title: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisestä (LRRD)

eurovoc_concepts:
cooperation policy
development aid
economic development
economic reconstruction
emergency aid

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 30. 04. 1996 KOM(96) 153 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE AVUSTUKSEN, KUNNOSTUKSEN JA KEHITYKSEN YHDISTÄMISESTÄ (LRRD) Komission kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisestä (LRRD) tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille avustuksen, TAUSTAA, PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET (i) Taustaa Viimeisen vuoden aikana on tehty tärkeitä pitkän aikavälin kehitysyhteistyösuhteita koskevia päätöksiä: Lomé IV :n välitarkistusta koskevat neuvottelut saatettiin päätökseen ja neljättä Lomén AKT-EY-yleissopimusta muuttava allekirjoitettiin Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995; pitkän aikavälin yhteistyön perustamista koskevat neuvottelut Etelä-Afrikan kanssa alkoivat; EU:n uudesta Välimeren politiikasta päätettiin; Keski-Amerikan (San José) ja latinalaisen Amerikan maiden (Rion ryhmä) kanssa pidettiin määräajoin konferensseja ja Aasian maiden kanssa neuvoteltiin uusista puitesopimuksista (Vietnam) tällaiset neuvottelut ovat parhaillaan käynnissä (Kamputsea, Laos). sopimus tai Samanaikaisesti on ehdotettu lakiperusteita/asetusluonnoksia useista välineistä aina lyhyen aikavälin avustuksesta ja kunnostuksesta pitkän aikavälin kehitysapuun. Kehitysmaiden suhteitamme varten tulevina vuosina käytössä olevia eri välineitä sisältävän kattavan "työkalulaatikon" olemassaolon uudelleenvahvistaminen edellyttää, että välineitä ei käsitellä erikseen, vaan niiden hallintoa varten otetaan käyttöön yhteensovitettu lähestymistapa, jotta niiden väliset siteet lujittuisivat ja täten niiden täydentävyys paranisi ja niiden yleinen johdonmukaisuus varmistuisi mahdollisimman tehokkaalla tavalla ja niiden vaikutus olisi paras mahdollinen. Avun tehokkuuden ollessa avainsanana tällaista tehokkuutta ei pitäisi tarkastella erikseen avustuksen, kunnostuksen ja kehitysavun aloilla, vaan huomiota olisi kiinnitettävä myös näiden toiminta-alojen välisten siteiden lujittamiseen. Lisäksi apu riippuu yhä enemmän poliittisista ja toimielimiä koskevista edellytyksistä ja nyt on avunantajayhteisöille sopiva hetki pohtia tapaa, jolla niiden sisäpolitiikkaa ja toimielinjärjestelmää voitaisiin tehostaa. Tämä tiedonanto on laajan sisäisen ja ulkoisen neuvotteluprosessin tulos: komission yksiköiden välinen työryhmä, jossa on edustajia ulkosuhteiden pääosastolta ja ECHO:sta, valmisti keskustelua varten asiakirjan "Avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistäminen (LRRD)" asiakirjasta keskusteltiin toimistoista, hallituksista riippumattomista järjestöistä ja akateemisista laitoksista tulevien alan asiantuntijoiden (jotka kutsuttiin heidän henkilökohtaisten ominaisuuksiensa vuoksi) muodostamassa työryhmässä jäsenvaltioista, USAID. sta, YK:n A-3 siitä neuvoteltiin tämän jälkeen ECHO:n ja jäsenvaltioiden humanitäärisen avun yksikköjen johtajien neljännesvuosittain pidettävässä kokouksessa sekä komission ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöstä vastaavien pääjohtajien puolivuosittain pidettävässä kokouksessa marraskuussa 1995 asiakirjasta keskusteltiin komission, hallituksista riippumattomien järjestöjen sidoskomitean ja VOICE:n helmikuussa 1996 järjestämässä seminaarissa, johon osallistui kaksikymmentä hallituksista riippumattomien järjestöjen avustus-, kunnostus- ja kehityskysymyksiin perehtynyttä asiantuntijaa komissio ehdotuksen jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöstä vastaavien puheenjohtajien ja mukaisesti järjesti kehitysyhteistyöasiantuntijoiden 1996 keskusteluasiakirjan sekä kahdenvälisistä LRRD-politiikoista tehtyyn komission kyselylomakkeeseen jäsenvaltioilta saatujen vastausten perusteella (katso liitteessä oleva näiden vastausten tiivistelmä). kokouksen 28 kanssa jäsenvaltioiden helmikuuta avustus- päivänä Tiedonannossa otetaan huomioon kuulemisen aikana tehdyt erilaiset huomautukset. Eri keskusteluista tehdyn yleispäätelmän mukaan ne olivat erittäin hyödyllisiä, koska johdonmukaisen politiikan muodostaminen LRRD-kysymyksistä vie paljon aikaa, ja vaikka politiikan lähestymistavasta sekä yhdistämisongelman käsitteestä ollaan yleisesti yhtä mieltä, myönnetään tämän tehtävän olevan vaikea toteuttaa käytännössä. Eri kokousten osanottajat olivat yhtä mieltä asiakirjoissa mainituista politiikan lähestymistavasta ja ehdotuksista ja he katsoivat, että niitä voitaisiin soveltaa, tarvittaessa mukautetussa muodossa, myös heidän omissa organisaatioissaan (jotka ovat joko kahdenvälisiä, monenvälisiä tai hallituksista riippumattomia). Koska tietyt jäsenvaltiot valmistelevat parhaillaan eri vaiheissa olevia avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämistä koskevia asiakirjoja ja menettelyjä (katso liite), kokouksessa sovittiin jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa, että unionin jäsenvaltiot vaihtaisivat keskenään näitä asiakirjoja, ja komissio lupautui avustamaan tässä tehtävässä. (ii) Avustus-kunnostus-kehitys (RRD)jatkumo' Avustustyön2 tehtävänä on antaa kiireellistä lyhyen aikavälin humanitääristä apua Ilmaisua "läheisyys" on ehdotettu paremmin sopivaksi, sillä ilmaisu heijastaa sitä, että avustus-, kunnostus- ja kehitystoimet voivat olla käynnissä yhtäaikaa missä maassa tahansa. Ilmaisuilla "avustustyö" ja "humanitäärinen apu" tarkoitetaan tässä tekstissä samaa asiaa. Humanitäärisen avun soveltamisala määritellään humanitääristä apua koskevassa neuvoston asetusehdotuksessa seuraavasti: "Yhteisön humanitääriseen apuun kuuluvat avustus- ja suojelutoimet syrjimättömin perustein erityisesti kaikkein haavoittuvimpien kolmansien maiden asukkaiden auttamiseksi ja ensisijaisesti kehitysmaiden asukkaiden, luonnonkatastrofien, sotien ja taistelujen luonnonkatastrofeista tai ihmisten aiheuttamista kriiseistä johtuvia vakavia ongelmia kohtaavien ihmisten hengen pelastamiseksi ja säilyttämiseksi. Kunnostusohjelmien katsotaan vähitellen korvaavan avustustyöt taloudellisten ja sosiaalisten tilanteiden vakauttamiseksi keskipitkän siirtymisen helpottamista varten. ja pitkän aikavälin kehitysstrategioihin rakenteisiin Avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisen perusteleminen on yksinkertaista ja järkevää; katastrofit vaativat ihmishenkiä ja voimavaroja; ne keskeyttävät taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen; ne edellyttävät pitkäaikaista kunnostusta; ne johtavat erillisiin kaksinkertaistavat byrokraattisiin kehitysyhteistyötoimielinten määrän. Samanaikaisesti kehitysyhteistyöpolitiikassa unohdetaan kuitenkin aivan liian usein kuivuuden ja muiden katastrofien vaarat sekä tarve suojella haavoittuvia kotitalouksia auttamalla niitä kehittämään "selviytymisstrategioita". Jos avustus- ja kehitystyö yhdistettäisiin, näitä puutteellisuuksia voitaisiin vähentää. Parempi "kehitys" voi vähentää hätäavun tarvetta; paremmat "avustukset" voivat vaikuttaa kehitykseen: siirtymistä avustuksesta kehitykseen. ja parempi "kunnostus" voi helpottaa ja menettelyihin, jotka Tässä yksinkertaisessa mallissa ei kuitenkaan oteta huomioon monien nykyisten hätätilanteiden todellisuutta. Useimmat eivät johdu luonnonkatastrofeista, vaan ne ovat poliittisen, taloudellisen ja sosiaalisen epävakauden yhteisvaikutusten tulos, joka on usein seurausta huonosta hallinnosta, epäonnistuneista talouspolitiikoista ja sopimattomista kehitysohjelmista, jotka ovat pahentaneet etnisiä tai uskonnollisia eroavaisuuksia. Jos oletetaan, että lyhyen aikavälin avustus johtaa kunnostuksen kautta pitkän aikavälin kehitykseen, aliarvioidaan monien katastrofitilanteiden kroonista luonnetta. Vaikka avointa ristiriitaa ei olisikaan, heikko hallinto, epäonnistunut talouspolitiikka, ihmisoikeuksien rikkominen ja demokraattinen prosessi voivat yhdessä vaikuttaa pitkän aikavälin kehitysavun keskeyttämiseen, mikä nopeuttaisi taloudellisten ja sosiaalisten rakenteiden hajoamista. "Monimutkaiset hätätilanteet" tai krooniset aseelliset konfliktit ovat kaikkein vaikeimpia olosuhteita kehittää koordinoitua RRD-lähestymistapaa. Katastrofien ennaltaehkäisyä ja valmiustoimenpiteitä on vaikea soveltaa, ja konfliktin ennaltaehkäisyä on korostettava yhä enemmän hyvissä ajoin tehdyn ja koordinoidun asiaan puuttumisen kautta sekä poliittisella että kehitystyön tasoilla, jolloin lopullisena päämääränä on saavuttaa "rakenteellinen tasapaino", s. o tilanne, jossa vallitsee kestävä taloudellinen kehitys, demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, elinkykyiset poliittiset rakenteet sekä terveet sosiaaliset ja ympäristöolosuhteet ja jossa muutoksia voi saada aikaan turvautumatta väkivaltaiseen konfliktiin. kaltaisten ihmisten aiheuttamien kriisien ja näitä vastaavien tilanteiden tai olosuhteiden uhrien auttamiseksi. Apua jatketaan niin kauan kuin on tarpeen eri tilanteista johtuvien humanitääristen vaatimusten täyttämiseksi. Tällaiseen apuun tai kuuluvat myös toimet vaaratilanteisiin varautumiseksi vastaavien poikkeuksellisten olosuhteiden estämiseksi". tai katastrofien On tärkeää sisällyttää sukupuolianalvvsi RRD-vastatoimiin Jotta vältettäisiin vähäosaisten ryhmien syrjintä. Tämä auttaisi tunnistamaan miesten ja naisten erilaiset alttiudet kriisitilanteille sekä niiden erilaiset (ja alati muuttuvat) valmiudet ja selviytymisstrategiat. Alttius on avainkäsite, ja se voidaan määritellä sen mukaan, mihin erityiseen etniseen tai sosiaaliseen ryhmään henkilö kuuluu. Myös alueellinen ulottuvuus vaatii erityistä huomiota. Kriisit voivat levitä kyseisen maan rajojen ulkopuolella ja ne voivat uhata naapurimaiden ja koko alueen sosiotaloudellista sekä poliittista vakautta. Tämä vuoksi tarvitaan erityistoimia naapurimaiden hyväksi ja niitä tarvitaan myös alueellisella tasolla sellaisten alueellisten aloitteiden tukemiseksi, joilla puututaan kriisitilanteisiin poliittisen asiaan puuttumisen kautta. irrottaminen toisistaan, ja Kahta muuta kysymystä on tarkasteltava. Ensimmäinen on avustus- ja kehitystyön toimielinten tätä esiintyy useimmissa tukea antavissa järjestöissä. Kestävyys-, rahoitus- ja täytäntöönpanojärjestelmiin sovelletaan erilaisia arviointiperusteita ja menettelyitä. On vaarana, että kansainvälinen reaktio erityisesti kroonisia kriisejä kohtaan saattaa heijastaa täytäntöönpanoelinten järjestöä koskevia tai poliittisia etuja eikä sodan jaloissa olevan väestön tarpeita ja sodan uhkaaman väestön haavoittuvuutta. Toinen koskee rahoitusta. Vuosina 1988 -1993 OECD:n jäsenmaiden avustuskustannukset nousivat 500 miljoonasta USA:n dollarista 3 500 miljoonaan USA:n dollariin vuodessa. Tämä oli aikaa, jolloin tukiohjelmat alkoivat kokonaisuudessaan lamaantua tai jopa rappeutua. Yhteisön tukiohjelmassa hätäavun määrä nousi 764 miljoonaan ecuun vuonna 1994 ja sen osuus oli kyseisenä vuonna 18,8 prosenttia koko yhteisön antamasta avusta. Edellä mainituista syistä on korkea aika pohtia lähestymistapaamme avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämiseksi sekä tutkia kuinka niiden vaikutusta ja tehokkuutta voitaisiin parantaa. (iii) Yleiset päätelmät LRRD-ongelmien analysointi osoittaa selvästi, että kehitysmaiden taloudellisen, poliittisen ja sosiaalisen kehittämisen lähestymistavan olisi oltava kokonaisvaltaisempi kuin tähän mennessä. Tämä on erityisen tärkeätä maille, jotka ovat alttiita poliittisten, taloudellisten ja/tai luonnonkatastrofien aiheuttamille vaaroille/jännitteille. Kaikissa kehittämisvaiheissa - ei ainoastaan silloin, kun kriisi lähestyy - on tarvetta strategiselle suunnittelulle, johon kuuluu poliittiset, kehitystä koskevat, sosiaaliset ja tekniset näkökohdat. Tässä yleisessä politiikassa olisi määriteltävä: tapa, jolla konfliktin ennaltaehkäisy voidaan sisällyttää kehitystoimintoihin tapana selviytyä väistämättömistä sosiaalisten, poliittisten ja taloudellisten muutosten aiheuttamista rasituksista: "rauhan rakentamisen" on oltava luontainen osa kehitysyhteistyöstrategioita tapa, jolla katastrofien ennaltaehkäisy ja alttiusanalyysit olisi otettava huomioon kehityssuunnittelussa ia -toiminnoissa tapa, jolla (joko luonnollisen tai ihmisen aiheuttaman) hätätilanteen alkamisen jälkeen avustustoimissa olisi otettava huomioon, ensisijaisena tavoitteena olevan uhrien hengen pelastamisen ohella, pitkän aikavälin ja kehitystavoitteet jälleenrakennus- tapa, jolla hätätilanteen jälkeisessä vaiheessa olevien maiden osalta olisi tehokas toteutettava kunnostustoimia, jotta varmistettaisiin mahdollisimman siirtyminen hätäavusta pitkän aikavälin kehittämiseen. Poliittisten toimien ja kehitys-, avustus-ja kunnostustoimien väliset sidokset "taaksepäin" tutkittava ja "eteenpäin" muodostavat monimutkaisen suhdeverkoston, yleispolitiikan sekä strategisen suunnittelun yhteydessä ja joka on nähtävä dynaamisena toimintona kussakin maassa tai kullakin alueella vallitsevassa erityistilanteessa. Toisin sanoen RRD-sidoksen osat ja niiden suunnittelu ovat hyvin tilanneriippuvaisia ja niitä olisi tarkasteltava kyseisen maan tai alueen "tässä ja nyt" -tilanteen perusteella. jota on Tämä tarkoittaa, että asiakirjan rakenne olisi nähtävä tällä tavoin kokonaisvaltaisesti. Vaikka se alkaa avustuksella ja sen jälkeen tulevat kunnostus ja kehitys, mukaan lukien poliittinen lähestymistapa rakenteellisen vakauden saavuttamiseksi, ei se tarkoita, että ns. RRD-jatkumoa olisi tarkasteltava näin suoraviivaisesti. Kuten edellä todetaan, todellisuus on monimutkaisempi ja se edellyttää monitahoista lähestymistapaa, joka perustuu kunkin maan tai alueen todelliseen tilanteeseen. Jos YLEINEN STRATEGINEN SUUNNITTELU on ensimmäinen avainsana tässä asiakirjassa tehdyissä suosituksissa, toinen on KOORDINAATIO. Myös toimielinten tasolla tarvitaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa: avunantajien välinen koordinaatio sekä palvelujen sisäinen koordinaatio on ennakkoehto tehokkaalle politiikalle ja toiminnalle, mutta ne voivat olla tehokkaita ainoastaan koko strategisen toimintasuunnitelman yhteydessä. ja kitkattoman siirtymisen sekä eri Lisäksi AJOITUS on oleellinen tekijä ja menettelyjä olisi tarvittaessa mukautettava asianmukaisen ajoituksen lähestymistapojen rinnastamisen asettamiin vaatimuksiin. Nopeat päätöksentekomenettelyt ovat tarpeen kaikissa avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen jatkumon vaiheissa, jos sekä avunantaja että avunsaaja haluavat edetä nopeasti. Monissa tapauksissa hidastelu kriittisessä vaiheessa voi syöstä maan takaisin kriisiin, jolloin avustusta jouduttaisiin antamaan tulevaisuudessa entistäkin enemmän. Menetelmien on oltava riittävän joustavia, jottei tällaista pääsisi tapahtumaan. (iv) Suositukset Yleispolitiikka olisi valmistettava kunkin maan ja kokonaistavoitteena on saavuttaa hyvissä ajoin "rakenteellinen vakaus", ja sen olisi ja alttiuden analysointiin. Tässä perustuttava yksityiskohtaiseen vaarojen ja alueen osalta, politiikassa olisi yhdistettävä taloudelliset, sosiaaliset (myös sukupuolikysymykset) ja poliittiset (demokratisointi, ihmisoikeudet sekä laki ja järjestys) tekijät kehityksen piiriin sekä määriteltävä selkeämmin avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen väliset siteet. Ensimmäiseksi olisi toteutettava pilottihanke riittävän monessa maassa, jotka ovat erityisen alttiita poliittisten, taloudellisten ja/tai luonnonkatastrofien aiheuttamille vaaroille/jännitteille konfliktin ennaltaehkäisy, jolla tarkoitetaan monenlaisiapolitiikkoja, joilla pyritään ennakoimaan mahdollisesti yhteiskunnan hajoittavat sosiaaliset, taloudelliset ja poliittiset tekijät sekä reagoimaan niihin. Tätä käsitettä olisi tarkasteltava "rauhan rakentamisen" tämän yleispolitiikan luonnollisena osana laajemmassa merkityksessä ja sitä olisi käsiteltävä valmiuksia poliittisiin analyyseihin on parannettava, jotta voitaisiin keskittyä konfliktin perimmäisiin aiheuttajiin, tunnistaa mahdolliset ongelmakohdat ja siirtyä analyysistä oikea-aikaisiin poliittisiin toimiin unionin tasolla. EY:n edustajien poliittiset kertomukset, jotka perustuvat paikan päällä olevien EU :n jäsenvaltioiden edustajien kertomuksiin, ovat tällaisen analyysin avaintekijöitä ja niitä olisi mukautettava uusiin vaatimuksiin tiiviimpi poliittinen yhteistyö ia kehitystyön yhteensovittaminen jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien välillä sekä keskus- että paikallistasolla on olennainen osa edellä tarkoitettua prosessia sisäistä koordinaatiota parannetaan perustamalla erityisryhmiä sekä keskus- että ja näihin erityisryhmiin kuuluu avustusta, kunnostusta, paikallistasolla, kehitystyötä ja poliittisia suhteita käsittelevien laitosten viranomaisia maakohtaiset eritvisanalvvsit avustuksen vaikutuksista tehdään tilanteissa, joissa tarvitaan humanitääristä apua hätäavun antamisen jälkeen, jotta otettaisiin huomioon pitkän aikavälin tavoitteet siten, että humanitäärisestä avusta tulee mahdollisimman tehokas. Tällaisia analyysejä varten annetaan koulutusta kunnostusuunnittelun strategioita hätäavun jälkeisissä tilanteissa on kehitettävä, mukaan lukien kriisin syiden arviointi ja hätäapuvaiheen aikana esiintyneiden pakkokeinojen ja rakenteellisten heikkouksien arviointi - erityisiä välineitä tilanneanalyyseja varten on kehitettävä edelleen. Asiaa koskevia sääntöjä ja menettelyjä on sovellettava, jolloin vastatoimet tulisivat nopeasti ja joustavasti ja avustustyö liitettäisiin tehokkaasti mukaan katastrofi valmiusohielmiin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota pitkän aikavälin kehitysohjelmissa ja -politiikoissa makrotaloudellisissa suunnittelu- ja talouden uudistusohjelmissa olisi niitä suunniteltaessa ja täytäntöönpantaessa tarkkailtava luonnollisten ja ihmisten aiheuttamien katastrofien vaaroja sekä alttiutta niille. Yhteisön osalta tämä tarkoittaa myös, että katastrofien vaarat ja alttius niille olisi otettava huomioon yhteisön avustusta suunniteltaessa. aluepolitiikkaa avaintekijöinä oltava katastrofien vaarat sekä alttius niille. suunniteltaessa -ohjelmia ja ia täytäntöönpantaessa olisi AVUSTUKSEN, KUNNOSTUKSEN JA KEHITYKSEN YHDISTÄMINEN (LRRD) 1. KUINKA AVUSTUSTOIMISSA VOITAISIIN PAREMMIN OTTAA H U O M I O ON K E H I T YS V A A T I M U K S E T /T A V O I T TE E T: HÄTÄTOIMENPITEIDEN KEHITYSNÄKYMÄT 1. 1 Johdanto Humanitäärisen avun nimenomaisena tavoitteena on pelastaa ja säilyttää hätätilanteiden uhrien henget. Avustustyötä tekevät järjestöt ovat sitoutuneet humanitäärisistä syistä sekä toimeksiantojensa, tiedotusvälineiden vuoksi pelastamaan ihmishenkiä riippumatta ennaltaehkäisykeinojen puuttumisesta tai heikoista valmiuksista kriisialueen luonnonkatastrofeja tai vallitsevia sosiaalisia, taloudellisia ja poliittisia oloja vastaan. Koska komission humanitäärinen apu ei ole poliittista ja usein sitä ohjaa tarve, on vaikeaa määritellä tarkasti sen toimien tavoitteita ihmishenkien säästämisen lisäksi. julkisen mielipiteen ja Vaikka tällaisissa tilanteissa on pitkän aikavälin tavoitteita tärkeämpi ihmishenkien säästäminen, on kuitenkin erittäin tärkeää pitää myös pitkän aikavälin näkymät mielessä. Lyhyen aikavälin ja pitkän aikavälin tavoitteet avustustoiminnoissa voivat joskus olla ristiriidassa: mikä on järkevää ihmishenkien säästämisen kannalta voi pitkän aikavälin ratkaisuna olla vaikeampi saavuttaa. Esimerkiksi eräissä suurissa pakolaiskriiseissä on tarkoituksenmukaista perustaa suuria pakolaisleirejä. Loogisesti tämä saattaa olla ainoa tapa, jolla ulkomaiset avustusjärjestöt voivat nopeasti ruokkia suuria määriä vaaratilanteessa olevia ihmisiä ja antaa heille suojaa. Kun leirit on perustettu (melkein tarkoituksetta) niihin voi tulla enemmän ihmisiä kuin mitä alunperin oli tarkoitus (vetävä tekijä), pakolaiset voivat tulla haluttomiksi palata kotiin, epidemiat leviävät ja sisäiset turvallisuusongelmat kasvavat ja ne voivat hyvin usein tuhota ympäristöä ja vieraannuttaa paikallisväestön. Kaikki nämä seikat ovat tulleet esille valtavissa pakolaisleireissä Ruandan rajojen ulkopuolella. Toinen esimerkki lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteiden ristiriidasta humanitääristen toimien osalta koskee yhteistyötä paikallishallinnon ja paikallisten hallituksista riippumattomien järjestöjen kanssa. Suurissa kriisitilanteissa paikallisrakenteet tuhoutuvat usein tai ne hävitetään kokonaan, jolloin kansainväliset avustusjärjestöt perustavat omat järjestelmänsä humanitäärisen avun antamista varten. Kun avustusjärjestöt lähtevä, saattaa syntyä hallinnollinen tyhjiö, joka tekee kunnostuksesta hyvin vaikean tehtävän ja joka voi vaikuttaa myös poliittiseen vakauteen (esim. Somaliassa). Kaikkiin avustustoimiin olisi yritettävä saada mukaan paikallisia toimielimiä (virallisia, hallituksista riippumattomia järjestöjä tai yhteisöperusteisia rakenteita) suunnitteluun ja täytäntöönpanoon, jotta ne voivat kantaa vastuun, kun kansainvälinen huomio on ohi. Lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteiden ristiriidan ratkaisemiseksi on kaksi tapaa: (a) (b) humanitäärisen avun antajat (paikalliset ja ulkomaalaiset) tietävät paremmin humanitääristen toimien (lyhyen ja pitkän aikavälin) vaikutukset, järjestöjen yhteensovittaminen (humanitääristä ja kehitysapua antavien elinten, keskus-ja paikallistason, avunantajan ja täytäntöönpanojärjestojen, avunantajan ja avunantajan, kansainvälisten ja paikallisten rakenteiden jne. väliset sidokset). 10 1. 2 Ihanteellinen avustusmalli Ihanteellisen avustusmallin perustekijät ovat seuraavat: (1) Avustus ei saa viedä pohjaa kehitystyöltä (kaikki avustustoimet, myös kaikkein kiireellisimmät, olisi suunniteltava huolellisesti kehitystä edistävien seikkojen, kuten työkalut, siemenet ja karja, suojelemiseksi). (2) Kehityshankkeisiin sovellettava avustustoimiin: tavallisesti sovellettavia perusperiaatteita olisi Avustus olisi yhdistettävä olemassa oleviin hallintorakenteisiin tai (jos tällaisia ei ole tai jos ne ovat konfliktin osapuolia) itsenäisten hallituksista riippumattomien paikallisjärjestöjen toimiin ja/tai avunsaajien omiin rakenteisiin, jolloin varmistetaan avunsaajien osallisuus avustustyöhön Avustuksen olisi oltava joustava siten, että avustustarvikkeet ja jakelujärjestelmät sopivat paikalliseen kulttuuriin ja yhteiskuntaan Avustuksessa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota sukupuolikysymyksiin ottamalla huomioon työn jakautuminen miesten ja naisten kesken, mikä on todennäköisesti entistäkin tärkeämpi hätätilanteissa Avustuksen olisi oltava ennakoitavissa ja sitä ei pitäisi lopettaa äkillisesti tai liian aikaisin. (3) olisi seurattava Avustustoimintaa ja jälleenrakcnnusohjelmat ja mahdollisuuksien mukaan avustustoiminta olisi toteutettava rinnakkain näiden ohjelmien kanssa, jotta varmistetaan aikavälin palataan kitkaton kehitysprosessiin. välittömästi kunnostus- "jatkumo", takaisin pitkän kun Tätä käsitteellistä mallia vasten avustusjärjestöjen tosiasiallisia ohjelmia kritisoidaan usein lyhytikäisiä, erittäin raskaita, sanomalla niiden olevan välillisiä, lyhytaikaisia ja keskittyneitä, standardoituja, resurssivaltaisia sekä avunantajista riippuvaisia ja niiden väitetään laiminlyövän hallinnolliset paikallisrakenteet ja sosiaaliset tavat. Vaikka avustusjärjestöt saattavat hyvinkin olla tietoisia tästä kritiikistä, niiden voi olla vaikeaa vastata niihin työskentely-ympäristönsä vuoksi: ihmishenkiä on pelastettava, aikaa on vähän, hyvin erikoistuneet osapuolet toteuttavat toimenpiteet, seurantatoimien toimeksiannot kuuluvat kehitystyöelimille tai laitoksille, joiden menettelyt ja voimavarat eivät aina ole sopivia takaamaan kitkatonta siirtymistä avustustyöstä kehitystyöhön. 1. 3 Luonnonkatastrofit Aidot luonnonkatastrofit eivät ole niin yleisiä kuin luullaan. Kolmannessa maailmassa ihmisistä riippuvat tekijät pahentavat "luonnonkatastrofeja", sillä esimerkiksi kuivuus ja sisällissota kuuluvat usein yhteen (Afrikan sarvi). Jopa "tavallisissa" kuivuustilanteissa kriisialueiden todellisena syynä saattavat olla rakenteelliset ongelmat tai kurjuus. Tällaisissa kriiseissä maan koko sosiotaloudellinen ja poliittinen rakenne tarvitsee kunnostusta. Sateen puute on usein viimeinen pisara. ihmisten kohtaamien vaikeuksien 11 Kuivuutta seuraavassa pitkän aikavälin avustustyössä olisi tärkeää pitää mielessä paikalliset elintarvikehankinnat. On erittäin tärkeää seurata avun vaikutusta paikallisiin ruoan hintamekanismeihin, tuotantoon mahdollisesti vaikuttavilta vääristymiltä. Paikallismarkkinoiden ja toimielinten käyttöä elintarvikeavun jakelussa olisi myös tutkittava. Avunantajien olisi yritettävä kunkin kriisin alussa ja rinnakkain kaikkien avustustoimien kanssa taata kehitysvälineiden (kuten karja, siemenet ja työkalut) suojaaminen ja/tai niiden tarjonta. jotta vältyttäisiin tulevaan Rajalliset luonnonkatastrofit, kuten tulvat, maanjäristykset ja trooppiset myrskyt vaativat usein avuantajiltaja avustusjärjestöiltä apua erittäin nopeasti. Kun kriisitilanne syntyy, on liian myöhäistä rakentaa hallintovalmiuksia paikallisiin hallintorakenteisiin, tarvitaan valmiusohjelmia, ja avustustarvikkeet ja (paikalliset tai kansainväliset) varastot tunnistaa. Viranomaiset ja paikalliset edustajat olisi koulutettava toimimaan vakavissa katastrofitilanteissa ja tekemään tarvittaessa yhteistyötä ulkomaalaisten järjestöjen kanssa. joiden avulla paikallisia. hallintorakenteita voidaan testata Valmiusohjelmien tärkeys myönnetään, mutta avunantajat antavat edelleen rajoitetusti tukea niille. Yhteisön talousarviosta varattiin vuonna 1995 5 miljoonaa ecua tätä tarkoitusta varten. Tämä olisi kuitenkin nähtävä "alkupääomana", joka kannustaa katastrofeille alttiita maita kiinnittämään enemmän huomiota tähän lähestymistapaan pitkän aikavälin kehitysohjelmissaan ja -politiikoissaan. Monien komission rahoittamien "kehitysohjelmien" epäsuorana tavoitteena on katastrofien ennaltaehkäisy, lieventäminen tai niihin valmistautuminen. 1. 4. Ihmisten aiheuttamat hätätilat Ihmisten aiheuttamia hätätiloja käytetään tässä kuvaamaan väkivaltaisia konlliktcja sisältäviä hätätiloja. Kuitenkin on tehtävä selväksi, että usein ilmaisua "sisällissota" ja "etninen konflikti" käytetään harhaanjohtavasti, kuten "kuivuuden" osalta. Näiden kriisien perussyinä ovat usein taloudelliset ja sosiaaliset rakenneongelmat. Monissa tapauksissa paikalliset poliittiset ja taloudelliset olosuhteet eivät anna toivoa uudistukseen lähitulevaisuudessa. Tämän tyyppisiä esimerkkejä on lukuisia Afrikassa, Keski-Aasiassa ja Kaukasiassa. Humanitäärinen apu voi auttaa vakavan konfliktin oireisiin, mutta sillä ei voi puuttua perussyihin. Humanitäärisen avun ja kehitystyön voimavarat eivät riitä lieventämään pitkäaikaista kurjuutta lähitulevaisuudessa. Vaaditaan maailmanlaajuisia vastatoimenpiteitä, joihin kuuluu erityisesti kyseisten hallitusten politiikan uudistaminen. Jos humanitäärinen apu voi kuitenkin joissakin tapauksissa lieventää räjähdysaltista tilannetta, tämä voi sinällään valmistaa kehitysjärjestöjä auttamaan ja/tai paikallisia viranomaisia ottamaan vastuuta uudistuksista ja kehityksestä. Avustusvälineet voivat lieventää jännitystä, kun niillä voidaan vähentää väestöryhmien välistä kilpailua välttämättömyystarvikkeista. Yksi esimerkki on Sarajevon vesivarojen kunnostaminen, joka on auttanut lieventämään jännitystä eri kaupunginosien välillä. Vaikka levoton rauha saavutettaisiinkin, ongelmia on edelleen ratkaisematta, erityisesti maamiinaongelma, jonka poistaminen on kansainvälisen yhteisön ensisijainen tehtävä. 12 Toinen mielessä pidettävä ongelma on humanitäärisen avun lisääntyvä politisoituminen. Rakenteellisissa kriisitilanteissa humanitäärisen avun voi helposti katsoa tukevan johtoporrasta, jonka virheet kansansa huolehtimisessa paljastuisivat muussa tapauksessa. Näissä tapauksissa on huolellisesti yhdistettävä avustustyö muihin tukitoimiin, jotka vaikuttavat rakenteellisen kriisin perussyihin, mukaan lukien "demokratian vaje". Avoimissa konfliktitilanteissa humanitäärisen avun saatetaan tulkita, ihmishenkien pelastamisen ja säästämisen ohella, "sekaantuvan" itse konfliktiin. Humanitäärinen apu saattaa joutua sotivien osapuolten käsiin. Tämän vuoksi toinen osapuoli voi luulla, että humanitäärinen apu on tarkoitettu sen viholliselle. Tällöin humanitäärisistä järjestöistä tulee ei-toivottuja ja niitten paikalliset jakelupisteet saattavat joutua väkivaltaisten hyökkäysten kohteiksi. Joissakin tapauksissa paikalliset sotapäälliköt ovat anastaneet humanitääriset avustustarvikkeet itselleen, joko estääkseen niiden joutumisen vihollisen käsiin tai yksinkertaisesti omia sotilaitaan varten (kuten entisessä Jugoslaviassa ja Afrikan sarvessa). Tällainen tilanne nostaa esille tärkeitä kysymyksiä mahdollisen sotilaallisen suojan tarpeellisuudesta uhreja ja humanitääristen järjestöjen työntekijöitä varten tietyissä tilanteissa. 1. 5 Maakohtaiset vaikutusanalyysit Kiinteä avustustoimien pitkän aikavälin tavoite voidaan taata ainoastaan, jos tehdään selkeä analyysi vaikutuksista ennen kuin avustustoimet pannaan täytäntöön (erityisesti kun on kyse kroonisista kriiseistä). Tällaiset maakohtaiset vaikutusanalyysit ihmisten aiheuttamissa ja luonnonkatastrofeissa koostuvat useista seikoista tärkeimmän lyhyen aikavälin tavoitteen, eli ihmishenkien pelastaminen ja säästäminen, ohella: (a) (b) (c) Rooli, joka avustustyöllä voi olla ihmisten perustarpeiden (esimerkiksi ruoka, terveys, suoja ja koulutus) täyttämisessä nopeasti, mikä itsessään voi alentaa jännitystä ja edistää sovitteluilmapiiriä. Kuinkaavunsaajatvoisivatosallistuaavustustyöhönaktiivisemmin? Kuinka tehokasta humanitäärinen apu on muussakin kuin pelkässä perustarpeiden täyttämisessä, kuten ravitsemustason parantamisessa? Tähän poliittiseen analyysiin kuuluu tutkimus siitä, vaikuttaako avustustyö paikalliseen turvallisuustilanteeseen vai päinvastoin. Vaikuttaako humanitäärinen apu väestön liikkumiseen? Esimerkiksi perustammeko loogisen tarkoituksenmukaisuuden vuoksi leirejä ja muita keskuksia, jotka vaikuttavat tuhoisasti pitkäaikaiseen asutukseen ja kehitykseen ("vetävä tekijä" pakolaisleireihin Afganistanissa)? Mikä on humanitäärisen avun sosiaalinen vaikutus? Esimerkiksi onko humanitäärisellä avulla kielteinen pitkäaikaisvaikutus tiettyihin etnisiin ryhmiin, ikäryhmiin tai toiseen sukupuoleen ja mikä on humanitäärisen avun suhde muihin väestötilastollisiin tekijöihin? Kuinka humanitäärinen apu vaikuttaa työn jakautumiseen miesten ja naisten välillä ja erityisesti naisten vastuuseen tuottavasta työstä, joka todennäköisesti lisääntyy kriisitilanteissa? Naisen keskeinen asema on tunnustettava ja naisten on noustava esiin päätöksentekoprosessissa, suunnittelussa, hallinnossa ja avustusten jakelussa, jotta varmistetaan parhaalla mahdollisella tavalla avun kulkeutuminen niille, jotka sitä eniten tarvitsevat. (d) Mitkä ovat humanitäärisen avun lyhyen ja pitkän aikavälin vaikutukset? Esimerkiksi analyysi siitä, kuinka avustus vaikuttaa paikallisiin markkinoihin, hintamekanismeihin ja elintarpeisiin on aina tärkeä. 13 (e) (f) Ympäristöseurauksia pidetään nyt olennaisena osana kaikissa vaikutusanalyyseissa. Ympäristön tuhoutumisella on jo ollut vakavia vaikutuksia paikallisväestöön pakolaisleireillä ja niiden ympärillä (esimerkiksi Ruandan ympärillä). Voisimmeko rahoittaa ja edistää vaihtoehtoisten energialähteiden käyttöä ympäristöystävällisemmällä tavalla, jotta täten välttäisihime puiden hakkaamisen? Vaikutusanalyysissa olisi aina oltava osio, jossa tarkastellaan kuinka avustus vaikuttaa paikallisiin hallintorakenteisiin. Vaaroille alttiuden vähentäminen ja onnettomuuksien lieventämisvalmiudet ovat selkeästi riippuvaisia vahvoista ja pysyvistä paikallisrakenteista. Paikalliset hallintorakenteet ja hallituksista riippumattomat paikallisjärjestöt voivat osaltaan olla avustuksessa mukana, kunhan tämä ei vaaranna humanitäärisen avun periaatteita (puolueettomuus ja syrjimättömyys). Jos paikallishallinto ei ota osaa avustustyöhön, voidaan hallituksista riippumattomia paikallisjärjestöjä pyytää mukaan. Jos näillä ei ole kokemusta tai valmiuksia, ne voivat työskennellä kansainvälisten hallituksista riippumattomien järjestöjen kanssa ja saada koulutusta näiltä, jolloin niiden valmiudet paranevat pitkällä tähtäimellä. Kansainvälisiä hallituksista riippumattomia järjestöjä on tietenkin kannustettava antamaan enemmän vastuuta paikallisille kumppaneilleen. Samalla on huolehdittava siitä, ettei järjestöjen palkkataso nouse suhteettoman korkeaksi hallituksista paikallishallintoon verrattuna, jottei viimeksi mainitun työntekijät siirry sieltä pois. riippumattomien (g) Yleisesti ottaen vaikutusanalyysilla on aina varmistettava, että täytäntöönpanosta vastaavilla on selkeä käsitys siitä, kuinka avustustoimintaa seurataan. Avustusjärjestöjen olisi tunnettava olevansa vastuussa toimintansa pitkän aikavälin seurauksista sekä avustustyön jälkeisiin toimintojen siirtymisen varmistamisesta, vaikka sen hoitaisivatkin muut laitokset tai järjestöt. Kun vaikutusanalyysi on tehty edellä mainitut seikat huomioon ottaen (määräajassa ja käytettävissä olevin voimavaroin), voidaan kunkin avustustoiminnan suunnittelun ja täytäntöönpanon osalta keskittyä pitkän aikavälin tavoitteisiin. Tämä auttaa vuorostaan avunantajia, täytäntöönpanolaitoksia ja kentän työntekijöitä pitämään pitkän aikavälin tavoitteet mielessä kunkin avustustoiminnon alusta alkaen. Kun vaikutusanalyysit ovat käytettävissä, komissio on paljon paremmassa asemassa valmistamaan "Hyvien avustuskäytäntöjen koodin", jolla pyritään parantamaan kaikkia avustustyön osa-alueita. 1. 6 Järjestöä koskevat seikat Yksityiskohtaista vaikutusanalyysia ja selkeitä tavoitteita ei voi tehdä eristyksissä. Mukana olevien järjestöjen ja niiden työntekijöiden on kyettävä toteuttamaan nämä tehtävät. Ensinnäkin avustus- ja kehitystyöntekijät tarvitsevat opastusta ja koulutusta, jotta avustustyön pitkän aikavälin seuraukset kuuluvat luonnollisena osana kaikkien avustustoimien valmisteluun. Kun työskennellään kriisitilanteessa olevissa maissa, vakavia rakenteellisia epätasaisuuksia omaavassa maassa, etnisille ongelmille alttiissa maissa ja usein luonnonkatastrofien kohteeksi joutuvissa maissa, komissio perustaa joustavaksi koordinaatiorakenteeksi erityisryhmiä, joissa on humanitäärisen avun ja pitkän aikavälin ohjelmien parissa työskenteleviä virkamiehiä. Erityisryhmän olisi tarkasteltava avustus-, kunnostus-, jälleenrakennus-ja kehitysohjelmien suunnittelua ja sen jäsenille olisi tiedotettava näiden yhteydessä tehtävistä erillisistä toimista ennen kuin niistä päätetään. Seurantayhteydet on 14 rekisteröitävä helposti lähestyttävällä tavalla ja niistä on keskusteltava säännöllisin väliajoin. Kolmansien maiden pakolaisten, siirtolaisten ja paluumuuttajien osalta komissio on jo perustanut pysyvän sisäisen koordinaatiorakenteen. Komissio pyysi 20 päivänä syyskuuta 1995 ulkosuhteiden eri välineistä vastaavia yksikköjään jatkamaan jo toteutettuja koordinaatiotoimia, jotta eri budjettikohdista rahoitetut toimet olisivat mahdollisimman johdonmukaisia. Hyvän koordinaation varmistamiseksi sekä komission yksiköiden että täytäntöönpanosta vastaavien osapuolien välillä avustuksesta ja/tai kunnostuksesta ja kehityksestä vastaavat hallituksista riippumattomat järjestöt ja YK:n toimistot olisi pyydettävä osallistumaan aktiivisesti erityisesti järjestettyihin erityisryhmän avoimiin kokouksiin. Liberian osalta omaksuttu strategia on esimerkki tästä. PO VIII:n ja Liberian asioita käsittelevän ECHO:n työntekijöiden säännöllisten viikkotapaamisten lisäksi komissio ja sen tärkeimmät yhteistyökumppanit hallituksista riippumattomissa järjestöissä ja YK:ssa tapasivat neljännesvuosittain. Toinen tärkeä osanykyistenjärjestörakenteiden parantamisessa on koordinointi kenttätyön kanssa sekä kenttätyön sisäinen koordinointi. Kriisitilanteessa olevissa ja kriiseille alttiissa maissa EY:n edustajien olisi kutsuttava koolle säännöllisiä koordinaatiokokouksia, johon osallistuisivat ECHO:n koordinaattorit ja paikallisedustajat sekä täytäntöönpanosta vastaavat osapuolet. Kaiken avustus-, kunnostus-ja jälleenrakennustyön yleinen koordinaatiokenttätasolla on erittäin tärkeätä. Jos Yhdistyneiden kansakuntien humanitääristen asioiden osasto (DHA) tai muut YK:n elimet ovat perustaneet kenttätasolla tehokkaita koordinaatiorakenteita, komission ja muiden avunantajien on kaikin keinoin pyrittävä osallistumaan tällaisiin rakenteisiin ja tukemaan niitä. Tämän yleisen koordinaatiojärjestelmän yhteydessä komission ja jäsenvaltioiden välinen koordinaatio tapahtuu tavalliseen tapaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisistä yhteensovittamismenettelyistä 2 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöslauselman mukaisesti. Tässä tapauksessa kentällä olevan erityisryhmän päätehtävä olisi pitää yhteyttä Brysselin erityisryhmään ja päinvastoin, jotta kaikki avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen alalla tehdyt suunnitelmat, aloitteet ja toimet yhdistettäisiin asianmukaisesti. Toisaalta, jos tietyssä kriisitilanteessa asianmukainen yleinen koordinaatio puuttuu (avustukseen, kunnostukseen ja kehitykseen osallistuvien välillä) komission on koordinoitava yhteisön rahoittamat toimet. Kentällä olevan erityisryhmän olisi tehtävä tämä avoimesti yhdessä, mahdollisuuksien mukaan, asianosaisten jäsenvaltioiden, muiden avunantajien, YK:n ja muiden avustusjärjestöjen, hallituksista riippumattomien järjestöjen ja paikallisrakenteiden kanssa. Monroviassa sijaitseva EY:n tuen koordinaatiotoimisto on hyvä esimerkki "yhden luukun toimipaikasta", joka on tarkoitettu Liberian kriisin uhrien auttamiseen. Lopuksi Brysselin erityisryhmän olisi toteutettava samalla tavalla toimenpiteet kaikkien suunnitelmien ja aloitteiden koordinoimiseksi muiden avunantajien kanssa, erityisesti asianomaisten EU:n jäsenvaltioiden kanssa. 15 Tätä erityisryhmien perustamista koskevaa ehdotusta ei sovelleta ainoastaan maihin, joissa kriisi on puhjennut, vaan myös kriiseille alttiisiin maihin koko RRD-jatkumon osalta. 2. KUNNOSTUS - KRIISIN JÄLKEINEN APU Kunnostus voidaan kuvata kokonaisvaltaiseksi, dynaamiseksi ja välilliseksi toimielinten uudistamiseksi ja vahvistamiseksi sekä infrastruktuurin ja palvelujen jälleenrakentamiseksi ja parantamiseksi, joilla tuetaan kyseisen väestön aloitteita ja toimia poliittisella, taloudellisella ja sosiaalisella alalla ja joilla pyritään kestävän kehityksen jatkamiseen. Sekä uhrit että väkivaltaisiin konflikteihin osallistuneet on sopeutettava uudelleen siviiliyhteiskuntaan taloudellisten, sosiaalisten ja poliittisten seikkojen osalta. Toisin sanoen kunnostuksen lähtökohtana on ihminen. Tämä on paras vaihe varmistaa sukupuoliroolien sopeuttaminen. Miesten ja naisten muuttuneisiin asemaan ja olosuhteisiin tällaisiin kysymyksiin, jos olisi kiinnitettävä huomiota sekä tarpeeseen puuttua sopeuttamisella on määrä olla myös sosiaalinen ulottuvuus. Kunnostuksella voi olla tärkeä asema maissa, jotka ovat matkalla kohti rauhaa, mutta jotka edelleen kärsivät satunnaisista konflikteista. Kunnostus voidaan aloittaa vakailta alueilta, joista rauhaa pyritään levittämään. 2. 1 Siviiliyhteiskunnan jälleenrakentaminen Konfliktista kärsineen maan jälleenrakennusvaiheeseen on ehdottomasti kuuluttava lain ja järjestyksen sekä siviiliyhteiskunnan perustaminen uudelleen. Yksi avaintekijöistä on perustaa nopeasti hallinto, joka voi vahvistaa väestön luottamusta ja uskoa, sekä taloudellisia toimintoja, terveyspalveluja ja koulutusjärjestelmiä jne. Kansalaisten on katsottava, että tällainen hallinto palvelee kaikki ryhmittymiä, jotta tällaisena aikana väistämättömästi esiintyviä jännitteitä voitaisiin lieventää. Tämän vuoksi on alusta alkaen välttämätöntä, ettei näitä seikkoja aliarvioida, koska niillä voi olla ratkaiseva vaikutus itse maan jälleenrakentamiseen. Näitten edellytysten perusteella jälleenrakentamistoimissa olisi painotettava seuraavia seikkoja: 2. 1. 1 Lain ja järjestyksen jälleenrakentaminen ja toiminta Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tiettyihin opastusperiaatteisiin, joihin lain ja järjestyksen olisi perustuttava, eli valtatekijöiden erottamiseen, julkisten asioiden hyvien hallintosääntöjen noudattamiseen ottaen huomioon laillisuus ja avoimuus, asianomaisten hyväksymien toimielinjärjestelmien perustaminen, mukaanlukien selkeät lait ja yleisölle avoimet ihmisoikeuksien kunnioittaminen, mukaan lukien erityisesti vähemmistöryhmittymien oikeuksien tunnustaminen. Ennen konfliktia voimassa olleita lakeja voidaan mahdollisesti käyttää, jos ne vahvistetaan uudelleen siten, että asiasta vallitsee yksimielisyys kansan parissa. sekä kansainvälisesti tunnustettujen toimielimet, 16 Kunkin maan erityistilanteen perusteella olisi vahvistettava ensisijaiset toteutettavia erityistoimia koskevat seikat. Tällöin olisi erityisesti kiinnitettävä huomiota oikeusjärjestelmän tehokkaaseen ja riippumattomaan toimintaan (vertaa Ruandan osalta toteutetut toimet). Tämä seikka on elintärkeä väestön luottamuksen palauttamiseksi, jotta he voivat rakentaa elämänsä uudelleen ympäristössä, jossa he eivät tunne itseään uhatuiksi. 2. 1. 2 Poliittisen vuoropuhelun kehittäminen ja väestön osallistuminen Poliittisen vuoropuhelun kehittäminen on perusedellytys demokratialle, eikä sen aloittamiseksi pidä odottaa parempia aikoja. Aivan alusta alkaen olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että eri ryhmittymät ja vähemmistöt voivat ilmaista itseään. Poliittiseen esityslistaan olisi lisättävä mahdollisimman nopeasti kokoontumisvapaus sekä tarvittavan poliittisten puolueiden kannustaminen, jotta uusi hallinto saavuttaisi avoimuuden. Poliittinen vuoropuhelu ja väestön osallistuminen voidaan saavuttaa ainoastaan, jos siviili- ja ihmisoikeudet taataan, mukaan lukien miesten ja naisten tasa- arvoisen osallistumisen mahdollisuus. Samalla on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, jotka tähtäävät väestön tehokkaaseen osallistumiseen vallankäyttöön vaalien kautta (esimerkiksi Mosambik ja Etelä-Afrikka) sekä taloudelliseen osallistumiseen kehityskustannuksiin ja -etuihin. Tässä yhteydessä toiminta ilmaisuvapauden ja tasapuolisen ja tiedottavan tiedonkulun varmistavien viestintävälineiden riippumattomuuden hyväksi on olennaista julkisen mielipiteen muokkaamisessa ja niillä voi olla myönteisiä jälkiseurauksia kaikkien jatkuvien jännitteiden vähentämisessä. Lisäksi on käytännöllistä toteuttaa toimenpiteitä kurssituksen, siviilikoulutuksen, yhteenliittymien tukemisen, hajautetun yhteistyön jne. alalla. Kaikkia edellä mainittuja toimia ei selvästikään sovelleta ainoastaan siviiliyhteiskunnan jälleenrakentamiseen, vaan myös kaikkiin siirtymätoimiin kohti demokratiaa, vaikkei sitä laajentaa ulottumaan edeltäisikään aseellinen konflikti. Toimintaa voidaan itse jälleenrakennuskauden ulkopuolelle sisällyttää pidempiaikaisiin kehityssuunnitelmiin. Tällaiset toiminnot ovat elintärkeitä, jos ulkoisella avulla pyritään saavuttamaan kestävä vaikutus pitkällä tähtäimellä. se voidaan ja Yhteisön toimet näillä aloilla voivat ainoastaan toimia kiihdyttimenä auttaessa hallituksia alkuun avustustyössä. Kuitenkin prosessin sisäistäminen on hallitusten tehtävä. Näistä kysymyksistä olisi tämän vuoksi keskusteltava hallituksissa, kun kunnostus- ja kehitystoimia suunnitellaan ja ne on otettava huomioon yleispolitiikassa. joissa on Yksi väestöryhmä, joka saattaa vaatia erityishuomiota kriisin jälkeisessä tilanteessa, on entiset taistelijat. Heidän kotiuttaminen ja sopeuttaminen siviilielämään voi olla erityisen vaikeata maissa, sekä sodittu pitkään taistelijoiden "tappamiskulttuurista" vieraantuminen voi viedä aikaa. Entisten sopeuttamissuunnitelmien olisi tapahduttava mieluummin rinnakkain paluumuuttajien ja pakolaisten uudelleensijoitusohjelmien kanssa, jottei annettaisi mielikuvaa, jonka mukaan aseen kantaminen taisteluissa oikeuttaisi erityiskohteluun. Suunnitelmat entisten taistelijoiden kannustamiseksi luovuttamaan aseensa eivät ole yleensä onnistunut kovin joissa aseistariisunta ja 17 hyvin, ja saattaa olla edullisempaa luoda olosuhteet, joissa aseita ei käytä edes yksityishenkilöt. Erityistä huomiota saatetaan tarvita silloin, kun entiset taistelijat ovat naisia ja/tai lapsia. 2. 1. 3 Jalkaväkimiinat Jalkaväkimiinojen vuoksi ihmisiä kuolee päivittäin, joten ne muodostavat vakavan esteen ja siirtolaisten kotiinpaluun, kriisialueiden kehitykselle: ne estävät pakolaisten viljelykelpoisen maan käyttöönoton ja infrastruktuurin toiminnan. Vaikka miinojen raivaamista pidetään usein kunnostustoimena, sillä voi olla myös humanitäärinen ulottuvuus tai se voi osaltaan vaikuttaa pitkän aikavälin kehitysprosessiin. Lisäksi miinojen raivaaminen on Euroopan unionille poliittisesti ensisijainen tehtävä, kuten YUTP-järjestelmässä äskettäin annettu yhteinen toiminta osoittaa. ongelman vakavuus näyttäisi Ottaen huomioon pyrkiä maailmanlaajuisempaan koordinoituun lähestymistapaan sekä jatkamaan keinoja asiaan puuttumiseksi, erityisesti maissa, joissa humanitääriset, kunnostus- ja kehitystoimet esiintyvät rinnakkain. tärkeältä erityisen Asiaan puuttumisen tarvittavan nopeuden ja joustavuuden varmistavien sääntöjen ja menettelyjen olisi edettävä yhtä matkaa lisääntyneeseen koordinaatioon ja täydentävyyteen tähtäävien pyrkimysten kanssa. 2. 2 Kuinka kunnostustoimet voivat yhdistää avustus- ja kehitystyön Jotta kunnostustoimet voisivat vaikuttaa siirtymiseen vakavan kriisin alkamisesta kehityksen jatkamiseen, tiettyjä "jatkumon" olennaisia osatekijöitä olisi oltava läsnä sellaisen siirtymäkauden aikana, erityisesti siirtoprosessin aloittaminen, jossa noudatetaan demokraattisia arvoja ja perusvapauksia. Kolmea periaatetta on kuitenkin tarpeen vaatia: turvallisuuden vähimmäistaso sekä kunnostus olisi pantava täytäntöön tavalla, joka määritetään kyseisen maan tilanteen mukaisesti (kesto, ensisijaisuudet, sukupuoliroolit) kunnostus on kauttakulun luonteinen ja periaatteessa sitä sovelletaan määräaikaisesti, vaikka erityistilanteissa voi pitempiaikainen asiaan puuttuminen olla tarpeen kunnostuksella ei pitäisi pyrkiä palaamaan edelliseen tilanteeseen, vaan sen olisi valmistettava, ei välttämättä suoraviivaisesti, kestävän kehityksen jatkumiseen paremmin kuin aiemmin ja ottamalla huomioon kriisistä opitut seikat. Mahdollisuuksien mukaan kunnostuksen olisi perustuttava humanitäärisen avun saavutuksiin (i) välttämällä sellaisten palvelujen ja infrastruktuurin huomattavan heikkenemisen, joita väestöllä oli käytössään kriisin aikana, ja 18 (ii) ylläpitämällä ja parantamalla kriisin aikana käytettyä tai luotua paikallista asiantuntemusta. samanaikaisesti vähentämään kaikkia Kunnostuksella olisi kuitenkin pyrittävä humanitäärisen avun vääristäviä vaikutuksia (i) (ii) poistamalla asteittain humanitäärisen avun asema elinkeinoelämän korvaajana ilmainen korvaamalla mahdollisimman nopeasti jakelujärjestelmä järjestelmällä, jossa erityisesti paikallisesti tuotettuja tavaroita ja palveluja ostetaan vähimmäiskustannuksin, ja tukemalla kriiseille alttiita ryhmittymiä (kotiutetut sotilaat, orvot, naispuoliset perheenpäät, vammaiset), jotta heidät voitaisiin sopeuttaa takaisin taloudelliseen ja sosiaaliseen elämään. Tässä mielessä kunnostuksessa olisi otettava huomioon myös väkivallalle altistumisen psykologiset vaikutukset erityisesti lasten osalta. ja palvelujen tavaroiden (iii) Kunnostusohjelmia suunniteltaessa olisi pidettävä mielessä neljä seikkaa, jotta niiden osallisuus siirtymäprosessiin olisi mahdollisimman suuri: (i) "vipuvaikutus" Valitaan toimet, jotka ovat jakaantuneet tasaisesti maantieteellisesti ja alueellisesti, ottaen huomioon kriisin aikana tapahtuneet muutokset (väestön muutto jne. ) Perus- ja tuotantoaloilla jo käynnissä olevien kehitysohjelmien täytäntöönpanoa suunnataan uudelleen, täydennetään ja kiihdytetään kunnostustoimilla Sopivilla aloilla etusija annetaan menetelmille, joissa paikallisen väestön osallisuus on mahdollisimman suuri (mikrohankkeet, ruokaa työstä), ja hyödynnetään yksityiselle sektorille annettavia pienimuotoisia luottoja Asianmukaiselle tekniselle avulle annetaan oma sijansa sekä hankkeiden ja ohjelmien tasolla että yleisellä tasolla (ensisijaiset alat, kokonaishallinto). Tätä tukea tarvitaan erityisesti, kun avunsaajina olevat hallitusrakenteet ja hallituksista riippumattomat järjestörakenteet hallinnoivat ohjelmia. (ii) "elinkelpoisuuskvnnvs" jonka kunnostusta, Taloudelliset voimavarat on saatava käyttöön oikea-aikaisesti koordinoimalla avunantoa, ottaen huomioon makrotaloudelliset ennusteet Pannaan nopeutetut ja joustavat menettelyt täytäntöön, jotta rajoitettaisiin "intensiivistä" tiettyjä arviointiperusteita Kussakin maassa vallitsevan tilanteen perusteella päätetään ensisij aiset alat, pitäen mielessä, että infrastruktuurin toimielinten vahvistaminen, jälleenrakennus ja kunnostus sekä olennaisten tavaroiden ja palvelujen tarjonta kunnostuskautena kuuluvat läheisesti yhteen tuotannon, erityisesti maatalouden, sekä sairauden- ja terveydenhoidon, peruskoulutuksen, peltomaahan pääsyn, miinojen raivaamisen sekä kotiuttamisen kanssa. saavutettava aikana olisi (iii) "kumppanuuden jatkuminen" 19 elinkelpoisuutta täytäntöönpanon aikana ja vaatimalla toimien Kriisin aikana paikalla olleiden kansainvälisten ja paikallisten hallituksista riippumattomien järjestöjen pitkän aikavälin toimintoja olisi tuettava enemmän suunnitteluun yhdistämällä kaikki kykenevät henkilöt kunnostusrahaston jolla perusaloilla painotettaisiin sekä paikallisrakenteiden käyttöä Kriisistä selviytyneitä perusyhteenliittymiä tuetaan (kyläjärjestöt, naisten ryhmät, tuottajaryhmittymät, paikallishallinto) Tuetaan kunnostuksen suunnittelemiseksi ja hallinnoimiseksi tarvittavaa hallinnon jälleenrakentamista ensisijaisilla aloilla sekä pitkän aikavälin kehitysohjelmia Tuetaan hallinnon jälleenrakentamista keskittämällä toimet niille aloille, joilla voidaan tukea rauhaan palaamisen prosessia ja joilla voidaan antaa valtiolle vähimmäistoimintatavat, erityisesti makrotalouden ja julkisen rahoituksen tasolla. lähestymistapaa, aikavälillä keskipitkällä (iv) "vaiheistettu lähestymistapa" ja jotka perustuvat alueellisiin lääkkeiden tai Esitetään ohjelma- rahoitustoimia, maantieteellisiin kanaviin, esimerkiksi jakaminen hätäapuna, olennaisten lääkevarastojen uudelleenjärjestäminen, inhimillisten voimavarojen siirto ja terveyskeskusten kunnostaminen kunnostuksen aikana; näitten keskusten kunnostus ja kehittäminen terveyspyramidissa, kun kehitysapu aloitetaan Sosiaalinen elinkelpoisuus (yhtäläistäminen) asetetaan etusijalle ja ensisijaisesti pyritään makrotaloudelliseen elinkelpoisuuteen Tukiohjelmien eri vaiheiden aikana tarkastellaan kunnostustoimia tärkeinä osina määriteltäessä ensisijaiset alat tuen kannalta Lähestymistapaan yhdistetään ne poliittiset elementit, jotka liittyvät köyhyyden vastaiseen kampanjaan, ja makrotaloudellinen suunta, johon maan olisi kehityttävä kunnostuskauden loppuun mennessä Tuotannon ja kaupan luodaan edullinen ympäristö; järjestelmän mukaisissa alkutoimissa olisi keskityttävä makrotaloudellisen varmistamaan vaihto-, kauppa- ja pankkipalvelut ja rakentamaan uudelleen toimielimiä makrotaloudellista perushallintoa varten Määritetään ehdot, jotka ovat tarpeellisia kunnostusohjelman onnistumisen kannalta ja kehityksen uudelleen alkamisen osalta (poliittinen, sosiaalinen tai muu, esimerkiksi miinojen raivaaminen) ja tehdä niistä tehokkaita (alue)poliittisen vuoropuhelun avulla toipumista varten 3. KUINKA KEHITYSTOIMISSA VOITAISIIN OTTAA PAREMMIN HUOMIOON HÄTÄTILANTEIDEN VAARAT: KEHITYSTOIMIEN HÄTÄTILAA KOSKEVAT NÄKÖKANNAT 3. 1 Makrotaloudellinen yhteys Väkivaltaiset konfliktit ja luonnonkatastrofit voivat tuhota kehityssuunnitelmat. Luonnon- ja ihmisten aiheuttamien katastrofien vaarojen nimenomainen tarkkaileminen ohjelmia muotoiltaessa voi lisätä onnistumisen mahdollisuutta suuresti. 20 Käytännössä tällaisia vaaroja ei kuitenkaan ole yleensä tarkasteltu nimenomaisesti makrotaloudellisessa suunnittelussa eikä rakenteellisia mukautusohjelmia valmisteltaessa. Kuitenkin äskettäinen tutkimus kriiseistä, joiden vuoksi Afrikassa oli otettava käyttöön IMF:n vakauttamisohjelmia, osoittaa, että kuivuus ja muut luonnonkatastrofit olivat "tärkeä, mahdollisesti hallitseva" tekijä yli kolmasosassa näistä ohjelmista. Tämän vuoksi makrotaloudellisella tasolla olisi pidettävä mielessä kolme perusperiaatetta: (i) (ii) (iii) joustavuuteen talouden uudistusohjelmissa olisi otettava huomioon maiden alttius luonnon- tai ihmisten aiheuttamille katastrofeille. Tämän olisi vaikutettava sekä uudistuksen nopeuteen että suoritusosoittimia käytettäessä katastrofeille alttiissa maissa hyvä taloudellinen hallinto edellyttää, että voimavaroille ja kapasiteeteille annetaan järjestelmällisesti mahdollisuus parantaa katastrofivalmiuksia. Tämän olisi näyttävä hallituksen talousarviossa ja se olisi otettava huomioon valmisteltaessa talouden uudistusohjelmia talouden uudistusohjelmissa on varmistettava, että sosiaaliset peruspalvelut (terveydenhoito, koulutus, vesivarat ja hygienia) saavat riittävästi rahoitusta. Yhteisön kannalta tämä tarkoittaa myös, että vaarat ja alttius olisi otettava huomioon yhteisön avustusta suunniteltaessa. Seuraavissa jaksoissa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin käytännöllisiä tapoja vastata luonnon-ja ihmisten aiheuttamien katastrofien luomiin vaaratilanteisiin kehityspolitiikassa. 3. 2 Alueellinen yhteys: Käytännössä kaikilla aloilla joudutaan käsittelemään vaara- ja alttiustilanteita. Tässä annamme kaksi alaa esimerkkeinä - ravinto ja terveydenhoito - ottaen huomioon niiden tärkeyden LRRD:ssä. 3. 2. 1 Ravinto: Elintarvikeapu ja elintarviketurva 3. 2. 1. 1 Yleistä Yhteisön elintarvikeavulla ja elintarviketurvalla on yhä tärkeämpi asema sen kehitysyhteistyöpolitiikassa ja kehitystyötä koskevassa 25 päivänä marraskuuta 1994 tehdyssä neuvoston päätöslauselmassa vahvistetaan seuraavat suuntaviivat: elintarvikeavun yhdistäminen osaksi pitkän aikavälin elintarviketurvaa (kotitalouksissa sekä kansallisella ja alueellisella tasolla) elintarvikkeiden kannalta epävarmoissa maissa elintarviketurvapolitiikan sisällyttäminen köyhyyden lieventämisen yleistä järjestelmää ja sen pitkän aikavälin vaikutukset kehitystyöhön aluepolitiikkojen kehitettäisiin pitkän aikavälin elintarviketurvastrategioita hätätila-, kunnostus- ja kehitystoimien sidosten vahvistaminen tarve, jotta saavutettaisiin elintarviketurvaa koskevat tavoitteet ja 21 3. 2. 1. 2 Hätätila-kunnostus-kehitys: dynaaminen ravintokriiseihin lähestymistapa ja elintarvikeapu elintarviketurvatoiminnot säännöllisesti Yhteisön monimutkaisiin tilanteisiin, joissa erityyppisiä kriisejä esiintyy rinnakkain. Tämä heijastaa laajuutta, jolla tarjontaa (tarvikkeiden saatavuus markkinoilla) ja kysyntää (tulotaso, jolla ruokaa voidaan hankkia) koskevat edellytykset ovat rappeutuneet. Yksinkertainen rakenteellinen ravinnonpuute yhdessä maksuvaikeuksien kanssa voi nopeasti muuttua laajalle levinneeksi köyhyydeksi, jolloin väestö on kokonaan riippuvainen tuesta jäädäkseen henkiin. joutuvat tarjontaedellytysten sarjana (ruoan saatavuus ja sen saaminen), joka Elintarviketurva olisi tämän vuoksi määriteltävä dynaamisin, ei staattisin, termein kysyntä- ja toimii lähtökohtana, josta kaupunkien ja maaseudun kotitaloudet voivat alkaa rakentamaan varantojaan (varastot, karja, säästöt), kehittämään luotettavampia tuotantovälineitä tai tapoja kasvattaa tulojaan ja järjestää luotettavampi sosiaalinen turvaverkosto. Kaikkien näiden toimintojen lopputuloksena väestön alttius elintarvikepulaan vähenee. Tietyn kynnyksen alapuolella kaupunkien ja maaseudun kotitalouksien on kuitenkin pakko syödä varantojaan, tukeutua tukiverkostoon tai jopa myydä tuotantovälineensä - lyhyesti sanottuna nostaa alttiuden tasoaan. Tämän kynnyksen yläpuolella ihmiset ovat kehitysmallissa, jota hyvin suunniteltu apu (joka ei tarkoita elintarvikeapua sellaisenaan) voi auttaa nopeutumaan. Tämän kynnyksen alapuolella ihmiset köyhtyvät, mikä voi johtaa taloudelliseen ja sosiaaliseen rappioon, äärimmäiseen riippuvuuteen ja lisääntyneeseen kuolleisuuteen, joista on sitä vaikeampi päästä eroon mitä kauemmin niiden annetaan jatkua. Tämä on ennaltaehkäisyn ja vaarojen vähentämisen vaihe. Tässä vaiheessa elintarvikeavulla ja elintarviketurvatoimilla pitäisi pyrkiä vähentämään sosiaalista ja taloudellista alttiutta ravintokriiseihin, mikä puolestaan vähentää hätätilan syntymisen vaaraa. Nopeus on elintärkeää, koska huonosti pohditut tai myöhästyneet vastatoimet voivat johtaa suurempaan riippuvuuteen. Se, että yhä pahemmasta sosiaalisesta romahduksesta aiheutunutta suurempaa riippuvuutta ei ole voitu estää, selittää osittain, miksi useat tapaukset ovat juuttuneet humanitäärisen avun vaiheeseen. kuuluu säilyttäminen Kunnostusvaiheeseen tuotannon tuotanto valmiuksien perusvälineiden (viljelysmaa, siemenet, työkalut) tarjoaminen kaikille jossain määrin. Ottaen huomioon kriisien monimutkaisuus ainoastaan kriisityyppiin mukautetulla asiaan puuttumisella voidaan tarjota asianmukaiset vastatoimet erilaatuisille kriiseille. Mitkään elintarvikeavustus- ja elintarviketurvatoimet eivät voi olla elinkelpoisia, jos ne eivät ole läheisesti yhteydessä kehitystoimiin, joilla voidaan aloittaa uudelleen tulojen luomis- ja kehitysprosessi. Tämän vuoksi on olennaista vahvistaa yleispolitiikka ja yhteinen strategia. ja 3. 2. 1. 3 Elintarviketurva ravintokriisien ennaltaehkäisyssä/lieventämisessä Eräiden maiden taloudellinen epävakaus voi johtaa elintarviketurvan horjumiseen ja lopulta sosiaaliseen konfliktiin. Tällaisiin "mahdollisesti vaarassa oleviin" maihin olisi 22 kiinnitettävä erityistä huomiota ja niihin olisi kohdennettava toimenpiteitä, joilla elintarviketurvaa voitaisiin parantaa. Tällaisilla toimenpiteillä pyritään olennaisesti edistämään kotitalouksien elintarviketurvaa paikallisella, kansallisella ja alueellisella tasolla; niillä voidaan täten alentaa alttiutta kriisien aikoina ja helpottaa kunnostus- ja kehitystoimien tärkeitä katastrofivaaran vuoksi, jos tehokkaasti saavuttavaa jakelujärjestelmää ei ole. täytäntöönpanoa. Sukupuolikysymykset tarkoitetun avunsaajaväestön erityisen ovat Kriisin ennaltaehkäisyyn vaikuttavista elintarviketurvan avustusohjelmista voidaan mainita: ja sekä alueelliset kansalliset elintarvikevarastot arvonlisä; vaarojen kylien elintarviketurvavarastot hätätilasuunnittelua tukevat toimet; karjantuotanto; maaseudun luotot; paikallistuotannon vähentämismekanismit; maatalouspolitiikkojen tuki; yksityisen alan edistäminen; paikallinen ja alueiden välinen kauppa työvoimavaltaiset hankkeet, työllistämissuunnitelmat tietojärjestelmien perustaminen (tietokannat, aikaiset varoitusjärjestelmät), joilla pyritään periaatteessa havaitsemaan elintarvikekriisit riittävän ajoissa, jotta elintarvikkeita voidaan toimittaa oikea-aikaisesti. Eräs kriisien ennaltaehkäisyn ja avustusohjelmien (hätäapu, kunnostus) tehokkuuden avaintekijöistä on tietojärjestelmien saatavuus ja niiden laatu. Uhanalaisia maita koskevien tietojen ja analyysien keräämisen, käsittelyn ja jakelun avulla voidaan voimistaa aikaisia varoitusvaimiuksia sekä vastatoimien parhaan muodon tunnistamista. Komissio aikoo laajentaa monissa heikon elintarviketurvan maissa valmiuksiaan kerätä, käsitellä ja analysoida tietoja perustamalla tietoverkkoja, jotka perustuvat (i) olemassa oleviin tietojärjestelmiin ja (ii) eurooppalaiseen asiantuntijaryhmään. Järjestelmän tarkoituksena on tarjota mahdollisimman nopeasti asiaa koskevia tietoja päätöksentekoa varten kriisihetkinä. 3. 2. 1. 4 Järjestöjä ja menettelyjä koskevat näkökohdat Yhteisön politiikka perustuu elintarvikeavun alalla (i) elintarvikeavun yhdentämiseen pitkän aikavälin elintarviketurvavälineeksi koko yhteisön kehitystyöpolitiikassa ja (ii) elintarvikeavun sisällyttäminen yhdeksi osaksi humanitäärisen avun politiikkaa. Vastuun jakaminen eri yksiköiden kesken sekä yhteisön kehitystyöpolitiikan että humanitäärisen avun kannalta perustuu seuraaviin periaatteisiin: elintarvikeaputoimet, jotka ovat luonteeltaan erityisen humanitäärisiä, kuuluvat ECHO:n vastuualueeseen elintarvikeaputoimet, jotka ovat luonteeltaan kehitys- tai rakennetoimien kaltaisia, jotka tukevat elintarviketurvaa tai muita kehitystoimien kaltaisia e l i n t a r v i k e a p u t o i m ia t ä y t ä n t ö ön p a n ee 23 yhteisymmärryksessä Elintarvikeapu/Elintarviketurvayksikkö toimivaltaisten maantieteellisten yksiköiden kanssa jos kyseessä on vakava elintarvikekriisi tai elintarvikkeita koskeva humanitäärinen kriisi, kaikilla yhteisön apuvälineillä pyritään saavuttamaan k o o r d i n o i tu p u u t t u m i n e n, Elintarvikeapu/Elintarviketurvayksikkö elintarvikekriisien osalta ja ECHO humanitääristen kriisien osalta yksikköjen välille on varmistettava pysyvä koordinointimekanismi, jolla voitaisiin taata mahdollisimman hyvä johdonmukaisuus ja koordinaatio sekä humanitääristen välinen mahdollisimman tehokas ja kitkaton siirtyminen. ja kehitystoimien ja kunnostus- v a r m i s t a i si asiaan j o n ka Nykyisillä järjestelmillä voidaan perustaa kunkin maan todellisuuteen sopiva politiikka tai yhteinen strategia ja elin arviointi-, hallinto- ja seurantamenettelyjä varten sekä rakentaa sisäistä asiantuntemusta niinkin monimutkaisilla ja erilaisilla aloilla kuin aikaiset varoitusjärjestelmät, satoarvioinnit, (yhteisön ja kansainväliset) elintarviketuotteiden markkinat, liikenne, varastointi jne. on tarpeen tilanteessa yhdenmukaistaa kaikkien Nykyisessä elintarvikeapu/elintarviketurvatoimintojen hallinto-, valvonta- ja seurantamenettelyt. Politiikkamme yhtenäisen luonteen, yhteisen sääntelyn ja kuhunkin maantieteelliseen varmistettava alueeseen mukautetun johdonmukainen lähestymistapa työpanoksillemme, voimavarojen paras mahdollinen käyttö, asiantuntemuksen vahvistaminen komissiossa sekä yhteisön avun suurempi tehokkuus, erityisesti RRD-jatkumossa. johdonmukaisen kokonaisstrategian asteittain olisi 3. 2. 2 Terveydenhuolto tai tarpeiden kattaminen: ihmishenkien pelastaminen Terveydenhuolto on kaikkien hätätilanteiden (luonnon- ihmisten aiheuttamat katastrofit) ydinseikka. Avustuksen päätavoitteena on kriisin vaikutusten alaisen väestön olennaisten ja kärsimysten lieventäminen asianmukaisella lääkinnällä on tämän avustusstrategian perusajatus. Hätätilanteissa esiintyvän perusterveydenhuollon tarpeen vastatoimien luonne ja laatu riippuvat nykyisten terveysrakenteiden tehokkuudesta: terveyspalveluiden organisoinnin heikkous ja tarvittavien lääkkeiden (esimerkiksi rokotteiden) saatavuus voivat pahentaa tätä kriisiä (esimerkiksi vaikuttamalla epidemioiden leviämiseen). Tärkeiden väestön osien johtaa terveyspalveluiden sosiaaliseen tyytymättömyyteen ja lopulta levottomuuksiin. Tässä yhteydessä todetaan ajoissa tehdyn sukupuoliroolianalyysin tärkeys, jotta tunnistettaisiin erilaiset tarpeet ja pakottavat seikat. saavuttamattomuus voivat epäoikeudenmukaisuus tai Lisäksi terveyteen vaikuttavan ympäristön tilan (esimerkiksi veden saanti ja hygienia, huonot asumisolosuhteet tai rakenteellinen aliravitsemus) heikkous lisäävät myös hätätilanteisiin vaikuttavia tekijöitä. Tämän vuoksi olisi terveydenhuollolle annettavassa rakenteellisessa tuessa otettava järjestelmällisemmin huomioon hätätilanteiden ennaltaehkäisy ja hallinnointi. 24 3. 2. 2. 1 Yleiset suuntaviivat Yhteisöä ja jäsenvaltioita varten määrätyt terveydenhuollon uudet poliittiset suuntaviivat ja strategiset ensisijaisuudet(toukokuussa 1994 tehty neuvoston päätöslauselma)perustuvatseuraaviinolennaisiin tavoitteisiin: terveysjärjestelmien organisointia, ja kehitetään erityisesti perus- ja ensisijaisia - tuetaan terveydelle suotuisamman ympäristön kehittämistä - tuetaan terveyspalveluja - vahvistetaan ennalta ehkäiseviä toimia - järkiperäistetään ja oikeudenmukaistetaan kansallisten voimavarojen mobilisointia - tuetaan toimielinten uudistamista vahvistamalla sekä keskushallintoa (suunnittelu, lainsäädäntö, hallinnointi) ja alue- ja paikallistasoa kansanterveyden kattavuuden parantamiseksi - tuetaan yhteisön terveydenhuoltoa koskevia aloitteita Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavissa toimissa olisi painotettava enemmän seuraavia maille annettavia avustuksia: - vaarojen ja vaaratekijöiden tunnistamiseksi paremmin ja kriisi-ja hätätilanteiden puhkeamisen ennakoimiseksi annettava avustus - kriisitilanteiden puhkeamisen ennaltaehkäisemiseksi tai hätätilanteiden laajuuden pienentämiseksi annettava avustus - kriisin nopeuttamiseksi annettava avustus jälkeiseen normaalitilanteeseen palaamisen helpottamiseksi ja 3. 2. 2. 2 Vaarojen tunnistaminen paremmin ja kriisitilanteiden ennakointi Näillä tavoitteilla pyritään tiedon, kokemusten, menetelmien ja tekniikkojen siirron sekä pysyvän vuoropuhelun kautta olennaisesti auttamaan maita rakentamaan omat valmiutensa tilanteiden analysoimiseksi sekä vaarojen ja tulevaisuuden näkymien arvioimiseksi ja ennakoimiseksi. Kunkin maan erityisoloista riippuen seuraaville tavoitteille voidaan antaa avustusta: (i) epidemiologisen terveydenhuollon informaatiojärjestelmien ja aikaisten varoitusjärjestelmien perustaminen. kehittäminen valvonnan sekä Tällaisella tuella pyritään auttamaan maata suunnittelemaan ja toteuttamaan edullisia järjestelmiä, jotka ovat riittäviä epidemiologisten tietojen keräämiseksi, käsittelemiseksi ja jakamiseksi (mukaan lukien väestötilastolliset, sosiologiset sekä terveyspalveluja ja ravitsemustilannetta koskevat tiedot jne. ). Samalla siihen kuuluu paikallisten valmiuksien kehittäminen, erityisesti koulutusohjelmien avulla, tietojen analysoimiseksi ja vaarojen ennakoimiseksi. (ii) valmiuksien kehittäminen vaaratekijöiden sekä kaikkein haavoittuvimpien alueiden ja väestönosien tunnistamiseksi: huomiota olisi erityisesti kiinnitettävä kaupunkiympäristöihin ja kaupungissa eläviin köyhiin sekä naisten ja lasten erityistarpeisiin. 25 Tämä edellyttää kansallisten tutkimusvalmiuksien kehittämistä koulutuksen, toimielimille annettavan tuen, välittömämmän järjestötuen sekä tutkimusten ja selvitysten rahoituksen avulla. 3. 2. 2. 3 Kriisitilanteiden puhkeamisen ennaltaehkäisy ja/tai hätätilanteiden laajuuden pienentäminen lähteitä sekä parantamaan Olisi pyrittävä vähentämään vaaratekijöitä ja niiden järjestövalmiuksia, jotta pystyttäisiin vastaamaan nopeammin ja tehokkaammin kriisi- ja hätätilanteisiin. Lyhyellä aikavälillä: tuetaan perusrakenteiden ja -menetelmien perustamista sekä menetelmiä, joilla voidaan nopeasti reagoida epidemiatilanteisiin. Eri järjestöt (ICRC, WHO jne. ) ovat kehittäneet menetelmiä, joilla voidaan nopeasti arvioida terveydenhuoltotarpeita hätätilanteissa ja niitä olisi levitettävä eri maissa, jotta kansalliset viranomaiset voisivat omaksua ne. Keskipitkällä aikavälillä: tehokkaasti kannustetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta parantamalla terveyspalveluj en saatavuutta fyysisen sijainnin ja rahoituksen kannalta. Tässä yhteydessä olennaisten lääkkeiden, kuten rokotteiden, tarjonnan ja jakelukanavien tukeminen puuttua hätätilanteisiin (epidemiat. ). Samalla terveydenhuollon keskittymisen purkamiselle ja alueelliselle terveyspolitiikalle annetulla tuella voidaan parantaa terveydenhuollon kattavuutta kriisien aikana ja mahdollistaa se, että palvelujen vähimmäistarjonta taataan (esimerkiksi Zaire). Olisi pyrittävä kehittämään edelleen terveydenhuollon saatavuutta ja kattavuutta slummialueilla, ottaen huomioon sukupuoliroolit ja lasten erityistarpeet. parantaa mahdollisuuksia voisi Pitkällä aikavälillä: luodaan edullisempi ympäristö terveydenhuollolle, kehitetään sairauksien ennaltaehkäisyä, esimerkiksi parantamalla saatavuutta, ravintonormeja, kaupunkien kehitystä, koulutusta, naisten oikeuksien edistämistä jne. juomaveden 3. 2. 2. 4 "Normaalitilanteeseen" paluun helpottaminen Hätätilanteen jälkeisten kunnostus- terveydenhuollon analysoimiseen, jotta: ja kehitysstrategioiden olisi perustuttava tunnistettaisiin kriisitilanteen aikana ilmenneet rakenteen, järjestöjen ja terveyspalvelujen heikkoudet 26 arvioitaisiin hätätilanteiden aikana rahoitetut vastatoimet ja toimenpiteet sekä eri toimijoiden (hallitus - hallituksista riippumattomat järjestöt - kansainväliset järjestöt) toiminta ja rooli. Näiden tietojen perusteella voidaan luonnostella kunnostusstrategia, joka kattaa alan rakennemuutoksen pitkän aikavälin vaatimukset (terveyteen vaikuttavan ympäristön tilan parantaminen, terveyspalvelujen organisointi, lääkkeet, inhimilliset voimavarat) sekä välittömät tarpeet vastata terveyspalvelujen kysyntään. Tämä voi edellyttää hätäavun aikana rahoitetun avustuksen seurantaa, erityisesti siten, että hallituksista riippumattomat järjestöt mukauttavat ohjelmansa ja strategiansa terveyspalvelujen jälleenrakentamisen mukaisesti. 4. IHMISTEN AIHEUTTAMAT HÄTÄTILANTEET: POLIITTINEN LÄHESTYMISTAPA3 Talouden kehitysprosessiin kuuluu välttämättä sosiaalisia ja poliittisia muutoksia nopeasti kehittyvien väestötiedettä ja ympäristöä koskevien tilanteiden lisäksi. Tällaisessa dynaamisessa prosessissa muutoksen kustannukset ja edut voivat jakautua epätasaisesti väestön kesken. Koska erityisiä menetelmiä epäoikeudenmukaisesti kohdeltujen ryhmien tyytymättömyyteen vastaamiseksi ei ole eikä tapoja, joilla tällaisia kysymyksiä voitaisiin käsitellä, jännitteet voivat nousta nopeasti, ja usein niitä kiihdyttävät luonnonkatastrofit, etniset erot tai talouden sekaannus. Tällaisissa olosuhteissa nämä jännitteet voivat helposti johtaa väkivaltaisiin konflikteihin. Kylmän sodan jälkeen väkivaltaisten konfliktien määrä on noussut, ja tämä on tärkeä haaste kansainväliselle yhteisölle. Useimmat näistä konflikteista ovat valtioiden sisällissotia, jotka suuntautuvat lähinnä siviiliväestöön, ja usein sotivat osapuolet ovat sotilaita, joita on vaikea valvoa. Tällaiset konfliktit johtavat ihmisten kärsimiseen ja ihmishenkien menetykseen, valtaviin pakolaislaumoihin, paikallisten ja alueellisten talouksien sekä ympäristön tuhoamiseen sekä uhkaavat naapurimaiden ja -väestöjen elämää. Ne voivat johtaa valtioiden sortumiseen ja suuriin inhimillisiin tragedioihin. tehtävän suuruuteen verrattuna vain Vaikka Euroopan unionilla on rajallisia mahdollisuuksia estää, hallinnoida ja ratkaista väkivaltaisia konflikteja, unionin olisi pyrittävä maksimoimaan vaikutusvaltaansa käyttämällä mahdollisimman tehokkaasti hyväkseen välineitään ja voimavarojaan. Tällaisen lähestymistavan olisi oltava toimintoja edistävää, koska on Euroopan unionin edun mukaista vaikuttaa aktiivisesti tähän kysymykseen ja sillä on myös siihen suuret mahdollisuudet. Tällaisen lähestymistavan olisi oltava monipuolinen, kunhan Euroopan yhteisö käsittelee toimivaltansa rajoissa koko konfliktin ja rauhan prosessia. Tässä jaksossa on eräitä komission 6 päivänä maaliskuuta 1996 neuvostolle tekemän "Euroopan unioni ja konfliktit Afrikassa: Rauhan rakentaminen, konfliktien ennaltaehkäisy sekä muut niihin liittyvät toimet" -tiedonannon asiaa koskevia avainideoita. 27 rauhanturvajoukot eivät pysty Vaikka Euroopan unionin on valmistauduttava vastaamaan väkivaltaisiin konflikteihin nopeasti ja järkevällä tavalla, on selvää, että konfliktien tehokas ennaltaehkäisy on edullisempaa kuin seurauksiin puuttuminen. Koska mikään humanitäärinen apu tai rauhaa, mitkään turvallisuutta, oikeutta ja voimavaroja koskevaa kriisiä, on tarpeen yrittää muutakin kuin tilapäisiä päätöksiä ja vahinkojen lieventämistä. Lisäksi väkivaltaisten konfliktien seurauksiin puuttumisesta on tullut erittäin kallista. seikat väkivaltaisten konfliktien Ottaen huomioon kaikki ennaltaehkäisyn olisi oltava keskeinen lähtökohta Euroopan unionin pyrkiessä ratkaisemaan väkivaltaisten konfliktien ongelmaa. ratkaisemaan kestävällä edellä mainitut tavalla Ottaen huomioon konfliktien monimutkaisuus, konfliktin ja rauhan eri tilanteiden analyyttinen erottaminen näyttäisi olevan avuksi. Vaikka kussakin näistä tilanteista eri toimenpiteet ovat etualalla, olisi oltava selvää, että käytännössä eri tilanteiden ja eri rajaa. Koska on mahdotonta kehittää toimenpiteiden välillä ei ole selkeää kokonaissuunnitelmaa toimintoja varten, seuraava selvitys toimenpiteistä, jotka Euroopan yhteisö voi toteuttaa tai joita se voi tukea tai puoltaa on tarkoitettu yleisiksi poliittisiksi suuntaviivoiksi. Tilanne, jossa ei ole selviä jännitteitä Tämä on tilanne, jossa maa on kaikesta päätellen vakaa ja suurimmaksi osin rauhallinen, mutta jossa voidaan havaita mahdollisen konfliktin tärkeän vähemmistöryhmittymän jatkuva syrjiminen tai tehokkaiden menetelmjen puuttuessa alistavien välineiden käyttö eri ryhmien etujen rauhanomaiseen sovitteluun. (rakenteellisia) aiheuttajia. Esimerkiksi Välittömät tavoitteet Rauhan rakentaminen: Perustetaan - noudattaen demokratiaa ja ihmisen perusoikeuksia - elinkelpoiset poliittiset ja sosiotaloudelliset rakenteet elinkelpoiset (menetelmät demokraattiset mallit jne. ). rauhanomaiseen sovitteluun, etujen Välineet Kohdennettu avustus, mukaan taloudellinen yhteenkuuluvuus, inhimillisen ja sosiaalisen kehityksen vahvistaminen, demokratian rakentaminen, hyvä hallinto ja siviiliyhteiskunta, toimielinten rakentaminen jne. , poliittinen vuoropuhelu, muutosten valvominen, ilmaisuvapaus. lukien koulutus, sosiaalinen ja Tilanne, jossa on jännitteitä Tässä tilanteessa konfliktit alkavat selvästi näkyä yhteiskunnassa (sosiaalinen levottomuus, aseellinen vastarinta, suurmielenosoitukset jne. ). Tilanteen vakavuus riippuu itse tapahtumien lisäksi olemassa olevista poliittisista ja voimarakenteista (voiko oppositio esittää neuvoteltavissa olevia vaatimuksia? Voiko hallitus suostua niihin jne. ) Välittömät tavoitteet Konfliktin ennaltaehkäisy (tiukassa mielessä): Jännitteiden lieventäminen; väkivaltaisuuksien täyden purkautumisen ennaltaehkäiseminen. Välineet Poliittinen vuoropuhelu kyseisten osapuolien kanssa (valtuuskunnat, ehkäisevä diplomatia); erityistoimenpiteiden puolustaminen (myös joukkojen ehkäisevä sijoittaminen) ja/tai erityisratkaisut ongelmiin; sanktiot (niillä uhkaaminen); tarkkailijoidensijoittaminen;muunhumanitäärisen/hätätila-avustuksentunnustaminen ja niihin vaikuttaminen (myös pakolaislaumojen estämiseksi taloudellisia syitä varten). Rauhan rakentamistoimenpiteiden soveltamista voidaan jatkaa ja niitä voidaan jopa vahvistaa. Ne ovat kaikkein tehokkaimpia, jos ne kohdistetaan 28 konfliktin ytimeen (esimerkiksi syrjittyjen ryhmittymien taloudellisen tilanteen helpottaminen sekä avun tarjonta hallitukselle kestävän ratkaisun löytämiseksi). Avoin konflikti Välittömät tavoitteet 1 Konfliktin hallinnointi Vähennetään sodan laajenemisen uhkaa (myös välittömien ihmisten kärsimysten lievittäminen ja pakolaisongelman käsitteleminen) Välineet Uhataan sanktioilla (myös kolmansiin maihin), poliittinen vuoropuhelu, muun humanitäärisen/hätätila-avustuksentunnustaminenjaniihin vaikuttaminen, ehkäisevä sotilaallinen asiaan puuttuminen (sen puoltaminen); tarkkailumatkat. Välittömät tavoitteet 2 Konfliktin rauhanneuvottelujen aloittaminen. lopettaminen Väkivaltaisuuksien lopettaminen ja Välineet Sanktiot, poliittinen vuoropuhelu, erityisratkaisujenpuolustaminen, rauhanaloitteiden tukeminen, rauhaan pakottaminen (sen puoltaminen). Konfliktin jälkeinen tilanne Tässä tilanteessa ei enää ole järjestäytynyttä aseellista väkivaltaa. Tulitauko- tai rauhansopimus on jo voitu allekirjoittaa. Joka tapauksessa sodan seuraukset ovat yhä nähtävissä ja ne tuntuvat suuressa osassa yhteiskuntaa (pakolaiset, uudelleen sopeutettavat entiset taistelijat jne. ), ja on edelleen epävarmaa, huononeeko tilanne (jännite tai avoin konflikti) vai parantuuko se (kohti tilannetta, jossa ei ole selkeitä jännitteitä tai jossa vallitsee rakenteellinen tasapaino). Välittömät tavoitteet rakentaminen: Menestyksekkäät Konfliktin rauhanneuvottelut, paluu normaaliin. lopettaminen/rauhan Välineet Demobilisointi ja aseiden riisuminen, kotiuttaminen ja sopeuttaminen, miinojen purkaminen, konfliktin jälkeinen avustus ja humanitäärinen apu, kunnostus, rauhan rakentaminen (katso edellä), poliittinen vuoropuhelu, erityisratkaisujen puoltaminen, muutosten valvonta, luottamusta vahvistavat toimenpiteet, konfliktin lopettamista koskevat aloitteet (niiden tukeminen), hallintorakenteiden uudelleenrakentaminen. ja tehokkaammassa lähestymistavassa ilmaisun "Konfliktin ennaltaehkäisy" konfliktin Keskeistä monipuolisessa ennaltaehkäisyyn osallistumisessa on laaja määritelmä: sitä ei olisi pidettävä ainoastaan tilannetta helpottavana tekijänä silloin, kun väkivallan purkautuminen uhkaa (= konfliktin ennaltaehkäisyn kapea määritelmä), vaan myös tällaista tilannetta ennaltaehkäisevänä tekijänä (= konfliktin ennaltaehkäisyn laaja määritelmä). Konfliktin ennaltaehkäisyn laajan määritelmän mukaiset toiminnot olisi tiivistettävä ilmaisun "rauhan rakentaminen" alle. Jos määritelmä on tällainen, konfliktin jännitetilanteissa. Rauhan sovellettaisiin pääasiassa ennaltaehkäisyn politiikkaa rakentamistoimenpiteitä voitaisiin sitä vastoin soveltaa kaikissa konfliktin ja rauhan vaiheissa. Koska rauhan rakentamistoimenpiteisiin kuuluu yleensä hankkeita ja ohjelmia, joilla pyritään vakauttamaan yhteiskuntaa pitkällä aikavälillä, niiden vaikutus on suurimmillaan muissa kuin väkivaltaisissa tilanteissa. Rauhan rakentamisen ja konfliktin ennaltaehkäisyn politiikka ei ole välttämättä riippuvainen uusien ohjelmien käyttöönotosta tai uusien toimielinten perustamisesta. Se tekee ennen kaikkea tarpeelliseksi rauhan rakentamisen lähestymistavan mukauttamisen siinä mielessä, että kaikissa toimenpiteissä olisi otettava huomioon väkivaltaisten konfliktien rakenteelliset perussyyt ja niillä olisi pyrittävä yhteiskunnan vakauttamiseen ("kohdennettu avustus"), erityisesti valtiossa olevien eri (alueellisten, etnisten, 29 jne. ) uskonnollisten sosiotaloudellisten ryhmittymien välisten poliittisten mahdollisuuksien tasapainottomuuteen, näiden ryhmittymien eri etujen rauhanomaisten sovittelumenetelmien puuttumiseen, tarpeeseen saada väestön laajaa luottamusta nauttiva hallitus sekä saavuttaa yksimielisyys "kansallisissa" avainkysymyksissä. ja toimenpiteiden Tällaisten tai ohjelmien suunnittelu helpottuu huomattavasti, jos konfliktien rakenteellisten perussyiden maakohtainen analyysi on johtanut kattavan politiikan luomiseen, jolla voitaisiin osoittaa erityistoimenpiteet tai ensisijaiset alueet tiettyjen maiden tai alueiden osalta, olivatpa ne vakaita, konfliktitilanteessa tai konfliktin jälkeisessä tilanteessa. Koska rauha ja turvallisuus liittyvät läheisesti yhteen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kanssa, tämän politiikan yhteydessä olisi tarkasteltava poliittisia, taloudellisia, lainsäädännöllisiä, sosiaalisia, ympäristöön liittyviä ja - silloin kun niistä on hyötyä ja kun ne on mahdollista toteuttaa - myös sotilaallisia vakauttamistoimenpiteitä. Kattavan politiikan luomista helpottaa perimmäisen poliittisen tavoitteen käyttöönotto, jonka avulla Euroopan unionin politiikkoihin saadaan yhteinen yläkäsite eri "taloudellisille" ja "poliittisille" tavoitteille (kehitys, demokratia, ihmisoikeudet jne. ). Koska (i) kokemuksen mukaan kehityksen puute ei ole ainoa tärkeä väkivaltaisten lähde, (ii) perustamissopimuksissa ja Eurooppa-neuvoston julistuksissa konfliktien määrättyinä EU:n ulkopolitiikan yleisinä tavoitteina ovat rauhan, vakauden, kehityksen ja demokratian edistäminen sekä ihmisoikeuksien kunnioittaminen, (iii) nämä tavoitteet ovat toisistaan riippuvia/toisiaan vahvistavia ja koska (iv) ilmaisulle kestävä kehitys annetaan usein kapea, taloudellinen merkitys, voisi perimmäisenä poliittisena tavoitteena olla rakenteellinen vakaus. taloudelliset olosuhteet ja jossa muutoksista voidaan selviytyä konflikteihin. Rakenteelliseen vakauteen Rakenteellinen vakaus on ymmärrettävä dynaamista tilannetta kuvaavana ilmaisuna, eli vakaana tilanteena, jossa (syntyviin) demokraattisiin yhteiskuntiin olennaisesti kuuluvista muutoksista voidaan selviytyä. Näin ollen rakenteellinen vakaus voitaisiin määritellä tilanteeksi, jossa vallitsee kestävä taloudellinen kehitys, demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, elinkelpoiset poliittiset rakenteet sekä terveet sosiaaliset turvautumatta ja väkivaltaisiin edellyttää rauhanomaisen muutoksen mahdollistavien tekijöiden vahvistamista kohdennetusti. Vaikka tavoitteeksi otetaan rakenteellinen vakaus, se ei poikkea suuresti Euroopan unionin nykyään harjoittamista politiikoista. Koska on itsestään selvää, että taloudellinen kehitys ja vauraus ovat tärkeimmät tekijät rauhanomaisessa muutoksessa, kestävä kehitys on keskeinen tavoite rakenteellisen vakauden saavuttamiseksi. Rakenteellinen vakaus tarkoittaa pikemminkin sen ilmaisemista, että yksin taloudelliseen kehitykseen pyrkiminen on riittämätöntä tehokkaan rauhan rakentamispolitiikan ja konfliktin ennaltaehkäisyn politiikan saavuttamiseksi ja että kestävä kehitys, demokratia ja ihmisoikeudet, elinkelpoiset poliittiset rakenteet, terveet sosiaaliset olosuhteet ja terveet ympäristöolosuhteet ovat toisistaan riippuvia, mikä osoittaa tarpeen saavuttaa kattava lähestymistapa. pyrkiminen Väkivaltaisia konflikteja koskeva toimintaa puoltava ja tehokas politiikka edellyttää valtavaa kansainvälistä koordinaatiota ja yhteistyötä. Tietojen ja analyysien saatavuus ja niiden vaihtaminen sekä asianomaisten henkilöiden saaminen yhteisiin neuvotteluihin on 30 suuri ongelma, joka olisi voitava ratkaista. Euroopan unionissa on myös varmistettava, että yhteinen kehitystyöpolitiikka täydentää jäsenvaltioiden harjoittamaa politiikkaa EY:n perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Konfliktien analyysin ja ennaltaehkäisyn sisällyttämisellä yhteisön politiikkaan on vaikutuksia myös YUTP-prosessiin. Tämän olisi oltava johdonmukaista YUTP:n kanssa kaikilla tasoilla. Tässä yhteydessä ei pitäisi aliarvioida johdonmukaisen yhteisen uiko- ja turvallisuuspolitiikan saavuttamisen vaikeuksia. Tähän kysymykseen vastaamiseksi olisi pyrittävä parantamaan unionin valmiuksia analysoida konfliktin perussyitä, jotta kohdennettua avustusta voitaisiin käyttää tehokkaasti hyväksi. Toinen avaintekijä sekä ihmisten aiheuttamissa että luonnonkatastrofeissa on niiden alueellinen ulottuvuus, joka voi edellyttää poliittisia erityistoimia alueellisella tasolla. Esimerkiksi yhden maan konfliktitilanteet voivat levitä sen naapurimaihin, mikä puolestaan saa aikaan poliittisia ja etnisiä jännitteitä pakolaisten massamuuton lisäksi. Tällaisissa olosuhteissa apua on annettava sekä kriisitilanteessa olevalle maalle, että kriisin vaikuttamiin naapurimaihin. Poliittisella tasolla tukea voidaan antaa alueellisille tavoitteena on ja paikallisille aloitteille, jotka maat kriisitilanteisiin vastaaminen poliittisen asiaan puuttumisen avulla. tehneet, jolloin itse ovat 31 KYSELYLOMAKE LIITE EU:n jäsenvaltioiden kolmansissa maissa toteuttamista avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämistä (LRRD) koskevista toimista ja ohjelmista annetaan suuntaviivat tiivistelmässä jäsenvaltioiden Seuraavassa vastauksista kyselylomakkeeseen. Kaikki jäsenvaltiot saivat kyselylomakkeen ja, mahdollisuuksien mukaa, vastauksia on täydennetty 28. 2. 1996 pidetyn asiantuntijakokouksen selvitysten perusteella. Tiivistelmän ei ole tarkoitus korvata alkuperäisiä vastauksia, vaan se on valmistettu helpottamaan vertailua ja muuntamaan käytettävissä olevat tiedot helpommin luettavissa olevaan muotoon. Tiivistelmässä noudatetaan tarkasti kyselylomakkeen muotoa, ja vastaukset ovat taulukossa kysymysten alapuolella. Seuraavat yleiset huomautukset saattavat auttaa selittämään omaksuttua lähestymistapaa. Viitetilastoissa käytetään nimellisarvoja; ainoastaan eri valuutat on muunnettu ecuiksi. Usein ulkoministeriö toimii kattojärjestönä kaikissa avustustoimenpiteissä, vaikka todellisuudessa muut valtion laitokset vastaavat avustuksen eri kohdista. Tämä ilmenee 2. 2 kysymyksen vastauksista, joissa on enemmän hajontaa kuin mitä 2. 1 kohdan vastauksista saattaisi päätellä. Jäsenvaltiot eivät vielä ole luoneet erityisiä LRRD-politiikkoja. Monet ovat kuitenkin aktiivisesti tutkineet näitä kysymyksiä huolellisesti toimintaperiaatteita. Tällaisiin politiikkoihin vaikuttaa todennäköisesti nykyinen tosiasiallinen käytäntö, sillä vaikka muodolliset suuntaviivat, joilla varmistettaisiin, että avustuksessa otetaan paremmin huomioon kehitysvaatimukset, puuttuvat, tämä näyttäisi usein tapahtuvan käytännössä. Samoin sellaisten suuntaviivojen, joilla varmistettaisiin vaarojen ja alttiuden huomioon ottaminen, puuttuminen ei ole estänyt jäsenvaltioita toimimasta. ja monet valmistelevat Sen sijaan konfliktin ennaltaehkäisy näyttäisi olevan alue, jolla jäsenvaltiot ovat järjestäytyneet nopeammin, ja useimmat vastasivat, että tämä on otettu huomioon kehityspolitiikan suunnittelussa. Jäsenvaltiot ovat esittäneet useita esimerkkejä, ja tiivistelmässä mainitut esimerkit edustavat epäilemättä ainoastaan pientä osaa siitä, mitä tosiasiassa on tehty. 32 1. VIITETILASTOT 1. 1 Kahdenvälinen ja monenvälinen kehitysapu (lukuun ottamatta EY:n kanavoima apuja humanitäärinen apu) vuonna 1994 ja 1995 1994 (miljoonaa ecua) 1995 (miljoonaa ecua) Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska 1845 449 1084 55 1050 466 8 186* 6477 1300 4612 191 1135 tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat 1251 67 470 tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat 1274 tiedot puuttuvat 192 H33 1723 Yhdistynyt kuningaskunta 1732 * koko apu (humanitäärinen ja kehitysapu) Luvut ilmaistaan jäsenvaltioiden antamien tietojen mukaisesti 33 1. 2 Kolmansille maille rauhanturvajoukkoja ja maahan otettuja pakolaisia) vuonna 1994 ja 1995 humanitäärinen (lukuun annettu apu ottamatta 1994 (miljoonaa ecua) 1995 (miljoonaa ecua) 282 tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat 14,5 6$ 54 8,4 tiedot puuttuvat tiedot puuttuvat 1^8 161,5 45^8 233 UI 247 Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi. Saksa Suomi Tanska 3,2 1_A 52 8J 5 18^ 184,8 33^9 27^ 103 Yhdistynyt kuningaskunta 213 Luvut ilmaistaan jäsenvaltioiden antamien tietojen mukaisesti 34 2. ORGANISAATIOTA JA BUDJETTIA KOSKEVAT KOHDAT Annetaan tiedot humanitäärisen ja kehitysavun hallinnoinnista vastaavasta organisaatiorakenteesta. Erityisesti 2. 1 vastaako hallinnoinnista ainoastaan yksi organisaatio vai useita ministeriöitä/laitoksia. Tässä tapauksessa annetaan yksityiskohtaiset tiedot. Jäsenvaltio Vastaus Alankomaat Eri laitokset Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Eri laitokset Adminstracion Central sekä hajautettua yhteistyötä Ulkoministeriö - Kehitysyhteistyöosasto Eri laitokset Eri laitokset Etupäässä ulkoministeriö Portugali Instituto da Cooperaçào Portuguesa (ICP) Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Eri ministeriöt ja laitokset Kaikkea apua hallinnoi Sida, joka on ulkoministeriön alainen valtion viranomainen Eri ministeriöt Ulkoministeriö - Kehitysyhteistyöosasto Ulkoministeriö Yhdistynyt kuningaskunta Overseas Development Administration - eri laitokset 35 2. 2 rahoitetaanko humanitääristä ja kehitysapua eri budjettilähteistä eri menetelmillä. Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Eri budjettilähde Eri menettelyt Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei Kyllä Kyllä Kyllä Ei - kansainvälisen kehitysyhteistyön budjettikohta Tiedot puuttuvat Yhdistynyt kuningaskunta Kyllä Kyllä (tarkastellaan parhaillaan uudelleen) 36 3. POLITIIKAT 3. 1 Onko hallituksenne muotoillut erityistä LRRD-politiikkaa? Jos kyllä, niin annetaan lyhyt kuvaus jäljempänä. Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Yhdistynyt kuningaskunta Vastaus Kyllä - 1993 toimintaperiaate "Humanitäärinen apu konfliktin ja kehityksen välillä" Valmisteilla Ei tällä hetkellä Politiikkaa tarkastellaan parhaillaan uudelleen Valmisteilla (hyväksyttäneen huhtikuussa 1996) LRRD-työryhmä perustettu koordinaatiota varten Ei tällä hetkellä Keskittynyt Angolaan ja Mosambikiin Ei Ei erityispolitiikkaa, mutta humanitäärisestä avusta pyritään tekemään "kehitystä edistävää". Lähestymistapaa ennakoidaan myös eri maita koskevissa strategioissa. Asiakirja aiheesta on olemassa Valmisteilla Mainitaan ehdotuksessa (Tanskan kehityspolitiikka vuonna 2000) Ei vielä, mutta valmisteilla 37 3. 2 Kuuluuko hallituksenne humanitäärisen avun ohjelmiin suuntaviivoja tai menettelyitä, joilla varmistettaisiin, että avustuksessa otetaan paremmin huomioon kehity svaatimukset ja -tavoitteet (esimerkiksi humanitääristä apua koskeva vaikutusanalyysi osana toimintamenettelyä tai arviointia)? Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Vastaus Hätätila- ja humanitääristä apua koskevat suuntaviivat valmisteilla - näihin kuuluvat myös asiaan puuttumisen pitkän aikavälin vaikutuksia koskevat arviointiperusteet Kestävän kehityksen käsite Näin tehdään epävirallisesti Ei Politiikkaa koskevissa suuntaviivoissa käsitellään tätä aihetta vuodesta 1995; erityisiä suuntaviivoja luonnostellaan parhaillaan Ei Ei, mutta näin tehdään epävirallisesti Ei - käytännössä tämä on kentällä toimivien lähetystöavustajien tehtävä Politiikka ja suuntaviivat valmisteilla Kyllä - ohjeet toimitettiin 1986 kaikille lähetystöille (mutta ne kattavat tosiasiassa ainoastaan suoraviivaisen avustuksen) Ei (humanitäärisen avun tulokset ovat käytettävissä vuoden 1996 keskivaiheilla) Humanitääriseen apuun kuuluu yhä enemmän kehitystä koskevia seikkoja (toimintaperiaatteissa) Yhdistynyt kuningaskunta On sisäisesti, mutta ainoastaan nopeasti puhkeavien katastrofien osalta 38 3. 3 Onko hallituksellanne suuntaviivoj a tai menettelyj ä, joilla varmistetaan, että vaarat ja huomioon suunnittelussa kehitysavun otetaan haavoittuvuus ja täytäntöönpanossa? Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Yhdistynyt kuningaskunta Vastaus Ns. kehitystesti - johon kuuluu "vaarojen" arvioiminen köyhyyden, ympäristön ja sukupuoliroolien osalta Kyllä kahdenvälisen avun osalta Kyllä Nämä tekijät otetaan huomioon Ei, mutta nämä tekijät otetaan huomioon Ei, mutta nämä tekijät otetaan huomioon Nämä tekijät otetaan huomioon politiikan uudelleentarkastelussa Nämä tekijät otetaan huomioon eri maita koskevissa strategioissa Nämä tekijät otetaan huomioon Ei, mutta nämä tekijät otetaan huomioon Mainitaan strategia-asiakirjoissa - nämä tekijät otetaan käytännössä huomioon Kyllä, mutta niitä on kehitettävä edelleen 39 3. 4 Otetaanko konfliktin ennaltaehkäisy huomioon, kun hallituksenne suunnittelee kehityspolitiikkaa? Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Vastaus Kyllä - katso "Humanitäärinen apu konfliktin ja kehityksen välillä" Kyllä - toimintaperiaatteissa Pääasiassa monenvälisissä hankkeissa Tulee tärkeämmäksi, kun politiikkaa tarkastellaan uudelleen Kyllä Kyllä - useimmissa tapauksissa Kyllä - käytännössä tuki kytkeytyy näihin kysymyksiin Kyllä - toimintaperiaatteet ovat valmiina marraskuussa 1996 Tulee tärkeämmäksi tulevaisuudessa; toimintaperiaatteet valmisteilla Kyllä - strategiaa koskevassa muistiossa Kyllä - strategiaa koskevissa asiakirjoissa Yhdistynyt kuningaskunta Tulee tärkeämmäksi tulevaisuudessa/tällä hetkellä asiasta on luonnos 40 3. KONKREETTISIA ESIMERKKEJÄ Mahdollisuuksien mukaan annetaan äskettäisiä esimerkkej ä toimista/hankkeista/ohj elmista, joita hallituksenne on rahoittanut, mukaan lukien LRRD. Tähän kyselylomakkeeseen liitettyä mallia voidaan käyttää apuna. Vastaus Vastuun siirto hätätilasta vastaavilta rakenteellisille osastoille Kamputseassa, Palestiinan itsehallintoalueilla, Eritreassa ja Angolassa Esimerkkejä Haitissa, Angolassa, Ruandassa, Guatemalassa ja entisessä Jugoslaviassa Esimerkkejä yhdennetyistä hankkeista Kunnostusohjelmat Mosambikissa Kamputsea, Länsiranta ja Gaza siirretty humanitääriseltä osastolta kehitysosastolle 1995. Lisäapu Angolaan ja Mosambikiin tulee nyt kehitystalousarviosta. Guinea - siirtyminen terveydenhuollon kriisinhallinnasta enemmän alojen väliseen pitkän aikavälin lähestymistapaan Bosnia - rakennushankkeiden arviointi; paikallisen väestön osallistuminen Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska 41 Yhdistynyt kuningaskunta Esimerkkejä tavasta, jolla avustusta hallinnoidaan ODA:ssa, kuinka strategiat perustetaan ja minkä tyyppisiä toimintoja on pantu täytäntöön (Angola, Sierra Leone, Afganistan, Sri Lanka jne. ) Tapaustutkimus 1 : Terveyshanke Angolassa: kuinka hallinnoida siirtymistä hätätila-avusta kehitykseen Tapaustutkimus 2: Angolan kehitysrahasto: kehitysavun antaminen hätätilan aikana 42 ISSN 1024-4492 KOM(96) 153 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 Luettelonumero : CB-CO-96-163-FI-C ISBN 92-78-02573-9 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg V>