Det vigtigste helbredsargument, der oftest nævnes imod sommertidsordningen, vedrører ændringen i døgnrytmen bl. a. ved overgangen fra vintertid til sommertid og omvendt, som for nogle giver søvnproblemer og eventuelt humorsvingninger. Det ser imidlertid ud til, at overgangen til sommertiden om foråret er vanskeligere end ændringen af tiden om efteråret. De fleste undersøgelser viser imidlertid, at de negative virkninger i forbindelse med ændringen af tiden, er forbigående og højst varer 3 uger. Desuden ser det UL\ til, at de problemer, der opstår ved ændringen af tiden, skyldes andre vanskeligheder, som ikke primært er knyttet til sommertiden. F. eks. kan det anføres, at problemet med at falde i søvn skyldes den hurtige forøgelse af den periode, hvor det er lyst om aftenen, og ikke ændringer i døgnrytmen. Endelige synes eksperterne at være enige om, at sommertidsordningen ikke medfører væsentlige virkninger for helbredet. Derudover bemærker eksperterne, at de lysere aftener øger udøvelsen af fysiske og sportslige aktiviteter, som er gode for helbredet, uanset hvilken aldersgruppe i befolkningen der er tale om. især ved overgangen I denne forbindelse understreger de sammenslutninger, der er imod sommertiden både i Belgien og i Frankrig, at der især er vanskeligheder hos små børn, ældre og syge. Disse vanskeligheder skyldes tidsforskel, der er for solnedgangstidspunktet, som efter sigende skulle medføre, at børnene sover mindre, og at der sker en nedgang i de intellektuelle evner, og i sommertidsperioden, vanskeligheder med at falde i søvn, som følge af at det i længere tid er varmt om aftenen. ACHE anfører endog, at lægemiddelforbruget stiger ved ændringen af tiden, men der er ikke nogen eksisterende medicinske undersøgelser, der er i stand til at kunne henføre dette udelukkende til ændringen af tiden, idet der er andre parametre, der kan påvirke dette forhold. til sommertiden den Da det således viser sig, at alle de negative virkninger er begrænsede, forbigående og går over efter to til tre uger, er det muligt at slutte, at sommertidsordningen i sig selv samt den ændring af tiden, der følger heraf, ikke har alvorlige eller varige virkninger for helbredet. 2. 3. Arbejdsvilkår Hvad angår arbejdsvilkårene har man i undersøgelsen især uddybet virkningerne af sommertidsordningen hovedsagelig i sektorer som byggeri, handel, kommunikation og transport. Disse sektorer beskæftiger arbejdstagere, hvis arbejdsdag er inddelt i faste arbejdstider eller skiftende arbejdstider, og hvis aktiviteter for nogles vedkommende foregår indendørs og for andre udendørs. De dækker derfor en række tilstrækkeligt brede situationer til, at der sikres en tilstrækkelig repræsentativitet. Man har samlet den foreliggende litteratur om emnet og undersøgt spørgeskemaer, der er blevet udsendt til forskellige ministerier i medlemsstaterne og en række virksomheder og erhvervssammenslutninger, og dette har givet et tydeligt indtryk af situationen i de forskellige sektorer. Byggesektoren påvirkes især af det tidspunkt, hvor solen står op, og hvor den går ned, idet de fleste aktiv' jter skal ske ved højlys dag og med en vis temperatur i omgivelserne. Imidlertid synes flertallet i sektoren ikke at være imod en opretholdelse af sommertidsordningen i det omfang, det er muligt at ændre arbejdstiderne, så man kan drage fordel af den længere tid med lys sidst på eftermiddagen og kompensere ulempen ved for mørke morgener, bl. a. i de første uger efter ændringen af tiden i foråret, samt ulempen ved den stærke varme først på eftermiddagen i højsommeren. Der skal imidlertid skelnes mellem den holdning, der er kommet til udtryk på kontinentet til fordel for status quo (valgmulighed 1), mens en stor del af sektoren i Det Forenede Kongerige ikke ville være imod en opretholdelse af sommertidsordningen og tilpasning af VT-tiden I I (valgmulighed 1). Saminenshilniiii'. cinc imod sommertiden understlegei på ileies sule ulempen ved den dobbelte sommertid i visse lande på kontinentet og understreger, at pauserne bliver forskubbet, så arbejdet skal påbegyndes igen, når solen står højst på himlen, dvs. på det varmeste tidspunkt af dagen. Med hensyn til handel og kommunikation synes der generelt ikke at være vanskeligheder i disse sektorer, og de udtaler sig ikke udtrykkeligt for eller imod sommertidsordningen som sådan. Derimod understreger alle sektorer, især transportsektoren, at det er vigtigt at harmonisere tidspunktet for sommertidens begyndelse og ophør bl. a. for at lette fastlæggelsen af jernbanekøreplaner (den europæiske køreplanskonference) og fastlæggelsen af ankomst- eller afgangstidspunkter for fly (IATA6 og ACE7). Derimod er repræsentanterne for de pågældende sektorer for så vidt angår tidsforskellen generelt positiv over for en udligning af tidsforskellen, og dette skyldes især mulighederne for at lette kommunikationen og rejser inden for Unionen. F. eks. anfører de organisationer, der repræsenterer luftfartsselskaberne (IATA og ACE) samt jernbaneselskaberne som European Passengers Services, som betjener London, Paris og Bruxelles med EUROSTAR-linjen, at der er vanskeligheder for rejsende, der kommer fra Det Forenede Kongerige f. eks. i forbindelse med deltagelse i møder tidligt om morgenen på kontinentet, idet de er nødt til at tage af sted dagen før, så de får ekstraudgifter, hvorimod de let vil kunne foretage den samme rejse men i modsat retning på samme dag. De andre sektorer har ikke anført, at der var væsentlige vanskeligheder i forbindelse med sommertiden, bortset fra landbrugssektoren (jf. 2. 5. landbrug). I forhold til de tre valgmuligheder, der er foreslået i undersøgelsen, ser det således ud til, at repræsentanterne for byggesektoren i landene på kontinentet er enige om en opretholdelse af status quo, dvs. valgmulighed 1. Med sommertidsordningen giver dagslyset mulighed for at arbejde længere eller at udøve udendørsaktiviteter efter arbejdstid. Det er kun de mørkere morgener, som udgør et mindre problem i de første uger efter overgangen til sommertid i foråret. Repræsentanterne for sektoren i Det Forenede Kongerige har lidt mere blandede følelser over for valgmulighed 2, også selv om de nye metoder giver større fleksibilitet. Endelig foretrækker organisationer i sektorer som handel, bankvæsen og kommunikation en valgmulighed uden tidsforskel, selv om de ikke specificerer, om de er for eller imod en egentligt sommertidsordning. Disse organisationer foretrækker derfor valgmulighed to eller tre som følge af de fordele, der er ved at harmonisere tiden i Unionens medlemslande. 2. 4. Levevilkår og fritid Hvad angår levevilkår og fritiden er der store sociokulturelle forskelle både inden for befolkningen i en medlemsstat og mellem medlemsstaterne indbyrdes. De forskellige former for levevis og aktiviteter skyldes dels de klimatiske forskelle og forskellene i løbet af året mellem tidspunktet for solopgang og solnedgang. I forhold til befolkningerne i de sydlige medlemsstater har indbyggerne i Nordeuropa færre muligheder for fritidsaktiviter udendørs i ugens løb om vinteren, men 6 IATA: International Air Transport Association 7 ACE: Association des Companies aériennes de la Communauté européenne / 1 flere muligheder om sommeren. Da dagstemperaturen om sommeren er højere i de sydlige lande, udøver befolkningerne i højere grad fritidsaktiviteter efter solnedgang, når det bliver køligere. Derfor får flytningen i sommertidsperioden af en times dagslys fra om morgenen til om aftenen en direkte indflydelse på fritidsmulighederne. Meningsundersøgelser viser, at en stor del af befolkningen sætter pris på forlængelsen af perioden med dagslys i løbet af sommertidsperioden. Denne virkning føles især i de sydlige lande, hvor de lyse timer om aftenen er kortere end i de nordligere lande. De flere lyse timer får den befolkningsgruppe, som foretrækker at komme hjem, inden det er mørkt, til at gå mere i byen og at udøve udendørsaktiviteter. Det gælder bl. a. for børn, kvinder og ældre. De undersøgelser, der er gennemført i forbindelse med undersøgelsen, viser i denne forbindelse en øget udøvelse al sports- og andre aktiviteter, og det gælder alle lande i Unionen. Sammenslutningerne imod sommertiden har gjort opmærksom på visse negative virkninger for fritidsaktiviteterne. ACHE anfører, at ordningen har ulemper i forbindelse med udøvelse af fritidsaktiviteter om morgenen, først på eftermiddagen, i den varme periode om aftenen, hvis der er tale om aktiviteter, der er afhængige af faste åbningstider og endelig om natten, for aftenforestillinger som omfatter fyrværkeri og lyd- og lysshow. Desuden vil der være ulemper for personer, der som følge af sommertiden får for lidt søvn, og derfor er nødt til at hvile ud i weekenden i stedet for at komme ud om morgenen. Der er imidlertid nærmere tale om en opfattelse end resultatet af en præcis undersøgelse. Andre, som f. eks. den belgiske sammenslutning imod sommertiden (den flamske og den vallonske sektion), understreger, at om sommeren udnytter landbrugerne det ekstra dagslys til at fortsætte høstarbejdet til meget sent om aftenen. Derfor bliver deres fritidsmuligheder snarere begrænset end udvidet i modsætning til resten af befolkningen, idet de beslutter at udnytte den ekstra time til at arbejde. Undersøgelsen konkluderer, at hvad angår landene på kontinentet, vil opretholdelse af status quo (valgmulighed 1) give flere fordele end valgmulighed 3 (ophør al systemet), for i det sidste tilfælde vil dette medføre et tab på 1/4 times dagslys om altenen Ira marts til oktober og det vil dermed mindske mulighederne for fritidsaktiviteter ved dagslys. For Det Forenede Kongerige og Irland vil valgmulighed 2 derimod give en times ekstra dagslys pr. dag hele året rundt. Valgmulighed 3 for disse to lande vil udelukkende give større muligheder for fritidsaktiviteter i fem måneder, dvs. fra november til marts. 2. 5. Landbrug Landbruget er et erhverv, der omfatter flere former for aktiviteter, som bl. a. er afhængige af årstiden og det tidspunkt på dagen, hvor de udføres. Derfor spiller dag-soltiden som følge af den indflydelse, den har på temperaturen og luftens og jordens fugtighedsgrad, en afgørende rolle i forbindelse med dyrkningen og høsten af afgrøder. Tidens påvirkning er ligeledes også stor inden for opdræt af kvæg og mælkeproduktion, idet andre aktiviteter kan udføres på et hvilket som helst tidspunkt af dagen. Imidlertid er der sket store ændringer inden for landbruget i Europa i de sidste 30 år. Især har den øgede mekanisering gjort det muligt at mindske antallet af ansatte, og anvendelsen af intensive dyrkningsmetoder har bevirket, at landbrugets ydelser og mælkeproduktionen er steget. Den deraf følgende bedre fordeling af arbejdet og øget produktivitet har ændret organisationen og den tid, der er nødvendig for at udføre arbejdet. Hvad angår selve dyrkningen bemærker man, at den maksimale 1< arbejdsbyrde ligger mellem juli og oktober, dvs. i den periode hvor det er sommertid. Der er tale om aktiviteter i forbindelse med høstning om sommeren og såning først på efteråret. Derfor vil enhver ændring af tiden, som medfører en forlængelse eller afkortning af arbejdsdagen, indebære en ændring af arbejdssædvanerne for landbrugets ansatte. I forbindelse med høringen anførte repræsentanten for COPA (Comité des Organisations Professionnelles Agricoles de la Communauté Européenne), at man havde visse bekymringer i forbindelse med virkningerne af sommertiden, bl. a. den eventuelle forringelse af planterne, hvis arbejdet ikke blev udført på det rigtige tidspunkt samt virkningerne for kvæget, som skal fodres og malkes med regelmæssige mellemrum. Undersøgelsen når frem til den konklusion, at anvendelsen af sommertiden ikke har nogen negativ virkning for de fleste landbrugsaktiviteter. Det meste af det arbejde, som for at blive udført tilfredsstillende er afhængig af soltiden, udføres om sommeren, dvs. på den årstid, hvor der er mest dagslys, selv om dette er længere om morgenen i de sydlige lande og om aftenen i de nordlige. Det er imidlertid meget vanskeligt at vurdere virkningen al selve sommertiden på landbobefblkningens arbejdsvilkår og fritidsmuligheder. De ansatte i landbruget, især høstarbejdere, er afhængig af de betingelser, der stilles, som følge af hvornår høsten er moden og de meteorologiske forhold. Dette betyder, at landbrugerne i høstperioden er nødt til at arbejde på alle tidspunkter af dagen herunder også sent om aftenen eller i weekenden, uanset hvilket tidssystem der er gældende. Som konklusion anføres det i undersøgelsen, at det kun er få landbrugsaktiviteter på kontinentet, der vil blive påvirket, hvis man opgiver sommertidsordningen som foreslået i valgmulighed 3. I så fald vil landbobefolkningens fritidsmuligheder, ligesom befolkningen i andre sektorer såsom byggeriet, blive mindsket med tab af 1 times dagslys om aftenen. Derfor går landene på kontinentet snarere ind for valgmulighed I. I Det Forenede Kongerige og i Irland vil vedtagelse af valgmulighed 3 kunne medføre visse ulemper tidligt om morgenen. Desuden vil valgmulighed 2 gøre det nødvendigt at foretage visse tidsjusteringer for det arbejde, der skal gennemføres på et bestemt tidspunkt. Imidlertid vil de negative virkninger af den ene eller den anden valgmulighed være meget små og blive opvejet af andre fordele. 2. 6. Miljøbeskyttelse Selv om sommertiden ikke har nogen direkte indflydelse på miljøet, bør man i denne forbindelse analysere, hvor stor den indirekte virkning er. Undersøgelsen har især beskæftiget sig med den eventuelle virkning af sommertiden dels for dannelsen af ozon dels for udstødningen fra vejkøretøjer. Hvad angår ozondannelsen er denne afhængig af flere faktorer, herunder de meteorologiske forhold og befolkningstætheden i den pågældende geografiske zone, dvs. om der er tale om en landzone eller en byzone. Desuden afhænger ozonkoncentrationen på et givet sted og et givet tidspunkt blandt flere forskellige faktorer af den horisontale og vertikale transport af ozonen og de rummæssige variationer af ozonen samt variationer i rummet af solstrålernes intensitet samt styrken af nedbrydningsprocesserne. Koncentrationen er derfor forskellig afhængig af tid og sted. De resultater, der er opnået for en by som Paris, kan således ikke ekstrapoleres for andre områder i Frankrig eller Europa. I betragtning af fænomenets kemiske kompleksitet konkluderes det i undersøgelsen, at der er for mange ubesvarede spørgsmål, og at nedsættelsen af ozondannelsen ikke er afhængig af, om der bliver indført eller ophævet en særlig tidsordning, men snarere af at emissionerne af primære forurenende stoffer reduceres ved kilden. Hvad angår bilernes virkning for miljøet i sommertidsperioden er der to forhold, der skal tages hensyn til, dels katalysatorer dels den øgede vejtrafik som følge af de hyppigere rejser i fritiden. Hvad angår det første forhold spiller den omgivende lufts temperatur en væsentlig rolle, når motoren startes, idet den påvirker den tid, tier er nødvendig, for at motoren og katalysatoren når op på optimale driftsvilkår. I sommertidsperioden varer den periode, det tager at varme katalysatoren op, længere med de ovenfor nævnte konsekvenser, idet temperaturen er lavere om morgenen, som følge af at det er tidligere på dagen. Hvis man således sammenlægger al den kørsel, der foregår tidligt om morgenen, kan fremrykningen med 1 time i begyndelsen af april medføre, at der i højere grad udledes forurenende stoffer. Dette problem vil formentlig blive væsentlig reduceret med indførelsen af nye generationer af katalysatorer. Endelig kan det diskuteres, om den længere periode med dagslys, mens det er sommertid, kan ændre fritidens tilrettelæggelse og f. eks. medføre en øget biltrafik sidst på eftermiddagen, som kan betyde en stigning i emissionerne. I denne forbindelse synes den undersøgelse, som Université Libre de Bruxelles har udført vedrørende "virkningen af sommertiden på energiforbruget og bilernes foto- oxydante forurening i Belgien" at der sker en vis stigning, som varierer meget afhængig af, hvilket år der er tale om. Desuden synes disse forskelle at antyde, at vejrforholdene spiller en vigtigere rolle end sommertiden i forbindelse med den øgede trafik på visse tidspunkter, som under alle omstændigheder svarer til trafik, hvis formål og virkninger er blevet analyseret i punkt 2. 2. , 2. 4. og 2. 8. 2. 7. Trafiksikkerhed I forbindelse med undersøgelsen er der blevet udarbejdet en statistisk metode til vurdering af tidens indflydelse på antallet af trafikulykker, afhængig af de tre valgmuligheder, der er anført i begyndelsen af dokumentet. Det forsøg, der blev gennemført i Det Forenede Kongerige mellem 1968 og 1971 med indførelse af "British Standard Time" (VT + 1) havde vist, at der var mulighed for at forbedre trafiksikkerheden ved at tilpasse tiden. Tilpasningen af sommertiden til at gælde for hele året betød, at man fik en time yderligere med dagslys om aftenen mod en time mere med mørke om morgenen. Der blev registreret en stigning i antallet al ulykker om morgenen, men det samlede antal ulykker faldt. Disse ændringer kan forklares ved, at ulykkesralen er højere i mørke end ved dagslys. Derfor vil en flytning af 1 times dagslys fra om morgenen til om aftenen på et tidspunkt, hvor der er flest ulykker, medføre et fald i antallet af disse ulykker. Til gengæld er der andre, der indvender, at der er sekundære faktorer, såsom glatte veje om morgenen i myldretidstrafikken og øget trafik som følge af den ekstra times dagslys om aftenen, der kunne modvirke tidssystemets virkninger. I undersøgelsen anføres det, at sådanne virkninger ikke har nogen afgørende betydning, idet det britiske forsøg mundede ud i et fald i det samlede antal ulykker. Med \enblik på undersøgelsen blev der udarbejdet en statistisk model for at simulere virkningerne af en ændring af tidssystemet i de forskellige lande i Unionen ud Ira en analyse af de resultater, der var blevet registreret i forbindelse med de britiske forsøg. Denne model behandlede de data, der vedrørte antallet af ulykker i hvert af de lande, som havde fremsendt oplysninger, samt resultatet af undersøgelser, hvor man havde evalueret ulykkesfrekvensen om dagen og om natten. Således viste undersøgelsen, at valgmulighed 3 (ophør af sommertid) ikke i nogen væsentlig grad ville ændre antallet af ulykker i Danmark, Norge og i Spanien, som var de eneste lande, der havde fremsendt fuldstændige oplysninger om antallet af ulykker afhængig af tidspunkt på dagen. Når Li modellen anvendes på Det Forenede Kongerige, viser den, at valgmulighed 2 ville medføre et fald på 0,75% i antallet af kvæstede og 1,73% i antallet af dræbte eller alvorligt kvæstede. Endelig viste stimuleringen vedrørende valgmulighed 3, at nedgangen i antallet al ulykker i Det Forenede Kongerige ville svare til halvdelen af den nedgang, der ville blive resultatet af valgmulighed 2. 2. 8. Turist- og fritidsindustrien For at opveje manglen på specifikke undersøgelser af dette emne blev der gennemført en undersøgelse i alle lande, men svarprocenten var meget lav. Med hensyn til sportsaktiviteter er det klart, at det øgede dagslys om aftenen bevirker, at der i højere grad udøves friluftssport. Det franske sportsministerium anfører, at der sker en stigning i sportsudøvelsen, når tiden ændres i foråret. Det samme mener nogle britiske sportsorganisationer, som finder, at en times ekstra dagslys absolut vil være til fordel for friluftssport. På samme måde fremmes udøvelsen af andre udendørsaktiviteter i perioden med sommertid. Hvad angår turist- og kulturelle aktiviteter som besøg på kunstgallerier og museer er disse ikke afhængige af dagslyset, idet disse forskellige steder generelt har faste åbningstider hele året. Hvad angår visse historiske monumenter, forlystelsesparker eller offentlige parker, synes en times ekstra dagslys om aftenen at ville kunne oge besøgstallet. Til gengæld ser det ud til at teatre, biografer og biblioteker faktisk registrerer et fald i besøgstallet i sommermånederne. Hvad angår befolkningens holdning ser det ud til, at den længere lyse periode i slutningen af dagen i højere grad får ældre til at udøve aktiviteter uden for hjemmel, idet de har mulighed for at nå hjem, inden det bliver mørkt. Denne observation gælder også for horn og unge. Som konklusion anføres det i undersøgelsen, at det ekstra dagslys i slutningen af dagen fremmer turismen og friluftsaktiviteter. De pågældende industrier i landene på kontinentet udnytter de fordele, som status quo giver (valgmulighed 1), som valgmulighed 3 (ophør af sommertid i disse lande) ville få dem til at miste. I Irland og i Det Forenede Kongerige anfører turist- og fritidssektoren de samme grunde til i høj grad at gå ind for valgmulighed 2. 2. 9. Økonomisk analyse Ud over analysen af fordele og ulemper ved sommertiden har undersøgelsen forsøgt at fastlægge, hvilken økonomisk virkning sommertiden har på alle de pågældende sektorer og at fremhæve de fordele, der er ved den ene eller den anden valgmulighed for alle lande. Dette skøn over de økonomiske fordele er imidlertid nødvendigvis baseret på en lang række hypoteser. Derfor skal de tal, der er anført i undersøgelsen, kun betragtes som vejledende. En række områder drager global fordel af sommertidsordningen Der er hovedsagelig tale om fritids-og turistindustrien og dertil knyttede industrier, folkesundheden og trafiksikkerheden. Derimod opvejer fordele og ulemper hinanden eller er uden stor betydning inden for landbruget, energisektoren og miljøet. ]S Hvad angår fritidsaktiviteter har undersøgelsen beregnet antallet al ekstra tuner med dagslys som følge af de forskellige valgmuligheder, og man har forsøgt at sætte tal på de fordele, som de forskellige valgmuligheder giver. Det fremgår heraf for Irland og Det Forenede Kongerige, at valgmulighed 2 i forhold til valgmulighed 1 vil give tre ugers ekstra fritid ved dagslys. På grundlag af en værdi af 1 ECU pr. time og pr. husholdning, vil dette betyde en årlig økonomisk gevinst, der i undersøgelsen evalueres til 6 716 mio. ECU for Det Forenede Kongerige og 332 mio. ECU for Irland. Valgmulighed 3 vil give en mindre fordel, som evalueres til I 655 mio. ECU for Det Forenede Kongerige og 107 mio. for Irland. For landene på kontinentet vil valg af mulighed 3 i forhold til mulighed 2 få en negativ virkning. Således vil man i Paris f. eks. miste 214 timers dagslys pr. år efter kl. 17, hvilket vil betyde et økonomisk tab på 4 817 mio. ECU. Den samme beregning viser, at valgmulighed 3 vil betyde et tab på 21 033 mio. ECU for de 13 lande på kontinentet. Turist- og fritidsindustrien i Irland og i Det Forenede Kongerige ville med valgmulighed 2 få en væsentlig fordel, som Hillman-rapporten skønnede til at være på 1 200 mio. ECU årligt, dvs. ca. 4% af denne industris samlede indkomst. Derimod vil vedtagelse af valgmulighed 3 medføre et årligt tab på 6 240 mio. ECU for industrien i de 13 lande på kontinentet. Desuden er en harmonisering af tiden en positiv faktor for de rejsende. På nuværende tidspunkt har landene i Central- og Vesteuropa en harmoniseret tid. Derfor vil disse lande ikke få nogen ekstra fordel ud af valgmulighed 1 eller 3. De lande, der vil få størst fordel, er Det Forenede Kongerige og Irland, for begge muligheder vil fremme trafikken og handelsaktiviteterne med landene på kontinentet. Det er således i undersøgelsen blevet vurderet, at den finansielle gevinst som følge af en harmonisering af tiden vil ligge på mellem 0 ECU for en person, som ikke foretager nogen rejse, og flere 100 ECU for en person, som regelmæssigt rejser i Europa, og endog over 10 mio. ECU for de store virksomheder. Desuden er det i undersøgelsen blevet beregnet, at harmoniseringen ville udgøre en finansiel gevinst for disse to lande på 626 mio. ECU årligt og på 308 mio. ECU årligt for de øvrige medlemsstater, hvilket betyder en samlet gevinst på 934 mio. ECU for de 15 lande i Den Europæiske Union. Hvad angår folkesundheden har man i undersøgelsen bl. a. beregnet, at de ekstra muligheder for at udøve fysiske aktiviteter og sportsaktiviteter som følge af valgmulighed 2 ville mindske risikoen for hjertesygdomme med 5% og gøre det muligt at spare 335 mio. ECU årligt i Det Forenede Kongerige, mens valgmulighed 3 kun ville betyde en nedgang på 1%. I henhold til de samme beregninger ville valgmulighed 3 for de 13 øvrige lande i Unionen betyde en stigning i sundhedsudgifterne, som skønnes at være på 1 410 mio. ECU. Hvad angår trafiksikkerheden vurderes det i undersøgelsen, al udgifterne til trafikulykker i Det Forenede Kongerige vil falde med ISO mio. ECU ved valgmulighed 2 og med 100 mio. ECU ved valgmulighed 3. For de øvrige lande i Unionen har det meget lille sammenlignelige statistiske materiale, der foreligger, ikke gjort det muligt præcist at vurdere den finansielle virkning, men man formoder, at valgmulighed 3 for dem ville betyde en stigning i udgifterne i forbindelse med ulykker. Konkl sion Alle de resultater, der er opnået i forbindelse med undersøgelsen, samt de observationer, som er blevet fremsendt til Kommissionen, tyder på, at der i en lang række tilfælde er en tendens til, at sektorerne går ind for en opretholdelse af sommertidsordningen i Den Europæiske Unions lande og nabolandene. -ik Undersøgelsen viser, at ændringen af tiden to gange om året ikke medfører store vanskeligheder, selv om del viser sig, al en række personer lår visse ulemper som følge al ændi ingen. For konlinentaleuropa udgør valgmulighed 1, dvs. status quo, en tilfredsstillende ordning, idet den bevarer de vigtige økonomiske fordele ved sommertiden for så vidt angår fritid, turisme, offentlig sundhed og trafiksikkerhed på vejene. I forhold til valgmulighed 1 vil valgmulighed 3 økonomisk være negativ inden for alle disse områder. Desuden viser undersøgelsen, at Irland og Det Forenede Kongerige vil kunne drage stor fordel af at vedtage den tid, der er fastsat i de 13 øvrige lande i Den Europæiske Union. Disse to lande vil opnå de samme fordele, som de øvrige lande på kontinentet, bl. a. inden for de områder, der er nævnt tidligere. Endelige konkluderes det i undersøgelsen, at en sådan harmonisering også vil være til fordel af alle lande i Unionen bortset fra Det Forenede Kongerige og Irland. Alle de sektorer, der er blevet rådspurgt, især i forbindelse med den høring, som Kommissionens tjenestegrene tilrettelagde, er enige om, at der er behov for at opretholde en perfekt harmonisering af datoer og tidspunkter for sommertidens begyndelse og afslutning i alle lande i Unionen. Dette element er især vigtigt for sektorer som transport, turisme og kommunikation. Det er derfor vigtigt at fortsætte harmoniseringen og fortsætte med at anvende den tidsplan for sommertidsperioden, der er fastsat i det syvende direktiv, dvs. samme begyndelsesdato i marts og samme afslutningsdato i oktober i alle Unionens lande. Som konklusion er det væsentligt at understrege, at Kommissionens opgave i forbindelse med sommertiden begrænser sig til at harmonisere tidsplanen for sommertidsperioden, for så vidt medlemsstaterne erklærer, at de er enige om, at der er behov for fortsat at anvende ordningen. Enhver beslutning om ændring af det gældende tidssystem i hver enkelt medlemsstat hører udelukkende under disse landes beslutningsområde. 11 ISSN 0254-1459 KOM(96) 106 endelig udg. DOKUMENTER DA 12 07 Katalognummer : CB-CO-96-114-DA-C ISBN 92-78-01619-5 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 'i %


eurovoc_concepts: North-West Atlantic Fisheries Organisation

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 25. 04. 1996 COM(96) 179 final Propuesta de REGLAMENTO (CE) DEL CONSEJO por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 3090/95, por el que se establecen, para 1996, determinadas medidas de conservación y de gestión de los recursos pesqueros de la zona de regulación definida en el Convenio sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico noroccidental (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN PE MOTIVOS El 22 de diciembre de 1995, el Consejo estableció, para 1996, determinadas medidas de conservación y de gestión aplicables en la zona de regulación de la NAFO (l). Estas medidas prevén, asimismo, el reparto entre los listados miembros de la cuota comunitaria de fletan negro en la división 3LMNO de la NAFO. El objetivo de la presente propuesta es modificar, para los Estados miembros y patrones de buques comunitarios, el actual sistema de comunicación aplicable a la pesca de fletan negro, que hasta ahora es de cada 48 horas, con el fin de establecer un sistema de comunicación semanal. Como consecuencia del reparto de la cuota cgmunitaria de fletan negro entre los Estados miembros, conviene modificar la norma de comunicación actual (que se reveló de utilidad en el caso de cuotas no atribuidas), con el fin de equipararla con la norma de la NAFO actualmente en vigor, que exige a las partes contratantes la comunicación semanal de las capturas de fletan negro, es decir, "cada martes para la semana que termina a las 24 horas del domingo anterior". No obstante, deben establecerse las disposiciones apropiadas para que la Comisión reciba los informes semanales con la debida antelación, es decir, antes de las 12 del mediodía de cada martes, con el lin de que dichos informes puedan transmitirse a la secretaría ejecutiva de la NAFO a su debido tiempo. Por otra parte, la propuesta se dirige a corregir determinados errores de redacción del Reglamento (CE) n° 3090/95 del Consejo, en lo referente a las normas relativas a las capturas accesorias, aplicables en relación con la prohibición de pesca dirigida de bacalao, mendo y capelán, respectivamente, en la división 3NO de la NAFO. La presente propuesta pretende resolver estas cuestiones a través de la modificación del Reglamento (CE) n° 3090/95. (1) Reglamento (CE) n° 3090/95 del Consejo, de 30. 12. 1995, DO. n° L 330, p. 108. yí Propuesta de ' REGLAMENTO (CE) N°. /96 DEL CONSEJO de de 1996 por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 3090/95, por el que se establecen, para 1996, determinadas medidas de conservación y de gestión de los recursos pesqueros de la zona de regulación definida en el Convenio sobre la futura cooperación multilateral en los caladeros del Atlántico noroccidental EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) n° 3760/92 del Consejo, de 20 de diciembre de 1992, por el que se establece un régimen comunitario de la pesca y la acuicultura (1), y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que el Reglamento (CE) n° 3090/95 (2) establece, entre otras cosas, las cuotas de pesca de los Estados miembros para 1966 en la zona de regulación; Considerando que, como consecuencia del reparto de la cuota comunitaria de fletan negro entre los Estados miembros, conviene modificar el sistema actual de comunicación, cada 48 horas, de manera que pase a ser un sistema de información semanal, de conformidad con las medidas de conservación y de gestión aplicables en la zona de regulación; Considerando que conviene hacer referencia a las normas accesorias aplicables en relación con la prohibición de pesca dirigida de bacalao, mendo y capelán, respectivamente, en la división 3NO de la NAFO; Considerando que, por consiguiente, conviene modificar el Reglamento (CE) n° 3090/95, ( ,) (2) DO n° L 389 de 31. 12. 1992, p. 1. DO n° L 330 de 30. 12. 1995, p. 108. HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: l Articulo 1 El Reglamento (CE) n° 3090/95 queda modificado de la siguiente manera: 1. El último párrafo del artículo 5 se sustituye por el siguiente: "Los Estados miembros comunicarán a la Comisión, cada martes antes de las 12 horas,las cantidades de fletan negro capturadas por sus buques durante la semana que haya finalizado a las 24 horas del domingo anterior. 2. El apartado 4 del artículo 7 se sustituye por el siguiente: "4. Los patrones de los buques comunitarios que se dirijan a la pesca del fletan negro comunicarán el inicio de esta pesca, con una anticipación de al menos 48 horas, a las autoridades competentes del Estado miembro cuyo pabellón enarbole su buque o en el que éste se halle matriculado, incluyendo, de ser posible, una estimación de las capturas que pretendan efectuar, e informarán cada lunes de las cantidades de esa especie que hayan sido capturadas durante la semana que haya finalizado a las 24 horas del domingo anterior". 3. El Anexo I se sustituye por el Anexo del presente Reglamento. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho,en Bruselas, 1996 Por el Consejo El Presidente ^ Especies Población Regiones geográficas Bacalao Atlántico noroccidental ANEjXO I División NAFO 2J3KL Bacalao Atlántico noroccidental NAFO 3NO (l) Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 0 0 (1) No habrá pesca dirigida a esta especie, que podrá ser pescada sólo como captura accesoria, sin perjuicio de lo establecido en el apartado 3 del artículo 6 del presente Reglamento Especies Bacalao Población * Regiones geográficas Atlántico noroccidental División NAFO 3M Gallineta nórdica Atlántico noroccidental NAFO 3M —*, —. , Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 513 1. 574 221 2. 155 1. 022 5. 485 4. 030 Especies Población Regiones geográficas Gallineta nórdica Atlántico noroccidental División NAFO 3LN Platija americana Atlántico noroccidental NAFO 3M(,) Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 374 374 0 ( I) No habrá pesca dirigida a esta especie, que podrá ser pescada sólo como captura accesoria, sin perjuicio de lo establecido en el apartado 3 del artículo 6 del presente Reglamento £ Población * Especies Regiones geográficas Platija americana Atlántico noroccidental División NAFO 3LNO(,) Limanda nórdica Atlántico noroccidental NAFO 3LNO(1) Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 0 0 (!) No habrá pesca dirigida a esta especie, que podrá ser pescada sólo como captura accesoria, sin perjuicio de lo establecido en el apartado 3 del artículo 6 del presente Reglamento V Especies Mendo Población Regiones geográficas Atlántico noroccidental 9 * División NAFO 3NO (,) Capelán Atlántico noroccidental NAFO 3NO (,) Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 0 0 (l) No habrá pesca dirigida a esta especie, que podrá ser pescada sólo como captura accesoria, sin perjuicio de lo establecido en el apartado 3 del artículo 6 del presente Reglamento Especies Calamar Población * Regiones geográficas División Atlántico noroccidental NAFO- subzonas 3+4 Fletan negro Atlántico noroccidental NAFO 3LMNO Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros p. m. 332 7 616 3 122 Total CE 11 070 A Especies Camarón Población * Regiones geográficas Atlántico noroccidental División NAFO 3LNO(l) Estado miembro Cuota 1996 (toneladas) Bélgica Dinamarca Alemania Grecia España Francia Irlanda Italia Luxemburgo Países Bajos Portugal Reino Unido Austria Finlandia Suecia Disponible para los Estados miembros Total CE 0 (I) No habrá pesca dirigida a esta especie, que podrá ser pescada sólo como captura accesoria, sin perjuicio de lo establecido en el apartado 3 del artículo 6 del presente Reglamento ^Ass ISSN 0257-9545 COM(96) 179 final DOCUMENTOS ES 03 11 N° de catálogo : CB-CO-96-188-ES-C ISBN 92-78-03072-4 Oñcina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo s*


title: Förslag till Europaparlamentets och rådets åttonde direktiv om bestämmelser rörande sommartid - Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av sommartid i Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
EU policy
approximation of laws
impact study
report
summertime

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION ** it Ti- ir it it -k it Bryssel den 25. 04. 1996 KOM(%) 106 slutlig %/<)082 (COD) FÖRSLAG TILL EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV OM BESTÄMMELSER RÖRANDE SOMMARTID (framlagt av Kommissionen; RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM TILLÄMPNINGEN AV SOMMARTID I EUROPEISKA UNIONEN FÖRSLAG TILL EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV OM BESTÄMMELSER RÖRANDE SOMMARTID (framlagt av kommissionen inför Europaparlamentet och rådet) A PROPOSAL FOR AN EIGHTH EUROPEAN PARLIAMENT AND COUNCIL DIRECTIVE ON SUMMER-TIME ARRANGEMENTS EXPLANATORY MEMORANDUM Most Member States introduced summer time in the seventies; others introduced it even earlier. Community legislation (first Council Directive of 19801) entered into force in 1981. Its sole objective was the gradual harmonization of the dates on which summer time began and ended, stemming from the need to remove the obstacles to the free movement of goods and services which differing national summer-time arrangements would create. This goal was partially achieved, in that the starting date was harmonized throughout the Community, but successive Directives allowed two finishing dates: the last Sunday in September for the continental Member States, and the fourth Sunday in October for Ireland and the United Kingdom. Full harmonization was finally achieved in the 7th Directive (94/21/EC of 30 May 1994'), which laid down that in 1996 and 1997 summer time would begin on the last Sunday in March and end on the last Sunday in October throughout the Union. In accordance with its undertaking to Parliament and the Council when the 7th Directive was adopted, the Commission has launched several initiatives to look at the matter in greater depth. A vast study was carried out in 1995 on how applying summer time and changing the clocks twice a year affects energy consumption, public health, working conditions and lifestyles, agriculture, environmental protection, road safety and the tourism and leisure industries. Bodies representing industries affected by summer time and associations for and against summer time were also consulted. The Commission has covered the findings of the study and the observations of the various sectors in a report to Parliament and the Council. The report shows that the sectors consulted all agree on the need to aim at full harmonization and to continue to apply the summer-time arrangements introduced by the 7th Directive for 1996 and 1997. OJ I. 205, 7. 8. 1980, p. 17. OJ L 164, 30. 6. 1994, p. 1. Z Contacts with national experts have shown that the Member States intend to maintain the summer-time arrangements. Moreover, virtually all the other countries of Europe have introduced summer time and are applying it in step with the European Union. The Commission therefore proposes to continue working towards harmonization and, accordingly, to fix the dates and times for the beginning and end of^ummer time. in the Union after 1997. It also proposes to establish'the dates for a four-year period so that the sectors concerned, especially transport and communications, can draw up their timetables over a sufficiently long period. Since the measure is aimed at facilitating the provision of services in the transport and communications sectors, it is an area where jurisdiction is shared. Directive 94/21/EC of 30 May 1994 already provided for harmonization in 1996 and 1997 as proposed in this draft. All Member States are concerned. At a meeting of representatives of the Member States on 16 October 1995 all the Member States said they were in favour of maintaining the harmonized Community arrangements. Pursuant to Article 4 of the seventh Directive, the Council must adopt by 1 January 1997 the arrangements to apply from 1998 onwards. The proposed Directive is based on Article 100a, as were the fourth, fifth, sixth and seventh Directives. The codecision procedure referred to in Article 189b of the Treaty must therefore be used. J EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV OM BESTÄMMELSER BETRÄFFANDE SOMMARTID EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV, med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189b i fördraget3, och med beaktande av följande: Genom Europaparlamentets och rådets sjunde direktiv 94/21/EG av den 30 maj 1994 om bestämmelser beträffande sommartid4 infördes för åren 1995. 1996 och 1997 ett gemensamt datum och ett gemensamt klockslag för sommartidens början för hela gemenskapen. I det sjunde direktivet bibehölls två olika datum för sommartidens slut år 1995, varav det ena gäller för Irland och Förenade kungariket och det andra för övriga medlemsstater, men för åren 1996 och 1997 infördes ett gemensamt datum för sommartidens slut. Eftersom medlemsstaterna använder sommartid är det viktigt för den inre marknadens funktion att även fortsättningsvis ett gemensamt datum och klockslag för sommartidens början och slut fastställs för hela gemenskapen. Med avseende på subsidiaritetsprincipen är det nödvändigt att gemenskapen agerar för att säkerställa en fullständig harmonisering av tidsangivelserna i syfte att underlätta transporter och kommunikationer. Det datum för sommartidens slut som medlemsstaterna anser vara lämpligast är slutet av oktober. Det är därför lämpligt att bibehålla det datumet. Enligt artikel 4 i det sjunde direktivet skall Europaparlamentet och rådet, på förslag från kommissionen, före den 1 januari 1997 anta de bestämmelser som skall gälla från och med 1998. Av geografiska skäl bör de gemensamma bestämmelserna om sommartid inte gälla för medlemsstaternas utomeuropeiska territorier. För att underlätta tidsplanering, i synnerhet inom transport- och kommunikationssektorn, är det lämpligt att fastställa schemat för sommartiden för en tillräckligt lång tidsrymd. Bestämmelserna bör därför antas för åren 1998, 1999, 2000 och 2001. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. *EGT nr L 164, 30. 6. 1994, s. 1. Artikel I I detta direktiv avses med sommartid den del av året under vilken klockan ställs fram med 60 minuter jämfört med resten av året. Sommartiden 1998, 1999, 2000 och 2001 skall i varje medlemsstat börja klockan 1. 00 Greenwichtid (Greenwich Mean Time, GMT) den sista söndagen i mars, d. v. s. : Artikel 2 - den 29 mars 1998, - den 28 mars 1999, - den 26 mars 2000, - den 25 mars 2001. Artikel 3 Sommartiden 1998, 1999, 2000 och 2001 skall i varje medlemsstat sluta klockan 1. 00 Greenwichtid (Greenwich Mean Time, GMT) den sista söndagen i oktober, d. v. s. : - den 25 oktober 1998, -den 31 oktober 1999, - den 29 oktober 2000, -den 28 oktober 2001. Artikel 4 Kommissionen skall före den 1 januari 2000 lägga fram förslag om de regler som skall gälla från och med 2002 vilka skall antas före den 1 januari 2001. Detta direktiv skall inte gälla för medlemsstaternas utomeuropeiska territorier. Artikel 5 Artikel 6 Medlemsstaterna skall genomföra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis ningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 7 Utfärdat i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar S' RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM TILLÄMPNINGEN AV SOMMARTID I EUROPEISKA UNIONEN 5 ^ Sammanfattning I samband med att det sjunde direktivet 94/21/EG av den 30 maj 1994 om bestämmelser rörande sommartid1 antogs, åtog sig kommissionen inför Europaparlamentet och rådet att låta genomföra en detaljerad undersökning av sommartiden, i samarbete med berörda parter i samhället och med experter från medlemsstaterna, och att därefter avlägga rapport om resultaten av denna undersökning. Denna rapport behandlar ekonomiska och andra effekter av sommartiden som sådan, och av att klockan ställs om två gånger per år. Rapporten utgår i synnerhet frän en omfattande studie om sommartidens effekter, som beställdes2 år 1995, särskilt i fråga om energiförbrukning, folkhälsa, arbetsförhållanden och livsstil, jordbruk, miljöskydd, trafiksäkerhet samt turist- och fritidsindustrin. Den omfattar även kommentarer från de berörda sektorerna och från föreningar för och mot sommartid. Dessa parter konsulterades skriftligen och ombads delta i ett möte i Bryssel den 25 september 1995. Sommartid har tillämpats i Europeiska unionen och nästan alla övriga europeiska länder i över tjugo år. I de flesta medlemsstaterna infördes den först genom nationella beslut. Sommartiden började och slutade dock på olika dagar i olika länder, vilket skapade många problem transport- och kommunikationssektorn. Rådet uppmanade därför kommissionen att föreslå åtgärder för att harmonisera bestämmelserna om sommartid, dvs. att fastställa gemensamma datum för sommartidens början och slut. inom Den undersökning som kommissionen inledde år 1995 gick ut på att utvärdera situationen på grundval av nationella, europeiska och internationella studier av vedertaget vetenskapligt värde. Undersökningen prövade flera arbetshypoteser, utgående från de rådande tidsbestämmelserna i medlemsstaterna. Tre möjligheter behandlades. Möjlighet 1 innebär en oförändrad situation där alla medlemsstater fortsätter att tillämpa sommartid från vår till höst. Möjlighet 2 innebär en oförändrad situation for de kontinentala medlemsstaterna, medan Förenade kungariket och till den centraleuropeiska liden (GMT+1). Möjlighet 3 innebär att sommartiden överges i alla till den medlemsstater och att Förenade kungariket och centraleuropeiska tiden. Irland ansluter sig Irland ansluter sig 'EGTnr L 164, 30. 6. 1994. 2ADAS, konsult, Guildford, Storbritannien, 1995. sV Undersökningsresultaten och alla kommentarer som inkommit till kommissionen tyder pä att en överväldigande majoritet föredrar att behålla bestämmelserna om sommartid i Europeiska unionen och dess grannländer. Undersökningen visar att det inte skapar några större problem att ställa om klockan, även om det kan vålla obehag för vissa personer. För det kontinentala Europa är möjlighet 1, den oförändrade situationen, en tillfredsställande lösning, eftersom den bibehåller de fördelar som sommartiden innebär för fritidsaktiviteter, turism, folkhälsa och trafiksäkerhet. I jämförelse med denna lösning skulle möjlighet 3 leda till ekonomiska nackdelar inom alla dessa områden. Alla sektorer som konsulterades, särskilt i samband med det möte som anordnades av kommissionen, var ense om behovet av fullständig harmonisering av datum och klockslag för sommartidens början och slut inom Europeiska unionen. En sådan harmonisering är av särskild betydelse inom sektorerna trafik, turism och kommunikation. Därför är det viktigt att vi bibehåller denna harmonisering och även i fortsättningen tillämpar den tidtabell för sommartiden som fastställs i det sjunde direktivet, dvs. ett gemensamt startdatum i mars och ett gemensamt slutdatum i oktober för hela Europeiska unionen. Slutligen bör det understrykas att kommissionens åligganden i denna fråga främst berör harmoniseringen av sommartidsschemat, under förutsättning att medlemsstaterna går med på att även i fortsättningen tillämpa systemet. Beslut att ändra andra tidsarrangemang inom medlemsstaterna kan endast fattas av den berörda medlemsstaten. 5' c REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL ON THE APPLICATION OF SUMMER TIME IN THE EUROPEAN UNION C Report from the Commission to the European Parliament and the Council on the application of summer time in the European Union Introduction When the seventh Directive 94/21/EC of 30 May 1994 on summer-time arrangements' was adopted, the Commission gave an undertaking to Parliament and the Council to have a detailed study made of summer time, in collaboration with those groups in society with an interest in the matter and with experts from the Member States, and to report back on its findings. This report looks at the economic and other effects of summer time as such and of changing the clocks twice a year. It should also fuel the discussion on the proposal for an eighth directive, which should be adopted by 1 January 1997 in accordance with Article 4 of the seventh Directive. The report draws in particular on a vast study commissioned2 in the first half of 1995 on the effects of summer time, particularly in the areas of energy consumption, public health, working conditions and lifestyles, agriculture, environmental protection, road safety and the tourism and leisure industries. It includes observations from the sectors concerned and from associations for and against summer time which were consulted in writing and invited to attend a hearing on 25 September 1995 in Brussels. I. Background Summer time has been applied in the European Union and almost all other European countries for some twenty years now. It was first introduced in most Member States by national decision, starting with (he United Kingdom and Ireland in 1916, followed by Italy in 1966 and Prance in 1976. Germany and Denmark were among the last countries to introduce summer time, in 1980. By the end of the 1970s, however, summer time was beginning and ending at different times in different countries, causing many problems in the transport and communications sectors. After a considerable worsening of the situation between 1976 and 1980, the Council asked the Commission to come up with measures to harmonize summer-time arrangements. On 22 July 1980 the Council adopted the first Directive3, setting common starting and ending dates for 1981 and 1982. However, the second Council Directive of 10 June 19824 laid down a common starting date for summer time (the last Sunday in March) but two different ending dates: the last Sunday in September for the continental Member States and the end of October for the United 1 OJ L 164, 30. 6. 1994 2 ADAS, Consultant, Guildford, United Kingdom, 1995 3 OJ L205, 7. 8. 1980, p. 17 4OJ L 173, 19. 6. 1982, p. 16 ^ Kingdom and Ireland. These arrangements were maintained in successive Directives until 1995, when the seventh Directive (the first to be adopted jointly by Parliament and the Council under the codecision procedure) reintroduced fully harmonized summer-time arrangements for 1996 and 1997. The 7th Directive retained the last Sunday in March as the starting date, but took the last Sunday in October as the ending date to apply throughout the Union. II. Application of summer time in the Union 1. General We need to distinguish between summer-time arrangements and time zones. The European Union currently extends over three time zones: West European Time (Greenwich Mean Time: GMT), Central European Time (GMT + 1 hour) and East European Time (GMT + 2 hours). However, the time in the Member States does not necessarily correspond to the time zone they are located in. N. B. Member States alone are responsible for setting their standard time. The full harmonization of summer time introduced by the 7th Directive will take effect from 1996 onwards, so we are as yet unable to comment on the effects it might have. 2. Economic and other effects The study launched in the first half of 1995 set out to examine the situation on the basis of national, European and international studies of duly attested scientific value carried out by private or public bodies. The consultant in charge of the study was also asked to check the value and reliability of the collected data and to update it where necessary. To assess the economic and other advantages and disadvantages of summer time and of changing the clock twice a year, the study looked at three working hypotheses, taking account of the current arrangements in the Member States, any drawbacks thereof and possible means of dealing with them. The three options were: Option 1: Option 2: Option 3: the status quo, with all Member States continuing to maintain a summer time clock from spring to autumn, the status quo for the continental countries but with the UK and Ireland joining the Central European Time zone (GMT + 1 hour), the summer-time clock arrangement abandoned in all EU countries, and the UK and Ireland joining the Central European Time zone. g This report sets out the main conclusions of the study in each area considered, together with the particular positions of the industries and bodies consulted, where appropriate. 2. 1. Energy consumption The main reason for introducing summer time at the end of the 1970s was to reduce energy consumption, especially electric lighting in the evening. The study shows that summer time influences energy consumption by varying the demand for lighting and heating, predominantly in ihe early morning in April and May. The small increase in morning demand when the clocks first go forward appears to be significantly outweighed by the net reduction in evening consumption. Moreover, the heat storage capacity of buildings keeps the increase in consumption small. It is interesting to note that domestic consumption has a greater impact on demand, especially for lighting, than do the industrial, commercial and public sectors. This is because lights in offices, shops and warehouses are often left on very late, or even all night, regardless of time arrangements. Furthermore, there are considerable energy savings in the domestic sector at the weekend owing to changes in behaviour: getting up later, outdoor activities. The anti-summertime associations argue that any energy saving here would have little financial impact. Lighting savings - estimated by ACHE"1 to be between 27 and 36 kWh per year per household - would be matched if not exceeded by extra demand for heating, more evening journeys, air conditioning and the still considerable use of energy-intensive incandescent lamps. The Belgian anti-summertime associations raise similar arguments without providing figures. None of the industries consulted commented on this matter. Unlike ACHE, the study concludes that the daily reduction in domestic demand in the evenings during summer time with Option 1 significantly outweighs the small increase in demand by the few early risers. On the other hand, lighting demand in the industrial, commercial and public sectors is hardly affected, as the benefits of lighter evenings may be lost in the darker mornings in the month just after the switch to, and the month just before the switch from, summer time. We can therefore conclude that summer time provides some benefit in terms of overall energy consumption. This benefit would be lost if Option 3 were adopted. For the same reasons, the adoption of Option 2 by the UK and Ireland would lead to further energy saving in those countries. French anti-summertime association 3 2. 2. Public health The main health argument raised most frequently against summer time is disruption of circadian rhythms, especially when the clocks are changed, interrupting some people's sleep patterns and even causing mood changes. It would appear also that more problems arise in spring than in autumn. However, most studies agree that these effects are very temporary, lasting no more than three weeks. Moreover, they may even be due to other factors not really linked to summer time. For instance, difficulties in getting to sleep could be explained by the rapid increase in daylight hours rather than changes in the circadian cycle. Lastly, experts seem to agree that summer time has no serious consequences for health. Indeed, they point out that the lighter evenings encourage physical and sports activities, which benefit people of all ages. The Belgian and French anti-summertime associations stress the difficulties experienced in particular by young children, the elderly and the sick, claiming that putting the clocks forward can initially cause loss of sleep, and even a reduction in intellectual capacity, while during summer time itself there may be difficulties in sleeping owing to warmer evenings. ACHE even refers to higher consumption of medicinal products when the clocks change, though no medical studies have yet attributed this phenomenon solely to the time change and other factors may be involved. As all these adverse effects are limited, very temporary and reversible after two or three weeks, we can conclude that summer time as such and the accompanying time changes have no lasting or serious consequences for health. 2. 3. Working conditions The study looked in detail at the impact of summer time on the construction industry, trade, communications and transport. The working day in these sectors is governed by fixed or variable timetables, and activities may be indoors or outdoors. This provides a range of situations broad enough to guarantee a representative survey. Further data were gathered by reference to existing literature and from questionnaires sent to the national Ministries and to a number of companies and professional federations. The time at which the sun rises and sets has a particular bearing on the construction industry, where most activities have to be carried out in daylight and above a certain ambient temperature. However, most of the industry seems willing to maintain summer time, as working hours can be geared towards the lighter evenings and thus offset the darker mornings (especially in the first weeks after the clocks go forward) and the midday heat of the summer. A distinction 1Q should be drawn, however, between the opinion expressed on the continent in favour of the status quo (Option 1) and the situation in the United Kingdom, where a good proportion of the industry would not oppose retaining summer time and moving onto Central European Time (Option 2). The anti-summertime associations point out the disadvantages of double summer time in some continental countries, where rest periods would be set back and work would begin again when the sun is at its highest (and the day at its hottest). Generally speaking, the trade and communications sectors encounter no difficulties and have expressed no opinion for or against summer time as such. However, all the sectors, and especially transport, stress the importance of harmonized dates for the beginning and end of summer time, not least to facilitate the timetabling of railway services (European timetable Conference) and aircraft slotting (IATA6 and ACE7). On the other hand, the representatives of the industries concerned generally favoured standardizing the time as this would facilitate communications and travel within the Union. For instance, the organizations representing the airlines (IATA and ACE), as well as railway companies such as European Passengers Service, which serves London, Paris and Brussels on the Eurostar line, stressed the problems encountered by travellers from the United Kingdom, who to get to an early morning meeting on the continent had to leave the day before, thus incurring extra expenses, while the same journey in the other direction is easily completed the same day. With the exception of agriculture (see section 2. 5), the other sectors did not report any major difficulties caused in this area by summer time. The representatives of the construction industry in the continental countries all seem to favour maintaining the status quo (Option 1); the summer time arrangements make it possible to work longer or to pursue outdoor activities after work. The only slight problem comes from the darker mornings in the weeks after the clocks go forward. Representatives of the UK construction industry have mixed feelings about Option 2, even though new working practices allow more flexibility. Lastly, organizations in the trade, banking and communications sectors would prefer an option with no time difference, even if they have no particular feelings on summer time as such. These organizations would therefore prefer Options 2 or 3 on account of the benefits that would stem from harmonization of clock times throughout the Union. 2. 4. Lifestyles and leisure Major socio-cultural differences are apparent here both within and between Member States. Lifestyles and leisure activities are determined partly by climate and by seasonal variations in the number of daylight hours. People in the north of Europe have less opportunity than those in the south for outdoor recreation on weekdays in winter, but more in summer. h IATA: International Air Transport Association 7 ACE: Association of Airline Companies of the EEC •1 i However, with summer daytime temperatures higher in the south, the people there tend to pursue leisure activities after sundown, when it is cooler. So shifting an hour of daylight from morning to evening in the summer has a direct impact on recreational opportunities. Public opinion surveys show that the lighter evenings provided by summer time are much appreciated, especially in the south, where night falls earlier. The extra daylight encourages people who like to be home before nightfall (especially children, women and the elderly) to get out more and pursue outdoor activities. The study surveys showed increased participation in outdoor sports and other activities throughout the Union. The anti-summertime associations refer to certain adverse effects on leisure activities. ACHE says the arrangements discourage recreation in the morning, the early afternoon, when it is hot, in the evening where activities are subject to fixed opening times, and, lastly, at night for such events as firework displays and son et lumière. They also claim that individuals in whom summer time causes loss of sleep are penalized by the need to catch up on their sleep at the weekend when they could otherwise be out and about. Of course, this is opinion rather than the result of careful study. Other associations, including the Belgians (Flemish and French- speaking sections) stress that farmers use the extra daylight in the summer to continue harvesting late into the evening. So unlike the rest of the population they find their leisure opportunities curtailed rather than expanded, to the extent that they decide to use the extra daylight hour for work. The study concludes that as far as continental Europe is concerned, Option 1 (retaining the status quo) would bring more benefits than Option 3 (abandoning the system), which would result in the loss of about a quarter of the number of evening hours of daylight from March to October, thereby decreasing the opportunity for daytime leisure activities. For the UK and Ireland Option 2 would provide an extra hour of evening daylight throughout the year. Option 3 would give those two countries more leisure opportunities than at present, but only for the five months from November to March. 2. 5. Agriculture A lot of agricultural activity is dictated, inter alia, by the seasons and by the time of day. For instance, the sun determines the treatment and harvesting of crops owing to its effects on the temperature and humidity of air and soil. The time also impacts on stockbreeding and dairy farming, though other activities are not time-critical. European agriculture has changed greatly over the last thirty years. Mechanization has reduced the workforce and intensive farming has increased agricultural and dairy yields. Better work distribution and the resulting improvement in productivity have changed the way work is 1£ organized and the time taken to accomplish it. Nonetheless, the crop workload peaks from July to October, i. e. during the summer-time period (harvesting in summer and sowing in autumn), so any time change which lengthens or shortens the working day will affect the working habits of agricultural labourers. At the hearing the representative of COPA (Committee of Agricultural Organizations in the EEC) reported a number of concerns regarding summer time, including the possible spoiling of vegetables if work is not carried out at the right time of day and the consequences for cattle, which need to be fed and milked at regular times. The study concludes that the application of summer time has no negative effect on most agricultural activity. Most operations which depend on solar time are carried out in summer, i. e. when days are longest (longer mornings in the south, longer evenings in the north). However, it is very hard to determine the impact of summer time as such on the working conditions and leisure activities of the agricultural population. Agricultural work, and especially harvesting, is dictated by the ripening of crops and by the weather, which means that at harvest time farmers have to work at any time of day, including nights and weekends, whatever time arrangements are in force. In conclusion, the study indicates that relatively few agricultural activities on the continent would be affected if summer time were abandoned (Option 3), though the leisure opportunities of agricultural workers, and of workers in other sectors such as construction, would be curtailed by the loss of an hour of daylight in the evenings. Thus the continental countries would prefer Option 1. In the UK and Ireland Option 3 could cause some problems in the early morning, while Option 2 would require some change to meet the requirements of time-critical operations. However, the negative impact of adopting either of these options is small and would be offset by other advantages. 2. 6. Environmental protection While summer time has no direct impact on the environment, we still need to examine its indirect impact. The study examined the potential impact on ozone formation and road vehicle emissions. Ozone formation depends on a number of factors, including weather conditions and population density in a given area, i. e. urban or rural. Moreover, ozone concentration at a given place and time will depend, inter alia, on the horizontal and vertical travel of the ozone, spatial in the intensity of solar radiation and the force of decomposition processes. variations Concentrations thus vary widely in space and time, and the values for a city like Paris cannot be extrapolated to other regions of France or Europe. In view of the complex chemistry involved, the study concludes that too many questions are still unanswered and that, ultimately, significant n reductions in ozone formation are far more likely to be achieved by reducing emissions of primary pollutants at source than through clock arrangements. Two things need to be considered with regard to the environmental impact of cars during summer time: catalytic converters and the increase in road traffic as more people travel to their leisure activities. With regard to catalytic converters, ambient air temperature plays an important role when the engine is first started as it affects the length of time needed for the engine and the converter to reach peak performance. So during summer time, when the time change means mornings are colder, it takes the converter longer to warm up, with the consequences described above. If we then add up all early morning journeys, a time difference of one hour in early April can result in increased pollutant emissions, though this problem should be significantly reduced once the new generation of catalytic converters is introduced. It might also be argued that the extra summer-time daylight can affect the organization of leisure activities, causing, for example, a increase in car journeys at the end of the afternoon, and thus an increase in emissions. A study by the Université Libre de Bruxelles on the effects of the time change on energy consumption and photo-oxidizing vehicle pollution in Belgium appears to show certain increases which vary considerably from year to year. In fact, these variations suggest that weather conditions have a bigger impact than summer time on the increase in traffic at certain times of the day (caused by journeys whose purposes and impact are looked at in sections 2. 2, 2. 4 and 2. 8). 2. 7. Road safety A statistical model was created for the study to examine the effects of summer time on the number of road accidents in the light of the three options. The experimental introduction of "British Standard Time" (GMT + 1) in the United Kingdom between 1968 and 1971 showed the potential for reducing road accidents by shifting daylight (the adoption of summer time all year round gave an extra hour of evening light at the cost of an hour of morning light). The number of morning accidents rose, but the overall number of accidents fell. The fact is that more accidents occur in the dark than in the daytime, so by shifting daylight to the evening, when accidents are more common, the overall number goes down. On the other hand, some people object that secondary factors such as the presence of ice on the roads during the morning rush hour and the extra traffic generated by the light evenings could offset the benefits of the time change. The study shows such effects to have no significant impact, the British experiment having resulted in an overall reduction in accident numbers. For the purposes of the study, a statistical model was developed to simulate the effects of adjusting the clock in other EU countries on the basis of the results of the British experiment. The model used figures showing the number of accidents in each of the countries which provided information, plus the findings of studies of the day/night ratio of accidents. It showed that Option 3 (abandonment of summer time) would have no significant effect on the number of 1 Vf accidents in Denmark, Norway and Spain, the only countries which provided full information on numbers and times of accidents. For the United Kingdom it showed that Option 2 would lead to 0. 75% fewer people being injured and 1. 73% fewer being seriously injured or killed, while Option 3 would achieve around half that level of casualty reduction. 2. 8. Tourism and leisure industries In view of the lack of specific study in this area a survey was conducted in all the Member States, though with a poor rate of response. Lighter evenings of course encourage more outdoor sport. The French Ministry of Physical Education and Sport reports increased sports activity after the clocks go forward in spring. This opinion is shared by a number of British sports bodies, which feel an extra hour of daylight could only benefit outdoor sport. Summer time benefits other outdoor activities, too. Cultural tourism (visits to galleries, museums, etc. ) does not depend on daylight, and these institutions generally apply a fixed timetable all year round. However, certain historic monuments, theme parks and gardens open to the public generally close at sundown, so an extra hour of daylight ought to be of benefit to them. On the other hand, theatres, cinemas and libraries lose business over the summer. Lastly, the lighter evenings appear to encourage the elderly to get out and about, as they are able to get back home before dark. The same applies for children and adolescents. The study concludes that extra daylight in the evenings benefits tourism and outdoor activities. The continental tourism and leisure industries benefit from the status quo (Option 1) and would lose out if summer time were abandoned (Option 3). The Irish and UK industries overwhelmingly favour Option 2 for the same reasons. 2. 9. Economic analysis As well as analysing the advantages and disadvantages of summer time, the study tried to assess its economic impact on the industries under consideration and to highlight the advantages of one or other option for all the countries. Of course, this is necessarily based on a number of hypotheses, and the study's figures are purely indicative. A number of areas derive overall benefit from the summer-time arrangements, principally leisure and tourism and the related industries, public health and road safety. For agriculture, V energy and the environment, however, the advantages and disadvantages either balance out or are not very significant. In the area of leisure activity, the study calculated the number of extra daylight hours offered by each option and tried to put a figure on the financial benefit this would bring. Thus for Ireland and the United Kingdom Option 2 would provide the equivalent of three extra weeks of daytime leisure compared with Option 1. Working on the basis of ECU 1 per hour per household, this represents an annual economic gain of ECU 6 716 million in the UK and ECU 332 million for Ireland. Option 3 would bring a lesser benefit of ECU 1 655 million for the UK and ECU 107 million for Ireland. Option 3 would be a worse option for the continental countries than Option 2. For instance, Paris would lose 214 daylight hours a year (after 5 p. m. ), representing an economic loss of ECU 4 817 million. The same calculation indicates that Option 3 would mean a loss of ECU 21 033 million for the 13 continental countries. Option 2 would bring the tourism and leisure industries in Ireland and the UK substantial benefits, estimated in the Hillman report at ECU 1 200 million per year, i. e. around 4% of their current revenue. On the other hand, Option 3 would bring annual losses of ECU 6 240 million for these industries in the thirteen continental countries. The standardization of time would benefit travellers. The countries of Central and Western Europe already have standardized time and would derive no additional benefit from Options 2 or 3. The main beneficiaries would be the United Kingdom and Ireland, as either option would favour journeys to and trade with the continent. The study estimated the resulting financial gain at anything from zero for people making no journeys, to several hundred ecus for a person travelling regularly in Europe, to tens of millions of ecus for large companies. It also calculated that standardization could bring financial gain of ECU 626 million for the UK and Ireland and ECU 308 million for the other Member States, i. e. a total gain of ECU 934 million for the 15 EU States. For public health the study calculated that the increased opportunity to pursue physical activities and sport under Option 2 would produce a 5% reduction in the risk of cardio-vascular disease and allow savings of ECU 335 million in the UK, while Option 3 would allow savings of only 1 %. The same calculation showed that for the 13 continental countries Option 3 would increase health costs by an estimated ECU 1410 million. For road safety the study estimated that the cost of accidents in the UK would be reduced by ECU 180 million under Option 2 and by ECU 100 million under Option 3. Lack of comparable statistics meant no precise figures could be given for the financial impact in the other Member States, though Option 3 would presumably entail increased accident-related costs. Conclusion All the study's findings and the observations made to the Commission indicate an overwhelming preference for maintaining a summer-time regime in the European Union and neighbouring countries. •16 The study shows that putting the clocks forward and back causes no great problems, though some people may experience certain discomforts. For continental Europe Option I, the status quo, is a satisfactory arrangement, preserving the substantial economic benefits summer time brings to leisure activities, tourism, public health and road safety. By comparison, Option 3 would bring economic drawbacks in all these areas. The study shows that Ireland and the United Kingdom would benefit greatly by harmonizing their clocks with the 13 other Member States. They would enjoy the same benefits those countries already enjoy, as described above. At the same time this standardization would also benefit the 13 continental Member States. All the sectors consulted, notably at the hearing organized by the Commission, agreed on the need for full harmonization of dates and times for the beginning and end of summer time throughout tourism and communications sectors. It is important therefore that we maintain harmonization and continue to apply the summer-time timetable introduced by the 7th Directive, viz. a single starting date in March and a single ending date in October throughout the EU. This is particularly important in the transport, the Union. Lastly, it should be remembered that the Commission's task as regards time is aimed essentially at harmonizing the summer-time timetable, provided the Member States agree to keep on applying the system. Any decision to alter other time arrangements in the Member States falls to them alone. i"3- ISSN 1024-4506 KOM(96) 106 slutlig DOKUMENT SV 12 07 Katalognummer : CB-CO-96-114-SV-C ISBN 92-78-01628-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg U