title: Kommissionens arbetsdokument om rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom Europeiska gemenskapen

eurovoc_concepts:
EU market
oil industry
oil refining
petroleum
security of supply

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 03. 04. 1996 KOM(96) 143 slutlig KOMMISSIONENS ARBETSPOKVMENT om Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom Europeiska gemenskapen Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader Inom Europeiska gemenskapen (Kommissionens arbetsdokument) INNEHALLSFÖRTECKNING Allmänt ekonomiskt sammanhang Tillförseln av råolja Globala energireserver Global oljetillförsel Europeiska unionens tillförsel av råolja Efterfrågan och utbud pä oljeprodukter Det globala sammanhanget Efterfrågan på oljeprodukter inom EG Tillgången till oljeprodukter inom EG Miljön Det politiska och ekonomiska sammanhanget Nuvarande och föreslagna åtgärder Konsekvenser för förädlingsekonomierna och beslutsfattande Miljöskyddets framtidsutsikte Oljerafflnering Raffineringssiffror, -kapacitet och -tillvaratagande Raffinaderiindustrins marginaler och lönsamhet Framtidsutsikter Försäljning av oljeprodukter Delsektor försäljning Statistik över detaljhandeln Detaljhandelns marknadsandelar och lönsamhet Harmoniseringsfrågor Termordlteta Diagram och tabeller RAPPORT BILAGOR: A B B1 B2 B3 C C. 1 C. 2 C. 3 D D. 1 D. 2 D. 3 D. 4 E. 1 E. 2 E. 3 F F. 1 F. 2 F. 3 F. 4 Rapport om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom Europeiska gemenskapen (Kommissionens arbetsdokument) INNEHÅLLSFÖRTECKNING RAPPORT Bakgrund till rapporten Oljeindustrin Oljeraffinaderiernas lönsamhet Försäljning Miljöfrågor Försörj ningstrygghet Inre marknaden Slutsatser RAPPORT Bakgrund till rapporten Europeiska kommissionen har regelbundet sammanställt rapporter till rådet om situationen vad gäller oljetillgång, -raffinering och -marknader inom Europeiska unionen sedan oljekrisen i slutet av 1970-talet. Rapporterna har behandlat frågor såsom problem med överkapacitet, förändrade efterfrågestrukturer och strängare krav på skydd av miljön. Den senaste rapporten sammanställdes 1992 efter Gulfkrisen i form av ett meddelande till rådet [KOM(92) 152]. Rådet antog ett flertal slutsatser som svar på rapporten av den 30 november 1992 som har påverkat kommissionens arbete. Det strategiska värdet av en konkurrenskraftig raffinaderi industrin som säkerställer oljemarknadens stabilitet och en trygg försörjning inom gemenskapen erkändes. Vikten av skydd av miljön betonades och ett nära samråd med industrin om eventuella åtgärder för skydd av miljön samt om de kostnader som uppstår för producenter och konsumenter rekommenderades. Sedan dess har programmet om bil- och oljeindustrin inletts som representerar en ny form av djupare samarbete mellan kommissionen och industrin. De första förslagen både till specifikationer för bränslen (bensin och diesel) och standarder för utsläpp från motorfordon som detta initiativ lett till, håller nu på att diskuteras. En förnyad rapport över de nuvarande begränsningarna av användningen av petroleumprodukter i kraftverk (direktiv 75/405/EEG) som resulterade i förslaget att upphäva direktivet i grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen" [KOM (95) 682] var ett annat av rådets rekommendationer. Stöd för dialogen mellan producenter och konsumenter betonades och kommissionen har fortsatt att aktivt ta del i detta bl. a. genom att bidra till finansieringen av den Internationella energikonferensen i Puerto La Cruz i Venezuela i september 1995 där ministrar från producent- och konsumentländer träffades för att diskutera gemensamma energifrågor. Rådet betonade behovet av att kommissionen fortsätter att regelbundet sammanställa dessa rapporter och konstaterade att rapporterna har stor betydelse för diskussioner om gemenskapens energipolitik. Föreliggande rapport baserar sig på mandatet i rådets slutsatser 10369/92 av den 30 november 1992 där kommissionen "uppmanas att regelbundet analysera situationen på oljemarknaden och inom oljeraffinaderisektorn i gemenskapen" och där kommissionen ombeds att "grundligt samråda med oljeindustrin innan åtgärder för skydd av miljön vidtas, särskilt med tanke på hur dessa åtgärder påverkar kostnaderna för producenter och konsumenter". Rapporten har sammanställts med beaktande av utvecklingen inom sektorn sedan 1992 och den senaste grönboken om energipolitik som baserar sig på de tre pelare som energipolitiken i gemenskapen vilar på, nämligen konkurrenskraft, skydd av miljön och försörjningstrygghet som alla är relevanta för denna sektor. 5. 6. 7. 8. 9. Det är rapportens syfte att identifiera och undersöka de centrala frågorna inom denna sektor (oljeförsörjning, oljeraffinering och oljemarknaderna) och särskilt raffineringsindustrins produktionskapacitet, miljön, försörjningstryggheten och den för inre marknaden och att i förekommande fall kommentera följderna gemenskapen. Rapporten är resultatet av en utförlig analys av sektorn som utförts efter industriförbund och nationella omfattande samråd med olika oljebolag, administrationer. De viktigaste punkterna och slutsatserna som framgått ur analysen presenteras här tillsammans med ett antal bilagor som berör frågorna mera ingående inom ett generellt ekonomiskt sammanhang. Oljeindustrin Den överlägset största delen av bruttoenergikonsumtionen inom gemenskapen består av olja. Kvantitativt sett väntas konsumtionen öka under de följande 25 åren trots en marginell procentuell minskning från 42 % till mellan 36 % och 38 % - enligt undersökningen år 2020 som gjordes som en del av grönboken om energipolitik. Diskussioner om hur de kan uppfylla gemenskapens internationella förpliktelser om utsläpp av växthusgaser skall föras vid särskilda forum för denna fråga. Gemenskapen är världens största nettoimportör av råolja. De totala värdena för produktimport och -export är ungefär de samma, vilket är karakteristiskt för gemenskapens öppna handelspolitik. Oljesektorn utgör en väsentlig del av gemenskapens ekonomi. Följaktligen spelar de olika sektorernas (närmare bestämt raffinaderiernas och marknadernas) framgång en strategiskt viktig roll för energibranschen inom gemenskapen både ekonomiskt och socialt nu och i framtiden. Sektorn upplever just nu en period av ändringar med möjligheter till nya förbund och sam riskföretag då företagen anpassar sig till de förändrade förhållandena på marknaden inom gemenskapen och särskilt i Asien. Rapporten koncentrerar sig främst på oljesektorns vidareförädlingsindustri och oljemarknaderna inom gemenskapen. Dessa två branscher har betraktats som två i stort sett helt skilda områden även om enskilda raffinaderiers närhet till vissa marknader, vilket reflekterar distributionskostnadernas betydelse, också är en faktor av betydelse. Oljebolag är ofta vertikalt integrerade från exploatering och produktion (upstream) till raffinering och försäljning (downstream) och i vissa fall bedriver de dessutom omfattande verksamhet inom den kemiska sektorn. Det finansiella resultatet av den integrerade helheten uppfattas ofta som ett mått på hur frisk eller lönsam en industrigren är och vissa koncerner har på senaste tid anmält goda resultat. Det är emellertid viktigt att betrakta varje verksamhetsform för sig då det är möjligt att delta i endast en del av kedjan, till exempel företag som sysslar med exploatering, raffinering och försäljning. Dessa företag konkurrerar inom särskilda sektorer och därför måste varje särskild verksamhetsform betraktas för sig. 10. Oljeraffinaderisektorn har konsekvent försett gemenskapen med en trygg tillförsel till för av oljeprodukter konkurrenskraftiga priser och har dessutom samtidigt förbättrat miljöskyddet. transporter och uppvärmning såsom bränsle Rapporten avslöjar emellertid vissa trender inom raffinaderiernas lönsamhet som på ett negativt sätt kan påverka industrins förmåga att fortsätta med denna roll då det krävs fortsatta investeringar och att det allt oftare kan förekomma tillfällen då det kan förefalla attraktivare att investera utanför gemenskapen än inom gemenskapen. Oljeraffinaderiernas lönsamhet 11. senare har på tid drabbats av Raffineringssektorn lönsamhet. Vinstmarginalerna för de mest elementära raffineringsprocesserna, den första destillationprocessen, är i dagens läge praktiskt taget obefintliga medan intäkterna från förädlingsprocesser för förädling av halvfabrikat, såsom katalytisk behandling och krackning, är för låga. Enskilda raffinaderier kan eventuellt lyckas täcka sina driftskostnader, men för att kunna hålla uppe en industri m ässi g utveckling av sektorn är det inte tillräckligt att enbart täcka de löpande kostnaderna. svag två faktorer, nämligen dels att det 12. De tre grundläggande delarna av problemet beskrivs i det följande. För raffinering finns en och efterfrågan gäller raffineringsöverkapacitet, dels produksortimentets struktur, dvs. den relativa efterfrågan på bensin och diesel. Vad gäller försörjningen har strukturen av råoljetillförseln inom gemenskapen förändrats i riktning mot lättare oljor. Dessa skapar särskilda problem och om de förekommer samtidigt har det även lett till prisskillnader mellan olika produkter såsom det närmare anges nedan. Även den reglerande ramen för industrigrenen påverkar sektorn starkt (miljölagstiftning, skattebestämmelser för oljeprodukter). 13. 14. Alltför stor raffineringskapacitet tar två uttrycksformer. För det första finns det överkapacitet av råoljedestillation i förhållande till mängden behandlad råolja. För det andra finns det överdimensionerad omvandlingskapacitet för lågvärdigt bränsle producerat under råoljans destillationsprocess till lättare, högvärdiga produkter såsom bensin. I detta hänseende är det värt att nämna att det uppenbara motsatsförhållandet mellan höga, anmälda bruksmängder och överkapacitet kan förklaras med bristfälliga uppgifter om den använda kvaliteten. Procentsatser för användningen beräknas på grundval av ett raffinaderis ursprungligen anmälda nominella kapacitet och med tiden kan operatören ofta förbättra siffran tack vare tekniska förbättringar i processanläggningarna i takt med den teknologiska utvecklingen. Men denna sakta framskridande kapacitetsförbättring kommer av konkurrensskäl inte nödvändigtvis till allmän kännedom och i själva verket finns det mera överkapacitet än vad siffrorna visar. 15. Överkapaciteten för destination av råolja har redan konstaterats vara ett långtidsfenomen och trots att branschen har gjort stora ansträngningar för att minska överskottet under de senaste femton åren kvarstår det, om än i avtagande grad. Ovannämnda långsamma kapacitetsökning förbättrar inte situationen, och detsamma gäller de ökningar som också uppnåtts i omvandlingsanläggningarna. 16. 17. 18. 19. 20. 21 Överskottet av omvandlingskapaciteten har ökat på grund av överdimensionerade investeringar under de senaste åren. Till detta fanns det främst två orsaker. För det första har efterfrågan på olika produkter ändrats. Man hade förutsett en annorlunda bränsleblandning mellan diesel och bensin än vad som senare egentligen behövdes. Den ökade efterfrågan på diesel underskattades medan man väntade sig en större ökning av efterfrågan på bensin (i själva verket minskade efterfrågan på bensin). För det andra antog man att utbudet på råoljor under perioden i genomsnitt skulle gälla tyngre råolja, men i verkligheten ökade tillgången på lättare råoljor. Detta i sin tur var en följd av att "råoljekorgen" som Saudiarabien ställde till salu för att maximera sina oljeintäkter blev lättare och produktionsnivåerna av råolja i Nordsjön, som i allmänhet är lätt, var långt bättre än vad som väntats. Detta var möjligt tack vare lägre kostnader och teknologiska framsteg inom basindustrin. Som helhet sett har det alltså snarare behövts mindre än mera kapaciteten för omvandlingsprocesser då förädling av lättare råoljor producerar lättare produkter. Slutligen måste man även beakta olika regleringsfaktorers stora effekt. Kostnaderna för miljöskydd har ökat, men de kan inte direkt överföras på produktpriserna rådande marknadsförhållandena. Höga saneringskostnader och den fortsättningsvis bristfälliga harmoniseringen av skatter och avgifter har också haft en negativ verkan. under de Samverkan mellan dessa tre element har flera följder. På kort sikt har det förekommit en blandning av raffineringskapacitet och produktefterfrågan som har lett till mindre skillnader mellan lätta och tunga produkter, vilket i sin tur har lett till låg avkastning på investeringarna. Raffinaderierna är ovilliga att stänga sina anläggningar på grund av höga saneringskostnader och sociala utgifter. Istället är de benägna att förhålla sig avvaktande så länge verksamheten täcker de löpande kostnaderna eller att sälja raffinaderiet t. o. m. till mycket lågt pris, hellre än att lägga ned anläggningen. Producenterna uppvisar en tendens att engagera sig i oljeförädlingsindustrin, vilket välkomnas som ett tecken på engagemang i gemenskapens marknad. Samtidigt utgör de en grupp potentiella köpare som styrs av andra strategiska principer och som kan vara villiga att komma med i branschen, speciellt om raffinaderier kan fås på attraktiva villkor. Raffinaderier kommer förmodligen att läggas ned även i framtiden, men även om en del stängs är det ingen garanti för att vinstmarginalerna skulle förbättras då kapaciteten effektivt kan ersättas med import. Försäljning Situationen inom försäljningssektorn varierar stort inom gemenskapen men som helhet sett är den betydligt bättre än för raffineringsbranschen. Strukturella likaså de olika skillnader med historisk bakgrund spelar en viktig roll, integrationsnivåerna med annan industri inom basindustrin och förädlingsindustrin, inom respektive marknadsområde. Det finns en allmän trend inom hela gemenskapen mot ett minskat antal ställen för detaljhandel kombinerat med en motsvarande genomsnittlig volymsänkning per ställe. Men beroende på ett antal 22 23 24 25 olika faktorer förekommer det stora skillnader mellan medlemsstaterna i vilken takt denna omstrukturering sker. Hypermarknadernas framfart på bekostnad av de traditionella operatörerna i ett antal medlemsstater har varit betydande. För tillfället förefaller detta vara till konsumenternas gagn genom betydligt lägre priser, men samtidigt drabbas de traditionella operatörerna och framför allt raffinaderierna av mindre intäkter på de mest utsatta marknaderna. Detta skadar i sin tur operatörernas förmåga att satsa kapital för att förbättra återförsäljarställena på dessa marknader och kan leda till att fler återförsäljningsställen måste stängas. För det andra byter vissa operatörer ut återförsäljningsställen för att förstärka sin närvaro i vissa områden. Detta leder ofta till lägre enhetskostnader som konsumenterna kan få del av förutsatt att konkurrensen är tillräcklig. Denna utveckling påverkar marknadens helhetsstruktur och därigenom förändras de traditionella operatörernas roll. Med tanke på förändringens omfattning och sektorns betydelse måste båda dessa trender övervakas. Miljöfrågor I hela gemenskapen oroar man sig för miljön, särskilt för luftkvaliteten. Medborgarna kräver förbättringar och konkreta planer har faktiskt framlagts i speciellt för Ramkonventionen om klimatförändringar. Miljölagstiftningen, förädlingsindustrin, är komplex. Det finns miljöåtgärder som gäller för driftsförhållandena under själva förädlingsprocessen, produktspecifikationer och för utrustning för begränsning av utsläpp i distributionskedjan. Men att förbättra t. ex. specifikationerna för bränsle är inte en isolerad uppgift och kräver nära samarbete med andra industrisektorer. Så har skett i samband med programmet programmet om bil- och oljeindustrin där man har försökt att komma fram till de mest kostnadseffektiva åtgärderna. Programmet om bil- och oljeindustrin är ett program i tre delar som avser teknologier för luftkvalitet, utsläpp, bränsle och motorer på initiativ av kommissionen, raffinaderiindustrin (EUROPIA) och bilindustrin (ACEA). Syftet angavs vara att förse beslutsfattarna med en objektiv värdering av ett paket med de mest kostnadseffektiva inbegripet motorfordonsteknologi, bränslekvalitet och lokala åtgärder som är nödvändiga för en minskning av i de nya utsläppen från vägtransportsektorn till den nivå som fastställts standarderna för luftkvalitet som utarbetats för tillämpning i hela gemenskapen. åtgärderna Särskilda åtgärder utarbetas ofta gradvis och industrin utvecklar ny utrustning som svar på tidigare lagstiftning och lägger upp planer för hur den skall kunna uppfylla framtida mål som fastställs i lagstiftningen och engagerar sig i diskussioner om hur ytterligare förbättringar skall kunna göras. Dessa åtgärder kräver stora ekonomiska satsningar av industrin på raffinaderier, lagerhållning och distribution och varje ny skyddsåtgärd, såsom att ytterligare sänka utsläppsnivåerna, är i allmänhet proportionellt sett dyrare än föregående åtgärd då den tekniska utmaningen för ytterligare förbättringar växer i motsvarande grad. Närmare uppgifter om enskilda åtgärder framgår av tabell D5 i bilagan. 26 27 Hela gemenskapen vinner på att få bättre luftkvalitet och mot bakgrund av de omfattande investeringarna som krävs och raffineringsindustrins långsiktiga natur finns det ett uppenbart behov av enhetliga och förutsägbara reglerande åtgärder som sammanställts på grundval av åtgärdernas kostnadseffektivitet för att säkerställa att dessa vinster kan förverkligas. Försörj ningstry gghet Försörjningstryggheten är fortfarande en viktig fråga såsom det framställts i grönboken om energipolitiken, även om riskerna för ett allvarligt hot mot gemenskapens trygga tillförsel av energi på kort sikt anses vara små. Förhållandena har förändrats väsentligt sedan krisen och det som nästan blev en kris för tjugo år sedan då tillgången till och marknaderna för råolja och oljeprodukter var mycket mer ensidiga och mindre öppna och effektiva än vad de är i dag. 28 Men då gemenskapen fortsättningsvis kommer att vara mycket beroende av import av råolja finns det ett fortsatt behov av vaksamhet både på kort och lång sikt. Mer än tre fjärdedelar av världens kända oljereserver finns i politiskt eller ekonomiskt sett potentiellt instabila områden, vilket understryker vikten av fortsatta åtgärder som skall tillämpas vid behov för en ändring av marknadssituationen om oljetillförseln plötsligt skulle störas, vilket skulle ha en ytterst skadlig inverkan på världsekonomin och gemenskapens ekonomi. Med tanke på att trygg tillförsel av förädlade oljeprodukter utgör en oersättlig del av befolkningens sociala och ekonomiska välmåga spelar en stark och konkurrenskraftig raffinaderi industri inom gemenskapen en strategiskt viktig roll. 29 30 tillnärmningen med hjälp av gemensamma Det är viktigt att kontinuerligt utveckla goda relationer mellan producenter och konsumenter för att skydda den nuvarande stabiliteten, och likaså borde dialogen och intressen och operativa arrangemang fortsätta. Förbättrad teknologi som möjliggör exploatering av nya områden kommer att bidra till detta och ytterligare förbättra mångfalden av tillgångar. Investeringsmöjligheter inom basindustrin både i OPEC-producentländer och länder som inte hör till OPEC börjar nu dyka upp för företag från gemenskapen och investeringar inom förädlingssektorn fortsätter. Sådana åtgärder stärker de båda parternas ömsesidiga intressen i en framgångsrik oljesektor som helhet och skall välkomnas så länge de grundar sig på gängse marknadsprinciper. Inre marknaden Den inre marknaden inom oljesektorn är relativ väl utvecklad och öppen jämfört med andra energisektorer. Många utvecklingsskeden inom raffineringssektorn beror på att den inre marknaden är del av en vidare världsmarknad med global konkurrens. Det är uppenbart att det förekommit mycket litet tillnärmning av avgifter i medlemsstaterna sedan den 1 januari 1993. Enligt grönboken om energipolitiken är detta ett område där det är svårt att göra framsteg med tanke på de många intressen och synvinklar som finns, men det görs oavbrutet ansträngningar för att undanröja dessa snedvridningar. 31 På samma sätt finns det fortfarande inom området för normalisering av tekniska produkter många instanser inom gemenskapen med olika normer för i grunden 32 33 34 35 likadana produkter, vilket kan utgöra ett hinder för att den inre marknaden förverkligas i full utsträckning. Slutsatser En sund oljesektor förstärker den sociala och ekonomiska utvecklingen inom gemenskapen, säkerställer en nödvändig, trygg energitillförsel av olja till konkurrenskraftiga priser och kan stödja förbättringar av miljöskyddet. Tryggad oljetillförsel till måttligt pris till gemenskapen är långt beroende av att den internationella oljemarknaden funktionerar friktionsfritt och stabilt. Därför är det skäl att fortsätta att stödja och utveckla en linje med dialog och samarbete med gemenskapens viktigaste oljeleverantörer och konkurrenter på den internationella marknaden och att upprätthålla och främja Fördraget om Europeiska energi stadgan. Det är av största vikt att ett bra investeringsklimat utvecklas. Eftersom branschen som helhet i dag generellt sett uppvisar goda finansiella resultat främst beroende på den vertikala integrationen och diversifieringen av verksamheten kvarstår faktum att raffineringssektorn inom gemenskapen under de senaste åren har haft en mycket och svag regleringsåtgärder. lönsamhet på grund av marknadsförhållanden På kort sikt leder situationen sannolikt till en omstruktureringsprocess i form av nedläggningar eller försäljning av raffineringskapacitet. Det är emellertid inte möjligt att förutse var och när, eller ens hur mycket kapacitet det kommer att gälla på grund av det stora antalet faktorer inom gemenskapen som påverkar utvecklingen. I den utsträckning rationaliseringarna sker inom sektorn måste man inse att på samma sätt som på 1980-talet måste raffinaderi industrin bära sitt ansvar för beslut om kapacitetsnedskärningar. Dessa beslut bör fattas på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt och fylla konkurrensbestämmelserna i fördraget. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka situationen och föra diskussioner med branschen och medlemsstaterna. Det är i gemenskapens intresse på lång sikt att ha en stark och teknologiskt välutvecklad raffineringsindustri. Den bidrar till försörjningstryggheten, förbättrar konkurrenskraften både generellt och för själva sektorn, den petrokemiska sektorn och särskilt de nära anslutna industrierna såsom underhåll och underleverantörer och är förstås viktig för sysselsättningen inom gemenskapen. Man måste också komma ihåg att det finns ett ökat intresse för investeringar i regioner utanför gemenskapen där nya marknader växer och förstärks. 36 Miljöpolitiken och den lagstiftning som behövs för att man skall kunna uppnå de avsedda förbättringarna av luftkvaliteten kommer fortsättningsvis att i hög grad påverka sektorn, särskilt på grund av det stora antal investeringar som krävs. Eftersom miljöaspekten är så viktig kommer den att fortsättningsvis påverka verksamheten både inom raffinering och försäljning. Åtgärderna bör vara sammanhängande ram och prioritera kostnadseffektivt tänkande. inom en enhetlig och förutsägbar 37 38 Kommissionen konstaterar att även om medlemsstaterna i allmänhet har höjt avgifterna för indirekta skatter har det inte förekommit någon nämnvärd tillnärmning av avgifterna. Kommissionen har omfattande samrådsprocess innan den beslutar om och i så fall vilka åtgärder som måste vidtas för att förbättra den inre marknadens funktion. Dessutom rekommenderar kommissionen ytterligare undersökningar om eventuella förbättringar inom teknisk normalisering av produkter. startat en Kommissionen kommer att göra regelbundna analyser av oljeindustrin, inom gemenskapen raffinaderiindustrin och den anslutna försäljningssektorn inbegripet bättre och utnyttjandegrad, att inse deras betydelse för utformningen av energipolitiken och en framgångsrik tillämpning av grönboken om energipolitik. raffinaderiernas kapacitetssituation förståelse för 10 BILAGA A Allmänt ekonomiskt sammanhang Det starka uppsvinget i gemenskapens ekonomi år 1994 följdes av en tydligt avtagande tillväxt år 1995. Siffrorna för produktionstillväxten som under vissa perioder år 1994 nådde upp till 4 % kommer troligtvis att ligga på i snitt 2,5 % under hela 1995. Utsikterna för 1996 är nu mindre gynnsamma än vad man tidigare antog och nu ser det ut som om tillväxten inte kommer att överstiga 2 %. Men de huvudsakliga krafterna som påverkar den europeiska ekonomins tillväxtutsikter är gynnsamma för ett nytt uppsving under året och även om hela årets medeltal troligtvis kommer att ligga under 1995 års nivå, skulle den underliggande trenden trots det vara positiv. De viktigaste faktorerna som påverkar utvecklingen mot en positiv tillväxt är följande: Världsekonomin utanför gemenskapen utvecklas i sund takt. Grunderna för gemenskapens ekonomi i form av låg inflation, måttliga lönekrav och sund lönsamhet på investeringar är gynnsamma. Mindre sträng penningpolitik. Utanför gemenskapen har ekonomin expanderat starkt sedan 1992. Världshandeln har upplevt en förnyad dynamik då de nya marknaderna som växt upp i Asien och Central- och Östeuropa snabbt integrerats i världsekonomin och de positiva följderna som Uruguayrundan inom Gatt-samarbetet medfört för världsekonomin börjar bli kännbara. Den snabba tillväxten på exportmarknaden verkar ha avtagit, men framtidsutsikterna för den yttre omgivningen är fortfarande relativt gynnsamma. 11 BILAGA B Tillförseln av råolja B 1 Globala energireserver Efter oljekriserna 1973 och 1980 har omställningar på lång sikt gjorts och en ny jämvikt mellan efterfrågan och tillgång till energi har utvecklats. Som en följd av detta anses de globala energireserverna nu vara tillfredsställande och de kommer knappast att utgöra någon risk på medellång sikt. De dokumenterade oljereserverna räcker i ca 43 år (tabell B 1). Detta är med säkerhet det lägsta förhållandet mellan resurser och produktion (dokumenterade reserver jämfört med nuvarande produktionsmängd) för fossila bränslen, även om essä oljereserver mätt i energi motsvarar gasreserverna (ca 135 miljarder toe). Nya fyndigheter och bättre utvinning från befintliga fält har emellertid räckt till för att tillfredsställa konsumtionen eller ge överskott i många år - de okumenterade reserverna har tredubblats sedan mitten av 1960-talet. Ur geolitisk synpukt är det ytterst viktigt att observera att 65 % av reserverna inns i Mellanöstern, 11 % i Venezuela och Mexico och 6 i Oberoende staters samvälde (tabell B 2). De kända reserverna av fasta bränslen i världen räcker (med nuvarande produktionsnivå) i mer än 200 år. De kända gasreserverna räcker i ca 65 år. På senaste tid har gasreserverna ökat betydligt i takt med den ökade efterfrågan på detta bränsle. 70 % av världens gasreserver är belägna i Oberoende staters samvälde eller Mellanöstern och en stor del därav befinner sig på ett avstånd som möjliggör tillförsel till Väst- och Centraleuropa på ekonomiskt lönsamma villkor. Det råder osäkerhet om vad en ändring av efterfrågan på olja i världen kan leda till. Efterfrågan på olja kommer att öka starkt, särskilt i Kina, Indien och andra länder med snabb utveckling i Fjärran Östern. Även om det är osannolikt att det uppstår brist på olja på medellång sikt, kan konkurrensen från de växande ekonomiernas sida alltså öka, speciellt med tanke på att både USA och Europa i allt högre grad blir beroende av importerad energi. B 2 Global oljetillförsel Sedan mitten av 1980-talet har OPEC återvunnit en viss del av produktionen som de förlorade som en följd av prischockerna på 1970-talet till länder som inte hör till OPEC. Men under de senaste åren har OPEC, som en följd av teknologiska framgångar och kostnadseffektivare oljeutvinning och produktion, framför allt inom Nordsjöregionen, erövrat en mindre andel än väntat av den ökade efterfrågan på olja (tabell B 3 och B 4). Efterfrågan på olja förutses fortsätta att öka och den globala jämvikten mellan tillgång och efterfrågan kommer successivt att skärpas. Samtidigt som man höjer kraven på råolja som inte kommer från OPEC-länderna, kommer utbudet från OPEC-länderna högst sannolikt att öka, särskilt från de länder som har stora reserver i Mellanöstern och Venezuela. Det finns redan ca 2 - 3 miljoner fat/dag 12 reservproduktionskapacitet, främst i Gulfen, och då har den potentiella produktion i Irak på ca 2 miljoner fat/dag inte beaktats i siffrorna. Mellan åren 1985 och 1994 var det genomsnittliga världspriset på olja (enligt Brent i gällande penningvärde) ca 20 USD/fat jämfört med närmare 40 USD/fat mellan 1975 och 1985. Under de senaste tre åren har priset i genomsnitt varit närmare 17 USD/fat (tabell B 5). I scenariot "Conventional wisdom" antas det att oljepriserna reellt sett kan stiga, visserligen endast i ringa grad, under de följande tio till femton åren. Även mot denna bakgrund av stramare jämvikt mellan tillgång och efterfrågan, förväntas priserna på råolja stiga endast i viss mån av flera orsaker: (i) Sänkta kostnader för exploatering och produktion tack vare nya teknologier Många av de större produktionsområden utanför OPEC är mogna verksamheter med reserver som närmar sig uttömning. Oljan i de 48 nedre staterna i USA (dvs. med undantag av Alaska) har utnyttjats grundligare och i längre tid än i nästan någon annan del av världen. T o m. oljan i Alaska, även om den upptäcktes rätt nyligen, går mot en framtid med sjunkande produktionssiffror. De sänkta oljepriserna på 1980-talet bidrog till denna trend genom att göra en del av oljan som kommer från andra än OPEC-länder olönsam. Men många mogna områden utanför OPEC har återupplivats, eller har åtminstone inte avtagit i den grad som väntats. Oljeindustrins tekniska svar på utmaningen att utvinna olja mera kostnadseffektivt till lägre oljepriser har överträffat förväntningarna. för att Kostnaderna för att hitta och utvinna olja har sjunkit betydligt. Även om arbetskraften minskats förbättra produktiviteten, har den teknologiska utvecklingen spelat en viktigare roll. Utvinningsteknikerna har blivit effektivare och förbättringar i borrningsteknologin har i betydande grad förbättrat oljefältens produktionskapacitet. Små oljefält i Nordsjön som tidigare var olönsamma kan nu utvinnas med hjälp av specialiserade produktionsfartyg. Horisontell borrning har blivit en allmänt använd teknik på endast några få år och är en metod som i avgörande grad förbättrar produktionsförmågan på oljefälten. Samtidigt har många regeringar förbättrat sina finanspolitiska system för att stimulera utvinning och produktion av olja. Uppskattningarna om kostnadsreduceringarna varierar, men det är möjligt att kostnaderna för att hitta olja har halverats under de senaste tio åren. Då en teknologi utvecklats kan den inte bli ogjord. Och teknologin stannar inte upp äveri om en framtida utveckling inte passar ihop med det nära förflutna, tjänar ytterligare utveckling till att dämpa framtida prishöjningar. (ii) En ökning av de globala resurserna Utökade reserver har ersatt olja åtminstone lika snabbt som den konsumeras. Men stora delar av världen har inte ännu utsatts för exploatering eller har inte ens blivit undersökta. Potentiella nya oljeområden inkluderar de västra delarna av Shetlandsöarna, Barents hav, 13 Alaskas nationella naturreservat, södra Atlanten och sydöstra Asien. Även om det naturligtvis inte är fråga om outtömliga källor, förefaller det som om reservbasen för olja inte skulle sina inom en överskådlig framtid. Det bör emellertid påpekas att de globala reserverna antagligen fortfarande kommer att innehas av de traditionella oljeproducenterna i OPEC-länderna. (iii) OPEC:s förändrade inflytande OPEC inser att priserna bör hållas på en rimlig nivå, men också att stabila priser på lång sikt ligger i deras eget intresse. Historien lär oss att prischocker endast stryper efterfrågan på olja. Mot bakgrund av dessa erfarenheter kommer OPEC-länderna i framtiden troligtvis att vara mera marknadsinriktade vad gäller priser och tillgång och tillåta att priserna styrs av tillgång och efterfrågan. (iv) Återintegration av världens oljeindustri ländernas ökade deltagande i De producerande inom gemenskapen har under de oljebranschens förädlingsindustrier senaste åren lett till att dessa länder öppnat bassektorn för bolag från konsumentländerna. Denna återintegrationsprocess kommer troligtvis att fortsätta och utvidgas i hela världen och kommer att bidra till att stabilisera oljemarknaden i världen. i verksamheten (v) Oljemarknaden blir allt mer avancerad Verksamheten på oljemarknaden har blivit allt mer avancerad. Den har blivit allt öppnare tack vare utvecklingen inom informationsteknologin och de underliggande trenderna som styr marknaden kan i dag förstås mycket bättre än tidigare. Det innebär inte att instabilitet inte kan förekomma - sist och slutligen är ju instabilitet den faktor som gör att marknaderna förtjänar pengar. Men det är inte längre lika sannolikt som tidigare att en lång oljepriskris skulle inträffa framkallad av en bristande öppenhet på marknaden från de drivande krafternas sida. (vi) Regeringarnas nödsituationer ingripande för att underlätta energitillförsel vid Nuförtiden finns det effektiva medel såsom Internationella energi agenturen (IEA) på global nivå och EU på regional nivå som kan befatta sig med eventuella avbrott i tillförseln. Gulfkriget var en god påminnelse för världen att dessa åtgärder finns och kan användas. Både IEA och EU anstränger sig för att dessa åtgärder skall hållas i linje med de förändrade förhållandena på marknaden. (VH) Alternativ till olja 14 Det är värt att överväga vilka alternativ det finns till oljan. Under de senaste tjugo åren har olja effektivt ersatts med andra källor inom en stor del av ånggenereringssektorn (särskilt för framställning av elenergi) i industriländerna, först med kol, sedan med kärnenergi. Nu står naturgasen i tur. Under de följande tio till femton åren kan efterfrågan på naturgas i Europa öka med 40 %, varav hälften av ökningen gäller kraftverkssektorn. Även om olja fortfarande kommer att behålla sin ställning som nästan monopol inom transportsektorn måste den kämpa om en krympande andel på en statisk marknad, vilket inte är en omgivning för prishöjningar. På lång sikt kommer förnybara energikällor såsom solenergi, vindenergi, biomassa, biobränslen och jordvärme som ger upphov till endast små mängder eller inga föroreningar alls att utgöra den huvudsakliga, varaktiga energikällan och som det nämndes i grönboken för en energipolitik skall kommissionen lägga fram en strategi för den framtida utvecklingen i form av ett meddelande. B 3 Europeiska unionens tillförsel av råolja B 3. 1 Reserver Europa har betydande kolreserver även om dessa utnyttjas i allt mindre grad. Även om olje- och gasreserverna är måttliga jämfört med världens reserver torde de fortfarande utgöra en betydande inhemsk energikälla. De totala dokumenterade oljereserverna i Västeuropa utgör mindre än hälften av gasreservcrna (2,2 miljarder ton jämfört med 4,9 miljarder toe gas). Största delen av dessa reserver är belägna under Nordsjön. Gemenskapens oljereserver uppgår till 0,9 miljarder ton, medan nästan alla övriga europeiska reserver hör till Norge. I Europa är förhållandet mellan reserver och produktion (R/P) endast 8 år även om reserverna ersätts nästan lika snabbt som de används. Med beaktande av sannolika reserver är den verkliga tidsrymden betydligt längre. B 3. 2 Produktion Energiproduktionen inom gemenskapen torde nå sin höjdpunkt omkring år 2000 varefter de flesta primära bränslena med undantag av de förnybara energierna torde avta något. Fram till år 2005 är det osannolikt att energiproduktionen skulle ha sjunkit under 1992 års nivå. Gemenskapens oljeproduktion i Nordsjön nådde sin höjdpunkt i mitten av 1980- talet och avtog snabbt under de närmast följande åren. Men produktionen har i själva verket ökat sedan 1991 då de tekniska framsteg som gjorts inom utvinning och produktion samt gynnsammare skattebestämmelser har gjort nya, mindre oljefält lönsamma och förbättrat lönsamheten på de tidigare fälten. Av denna orsak kommer nedgången antagligen inte att sätta in på nytt förrän i slutet av 1990-talet. B 3. 3 Importberoendet 15 Europa har haft ett underskott av energi i många år trots en omfattande inhemsk kolindustri med långa anor och under de senaste åren även förekomst av i nordvästa Europa och en ansenlig betydande olje- och gasreserver inom gemenskapen och kärnenergi industri. Stigande efterfrågan på energi sjunkande produktion av inhemsk primär energi kommer att leda till ett ökat beroende av import från tredje land, främst Mellanöstern och OSS. Gemenskapens beroende av energiimport (dvs. energiimport i procent av den inhemska bruttoenergikonsumtionen) är för nuvarande ungefär 48 %. Även om det är endast något mera än år 2000 är det möjligt att beroendet kan uppgå till 55 % år 2005 och att det därefter kommer att stiga kontinuerligt. Den största förändringen i beroendet av import sker inom produktionen av kol då den inhemska produktionen avtar. Import till gemenskapen har stigit från 29 % av konsumtionen år 1990 till ungefär 44 % i dagens läge och torde uppgå till 50 % år 2005. Beroendet av gas är ca 40 % och den förväntade stora ökningen av efterfrågan under de följande tio åren väntas höja siffran till mer än 55 % före mitten av följande århundrade. Gemenskapens beroende av import av olja är redan högt (tabell B 6). Importen stod för närmare 80 % av konsumtionen år 1990, även om gemenskapens kraftiga produktion på Nordsjön har minskat siffran något. Om Norge tas med i beräkningen sjunker siffran till 60 %. Då nedgången av gemenskapens produktion av råolja på lång sikt kan väntas börja ungefär år 2005 och med tanke på den förmodade fortsatta blygsamma ökningen av efterfrågan på oljeprodukter torde gemenskapens beroende av import öka till 83 % kring år 2005. B 3. 4 Råoljans kvalitet Till relativt nyligen, ungefär år 1993, blev kvaliteten på råolja (dvs. helhetsblandningen av råolja) som framställdes i de europeiska raffinaderierna gradvis tyngre. Produktionen av inhemska råoljor som ofta är av relativt hög kvalitet sjönk, medan importen av tyngre råoljor ökade. Detta ökade trycket på att framställa produkter av hög kvalitet för transportsektorn och ledde till betydande investeringar i nya anläggningar för konvertering av tunga oljor till lättare. Men sedan 1993 har gemenskapens genomsnittliga oljekvalitet ändrats betydligt på grund av nedan nämnda faktorer. (Tabell B 7 illustrerar trenderna för råoljans genomsnittliga vikt före och efter 1993. ) Under de två senaste åren har oljeproduktionen i Nordsjön återupplivats. Som en följd av detta har den totala importen till Europa sjunkit något. Nettoimporten av råolja till de 12 gemenskapsländerna var år 1994 27 miljoner ton, dvs. 6,5 %, lägre än 1992. Även kvaliteten på råoljan har förändrats. Råoljor från OPEC är ofta tyngre, men förutom att deras andel av världens oljetillförsel minskat något under de senaste åren har även kvaliteten blivit något bättre. Detta är en följd av Saudiarabiens 16 speciella strategi att så långt som möjligt maximera exporten av lättare oljor av högre värde i stället för medeltunga och tunga oljor för att kompensera den väsentliga inkomstminskningen till följd av prisraset 1986. Det inkluderar Saudiarabiens utveckling av nyupptäckta oljefält med mycket lätta råoljor. Slutligen har den globala tillgången på kondensat och naturgasvätskor (NGL) ökat i några års tid. Då de blandats med råolja eller importerats direkt som halvfabrikat har de bidragit till att den globala oljetillförseln blivit lättare. Att råoljan, som det ovan nämndes, oväntat blivit lättare är en av huvudorsakerna till de europeiska raffinaderiernas nuvarande dåliga lönsamhet. Det är svårt att förutse i vilken riktning kvaliteten på råolja som förädlas vid raffinaderierna inom gemenskapen kommer att utvecklas. På mycket lång sikt kommer de enorma reserverna av mellantung och tung råolja från Mellanöstern att täcka en stigande andel av gemenskapens efterfrågan då de inhemska reserverna är uttömda. På kortare sikt kan tillgången mycket väl vara av högre kvalitet än vad som tidigare väntats. B 3. 5 Försörjningstrvgghet För tillfallet finns det allmänt sett knappast skäl till oro varken vad gäller den nuvarande eller den kommande försörjningstryggheten av olja. Förhållandena har förändrats markant sedan krisen för ca tjugo år sedan då försörjningen av både råolja och produkter var mycket mindre diversifierad än vad den är i dag (tabell B 1/2/3/4/5/6). Dessutom finns det potential för större tillförsel än efterfrågan på olja för några till hur stabil år framåt. Trots det borde de underliggande orsakerna råoljeförsörjningen är övervakas kontinuerligt. Som redan tidigare konstaterats är mer än tre fjärdedelar av världens oljereserver belägna i politiskt eller ekonomiskt sett potentiellt instabila områden. Dessa områden kommer att vara gemenskapens dominerande energikälla i framtiden. Av denna orsak har gemenskapen behov av att oavbrutet gynna goda relationer mellan producenter och konsumenter genom dialog och sammanföring av intressen via investeringar och operativa arrangemang. Det börjar finnas möjligheter till investeringar inom basindustrin för bolag från gemenskapen i de producerande länderna och bolag från de producerande länderna fortsätter med sina aktiviteter Sådan verksamhet befäster de båda inom gemenskapens förädlingssektor. parternas gemensamma intressen i en framgångsrik oljesektor. Exempel på denna process är följande: * Utveckling av samarbete inom energisektorn mellan Gulfländernas samarbetsråd och EU så som den förverkligats i den vertikala integrationen av både Gulfländernas samarbetsråd och industrierna inom gemenskapen genom Gulfländernas investeringar i gemenskapens förädlingsindustri medan gemenskapens industrier investerar i basindustrin i Gulfländerna. 17 * * * Kommissionen deltog i finansieringen av den Fjärde internationella konferensen om energi i Puerto la Cruz i Venezuela den 25 - 27 september 1995. Kommissionen deltog i Barcelonakonventionen 27 - 28 november 1995 om samarbete mellan Medelhavsländerna. skapa Upprättandet av Europeiska energi stadgan med förutsättningar för företag från gemenskapen att med förtroende investera i exploatering av kolväteresurser i OSS och länderna i Central- och Östeuropa. syfte att Det är skäl att fästa vikt vid hur denna dialog skall kunna underlättas och därför bör gemenskapen som världens största oljeimportör stödja och befrämja den politiska dialogen mellan producenter och konsumenter som fick fart vid Pariskonferensen i juli 1991 mellan Frankrike och Venezuela. Efter det att man försökt förstärka försörjningssäkerheten med lämpliga politiska arrangemang som beskrivits ovan finns det ett fortsatt behov av att säkerställa befintligheten av ändamålsenliga system för krishantering genom att uppehålla obligatoriska bränslelager och annan I detta sammanhang är vida kretsar nöjda med hur Internationella Energi agenturens och gemenskapens system kompletterar varandra och de båda institutionernas fortsatta strävan att bibehålla de nödvändiga systemen i linje med förändringar på oljemarknaden och speciellt då det gäller gemenskapen, att anpassa den befintliga krislagstiftningen till den inre marknaden. samordnande verksamhet. En annan fråga i anslutning till försörjningstryggheten är den allmänna frågan om logistik för tillförseln av råolja. Gemenskapen måste beakta kontinuiteten av tillförseln av råolja på lång sikt och uppmärksamt följa med nya möjligheter att säkra tillgången till energiresurser tack vare nya produktionskällor av råolja och förändringar i det politiska läget. Exempel på detta är de nya rörnätverk som utvecklas eller diskuteras för ny produktion i OSS, närmast från Kaspiska havet och ADRIA-rörledningen från Kroatien som öppnats på nytt samt de möjligheter som dykt upp vad gäller export av olja från Ryssland inom ramen för stöd för transeuropeiska nät enligt fördraget. 18 BILAGA C Efterfrågan och utbud på oljeprodukter C. 1 Det globala sammanhanget Världens energikonsumtion mer än fördubblades under de senaste tre årtiondena och uppgick till 8,4 miljarder toe år 1990. Mellan 1974, året efter den första stora oljeprischocken, och 1992 var den årliga tillväxten nästan 2 %. Tillväxten har under senaste tid minskat på grund av avtagande konsumtion i de före detta kommunistiska staterna, men då dessa ekonomier återhämtar sig kommer den underliggande trenden åter att gälla och efterfrågan på energi kan igen väntas öka. Enligt Internationella Energi agenturen s uppskattningar torde efterfrågan på energi öka minst ca 2 % varje år under de följande 10 till 15 åren. Vad gäller fördelningen av bruttoprimärenergikonsumtionen inom de 15 gemenskapsländerna som 1995 uppgick till 1 369 miljarder toe, dominerar olja med 574 miljarder ton per år, vilket motsvarar en andel av 43 % och gas kommer något efter på andra plats med 277 miljarder toe (20 %). Fram till år 2005 stiger oljekonsumtionen till 606 miljarder ton per år och dess andel sjunker till 39 % i princip till förmån för gas och förnybara energiformer (läget per år för respektive energiform framgår ur tabellerna Cl och C. 2). Enligt Internationella Energi agenturen torde OEC D-ländernas totala oljetillväxt mellan 1992 och 2010 ligga vid ca 1 % årligen. Utanför OECD, då det beräknas räcka några år för energitillväxten i OSS och länderna i Central- och Östeuropa att återhämta sig (men förutses trots det öka i medeltal 0,6 % per år mellan 1992 och 2010), kommer utvecklingsländerna att uppnå tillväxtsiffror på t o m. ca 4 %. Kvantitativt sett är OECD-1 ändernas förutsagda tillväxt på 1 % betydligt större än utvecklingsländernas 4 %. Särskilt de stigande länderna i Stilla havet med Kina och "tigerekonomierna" i Sydkorea, Taiwan och länderna i Sammanslutningen av sydostasiatiska stater (ASEAN) följt av Latinamerika är de som främst bidrar till tillväxten. Inom OECD kommer oljan fortsättningsvis att vara koncentrerad till den expanderande transportsektorn, vilket utjämnar den sjunkande efterfrågan inom andra sektorer. I utvecklingsländerna kommer efterfrågan att växa inom alla sektorer på grund av den spirande efterfrågan på energi i allmänhet och bristen på lämpliga alternativ till olja i många delar av världen. Den största tillväxten kommer att ske inom transportsektorn. Även om efterfrågan på olja i världen fortsättningsvis kommer att öka, kommer den att köras om av de andra viktiga primära energikällorna, särskilt av gas. Även om oljans andel minskar kommer den att kvarstå som världens viktigaste energikälla. 19 C 2 Efterfrågan på oljeprodukter inom EG C. 2. 1 Statistik över efterfrågan på oljeprodukter inom EG Den totala efterfrågan under de senaste åren har utjämnats och en relativt anspråkslös tillväxt (ca 0,5 % per år) som väntas under de följande tio åren (tabell C. 3) återger den väntade utvecklingen i de 15 gemenskapsländerna, inklusive fördelningen av oljetyper under perioden 1990 - 2005. Utsikterna från 1995 framåt baserar sig på kommissionens senaste utgångsuppgifter). i efterfrågan på olja Efterfrågan på olja i Västeuropa har stadigt gått i riktning mot lättare oljefraktioner under de senaste tjugo åren och den tydligaste tillväxten har noterats i medel destill at följt av bensin och andra produkter. (Tabell C. 4 visar denna utveckling uttryckt i procent. Tabell C. 5 visar närmare hur lättare fat främst har utvecklats mot medel destill at sedan 1990 och visar även hur detta torde fortsätta i ytterligare tio år, visserligen i avtagande hastighet efter år 2000). År 1994 var efterfrågan på olja i gemenskapens 12 medlemsstater 494 miljarder ton icke inbegripet ca 35 miljarder ton bränsle för fartygsbunkrar. På dessa nivåer står olja för ca 43 % av EG:s totala energikonsumtion. Bensin (dvs. bränsle för flygplan och motorer plus den petrokemiska industrins lätta halvfabrikat) stod för 27 % av EG:s totala efterfrågan på olja, medel destill at (flyg- och eldningsfotogen, tunn eldningsolja och dieselbrännolja inbegripet bränsle för fartygsbunkrar) för 44 % och bränsleprodukter för fartygsbunkrar) för 18 % och övriga produkter (raffineringsgas, gasol, lösningsmedel, petroleumkoks, smörjoljor, bitumen och växer) för 11 %. industri och kraftverk (bränsle för samt Det är beaktansvärt att de lätta produkternas andel ökat stadigt efter oljekrisen på 1970-talet vilket lett till att efterfrågan på tunga bränsleoljor avtagit på grund av konkurrens från andra energikällor medan efterfrågan på bensin, fotogen och diesel för transporter har ökat. På senaste tid har efterfrågan på diesel oväntat fortsatt att öka stadigt på bensinets bekostnad. C. 2. 2 Framtidsutsikter för efterfrågan inom EG Enligt kommissionens prognoser torde den totala efterfrågan på energi inom Europeiska unionen öka sakta men säkert under de följande tio åren med ca 1 % per år Som en följd av "gasrusningen" främst inom kraftverkssektorn torde naturgas vara det bränsle som ökar snabbast - efterfrågan kan stiga med mer än 3 % per år. Även kärnenergi och förnybara energier ökar medan kol avtar. Olja torde öka endast något, dvs. ca 0,5 % per år. Även om det är möjligt att rådets direktiv 75/405/EEG om begränsning av användningen av petroleumprodukter i kraftverk upphör att gälla antas efterfrågan på olja för detta ändamål minska. Emellertid förväntas en viss tillväxt inom sektorerna för slutlig efterfrågan, främst bränsle för transporter. Oljan kommer att 20 bibehålla sin ställning som den största primära energikällan inom gemenskapen. År 2005 torde den fortfarande stå för 40 % av den totala energiförbrukningen. Tillväxten av efterfrågan på olja kommer att koncentreras till transporter som inte kan ersättas och för annat ändamål än som energikälla. Regionalt sett sker största delen av ökningen i Sydeuropa där det finns mera utrymme för en ökning av användning av olja som följd av en starkare ekonomisk tillväxt. Konkurrensen med gas kommer att vara en viktig faktor, särskilt där tjock eldningsolja ersätts i kraftverk (i Italien) och där gas introduceras som en ny energiform (Grekland, Portugal, Spanien och delar av Skandinavien). Totalt sett väntas efterfrågan av olja i stigande grad gälla lättare oljefraktioner. På samma sätt som trenden i hela världen, även om inte i samma grad som i utvecklingsländerna, väntas tillväxten gälla främst medeltunga produkter. Produkterna i fråga är fotogen för flygplan och särskilt diesel för transporter och bränsle för rumsuppvärmning. Efterfrågan på bensin kan öka något, särskilt i Sydeuropa, men den fortsatta utveckling mot allt mer personbilar drivna med dieselbränsle väntas skära ned tillväxten om inte ändringar i beskattningen på energibasis utjämnar de två bränsleformerna. Detta skulle emellertid inte helt vända på trenden då diesel fortfarande har fördelar i form av effektivare bruk. De nuvarande problemen med parti kel utsläpp från fordon som bedrivs med diesel torde vara möjliga att lösa tekniskt. Efterfrågan på resttyper torde minska då olja stöter på miljöbestämmelser och tävlan från naturgas. Trots det används en icke obetydlig del av tjocka oljor för ändamål då man inte direkt kan använda ersättande ämnen. Tjock brännolja för petroleumkoks. Dessa fartygsbunkrar, användningsområden står för ca 40 % av återstoder i Europa och ökar troligtvis i takt med ekonomins utveckling. smörjoljor bitumen, och C. 3 Tillgången till oljeprodukter inom EG Tillgången på oljeprodukter i de 12 medlemsstaterna år 1994 var följande: Efterfrågan på produkter inom de 12 medlemsländerna på 494 miljarder ton och export till länder utanför gemenskapen (inbegripet bunkrar) 110 miljarder ton tillfredsställdes av 517 miljarder ton bearbetade produkter, netto, import från länder utanför de 12 medlemsländerna på 76 miljarder ton och de 12 medlemsländernas lager och andra förändringar på 122 miljarder ton. EU:s egna raffinaderiindustri står för den överlägset största delen (86 %) av den totala tillgången på produkter. Medan den totala nettoimporten av oljeprodukter är så gott som noll (tabell C. 6) består den av en betydande nettoexport av bensin (15 miljarder ton per år) som har ökat kraftigt under de senaste åren, balanserade främst av nettoimport av eldningsoljor och nafta (tabeller C 7/8/9). De importerade produkternas källor är mycket olika (tabell B. 2). 21 BILAGA D Miljön D. 1 Det politiska och ekonomiska sammanhanget Skydd av miljön är ett av gemenskapens politiskt och ekonomiskt viktiga mål. I kapitel XVI i Romfördraget fastställs den miljöpolitik som kommissionen måste stödja. luftkvaliteten. I hela gemenskapen oroar man sig för miljön, särskilt för Medborgarna kräver förbättringar och konkreta planer har faktiskt framlagts i Ramkonventionen om klimatförändringar. Gemenskapen som helhet kommer att dra nytta av förbättrad luftkvalitet. Särskilt inom energisektorn kommer miljöskyddet att fa långtgående effekter och måste betraktas som en av oljeindustrins nyckelfrågor som påverkar både raffinaderi- och försäljningssektorn. D. 2 Nuvarande och föreslagna åtgärder Effekten av både nuvarande och föreslagna åtgärder beror på användningen av själva raffinaderiprocessen, nya striktare produktspecifikationer och instrument för begränsning av utsläpp i distributionssystemet. Gemenskapens nuvarande direktiv om förorenande ämnen i olika oljeprodukter har givit upphov till striktare specifikationer för svavel-, bensen- och blynivåer enligt tabellerna (D 1/2/3). Dessutom finns det nu ett direktiv som antagits av rådet 1994 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska ämnen (VOC) vid lagring av bensin och vid distribution av bensin från depåer till bensinstationer (det sk. "Första etappen" direktivet - 94/63/EG). Direktivet är ett första steg i genomförandet av en strategi för en allmän minskning av VOC-utsläpp i gemenskapen. Det gäller drift, anläggningar, fordon och fartyg som används vid lagring, lastning och transport av bensin från en depå till en annan eller från depåer till bensinstationer. Programmet om bil- och oljeindustrin och eventuella kommande åtgärder framgår ur avsnitt D. 4. 2 nedan. D. 3 Konsekvenser för förädlingsekonomierna och beslutsfattandet Nuvarande åtgärder och förslag ger redan nu upphov till stora kostnader för industrin som befarar att den inte kan överföra kostnaderna på oljeprodukternas priser. Förädlingssektorn måste göra betydande investeringar, inbegripet de utgifter som redan gjorts hittills, för att uppfylla gemenskapens befintliga och potentiella 22 åtgärder för miljöskydd. Ur tabell D. 5 framgår industrins och andra källors uppskattningar om de investeringar som behövs. Kapaciteten för avlägsnande av svavel i medel destill at som redan har installerats som resultat av dessa åtgärder fram till 1994 är betydande, dvs. 155 miljarder ton per år (i tabell D. 6 anges siffrorna per land) jämfört med den totala efterfrågan på medeldestillat på 225 miljarder ton. Ytterligare en ekonomisk faktor är de obligatoriska saneringskostnader som tillfaller raffinaderier som lägger ned anläggningar, vilket påverkar beslut om nedläggning då nedläggningskostnaderna är enorma. Enligt principen om att förorenaren betalar skall den som lägger ned raffinaderier, depåer, bensinstationer och andra anläggningar sanera området enligt godkända normer. Det kan röra sig om oerhörda kostnader som för ett medelstort raffinaderi i ett typiskt fall kan uppgå till ca 60 - 80 miljoner ecu och för en bensinstation till ca 200 000 ecu. D 4 Miljöskyddets framtidsutsikter D. 4. 1 Eventuella framtida åtgärder Det är uppenbart en komplex fråga att bedöma alla tekniska och icke-tekniska miljöalternativ som kunde utnyttjas inom raffinaderi sektorn då man samtidigt beaktar de ekonomiska aspekterna, dvs. kostnadseffektivitet och konsekvenser för konkurrenskraften samt geografiska aspekter. Emellertid har det under de senaste åren utvecklats en ny strategi för att formulera och välja miljöåtgärder för oljesektorn. Målet är nu att uppnå de nya målen för luftkvalitet för 1999/2005 för utsläpp från föroreningar såsom NOx, S02, CO, partiklar, bly, ozon, bensen, kolväten, kadmium, arsenik, nickel och kvicksilver. Vad gäller den andra etappen för minskning av de tillåtna VOC-utsläppen har tjänster övervägt hur detta kunde uppnås på det mest kommissionens kostnadseffektiva sätt, antingen genom tekniska ändringar på bensinstationerna (de s. k. Andra etappens åtgärder som vissa medlemsstater redan har fattat beslut om) eller genom att installera stora behållare för kol i bilarna. D. 4. 2 Programmet om europeiska olje- och bilindustrin oljeindustri gemenskapens Ytterligare miljöskyddsåtgärder planeras. Ett viktigt initiativ av kommissionen i samarbete med och motortillverkningsindustri (ACEA) inleddes i juli 1993 med syftet att förbättra luftkvaliteten. Initiativet är en del av kommissionens nya strategi för utsläpp från motorfordon som baserar sig på mångfasetterade, sammanhängande åtgärder för minskning av föroreningar före år 2000. Initiativet kallas programmet för europeiska olje- och bilindustrin och strategin följer kommissionens femte som särskilt betonar analyser av Gemenskapsinitiativ på miljöområdet kostnadseffektivitet. (EUROPIA) 23 Avsikten med programmet är att finna de nya åtgärder som är nödvändiga för att uppnå rationella luftkvalitetsmål genom reducering av utsläppen på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. De åtgärder som EAOP utarbetat kommer att utgöra grunden för följande steg i den nya lagstiftningen om både utsläpp och bränslekvaliteter i Europa. Programmet har också identifierat förbättrade system för kontroll och underhåll och ett antal icke-tekniska åtgärder (t. ex. vägavgifter, begränsning av trafik inom vissa områden och system för skrotning av motorfordon) som är viktiga led i de nationella politiska linjer som överensstämmer med de framtida målen för luftkvaliteten. Men de flesta icke-tekniska åtgärderna är till sin natur sådana att de snarare lämpar sig för reglering på nationell/lokal nivå än på EU-nivå. I dagens läge har fyra delar av programmet avslutats, nämligen: (i) det Europeiska programmet för utsläpps-, bränsle- och motorteknologi (EPEFE), (ii) undersökningen av luftkvaliteten i sju europeiska städer, (iii) kontroll av kvaliteten på det bränsle som finns på marknaden, och (iv) en kostnadseffektivitetsanalys av de tekniska och icke-tekniska åtgärder som föreslagits för att uppnå luftkvalitetsnormerna. Det främsta syftet med EPEFE-forskningsprogrammet har varit att utreda förhållandet mellan motorteknik, bränslekvalitet och utsläpp. Resultatet av programmet har utnyttjats för värdering av vilka minskningar av utsläppen som kan uppnås genom ändringar i bränslekvaliteten. Detta ypperliga exempel på samarbete mellan kommissionen och olje- och motortillverkningsindustrierna torde inom en snar framtid leda till upprättandet av ett antal specifikationer om egenskaper i motorbränslen som skall träda i kraft år 2000. De kommer att leda till betydande sänkningar av utsläppsnivåerna för föroreningar som uppstår vid framställning och användning av motorbränslen. Förutom att de nya specifikationerna uppfyller miljökraven är de också förenliga med behovet att begränsa kostnaderna för åtgärderna till en överkomlig nivå och med andra sociala och ekonomiska behov inom gemenskapen. D. 4. 3 Industrins förslag till kostnads-nytto-strategi för kommissionens åtgärder och mera Oljeindustrin föreslår att den kostnads-nytto-strategi som antagits av programmet för europeiska olje- och bilindustrin skall användas som grund för en mycket grundligare energikonsekvensbedömning) med avseende på de förslag från kommissionen som kan ha direkta eller indirekta återverkningar på energisektorn. Förslaget skulle beakta alla konsekvenser för energi och närslutna verksamhetsområden i bedömningen av kostnadsförslagen för förslag till åtgärder inom gemenskapen, även de som berör miljön. Bedömningen bör inbegripa en omfattande och objektiv omfattande strategi (kallad global 24 kostnads-nytto-analys, både kvantitativt och kvalitativt, i förhållande till de konsekvenser som kommissionens förslag till åtgärder skulle ha på genomförandet av målen för gemenskapens energipolitik. Det är skäl att låta kommissionens tjänster närmare granska detta förslag. 25 BILAGA E Oljeraffinering El Raffineringssiffror, -kapacitet och -tillvaratagande E. 1. 1 Definitioner av kapacitetstyper Två av de grundläggande elementen i raffineringsprocessen måste definieras för att man skall kunna diskutera och förstå ekonomin inom raffineringsverksamhetens undersektorer. Det första begreppet är processen för råoljedestillation, vilket innebär den del av raffineringsprocessen som berör den primära bearbetningen av råolja, dvs. den primära destillationsprocessen. Själva anläggningen kallas råoljedestillationsenhet (CDU). I allmänhet då man talar om "raffineringskapacitet, "CDU-kapacitet" eller "straight-run-kapacitet" är det denna kapacitet som avses. Därefter följer förädlingsprocesserna som förbättrar kvaliteten på och värdet av raffineringsprocessens mellanprodukter. Till dessa processer räknas sådana som förbättrar destillatet (katalytisk omformning) och omvandlingsprocesser (som katalytisk krackning). I omvandlingsprocesserna omvandlas brännolja som tillverkats i den första destillationsprocessen från råolja och mellanprodukter från raffineringsprocessen till mellan- och som har värdet av brännolja lättdestillatprodukter, vilket gör det lättare för raffinaderierna att tillverka produkter som motsvarar efterfrågan. Omvandlingen anges ofta som den för "motsvarande katalytiska krackningskapaciteten" tillverkning av samma mängd destillat, vilket är det allmännaste exemplet på omvandling. Andra metoder är hydrorkrackning, kombinationskrackning, visbreaking, torrdestillation av stenkol och alkyrering. (CCU) som behövs Denna terminologi används i hela detta dokument. E. 1. 2 Raffinaderi siffror I slutet av 1994 fanns det 93 raffinaderier i gemenskapens 12 medlemsstater efter en lång period med nedläggningar sedan 1980, då det fanns 141 raffinaderier. Det totala antalet raffinaderier samt primär destillationskapacitet och närmare uppgifter om anläggningarna vid början och slutet av perioden och dessutom under år 1988 framgår ur tabell E l. Även om det totala antalet raffinaderier minskat under perioden har antalet komplexa raffinaderier i själva verket ökat (från 55 till 66) medan medelkomplexa raffinaderier minskat (från 24 till 13) likaså enkla raffinaderier (från 62 till 14), vilket innebär att den totala raffineringskapaciteten inom gemenskapen blivit betydligt mera komplex. Efter nedläggningarna finns det endast tre raffinaderier kvar med en kapacitet på mer än 1 miljon ton per år. Dessutom ligger en del av raffinaderierna dåligt 26 placerade och förutom de raffinaderier som fungerar med låg kapacitet är deras lönsamhet särskilt dålig med de rådande marginalerna. E. 1. 3 Trender De totala kapaciteten för råoljedestillation i gemenskapens 15 medlemsstater 1994 uppgick till 637 miljoner metriska ton per år (mta), varav 560 mta utnyttjades enligt medlemsstaternas rapporter. Detta motsvarade en utnyttjandegrad av 87 % och följde på en mer eller mindre stadig ökning av utnyttjandegraden sedan 1985, då den var endast 63 % Ökningen återspeglar många raffinaderiers program för minskning av råoljedestillationskapaciteten under perioden och består delvis av ovannämnda nedläggningar av hela raffinaderier. Ur tabell E. 2 framgår situationen 1. 1. 1995 och både omvandlingsanläggningar, m edan desti 11 ati on skapaci teter, produkti on ssi ffror och utnyttjandegrad återges i tabell El för perioden 1985 - 95. varje medlemsstat råoljedestillations- för i Siffrorna för råoljedestillationskapaciteten som är grund för beräkningen av utnyttjandegraden beaktar inte i tillräckligt hög grad den sakta ökande kapaciteten under de senaste åren som beskriver rapporterade små men fortsatta expansioner av befintliga, dokumenterade, nominella kapaciteter och kapacitet som tagits ur bruk, men som vid behov relativt snabbt kan tas i bruk igen. Det innebär att utnyttjandegraden är övervärderad och är betydligt mindre än vad de totala utnyttjandesiffrorna ger sken av. Kapaciteten vid omvandlingsanläggningar i de 15 medlemsländerna uppgick till 199 miljoner metriska ton per år 1995, vilket innebär en ökning på 50 miljoner metriska ton per år eller 35 % jämfört med 1985 (tabell E. 3/tabell E. 2). Siffran motsvarar 31 % av den totala CDU-kapaciteten. Den starka ökningen av omvandlingskapacitet återspeglar industrins dåvarande förväntningar på kommande tillväxt av efterfrågan på bensin och en ökande minskning av tillgången på tung råolja. Dessa förväntningar höll streck ända fram till början av nittiotalet då tillväxten av bensin avtog och råoljeurvalet började bli lättare (se tabell B. 7, C. 3, i bilagorna). Den allmänna C. 4 och C. 5 som presenterats samstämmigheten inom industrin är trots att konversionskapaciteten blev utnyttjad och även om marginalerna var små, var de dock tillräckligt stora för att täcka de löpande kostnaderna. tidigare E. 2 Raffinaderiindustrins marginaler och lönsamhet E. 2. 1 Definitioner av vinstmarginaler detta dokument för I "bruttomarginaler", dvs. skillnaden mellan intäkterna från försäljning av oljeprodukter och kostnaderna för råoljehalvfabrikat fördelat på mängden råolja som förädlats. raffinaderiindustrins vinstmarginaler kallas 27 E. 2. 2 Beaktade vinstmarginaler Ur tabell E. 3 framgår raffinaderiernas vinstmarginaler uttryckt i US dollar per fat förädlad råolja som förtjänats under perioden 1988 - 1994 i nordvästa Europa och Medelhavsländerna. För nordvästra Europa anges en linje både för 'straight-run- raffinaderier' (dvs. vinstmarginaler för 'straight-run1, vilket i stort sett motsvarar intäkterna för raffinaderier som bedriver enbart råoljedestillation och katalytisk omformning) och för 'förädlande raffinaderier' (dvs. 'vinstmarginaler för förädling' som gäller de raffinaderier som har råoljedestillation, katalytisk krackning, avlägsnande av svavel från dieselbrännolja och katalytisk omvandling). För Medelhavsländerna anges de endast som 'förädlingsraffinaderier'. Som en första iakttagelse kan man konstatera att även om det på senare tid varit liten skillnad mellan de typiska förädlingsmarginaler i nordvästra Europa och Medelhavsländerna, var marginalerna ca 0,6 US dollar högre per fat i Medelhavsländerna under 1992 - 1994. För det andra framgår det också att marginalerna för både primärdestillation och förädling sjunkit sedan toppåret 1991 och uppgått till ca 0 US dollar per fat och 1,8 US dollar per fat år 1995. Det har uppskattats att marginalerna för förädling skulle behöva växa betydligt under en längre tid innan raffinaderierna skulle förtjäna tillräckligt för att kunna täcka kostnaderna för de investeringar som de har gjort under de senaste åren. Enligt tabell E. 3 har marginalerna för förädling nått denna nivå endast en gång - i början av år 1991 under Gulfkrisen - och då endast under några månaders tid. E. 2. 3. Förklaringar till trenderna Vidareförädlingsindustrin inom gemenskapen har under en längre tid lidit av vad som måste ses som kroniskt dåliga vinstmarginaler. Samtidigt har ett överflöd av kapacitet för framställning av bensin uppstått vid sidan om brist på diesel. Situationen beror på: i) ii) iii) konjunkturnedgången gemenskapen på oljeprodukter, särskilt bensin. som lett till avtagande efterfrågan inom fortsatt överdimensionerad destillationskapacitet för förädling av råolja inom gemenskapen i förhållande till efterfrågan på oljeprodukter. utan en oförutsedd ökning av tillgången till lätt råolja från Nordsjön och Saudiarabien, vilket gjort det möjligt att framställa ytterligare lätta produkter befintliga raffinaderikonversionsanläggningar (ursprungligen inrättade av industrin i förväntning om en ökning av efterfrågan på tyngre råoljor, vilket skulle ha orsakat brist på lätta produkter). (Effekten av denna utveckling både på råoljan och produktpriserna, återges i tabell E. 4) utnyttja behöva alla att 28 iv) v) övergången i efterfrågan på bränsle för motorfordon från bensin till diesel, delvis som en följd av skattemässiga åtgärder i många medlemsstater till förmån för diesel på bekostnad av bensin, och ett ökat antal miljörestriktioner, särskilt då blyfri bensin introducerades, vilket gjort det nödvändigt att investera i nya anläggningar för att förbättra kvaliteten, vilket i sin tur lett till en oavsiktlig ökning av kapaciteten för framställning av lätta produkter. Trots de stora nedskärningarna av kapacitet för råoljedestillation på 80-talet finns det fortfarande överkapacitet och det verkar osannolikt att den skulle försvinna om inte ytterligare anläggningar läggs ned. Därför förefaller det som om ytterligare kapacitetsminskningar både för råolja och konversion kunde bidra till att lösa detta problem. En del raffinaderi innehavare har reagerat genom att lägga ned ytterligare destillationskapacitet för råolja eller i vissa fall genom att sälja hela raffinaderier till köpare vars agerande styrs av det strategiska målet att komma in på marknaden. Men som helhet sett har destillati on skapad teten för råolja inte minskat tillräckligt för att skärpa tillgången till olja och därigenom skjuta upp vinstmarginalerna till en acceptabel nivå. Dessutom har man inte lagt ned någon konverteringskapacitet, vilket har lett till att tillgången till inte minskat i tillräcklig grad för att få marginalerna att växa. lätta destillat På senare tid har det förekommit endast en egentlig nedläggning av ett raffinaderi (kapacitet ca 5 miljarder toe), främst på grund av att raffinaderi innehavarna har varit ovilliga att fatta sådana strategiskt viktiga beslut med tanke på de stora sociala kostnaderna och utgifterna för miljösanering. De nödvändiga nedskärningarna av,destillationskapaciteten för råolja har ännu inte genomförts på grund av att man inte vet om och när efterfrågan åter ökar, den fortsatta trenden att minska kostnaderna, vilket lett till att raffinaderierna kan täcka sina löpande kostnader och enskilda raffinaderiers motvilja mot att bemöta de strategiska och operativa följderna och de mycket stora kostnaderna för att lägga ned ett raffinaderi. Som en följd av situationen inom råoljedestillations- och konversionmarknaden, är de flesta raffinaderiinnehavarna, av vilka de flesta åtminstone delvis besitter konversionkapacitet, fångade mellan att å ena sidan ha vinstmarginaler som även om de är små dock är positiva, men å andra sidan inte är tillräckligt stora för att täcka de investeringskostnader som behövs för konversionanläggningar. Mot bakgrund av alla ovannämnda faktorer står industrin inför en ovanligt hög grad av osäkerhet vad avser sektorns framtid och har följaktligen anammat en "vi- väntar-och-ser"-attityd då den skall fatta beslut om/i kapacitetsfrågor. Ur tabell E5 framgår nettoökningen och nettominskningen av kapaciteten som anmälts redan 29 vid början av 1995. Tabell E6 anger OPEC. s utländska raffineringskapacitet vid slutet av 1995. E. 2. 4 Den internationella handelns verkan på lönsamheten inom raffineringsindustrin Handelsbalansen för gemenskapens totala oljeproduktion har förbättrats avsevärt under de senaste åren (se tabell C. 6/7/8/9 i tidigare bilagor). Men inom branschen befaras det att även om raffineringskapaciteten inom gemenskapen skulle minska skulle den upphävas av ökad import, vilket skulle hindra en förbättring av vinstmarginalerna. I detta sammanhang är det skäl att notera att bestämmelserna i Allmänna preferenssystemet (GSP) som på senare tid har gynnat import av oljeprodukter från vissa länder inom en snar framtid kommer att bli strängare för att bättre motsvara det ursprungliga syftet med GSP-systemet, dvs. att gynna investeringar i utvecklingsländerna. Importen kan utvecklas till en viktig faktor antingen genom den ökade självförsörjningen vad gäller oljeprodukter i länderna i Fjärran Östern, vilket kan leda till att export från raffinaderier i Mellanöstern finner sin väg till EU eller genom ökad export av oljeprodukter från OSS. Vad gäller den senare är den fortsatta utvecklingen av samverkan mellan vidareförädlingsindustrierna inom EU å ena sidan och inom OSS och länderna i Central- och Östeuropa å andra sidan osäker på grund av den osäkra fram skri dningstakten och inriktningen av utvecklingen i dessa länder. På kort och medellång sikt råder det samstämmighet om att förändringarna knappast kommer att ha någon större betydelse för vidareförädlingsindustrins ekonomier. På lång sikt anses det vara sannolikt att OSS och länderna i Central- och Östeuropa kommer att investera i raffinaderier för att bättre kunna producera produkter som motsvarar efterfrågan i de egna länderna, och därför skulle de snarare exportera råoljan som råolja än som förädlade produkter, vilket är lönsammare än deras nuvarande system enligt vilket de exporterar överskottet av sina produkter till de internationella marknaderna. De åtgärder som vidtagits i USA för att införa omreformerat bensin med syfte att minska skadliga utsläpp har påverkat raffinaderierna i gemenskapen genom att en del av dem åtminstone delvis har varit tvungna att genomföra sådana logistiska ändringar i tillförseln som krävs av importörer i USA för att minska exporten av bensin för motorer till USA. En del länder och bolag hävdar att de nya bestämmelser som infördes 1995 har gynnat raffinaderierna i Förenta staterna. Situationen förändras emellertid ständigt och det återstår att se om raffinaderierna inom gemenskapen kan uppnå en bättre lönsamhet i det långa loppet. E. 3 Framtidsutsikter Det råder samstämmighet om att branschens framtidsutsikter kännetecknas av en ovanligt hög grad av osäkerhet, vilket leder till haltande beslutsfattning inom hela sektorn. Det far sitt uttryck i en "vi-väntar-och-ser"-attityd bland de flesta industri aktörer då de skall fatta strategiska beslut. 30 Det är en allmän uppfattning bland branschens operatörer att det finns behov av att stänga raffinaderier för att lönsamheten skall återgå till en acceptabel nivå på kort och medellång sikt, även om det fortfarande är möjligt att det nuvarande kapacitetsöverskottet endast är ett tillfälligt fenomen. Men samtidigt medges det att det kan vara svårt att genomföra ytterligare nedläggningar. Det beror på att kostnaderna för en nedläggning är höga. Ytterligare en faktor som antas hindra beslut om nedläggningar av raffinaderier är frågan om de ovannämnda saneringskostnaderna. Hellre än att lägga ned olönsamma anläggningar antas innehavarna vara frestade att hålla dem kvar genom att hålla i gång verksamheten på en minimal nivå och framställa sådana mängder och kvaliteter som täcker kostnaderna. Men detta förfarande bidrar enbart till att överutbudet kvarstår. Under dessa omständigheter, som ett alternativ till att täcka kostnaderna för en nedläggning, kan vissa raffinaderi innehavare av strategiska eller andra skäl vara frestade att sälja till köpare vars strategiska syften och ekonomiska omständigheter gör sådana affärer attraktiva för dem. Dessutom skulle de nya ägarna behöva investera endast litet kapital och skulle därför ha möjlighet att verka på en nivå som endast behöver täcka brukskostnaderna, vilket indirekt försämrar vinstmarginalerna inom hela raffinaderi sektorn. Följaktligen håller raffinaderi innehavarna tillbaka sina investeringar - andra än de som är absolut nödvändiga för service och underhåll eller de som lagen kräver - då det inte finns några förbättringar i sikte inom den närmaste framtiden eller ens på medellång sikt. Raffinaderiinnehavarna befarar att de inte kan förtjäna tillräckligt på grund av obligatoriska investeringar, vilket sammantaget bidrar till en "vi-väntar-och-ser"-attityd inom branschen. Mot denna bakgrund måste vi även minnas konkurrensen om investeringar i den övriga världen. Det kan vara möjligt att få bättre vinster i andra delar av världen. Internationella oljebolag kommer kanske att koncentrera sina knappa kapitalresurser till områden utanför gemenskapen där raffineringsindustrin väl kan bli konkurrenskraftigare och effektivare än inom EU, så som de själva påstår, med motsvarande följder för gemenskapens ekonomi som helhet. 31 BILAGA F Försäljning av oljeprodukter Fl Delsektor försäljning Delsektorn försäljning omfattar transport från raffinaderierna med fartyg, bil, järnväg eller rörledningar till kunderna. Leverans till kunderna sker ibland direkt, men oftare via depåer för mellanlagring som används som bas för lokal distribution. Då det gäller bensin och diesel för motorfordon får de flesta kunderna sin produkt via återförsäljarnätverk, dvs. bensinstationer som i många fall ägs av raffinaderierna. eller har franchi si ngavtal med samma bolag som äger Konkurrensen är så hård att operatörerna försöker erbjuda sina kunder service av högre kvalitet. F 2 Statistik över detaljhandeln Sedan 1985 har antalet bensinstationer inom gemenskapen stadigt minskat. För i gemenskapens 15 närvarande finns det totalt 122 900 bensinstationer medlemsstater, vilket motsvarar en minskning av 23 % jämfört med de 158 700 bensinstationerna år 1985. (ur tabell Fl framgår noggrannare uppgifter om utvecklingen av antalet stationer under perioden i varje medlemsstat, medan tabell Fl uppvisar utvecklingen i hela gemenskapen. ) Minskningen av antalet stationer är en följd av att operatörerna försökt öka den bränslevolym som sålts per station för att minska enhetskostnaderna (tabell F. 2 visar utvecklingen i volym såld per station i de 12 gemenskapsstaterna). En faktor som påverkat utvecklingen inom detaljhandeln under de senaste åren är den snabba utvecklingen i vissa länder av försäljning vid hy permarknader, vilket i stor utsträckning skett på bekostnad av de traditionella oljebolagen. F 3 Detaljhandelns marknadsandelar och lönsamhet Under de senaste tio åren har en markant trend inom detaljhandeln varit att både de traditionella förlorat marknadsandelar både till hypermarknader och till s. k. nationella oljebolag och operatörer som ägs av enheter med intressen i producentländerna. integrerade oljebolagen och självständiga företag Hypermarknader har haft framgång främst i Frankrike och Förenade kungariket där de fortsätter att vinna terräng tack vare en mycket aggressiv priskonkurrens. Härigenom genomgår konkurrensstrukturen på bränslemarknaden för motorfordon en betydande omvälvning. Som en reaktion på denna utveckling har det på senare tid blivit allt vanligare att integrerade bolag rationaliserar marknaden för försäljning av bränsle för motorfordon genom att selektivt byta bensinstationer och därefter koncentrera försäljningen till vissa geografiska territorier. Även om försäljningssektorn i allmänhet klarar sig bättre än raffineringssektorn är det inget tvivel om att hy permarknadernas intrång på områden som tidigare betraktades som de 32 traditionella oljebolagens domän utgör ett allvarligt hot mot lönsamheten inom försälj ningssektorn. F. 4 Harmoniseringsfrågor Fiskal obalans i många medlemsstater mellan avgifter för diesel och bensin har lett till att efterfrågan på diesel ökat starkt på bensinets bekostnad och har på så sätt förvärrat situationen (tabell E. 4). Dessutom har olika skattebehandling av samma produkter i olika medlemsstater inte tillåtit att skattegränser avskaffas, orsakat kostnader och oreda på marknaden och i konkurrensen och gett upphov till problem med bedrägeri. På begäran av representanter för både industrin och nationella administrationer vid diskussioner över skattefrågor i Lissabon den 13-15 november 1995 har en harmonisering av skattebehandling nu fastställts som en nödvändig del av att förordningens syften skall kunna uppfyllas då det gäller den inre marknaden. Just nu ökar mångfalden av olika specifikationer för oljeprodukter för bränslen för motorfordon i hela gemenskapen på grund av de ofta mycket obetydliga skillnaderna i specifikationer för i praktiken mycket liknande produkter i olika medlemsstater. Vissa operatörer hävdar att en standardisering av dessa produktspecifikationer inom hela gemenskapen skulle göra det möjligt att betydligt förenkla de logistiska systemen, vilket skulle göra det enklare att minska kostnaderna och vilket slutligen åtminstone delvis skulle gynna konsumenterna. Å andra sidan uppfattar andra grupper dessa skillnader i specifikationerna som en möjlighet till normal konkurrens vad gäller produktens kvalitet. 33 BILAGA G Termordlista Följande definitioner på de termer som används i texten kan vara till nytta, särskilt för dem som inte är insatta i oljebranschen. De anges i alfabetisk ordning för att underlätta användningen. ACEA: Association des Constructeurs Européens d'Automobiles - Sammanslutning av europeiska bilproducenter. ASEAN: Association of South-East Asian Nations - Sammanslutningen av sydostasiatiska stater. ATR-systemet: tredje parts tillträde till nätet. CEEC: Central and Eastern European Countries - samlingsbegrepp för länderna i Central- och Östeuropa samt de baltiska staterna. ECU: European Currency Unit - EG:s valuta som utgör en sammanvägning av medlemsvalutorna. EG: Europeiska gemenskapen avser i denna rapport om inte annat anges gemenskapen i dess sammansättning med 15 medlemsstater. EUROPIA: Europian Petroleum Industry Association - Sammanslutning av europeiska raffineringsindustrin. Fat: volymenhet för petroleumprodukter som används inom oljeindustrin. 1 m3 = 6,29 fat. 1 ton råolja * 7,33 fat. Förädlingssektorn (downstream): Förädlingssektorn inom oljebranschen omfattar följande: (i) transport och lagring av råolja vid tillförsel av råolja och delvis förädlade oljor till raffinaderier, (II) själva raffineringsprocessen, och (iii) transport, lagring, distribution och försäljning i samband med överföring av färdiga oljeprodukter från raffinaderierna till kunderna. Verksamheten i samband med (i) betecknas ofta med "tillgång", i samband med (ii) med "raffinering" och i samband med (iii) med "försäljning". Denna förenklade terminologi används i hela rapporten om inte annat anges. Verksamheten i samband med "tillgång" (i) omfattar överföring av råoljor med fartyg och/eller rörledningar och/eller lagertankar till raffinaderier. 34 "Raffineringsverksamhet" enligt (ii) omfattar raffinering av både råolja och delvis förädlade oljor (överförd från ett raffinaderi till ett annat för vidareförädling) i en komplex följd av kemiska processer och omvandlingar. Ur dem framställs slutligen ett helt spektrum av produkter som är användbara för skilda ändamål såsom bränsle för transport och uppvärmning, råvara inom den petrokemiska industrin, asfaltprodukter, smörjmedel och övriga produkter. "Försäljningsverksamhet" enligt (iii) omfattar överföring från raffinaderier med fartyg, bilar, järnvägsvagnar eller rörledningar till kunder. Leverans till kunderna sker ibland direkt, men oftare via depåer med stationära lagringstankar för lokal distribution. Om det gäller bensin för motorfordon och diesel får de flesta kunderna produkterna genom återförsäljarnät, dvs. bensinstationer som i många fall ägs av eller har franchi singavtal med bolag som ägs av raffinaderierna. GSP: Allmänna preferenssystemet. Stegvis förbättring av kapaciteten. Ett industribegrepp som används för att beskriva sakta med stadig utvidgning av faktisk kapacitet jämfört med en anläggnings nominella kapacitet som normalt förekommer som en följd av de förbättringar som operatören gör i anläggningen, t. ex. genom att avlägsna flaskhalsar i processflödet. Omvandlingskapacitet/anläggning är en underkategori till förädlingskapacitet/anläggning (se nedan) En förädlingsanläggning omvandlar eldningsolja eller andra mellanprodukter från raffineringsprocessen som har samma värde som eldningsolja till medeltunga eller lätta destillatprodukter som gör det möjligt för raffinaderierna att producera produkter som motsvarar efterfrågan. OSS: Oberoende staters samvälde, dvs. f. d. Sovjetunionen. Raffinering: Kemiska och fyskaliska processer vid separation av kolväten i råolja och därpå följande omvandling av ingående kolväten i de olika fraktionerna till nya strukturer som kan blandas till ett helt spektrum av användbara slutprodukter. R/P: Förhållandet mellan (olje- och gas)reserver och produktion. Råolja: mineralolja som är obearbetad och utvinns under markytan eller havsbotten. ofta värdefullare Råoljekvalitet: Råoljor har ett antal olika egenskaper som är viktiga för raffinaderierna, till de viktigaste och mera välkända hör svavelhalten och vikt. I lekmannatermer beskriver vikten hur lätt eller tung en råolja är. Ju lättare råolja, desto större är andelen av lättare, och därmed som kan destilleras utan dyra produkter omvandlingsprocesser (se "Omvandlingskapacitet/anläggning" ovan). På samma sätt brukar lättare oljefraktioner vara dyrare. Dessutom har lättare råoljor ofta, men inte alltid, lägre svavelhalt och för dem krävs inte lika omfattande behandlingsprocesser för avlägsnande av svavel som höjer raffineringskostnaderna, en aspekt som blir allt viktigare med tanke på skärpta krav på svavelspecifikationer. Om så är fallet stiger marknadsvärdet ytterligare. 35 " Straight-run-produkter" destillationsprocesser. är de produkter som tillverkas genom primära toe: metriska ton råoljeekvivalent. VOC: Volatile organic compound - flyktiga organiska ämnen. 36 37 Index to Tables and Charts Tables B. 1 Evolution of Crude Oil Trade B. 2 Evolution of Product Trade B. 3 Evolution of Gasoline Trade B. 4 Evolution of Naptha Trade B. 5 Evolution of Gas/Diesel Oil Trade B. 6 Evolution of Residual Fuel Oil Trade Charts B. l World Proven Oil Reserves B. 2 Distibution of World Reserves B. 3 World Oil Supply B 4 OPEC Share of World Production B. 5 Crude Oil Prices B. 6 Oil Import Dependency B. 7 Average API Values C 1 Gross Energy Consumption EU I 5 1995 C. 2 Gross Energy Consumption EU 15 2005 C. 3 Oil Product Demand EU 15 C. 4 Oil Demand Barrel Shape C 5 Incremental Oil Product Demand EU 15 C. 6 Total Product Trade EU 12 C. 7 Gasoline Net Exports EU 12 C 8 Gas Oil Net Exports EU 12 C. 9 Fuel Oil Net Exports EU 12 Tables D. 1 Maximum Sulphur Contents - Gas Oil D. 2 Maximum Lead Contents - Petrol D. 3 Maximum Lead Contents- Unleaded Petrol D 4 Not used D. 5 Environmental Investment Costs D 6 Desulphurisation Capacity E. 1 Refinery structure Evolution E. 2 Refining Capacity EU 15 E. 3 Conversion Capacity EU 15 E. 4 Taxes and Duties EU 15 E. 5 Further net expansion or net reduction in capacity EU 15 E. 6 OPEC Foreign Refining Charts E. 1 Distillation Capacity Utilisation EU 15 E. 2 Refining Upgrading Capacity EU 15 E. 3 Refining Margins E. 4 Brent/Dubai & Leaded Gasoline/Fuel Oil Price Differentials Table F I Number of Petrol Retail Outlets EU 15 Charts F 1 Marketing of Oil Products EU 15 F. 2 Average throughput per Service Station EU 12 EU - 12 - E v o l u t i on of c r u de oil * t r a de 1 9 85 - 1 9 90 - 1 9 94 1985 1990 1 9 94 Mta % Mta % Mta TOTAL IMPORTS 3 7 7. 0 4 6 7. 5 5 0 2. 0 EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4) 1. OECD countries of which :. Norway 2. OPEC countries of which : Algeria Iran Iraq Kuwait Libya Nigeria Saudi Arabia Venezuela 3. Ex - USSR 4. Other countries of which : • Egypt Mexico 3 1 2. 6 1 0 0. 0 4 2 8. 4 1 0 0. 0 4 5 5. 2 100 2 5. 4 23. 2 2 0 6. 0 18. 3 25. 6 2 4. 8 9. 9 37. 7 38. 8 2 8. 4 10. 3 27. 5 53. 7 11. 7 18. 3 4 6. 6 4 3. 8 253. 5 19. 0 54. 0 21. 3 10. 9 51. 1 2 6. 1 51. 9 8. 0 61. 2 6 7. 1 1 11 17. 0 66 6 8 8 3 12 12 9 3 9 17 4 6 11 10 59 4 13 5 3 12 6 12 2 14 16 3 4 8 2. 5 80. 1 253. 9 18;2fl 45^8 13. 6 4 9. 6 32. 5 8 2. 8 7. 5 6 6. 7 52. 1 8. 2 10. 2 18 18 56 4 10 3 11 7 18 2 15 11 2 2 TOTAL EXPORTS 8 7. 4 6 7. 8 96. 1 NET IMPORTS/(EXPORTS) 289. 6 399. 7 405. 9 * Refinery Feedstocks and NGL included. ** For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. l •7 EU - 12 - Evolution of all petroleum products trade 1985 - 1 9 90 - 1994 1985 Mta 1990 1994 Mta % Mta TOTAL IMPORTS 1 6 6. 4 179. 5 1 6 5. 4 9 1. 7 100 8 9. 2 100 7 6. 0 100 EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4 + 5 + 6) 1. OECD countries of which : Norway Sweden. United States OPEC countries of which : Algeria Kuwait Libya Saudi Arabia Venezuela 17. 3 19 24. 6 27 2 0. 4 2-7 4. 5 6. 9 3 5 8 6. 3 5. 5 8. 1 7 6 9 6. 6 5. 4 6. 5 28. 6 31 2 8. 4 32 22. 2 8. 6 6. 7 2. 7 3. 0 4. 5 9 7 3 3 5 7. 7 5. 3 5. 2 6. 6 2. 6 9 6 6 7 3 8. 4 0^7 4. 0 4. 4i 3. 2 3. Ex - USSR 22. 5 25 17. 8 20, 10. 4 4. Romania 5. Other Eastern Europe countries 6. Other countries of which : • Egypt TOTAL EXPORTS of which :. United States 4. 0 6. 0 13. 3 0. 5 1 2 3. 4 9. 8 4 7 14 1 2. 4 5. 2 10. 8 0. 5 157. 5 12. 6 3 6 12 1 0. 9 1. 2 20. 9 2. 1 165. 6 12. 1 NET IMPORTS/(EXPORTS) 4 3. 0 22. 0 (0. 2) 27 9 7 9 29 11 1 5 6 4 14 1 2 27 3 For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. 2 I EU - 12 - Evolution of t o t al gasoline trade 1 9 85 - 1 9 90 - 1 9 94 1985 Mta 1990 1994 Mta % Mta TOTAL IMPORTS 17. 2 EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4 + 5 + 6) 414 100 28. 4 7. 9 2. 7 1. 2 0. 5 0. 4 1. 7 0. 6 0. 2 0. 2 0. 6 0. 0 0. 8 0. 4 0. 5 1. 5 0. 1 0. 5 0. 1 0. 4 0. 1 0. 1 0. 2 0. 0 1. 0 0. 7 34 2 11 2 9 2 2 5 0 23 16 0. 8 18 1. 8 1. 2. OECD countries of which : Norway Sweden. United States OPEC countries of which : Algeria Kuwait Libya Saudi Arabia Venezuela 3. Ex - USSR 4. 5. 6. Romania Other Eastern Europe countries Other countries of which : • Egypt 22. 5I 100 5. 1 100 45 18 18 0 6 4 0 2 2 0 47 34 15 6 5 22 8 3 3 8 0 10 5 6 23 2. 3| 0. 9! 0. 9| 0. 0| 0. 3| 0. 2! 0. 0» 0. 1 0. 1 0. 0! 2. 4 O. Oi 37. 5i 1 6. 8' TOTAL EXPORTS of which :. United States 23. 9 5. 9 35. 3 5. 1 NET IMPORTS/tEXPORTS) (6. 7) (6. 9) (15. 0)i * For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. 3 3 EU - 12 - Evolution of naphtha trade 1 9 85 - 1 9 90 - 1 9 94 TOTAL IMPORTS EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4 + 5 + 6) 1. OECD countries of which : Norway Sweden. United States OPEC countries of which : Algeria Kuwait Libya Saudi Arabia Venezuela Ex - USSR Romania Other Eastern Europe countries Other countries of which : • Egypt 1985 Mta 21. 9 16. 5 100 2. 7 16 0. 5 0. 2 0. 2 6. 5 2. 9 1. 4 1. 1 0. 5 0. 0 4. 8 0. 8 1. 7 0. 3 40 18 8 7 3 0 29 10 TOTAL EXPORTS of which :. United States 12. 0 1. 0 NET IMPORTS/(EXPORTS) 9. 9 1990 Mta 1994 Mta 70 24. 3 16. 5 3. 1 0. 5 0. 2 0. 6 7. 2 2. 2 2. 1 1. 3 1. 3 0. 2 2. 9 0. 3 0. 0 3. 0 0. 3 14. 7 0. 7 9. 6 22. 8 100 13. 9 100 12 3 2 1 54 29 4 7 13 0 2 0 0 32 19 1. 6 3 1 4 43 13 13 8 8 1 2 0 18 0. 4 0. 3 0. 1 7. 5 4. 1 0. 5 1. 0 1. 8 0. 0 0. 3 0. 0 0. 0 4. 5 0. 9 13. 4 0. 5 9. 4 * For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. 4 h EU - 12 - Evolution of gas/diesel oil trade 1985 - 1 9 90 - 1 9 94 1985 * Mta 1990 Mta 1994 Mta TOTAL IMPORTS EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4 + 5 +6) 1. OECD countries of which : Norway Sweden. United States OPEC countries of which : Algeria Kuwait Libya Saudi Arabia Venezuela 3. Ex - USSR 4. Romania 5. 6. Other Eastern Europe countries Other countries of which : • Egypt TOTAL EXPORTS of which :. United States 59. 4 34. 1 5. 1 1. 3 2. 1 0. 9 9. 6 3. 4 2. 8 0. 7 0. 6 1. 2 11. 3 5. 5 2. 6 0. 0 33. 7 0. 3 NET IMPORTS/(EXPORTS) 25. 7 55. 6 30. 7 100 15 4 6 3 28 10 8 2 2 4 33 16 0 6. 5 2. 4 2. 4 0. 8 7. 8 2. 6 2. 1 1. 6 1. 1 0. 4 9. 5 1. 5 2. 6 2. 8 40. 5 1. 8 15. 1 100 21 8 8 3 26 8 7 5 4 2 31 5 8 47. 7 20. 2 6. 5 2. 5 2. 4 0. 8 2. 8 0. 2 0. 7 0. 7 0. 0 6. 0 0. 4 0. 4 4. 1 48. 7 1. 5 (1. 0) 100 32 12 12 4 14 5 1 3 3 0 30 2 2 20 For 1985, EU - 12 does not include ex:GDR. Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. 5 EU - 12 - Evolution of residual fuel oil trade 1985 - 1990 - 1994 1985 * Mta 1 9 90 Mta 1 9 94 Mta TOTAL IMPORTS EXTRA - EU imports (1 +2 + 3 + 4 + 5 + 6) 1. OECD countries of which : Norway Sweden. United States OPEC countries of which : Algeria Kuwait Libya Saudi Arabia Venezuela 3. Ex - USSR 4. Romania 5. 6. Other Eastern Europe countries Other countries of which : • Egypt TOTAL EXPORTS of which :. United States 4 5. 3 2 5. 4 3. 2 0. 2 1. 4 1. 4 9. 1 0. 6 2. 3 0. 5 1. 1 3. 3 5. 1 2. 4 5. 6 0. 1 3 3. 3 1. 6 NET IMPORTS/(EXPORTS) 12. 0 * For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 4 0. 2 4 2. 1 100 2 1. 2 100 21. 5J 100 13 1 6 6 36 2 9 2 4 13 20 22 0 4. 5 0,9 2. 1 0. 3 7. 6 0. 6 0. 9 1. 8 1. 8 1. 9 4. 1 0. 1 1. 7 3. 2 0. 2 38. 5 3. 6 1. 7 19 6 7 3 35 S 7 4 14 17 1 2 26 »i 21 4 10 1 36 3 4 8 8 9 19 1 8 15 1 4. 0) 1. 3! 1. 5] 0. 7' 7. 5] >°! 1. 5] O. 81 3. 0| 3. 7! 0. 3] 0. 5| 5. 5! 1. 1 3 7. 8. i i 2. 8' 4. 3i Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B. 6 0 WORLD PROVEN CONVENTIONAL OIL RESERVES AT CURRENT MARKET PRICES 1000 A Source. BP Statistical Review ^M Proven Reserves R/P Ratio CHART B. l V DISTRIBUTION OF WORLD OIL RESERVES END 1994 Asia & Australasia 4% Africa 6% North America 3% Latin America 13% OECD Europe 2% Former Soviet Union 6% CHART B. 2 Middle East 66% Total Reserves = 137 Bn. tonnes Source: BP Statistical Review °S> WORLD OIL SUPPLY 70 60 + 50 + 40 + 5 30 4- 20 4- 10 4- 0 Non-OPEC Supply 1970 1972 1974 1976 1978 ;- 1980 1982 NJ984 x. -O 1986 1988 1990 1992 1994 j 1. i CHART B. 3 OPEC SHARE OF WORLD OIL PRODUCTION CRUDE OIL PRICES 1970 to 1994 Nominal S/bbl 1994 $/bbl CHART B. 5 Os OO ON O ON ON '-< OS ON <S OS ON f> ON Os rf ON ON OIL IMPORT DEPENDENCY EUROPEAN UNION 15 AVERAGE API VALUES OF CRUDE OIL SUPPLIES IN THE EU 1985 - 1995 Source : Crude Oil Register CHART B. 7 GROSS ENERGY CONSUMPTION 1995 EUROPEAN UNION 15 RENEWABLES 5% r 4 M t 0e NUCLEAR 15% 205 Mtoe 574 Mtoe 277 Mtoe TOTAL = 1369 Mtoe -£ SOLIDS 17% 239 Mtoe CHART C. l GROSS ENERGY CONSUMPTION 2005 EUROPEAN UNION 15 RENEWABLES 102 Mtöe NUCLEAR 14% 212 Mtoe 606 Mtoe TOTAL 1521 Mtoe SOLIDS 16% 237 Mtoe CHART C. 2 B 2 O). 2 O c ° c "S S £ £ — 3 ro O H OC < X ce o •o •o •a O» 3 fe, Q O d C3 E t/5 Lu C O E E o U 3 O CA) v? o o o o m o o «s «s o o »s o o o o o ,ON ON ON 00 ON Os Os ON NO o\ ON ON ON ON ON ro ON ON CM ON ON O o o o o r- o o o o o v© o o o o o o o o o o TT O o o o o ro »X o o o o o o o o o o /o Demand Barrel Shape - W. Europe m Others • Fuel oil M Middle distillates M Gasolines CHART C. 4 INCREMENTAL OIL PRODUCT DEMAND European Union 15 Excludes LPG and Refinery Gases 12000 10000 i 8000 1 6000 4000 2000 4 0 4- •2000 95/92 2000/95 2005/00 Source: Commission Estimates Gasolines M Middle distillates D Fuel oil d Others CHART C. 5 *o Total Products Trade European Union 12 1980 1982 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Source: IEA Imports LI Exports CHART C. 6 200 5 îoo 4 -JT Net Exports Mt Gasoline Net Exports European Union 12 Consumption Mt 120 105 1980 1982 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Source: 1EA |fé«Net Exports - *- Consumption CHART C. 7 S Net Exports Mt Gas Oil Net Exports European Union 12 Consumption Mt * r 200 R> CHART C. 8 Net Exports Mt Fuel Oil Net Exports European Union 12 Consumption Mt 210 1980 1982 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Source: IEA MM Net Exports -*— Consumption! CHART C. 9 5o Maximum Sulphur Contents for Gas Oil TABLE D. l Directive Product 93/12/EEC of 23. 03. 1993 93/12/EEC of 23. 03. 1993 Automotive Gas Oil Non- Automotive Gas Oil 1 % Sulphur Content [by weight] </= 0. 2% by 01. 10. 1994 </= 0. 05% by 01. 10. 1994 </= 0. 2% by 01. 10. 1994 1 Maximum Lead Contents for Petrol TABLE D. 2 Directive 85/210/EEC of 20. 03. 1985 85/210/EEC of 20. 03. 1985 Product Unleaded Petrol Leaded Petrol 1 | Lead Content [gms/Utre] </= 0. 013 g/1 by 01. 04. 1990 </= 0. 15 g/1 by 01. 01. 1986 Maximum Benzene Content of Petrol TABLE D. 3 Directive Product Benzene Content [by volume) 85/210/EEC of 20. 03. 1985 1 Petrol </= 5% from 01. 10. 1989 1 ^ TABLE D. 5 ENVIRONMENTAL INVESTMENT COSTS Measure ; Investment Cost (ECUbn) Some Recent Measures: Reduction of sulphur level in gasoline to 0. 05 % Reduction of sulphur level in diesel to 0. 05 % Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage-I (Costs for changing from top to bottom loading excluded) 2. 5 3 -5 0. 8 Total Some Recent Measures: 6. 3 - 8. 3 Potential Measures: Reduction of benzene level in gasoline to 1 % Reduction of gasoline volatility (RVP) by 10 kPa Reduction of sulphur level in gasoline to 200 ppm Reduction of sulphur level in gasoline from 200 to 50 ppm Reduction of sulphur level in diesel to 200 ppm Increase of diesel cetane number to 52 Increase of diesel cetane number from 52 to 58 Reduction of diesel FBP (T95: 340 °C) Reduction of sulphur level in inland heavy fuel oil to 1 % Reduction of sulphur level in bunker fuel to 1. 5 % for 30 % of demand Application of strict BAT to refinery emissions over existing measures Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage n Reduction of sulphur level in heating gas oil to 0. 1% 6 -7 1. 5 1 4 6 1. 5-2 15 3 38-39. 5 7-12 1. 5-2. 5 8-10 1-1. 5 1. 5-2 *8-10 Total Potential Measures: 27 - 29 57. 0 - 67. 5 Grand Total All Measures: 63. 3 - 75. 8 Source: Industry Figures and *Commission updates based on latest available Auto Oil Programme Results Ih E U - 15 DESULPHURISATION CAPACITY OF MIDDLE DISTILLATES ( m i l l i on m e t r ic t o n s / y e a r) 1. 1. 1995 BE DK DE EL ES FR IR IT NL PO UK SF SV OS EU 12. 4 2. 4 27. 8 3. 8 16. 4 24. 0 0. 3 27. 1 15. 2 2. 6 23,4 3. 7 6. 3 4. 2 169. 6 - S o u r c es : EC Regulation 1 0 5 6 / 72 & N a t i o n al A d m i n i s t r a t i o ns TABLE D. 6 EU-12 REFINERY STRUCTURE EVOLUTION 1 9 8 0 - 1 9 8 8 - 1 9 95 N u m b er & C a p a c i ty of R e f i n e r i es by T y pe ( S i t u a t i on at 1st J a n u a r y) R e f i n e ry Type No 1980 P r i m a ry D i s t i l. C a p a c i ty m ta % No 1988 P r i m a ry Distil. C a p a c i ty m ta % No 1 9 95 P r i m a ry D i s t i l. C a p a c i ty m ta % S i m p le 62 2 49 27 16 43 7 14 37 S e m i- c o m p l ex 24 148 16 20 89 15 13 52 6 9 C o m p l ex 55 5 23 57 58 4 60 78 66 5 06 85 T o t al of w h i c h: R e f i n e r i es >1 m ta 141 9 20 100 94 5 92 100 ' 93 5 95 100 129 9 15 90 5 90 90 5 93 R e f i n e ry t y pe d e f i n i t i on : ' S i m p l e ' r e f i n e ry : p r i m a ry d i s t i l l a t i on p l u s, w h e re a p p r o p r i a t e, ' S e m i - c o m p l e x ' r e f i n e ry ' C o m p l e x ' r e f i n e ry : ' s i m p l e' or h y d r o d e s u l p h u r i z a t i on r e f o r m i ng a nd : ' s i m p l e ' p l us v i s b r e a k i ng t h e r m al o t h er c r a c k i ng ' s e m i - c o m p l e x ' p l us c r a c k i n g , h y d r o c r a c k i ng a n d / or a n d / or c a t a l y t ic c o k i ng S o u r ce : C o m m i s s i on - DGXVII-B2 TABLE E. l 2G REFINING CAPACITY IN THE E. U. AT 1. 1. 1995 (capacity in service in million tons per a n n u m) ATMOS. DIST. REFOR. HYDRO, CRACK. CAT. CRACK. THERM. V I S- COKING CRACK. BREAK. BE DK DE EL ES FR IR IT NL PO UK SF sv OS EU 34. 5 9. 2 113. 1 18. 2 60. 0 90. 4* 2. 8 102. 3 59. 6 14. 4 90. 7 11. 0 21. 0 10. 0 4. 7 1. 4 17. 6 2. 1 8. 0 11. 0 0. 6 12. 0 7. 3 2. 2 16. 4 2. 1 3. 2 1. 4 8. 6 1. 3 0. 7 0. 8 7. 1 5. 1 0. 5 2. 5 1. 1 5. 9 15. 4 3. 0 8. 4 18. 2, 14. 7 7. 5' 1. 7 2 3. 7 2. 7 1. 5 1. 3 1. 9 3. 9 6. 2 3. 1 2. 2 1. 4 0. 3 637. 2 9 0. 0 27. 7 104. 0 19. 0 * of w h i ch 5. 9 m ta in r e s e r v e, i m m e d i a t e ly u s e a b le S o u r c es : N a t i o n al A d m i n i s t r a t i o ns k EC R e g u l a t i on 1 0 5 6 / 72 4. 2 2. 2 10. 9 2. 6 8. 4 8. 1 15. 9 4. 1 1. 4 3. 1 1. 9. 2. 3 1. Ö 6 6. 1 5. 0 1. 5 2. 6 2. 1 3. 3 14. 5 TO TABLE E. 2 E U - 15 - CONVERSION CAPACITY ( m i l l i on m e t r ic t o n s / y e a r) CAT. CRACKING VISBREAKING HYDROCRACKING THERM. CRACK. COKING FLEXICOKING ) ) ) TOTAL CAPACITY CATC RACK. EQUIV* AS % CDU CAPACITY 1985 88. 0 52. 0 11. 0 1990 88. 2 63. 8 23. 2 1995 104. 0 66. 1 27. 7 27. 8 28. 0 33. 5 178. 8 203. 2 146. 21 171 28 2 3 1. 3 199 31 * R a t i os u s ed a re : V i s b r e a k er 0. 33 - -. H y d r o c r a c k er 1. 3 T h e r m al C r a c k er 0. 65 - Coker 1. 7 - S o u r c es : N a t i o n al A d m i n i s t r a t i o ns &: EC R e g u l a t i on 1 0 5 6 / 72 TABLE E. 3 TAXES A ND DUTIES AT F E B R U A RY 1996 - E C US 3 o- Ô) m 21. 0 21. 0 21. 0 21. 0 21. 0 21. 0 21. 0 21. 0 546. 0 485. 3 302. 0 14. 2 0. 0 18. 1 19. 4 6. 5 ro E c ro Q 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 0. 0 448. 5 300. 4 241. 4 208. 5 315. 5 284. 5 284. 5 •a c ro JZ o </> 3 (b Q 15. 0 15. 0 15. 0 15. 0 15. 0 15. 0 15. 0 15. 0 573. 0 519. 9 328. 9 42 4 169. 8 26. 5 15. 9 15. 9 ro CD 18. 0 18. 0 18. 0 18. 0 18. 0 18. 0 18. 0 18. 0 4 1 06 3 5 89 248. 9 135. 8 5 82 12. 9 42. 0 42. 0 ro c ro Q. </> t- w 16. 0 16. 0 16. 0 16. 0 16. 0 16. 0 16. 0 16. 0 403. 7 375. 3 272. 5 7 95 31. 5 7. 4 13. 6 13. 6 0) o c ro LU 20. 6 20. 6 20. 6 20. 6 20. 6 20. 6 20. 6 20. 6 616. 9 576. 2 354. 4 78. 0 6 82 0. 0 24. 3 18. 0 •o c ro 0) 21. 0 21. 0 21. 0 12. 5 21. 0 12. 5 12. 5 12. 5 380. 6 349. 3 302. 5 50. 2 69. 4 22. 9 17. 8 17. 8 ro 19. 0 19. 0 19. 0 19. 0 19. 0 10. 0 10. 0 10. 0 537. 3 494. 2 361 3 361 3 157. 3 1737 43. 5 21. 8 en i. 3 O £ X 3 _J 15. 0 12. 0 15. 0 12. 0 6. 0 6. 0 12. 0 12. 0 415. 9 361. 7 263. 3 54 56. 8 0. 0 14. 2 6. 5 "O c ro Z 17. 5 17. 5 17. 5 17. 5 17. 5 17. 5 17. 5 17. 5 608. 7 542. 0 327. 1 81. 6 29. 1 0. 0 31. 5 31. 5 n o 55 k. "55 O 2 0. 0 2 0. 0 20. 0 20. 0 20. 0 20. 0 ro O) 3 t O 0- 17. 0 17. 0 5. 0 17. 0 17. 0 5. 0 5. 0 08. 0Z96 495. 1 457. 8 326. 1 89. 0 0. 0 28. 1 12. 8 430. 2 300. 7 79. 0 104. 8 0. 0 37. 7 Ê o 3 C/). 22. 0 22. 0 22. 0 22. 0 22. 0 0) O) > 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 25. 0 22. 0 25. 0 548. 0 291. 2 36. 5 0. 0 0. 0 479. 1 291. 4 189. 3 162. 4 131. 3 36. 9 213. 3 17. 5 17. 5 17. 5 8. 0 17. 5 8. 0 17. 5 17. 5 463. 3 406. 2 406. 2 27. 6 333. 6 0. 0 21. 6 21. 6 1 V A T ( %) Premium gasoline Unleaded gasoline Automotive dieseloil Heating gasoil LPG (Vehicles) ' LPG (Heating) Heavy fueloil HTS Heavy fueloil BTS \2 EXCISE TAX (1000L Premium gasoline Unleaded gasoline Automotive dieseloil Heating gasoil LPG (Vehicles) (1) LPG (Heating) (T) Heavy fueloil HTS (T) Heavy fueloil BTS (T) DANMARK: Fuel oil lourd - Depuis le 1er Janvier 1993, le montant de la taxe récupérable par le secteur industriel s'élève à 1820 CD par tonne. Heavy fuel oil - As from 1 January 1993 the tax récupérable by the industrial sector amounts to 1820 CD per ton. Premium gasoline - Cancelled as from 1/1/96 (l)ROYAUME-UNI: par/by tonne Exchange rates as at 08. 01. 1996 , 1 ECU = 13. 2595 OS, 38 7384 BEF, 1. 88485 DM. 7. 29054 DKR, 158 542 PTA, 5. 7135 FMK. 6. 46731 FF,. 844401 UKL, 309. 318 DRA,. 818238 IRL, 2068. 64 LIT, 38. 7384 LUF, 2. 11041 HFL, 195. 925 ESC. 8. 6825 SKR T A B LE E. 4 E U - 15 DISTILLATION CAPACITY UTILIZATION* EVOLUTION 1 9 8 5 - 1 9 94 MIO TONS 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Dist. Capacityfmio t) Crude I n t a k e ( m io t) -*— Utilization rate(%) * c r u de only, mid y e ar c a p a c i ty o CHART E. l E U - 15 REFINING UPGRADING CAPACITY IN CAT. CRACKING EQUIVALENT 1985 21 1990 28 1995 31 35 30 25 20 15 10 5 0 40 % 146 171 199 120 80 200 MIO/TONS YEAR. * 160 240 % OF CDU CAPACITY ^W CAT. CRACKING EQUIV. S o u r c es : Nat. A d m i n. & EC R e g. 1 0 5 6 / 72 oà CHART E. 2 REFINING MARGINS 1 9 8 8 - 1 9 95 NW EUROPE & MEDITERRANEAN ZONES $/bbl (Quarterly Average) -— IEA-NWE-BRENT -+- IEA-NWE-HYDROSKIM "*- WMC-NWE-ARAB L ^~ WMC-MED-ARAB L 10 9 8 7 6 5 4 3 2 1 0 -1 -2 2 3 4 12 3 4 1 2 3 4 1 2 3 4 1 2 3 4 1 2 3 4 1 2 34 88 I 89 I 90 "I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 I 1 2 34 WMC : Wood Mackenzie CO CHART E. 3 BRENT/DUBAI & LEADED GASOLINE/FUEL OIL PRICE DIFFERENTIALS $/barrel * 14 r- Brent/Dubai Differ. - *- Gasoline/FO l%s Dif. JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT I 92 I • 93 I 94 ! 95 co Source : IEA Monthly Oil Market R e p o rt Oo CHART E. 4 FUTURE NET EXPANSION OR NET REDUCTION IN THE REFINING CAPACITY OF THE E U - 15 ( t h o u s a nd m e t r ic t o n s / y e a r) 1995 1996 1997 After or d a te n ot defined ATMOS. DIST. - 2400 - 2300 + 4400 + 1600 REFORMING + 100 HYDROCRACK CAT. CRACK. THERM. CRACK VISBREAKING COKING DESULPHURIS. OF MID. DIST. - 280 + 700 + 1800 + 4700 + 580 + 273 - 300 + 100 + 1000 +6672 +17029 + 1805 + 1040 SOURCE : EC REGULATION 1056/72 - QUESTIONNAIRES OF BEGINNING 1995 TABLE E. 5 31 OPEC FOREIGN REFINING Net S h a re in t h o u s a nd b a r r e l s / d ay as of end 1995 Iran Kuwait Libya Saudi Arabia U. A. E Venezuela Total OPEC A s i a/ Pacific Western Europe USA Total (3 reg. ) 32 - - 152 - - 184 - 210 , 234 50 142 230 - - - 300 - 750 32 210 234 502 142 980 866 1 050 2 100 Total of t he region 14 803 14 151 15 354 44 308 OPEC s h a re in t he region 1. 2% 6. 1% 6. 8% 4. 7% Source : DGXVII on t he b a s is of OPEC official d a ta & p r e ss a r t i c l es TABLE E. 6 I N U I U J U J U J IA Wl 1 J L J I I V W JU I V J LJ 1 /-V1JU W U l L J Ù U. in 1JLJLJU i_j ^ x KJ (in t h o u s a nd of u n i ts at year end) 1985 1987 1989 1991 1992 1993 1994 7. 3 3. 6 19,8 6. 8 5. 2 34. 6 3. 4 36. 4 8. 1 1. 9 21. 1 2. 0 4. 4 4. 1 6. 7 3. 4 20. 3 6. 3 5. 2 31. 1 3. 3 34. 7 7. 6 1. 8 20. 2 2. 0 4. 3 4. 1 6,5 3. 2 19. 9 6,4 5. 3 27. 7 3. 2 33. 9 6. 9. 1. 8 19. 8 1. 9 4. 2 4. 0 6. 0 2. 9 18. 9 6. 4 5. 7 22. 6 2. 7 30. 4 6. 0 1. 8 19. 3 2. 0 4. 0 3. 9 5. 7 2. 9 18. 8 6. 5 5. 8 21. 2 2. 8 30. 1 5. 6 2. 0 18. 5 1. 9 3. 8 3. 8 5. 5 2. 8 18. 5 6. 3 19. 8 2. 8' 29. 9 5. 1 2. 1 18. 0 1. 9 3. 8 3. 7 5. 4 2. 7 18. 3 6. 8 6. 6 19. 1 2. 7 28. 8 4. 1 2. 3 17. 0 1. 9 3. 6 3. 6 158. 7 151. 5 144. 7 -132. 6 129. 4 126. 8 122. 9 BE DK DE M ! ES i P IT NL PO UK SF sv OS EU Source : National Statistics TABLE F. l MARKETING OF OIL PRODUCTS IN THE E U - 15 NUMBER OF PETROL RETAIL OUTLETS 8 5 - 94 T h o u s a nd of u n i ts at y e ar e nd 180 160 140 120 100 80 60 40 20 0 1985 1986 1987 1988 19B9 1990 1991 1992 1993 -1994 158. 7 157. 3 151. 5 147. 7 144. 7 138. 6 132. 6 129. 4 126. 8 122. 9 Source : National Statistics CHART F. l E U - 12 EVOLUTION 1 9 8 6 - 1 9 94 OF AVERAGE THROUGHPUT PER SERVICE STATION MILLIONS OF LITRES PER ANNUM 2 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 S o u r ce : Wood M a c k e n z ie to CHART F. 2 ISSN 1024-4506 KOM(96) 143 slutlig DOKUMENT sv 12 Katalognununer : CB-CO-96-172-SV-C ISBN 92-78-02663-8 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg