title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - Industriell konkurrenspolitik för kemiindustrin i Europa: ett exempel

eurovoc_concepts:
chemical industry
competition policy
competitiveness
industrial policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 30. 04. 1996 KOM(96) 187 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET. EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN INDUSTRIELL KONKURRENSPOLITIK POR KEMIINDUSTRIN I EUROPA: ETT EXEMPEL INNEHÅLLSFÖRTECKNING SAMMANFATTNING OCH ANMÄRKNINGAR tabell a : Åtgärder för att förbättra kemiindustrins konkurrenskraft h INLEDNING D. KEMIINDUSTRININOMEU ILA Fakta om industrin Industrins särdrag ILB II. C Utmaningar för industrin II. C. l II. C. 2 Bättre och miljövänligare produkter Konkurrensmässigt prissatta produkter ffl. ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KONKURRENSKRAFTEN III. A Åtgärder för att förbättra den rättsliga ramen III. A. 1 Den nuvarande rättsliga ramen III. A. 2 Principer för framtida åtgärder III. B Åtgärder för att garantera effektiv konkurrens III. B. l Effektiv intern konkurrens III. B. 2 Effektiv extern konkurrens III. C Åtgärder för att förstärka immateriella investeringar III. C. l Forskning och utveckling III. C. 2 Immateriella tillgångar III. C. 3 Behovet av en naturvetenskaplig kultur III. C. 4 Yrkesutbildning III. D Åtgärder för att utveckla industrisamarbetet III. D. l Industrisamarbete inom EU III. D. 2 Industrisamarbete utanför EU IV. OPERATWA SLUTSATSER OCH ÅTGÄRDSFROGRAM V. BlLAGOR Produktion, handel år 1994 (i miljarder ecu) tabell 1: De 30 ledande kemiföretagen i världen (1994 tabell 2: Sysselsättning (i tusental) tabell 3: Tillväxttakt tabell 4: Mest innovativa företag tabell 5a: Mest innovativa företag tabell 5b: tabell 6: Kapitalanvändning (i % av omsättningen) Principer för bedömning av lagstiftningens verkan, tillämpat på problemet med nickelallergi - ett exempel A(L SAMMANFATTNING OCH ANMÄRKNINGAR Detta meddelande har utarbetats i samråd med företrädare för kemiindustrin i Europa. Det ligger inom den ram som meddelandet "En konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen1 (EU) fastställer. Syftet med detta meddelande är att fastställa de största utmaningarna för och behoven hos industrin och att bestämma ett antal åtgärder2 för att öka konkurrenskraften. 1. • Soldragen hos och utmaningarna for kemiindustrin inom EU Den största utmaningen för kemiindustrin i Europa är att stärka den internationella konkurrenskraften på lång sikt, genom att förse kunder såväl i Europa som i övriga delar av världen med miljövänliga och prismässigt konkurrenskraftiga produkter av hög kvalitet. Med hänsyn till denna utmaning och till behovet att hålla en lönsamhetsnivå som kan garantera fortsatta investeringar i Europa har följande faktorer identifierats som de viktigaste särdragen för industrin: Kemiska produkter och miljö- och hälsopolitik Kemiindustrin har en mängd olika kunder: stora industrisektorer (t. ex. bilar och andra transportmedel, livsmedel och drycker, läkemedel, textilier, byggbranschen), jordbrukssektorn med gödningsmedel och bekämpningsmedel samt enskilda slutanvändare av plastförpackningar, färg, tvättmedel, kosmetika osv. Alla berörs av kemiprodukter i vardagslivet. I Europa är man följaktligen mycket medveten om deras konsekvenser för hälsan och miljön. Detta tillsammans med faktiska risker och frågornas komplexa natur har lett till att ett växande antal bestämmelser har uppstått på nationell nivå. Dessa bestämmelser bör stå på god vetenskaplig grund och deras eventuella ekonomiska effekter på industrins internationella konkurrenskraft skall till fullo beaktas. Dess marknader har hade en europeisk och en global dimension I detta sammanhang är det viktigt att fömtsättningarna då det gäller tillgång till marknaden, miljöbestämmelser och om möjligt också konkurrensregler samt fiskala och sociala bestämmelser är likställda med de viktigaste OECD-länderna och de nyligen industrialiserade konkurrerande länderna. Dess beroende av importerade råvaror och eneigitillföisel Olja och gas, som används vid tillverkning av petrokemiska och därav härledda produkter, liksom industrimineraler som behövs vid produktion av oorganiska kemikalier, finns vanligen inte att tillgå i Europa utan måste importeras. Tillsammans med energi, såsom elektricitet och gas som fås från europeiska företag, utgör dessa upp till 60 % av kemiföretagens produktionskostnader. En förutsättning för effektiv konkurrens är att enhetspriset för insatsvaror inte är snedvridet, varken i det tredje land som levererar dem eller inom EU. Den är i hög grad beroende av kapital och FoTU Nettotillgångar motsvarande mer än 1 miljon ecu per anställd och utgifter för forskning och teknisk utveckling på i medeltal 5 % av omsättningen inom stora delar av kemiindustrin (särskilt då det gäller baskemikalier) tvingar industrin att sträva efter ett högt kapacitetsutnyttjande för att minimera fasta kostnader och maximera intäkterna. Detta innebär • • fortsatta omstruktureringar i syfte att lägga produktionen i de mest effektiva anläggningarna och att eventuellt stänga de minst lönsamma anläggningarna, försök att försäkra sig om så stora marknader som möjligt vilket kräver en förstärkning av en effektiv inre marknad inom EU och, förutsatt att konkurrensen inte snedvrids, tillgång till externa marknader, ökad forskning i samverkan med såväl konkurrerande industrier som användarföretag inom mera övergripande FoTU-områden (främjande av återvinning, bättre utnyttjande av informationsteknologi osv. ), 'KOM(94)319. 2Se tabell A • * fortsatt utveckling av innovativa nya produkter och tillverkningsprocesser som led i en långsiktig strategi för att svara på det ökande trycket från nyligen industrialiserade länder (t. ex. Asien, de arabiska gulfstaterna), särskilt då det gäller produkter med lägre förädlingsvärde, och på konkurrensen från de industrialiserade länder (t. ex. USA, Canada) som kan dra nytta av vissa relativa fördelar (råvaror och lägre pris på energi, osv. ). Dessa kännetecken utgör med sin mångfald, komplexitet och sitt inbördes beroende en verklig utmaning för kemiindustrin inom EU då det gäller att effektivt tillämpa en övergripande industriell konkurrenspolitik. Ett antal verksamheter och konkreta åtgärder har identifierats för kemiindustrin. De kan utgöra ett exempel även för liknande industrier. 2. Grundläggande principer och åtgärder med mål att stärka den internationella konkurrenskraften hos EU:s kemiindustri I alla marknadsekonomier är det de enskilda industriföretagen som ansvarar för de strategiska beslut och initiativ som måste tas för att den internationella konkurrenskraften på medellång och lång sikt skall kunna upprätthållas eller stärkas. Likväl spelar myndigheterna en viktig roll då det gäller att skapa de rättsliga och ekonomiska fömtsättningarna och genom att vid behov godkänna åtgärder i anknytning till de åtgärder som industrin har tagit. De åtgärder som bör utvecklas av kommissionen, industrin och/eller medlemsstaterna indelas i de fyra prioriterade områdena i meddelandet om industriell konkurrenskraft: 2. 1. Åtgäider for att förbättra de rättsliga ramarna Enligt nyligen antagna riktlinjer för författningsarbetet bör denna förbättring inriktas på följande: Konsolidering, modernisering och/eller förenkling av nuvarande rättsliga ramar för kemiska substanser och beredningar. Som exempel på åtgärder kan nämnas kodifieringen av direktiven om gödningsmedel, om begränsningar vid utsläppande på marknaden och om tvättmedel. Omarbetningen av direktivet om beredningar, förenklingen av direktivet om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet vid risker i samband med kemiska medel på arbetsplatsen samt förenklingen av förfarandet vid tillkännagivande av nya kemiprodukter speciellt för små och medelstora företag är andra exempel på sådana åtgärder. Tillämpningen av ett grundligt tillvägagångssätt för eventuella nya lagstiftningsinitiativ gällande kemiska produkter eller anläggningar, vilket skulle inbegripa - • • • en vetenskaplig utvärdering av de risker som ifrågavarande ämne, beredning eller typ av anläggning utgör för hälsan, säkerheten och/eller miljön samt en jämförelse av risker med eventuella ersättningsprodukter eller alternativa processer, en lämplig kostnads- och intäktsanalys av de möjligheter som står till buds på EU- nivå och för eventuella nationella åtgärder, i mån av möjlighet och då det anses relevant, en komparativ analys av liknande lagstiftning som är gällande eller under beredning i de tredje länder som är mest konkurrenskraftiga. Om resultaten av dessa tre olika analystyper motiverar ett initiativ antingen internationellt eller på EU-nivå skall detta genomföras på det enklaste och billigaste sätt som ändå tryggar en hög hälso- och miljöskyddsnivå. Det finns ett stort antal sådana styrmedel: unilaterala industriella initiativ, förhandlingsavtal på EU-nivå eller nationellt (för vilket kommissionen för närvarande förbereder allmänna rambestämmelser), ekonomiska incitament och lagstiftningsinitiativ på EU-nivå eller, om möjligt och nödvändigt, på internationell nivå osv. AL Detta tillvägagångssätt skall i mån av möjlighet också tillämpas på nuvarande fall där den inre marknaden för kemiska produkter trots utförda harmoniseringsåtgärder fortfarande är splittrad: ofullständiga direktiv (asbest), nationella krav på tillämpning av artikel 100a. 4 (pentaklorfenol, kadmium, kreosot osv. ) Dessa olika åtgärder bör prövas och utvecklas i samarbete med företrädare för industrin och/eller de berörda medlemsstaterna. 2. 2. Åtgärder för att säkeiställa en effektiv konkurrens Kemiindustrins globala dimension och behovet av en bestående anpassning av dess strukturer kommer att beaktas av kommissionen vid tillämpningen av konkurrensreglerna såväl inom som utanför EU. Detta gäller särskilt vid - analys av eventuella förslag från industrin i syfte att finna lösningar till strukturell överkapacitet inom vissa grundläggande kemiindustrier, genom lämpliga åtgärder vid de berörda företagen, förutsatt att sådan strukturell överkapacitet kan bevisas och att de avsedda åtgärderna är förenliga med konkurrensreglerna, strävanden att libéralisera elektricitets- och gasmarknaderna inom EU, vilket skulle tillåta en minskning av kostnaderna för kemiindustrin, som är en storanvändare av energi, strävanden efter att effektivt utnyttja handelspolitiska instrument, speciellt för att avlägsna icke-tarifTära handelshinder (t. ex. dubbla prissättningssystem för vissa råvaror, registrering av import från vissa bland medlemsländerna Världshandelsorganisationen (de arabiska gulfstaterna, Kina), utredning av möjligheterna till nya avtal om konkurrens och internationell handel, särskilt om avskaffandet av hinder för internationella investeringar. Avtalen kunde ingås bilateralt med de viktigaste handelsparterna (t. ex. med USA genom den transatlantiska näringslivsdialogen och den gemensamma åtgärdsplanen) eller multilateralt. ansökande länder osv. ) och - - - 2. 3. Åtgäider för att stärka de immateriella investeringarna Det växande behovet av innovationer, både då det gäller att utveckla nya, kvalitativa kemiska produkter för diversifierade marknader och effektivare, hållbara tillverkningsprocesser leder till att industrin, kommissionen och de nationella myndigheterna måste inrikta sig på FoTU, grundläggande och vetenskaplig utbildning, särskilt då det gäller följande: - Fortsättning av gemensamma forskningsprogram på europeisk nivå, inte bara mellan industrier med liknande inriktning (t. ex. initiativ såsom Sustech och Prima för förädlingsindustrier såsom livsmedel, stål och papper) utan också med användarindustrier (transport, konstruktion) och med leverantörer av datamjukvara (för ett bättre utnyttjande av informationsteknologi). Större samordning av redan existerande respektive framtida branschövergripande initiativ (specialist- och arbetsgrupper) inom kemiindustria vilket tack vare effektivare koordinering ger bättre möjligheter att delta i olika gemenskapsprogram och dra största möjliga nytta av dem. Större flexibilitet vid utveckling och omarbetning av gemenskapens specifika FoTU-program. Förbättring av patentskyddet för t. ex. bekämpningsmedel eller produkter framställda genom bioteknik. Industriella initiativ, vars mål är att förbättra möjligheterna till kemisk utbildning för ungdomar och till naturvetenskaplig yrkesutbildning för arbetstagare, tillsammans med gemenskapsprogrammen Sokrates, Leonardo da Vinci samt vissa delprogram inom Fjärde ramprogrammet och åtgärder inom ramen för strukturfondernas verksamhet skall i samverkan med medlemsstaternas utbildningsprogram kunna bidra till att förstärka den viktiga kunskapsmässiga och naturvetenskapliga grunden för en innovativ kemiindustri, vilket skall inbegripa utbildning om arbetstagarnas hälsa och säkerhet. - - - - 2. 4. Åtgäider för att utveckla det industriella samarbetet 3 s}ct Den mångfacetterade och mycket varierade strukturen inom denna industri, med både stora multinationella bolag och många små och medelstora företag, liksom de risker och möjligheter som vissa internationella marknader utgör, kräver en intensifiering av åtgärder som stärker industri samarbetet. Små och medelstora företags betydelse inom ett flertal sektorer och deras centrala roll då det gäller att skapa arbete och lägga ut arbeten på underleverantörer, kräver att industrin och kommissionen fortsätter med och/eller utvecklar åtgärder som t. ex. : förbättring av små och medelstora företags tillgång till icke-konfidentiell teknisk, ekonomisk och rättslig information med hjälp av ett effektivare datoriserat kommunikationssystem som utvecklas av det europeiska förbundsrådet för den kemiska industrin (CEFIC) och genom generaldirektorat III:s samordnade nätverk RISC (Réseau d'Information du Secteur Chimique). Organet för hälsa och säkerhet med säte i Bilbao kommer också att vara en källa för opartisk och godkänd information. • av främjande av olika gemenskapsprogram som upprättats av kommissionen för att underlätta partnerskap och underleverantörsuppdrag, förbättra ledarskapstekniker osv. små och medelstora kemiföretags utnyttjande Internationella samarbetsprojekt som skall utvecklas av industrin med stöd av kommissionen kan minska riskerna och öka de möjligheter som finns på marknaden i tredje länder: • För den europeiska marknadens grannländer (länderna i Central- och Östeuropa (CEEC), vissa nyligen oberoende stater (NOS) samt Medelhavsländerna) finns projekt som erbjuder utbildning och tekniskt stöd åt nationella administratörer och ledare inom kemiindustrin. Målet är att främja ett successivt införande av rambestämmelser (allmänhälsa och arbetshälsa, miljö, konkurrensregler, osv. ) som liknar EU:s, vilket skulle hjälpa de länder som ansöker om anslutning, samtidigt som EU:s inre marknad utvidgas och konkurrensvillkoren blir mera stabila och enhetliga. För tredje länder med snabbt expanderande marknader (vissa länder i Central- och Östeuropa, Kina, Sydostasien och Latinamerika) kombineras projekt som erbjuder utbildning och tekniskt stöd med andra åtgärder som är mera inriktade på överföring av teknologi och främjande av investeringar för att på detta sätt förbättra tillgängligheten. För länder rika på råmaterial och energiresurser (t. ex. Ryssland, länderna i Gulfstaternas samarbetsråd) kommer investeringar i infrastruktur eller i industrimineraler att leda till bättre tillgång till dessa resurser och eventuellt också till större kontroll över fluktuerande priser. • 3. Slutsatser Kommissionen anser att kemiindustrin inom EU, trots att den hör till de mest moderna och konkurrenskraftiga i världen, står inför ett antal utmaningar som måste antas för att den ska kunna behålla och om möjligt också stärka sin internationella konkurrenskraft. För att kunna göra detta har man i detta meddelande identifierat ett antal åtgärder, som industrin, kommissionen och medlemsstaterna bör vidta (eller driva vidare). I samarbete med företrädare för organiserade genomföra kommer den uppföljningsprogram, och man kommer noga att övervaka hur branschens internationella konkurrenskraft utvecklas och hur de åtgärder som föreslagits i detta meddelande genomförts. kommissionen kemiindustrin europeiska att A^ ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KEMIINDUSTRINS KONKURRENSKRAFT TABELLA Åtgärder 1. Konsolidera lagstittningsarbetet gällande den inre marknaden, reda ut asbest-, dioxin- och PCP-frågorna Kommis -sionen "KB* Industrin • VJ 2. Beakta LU:s industris konkurrenskralt innan en LU- lagstiftning inrättas, då internationella bestämmelser saknas 3. Genomföra en riskbedömning och en tillräcklig kostnads- och intäktsanalys för alla nya bestämmelser eller åtgärder / / 4. Utveckla och utvidga de s. k. "Responsible Care"- initiativen / 5. Skapa en gemenskapsram för frivilliga avtal i medlemsstaterna V / VJ 6. Uöra snabba bedömningar av koncentrationer och samriskföretag "7 Fortsatt ökad insyn i bestämmelserna tör statliga stöd "8! Libéralisera energimarknaderna, särskilt för gas och elektricitet 9. Utreda orsakerna till strukturell och periodisk överkapacitet samt brist på kapacitet IU. Försäkra att nya medlemmar i W1U tillämpar tulltaxor pä 0 %, 5,5 %, 6,5 % 11. Motarbeta icke-tanrlära handelshinder, särskilt dubbla prissättningssystem (som snedvrider investeringsincitamenten) TI. Efterkomma förslag trän den transatlantiska näringslivsdialogen om harmonisering av klassificeringsregier etc. för kemiska produkter T T / / V / / VJ VJ VJ / /I, "TT. Undersöka multilaterala överenskommelser om handel och konkurrens 7" TT. Förbättra det fjärde ramprogrammet för FoTU, inbegripet specialistgrupper, utveckla det femte ramprogrammet / 15. Främja initiativen Sustech och Prima 16. Förbättra den naturvetenskapliga och tekniska kulturen 77 (jenomtöra kommissionens förslag om ökat patentskydd pä växtskyddsmedel 18. Utveckla R1ÄJ 19. Förstärka åtgärder som gäller sma och medelstora företag 20. Återinföra miljöteknologiprogrammet JbASTT VJ VJ / / S / / VJ / / / / TT. Förbättra det tekniska stödet vid kemisk lagstiftning till CEEC-länderna 22. Oka lndustnsamarbetet med Kina och övriga länder / / VJ / H L INLEDNING 1. 2. Meddelandet skall kort beskriva kemiindustrin och de utmaningar denna står inför och skall även föreslå en rad initiativ för att stärka industrins konkurrenskraft. Initiativen eller åtgärderna är dels sådana som redan efterföljs och dels sådana som skall vidtas av kommissionen, medlemsstaterna och industrin och de anges med fet stil i följande stycken. Kommissionens åtgärder skall ses som ett led i den branschövergripande konkurrenspolitik för industrin som föreskrivs i meddelandet1 från september 1994 som i sin tur grundar sig på meddelandet2 om industripolitik från år 1990. Åtgärderna eller initiativen skall ha särskild betydelse för kemiindustrin men behöver inte bara gälla den. Företrädare för kemiindustrin har från första början medverkat i förberedandet av detta meddelande. Markanta skiljaktigheter i åsikterna mellan kommissionen och industrin uttrycks tydligt. Efter beskrivningen av industrin och de utmaningar som förutses under de kommande tio åren skall meddelandet kartlägga vissa åtgärder, som delas in i fyra huvudpunkter enligt meddelandet om en konkurrenskraftig industripolitik: att förbättra den rättsliga ramen (som där kallas modernisering av myndigheternas roll), att garantera effektiv konkurrens, att främja immateriella investeringar och att utveckla industrisamarbete. I det sista kapitlet dras allmänna slutsatser och skapas ett gemensamt arbetsprogram för att garantera att kommissionen och industrin effektiviserar sitt samarbete i syfte att förbättra konkurrenskraften. Meddelandet är avsett att presentera åtgärdsprogrammet som en modell för övriga liknande industrier som vill öka sin konkurrenskraft. fl. KEVmNDUSTOIN INOM EU H A. FAKTA OM INDUSTRIN 3. 4. Kemiindustrin är mycket enhetlig till sin natur. Dess verksamhet bestar i huvudsak av att kemiskt förädla olika material till varierande ämnen med nya kemiska och fysikaliska egenskaper. De viktigaste delbranscherna kan indelas i organiska och oorganiska baskemikalier, gödningsämnen och kväveföreningar, basplaster och syntetgummi, läkemedelsprodukter (farmaceutiska och medicinska), specialkemikalier såsom jordbrukskemikalier, specialpolymerer; färger och lacker; tvätt- och poleringsmedel; parfymer och hygienprodukter samt syntetiska fibrer. Industrin kan uppdelas i två sektorer: organiska baskemikalier och petrokemi (eller organiska basämnen) medan de övriga sektorerna hör till vidareförädlingsindustrin. Basindustriernas marknad består nästan helt och hållet av vidareförädlingsindustrierna. Meddelandet omfattar i allmänhet inte läkemedelsindustrin som är föremål för ett särskilt meddelande3, inte heller syntetiska fibrer trots att en del av de statistiska uppgifterna inkluderar information från båda dessa sektorer. Kemiindustrin är den näst största tillverkningsindustrin inom EU efter livsmedels-, dryckes- och tobaksindustrin och den näst största efter elekfroteloiikindustrin i fråga om förädlingsgrad. EU är världens ledande tillverkare av kemiprodukter med ett stort försprång till USA och ett ännu större till Japan. Också dess positiva handelsbalans är större än hos kemiindustrierna i USA och Japan. Av de trettio största kemiföretagen i världen har femton sitt högkvarter inom EU (ytterligare tre har sitt säte i Schweiz) och de tre största är tyska. Kemiindustrin i EU sysselsätter direkt 1,65 miljoner personer och dess omsättning är 316 miljarder ecu (se tabell 1 och 2). Ytterligare 3 miljoner arbetstagare arbetar i branscher som är direkta avnämare till kemiindustrins produkter och som därför är direkt beroende av industrins konkurrenskraft. 1 KOM (94) 319 En konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen. *" KOM (90) 556 Industripolitik i en öppen och konkurrenspräglad miljö. 3 KOM (93) 718. ii 5. 6. 7. 8. Det typiska kemiföretaget tros allmänt vara ett stort företag. Detta är visserligen sant då det gäller petrokemiska företag, men allmänt taget är det små och medelstora företag som dominerar i kemiindustrin och särskilt inom delbranscherna färg, specialkemikalier, kosmetika, basläkemedel och plastförädling. Eurostat visar i sina uppgifter från år 1990 att kemiindustrin i EU 12 omfattade 32 700 företag (i siffran ingår inte plastförädlare). Av dessa har 87 % färre än 50 anställda och står endast för 12 % av antalet anställda och för 16 % av den totala omsättningen. Medelstora företag, dvs. företag som sysselsätter mellan 50 och 249 personer, företräder nästan 9 % av alla företag eller nästan 17 % av antalet anställda och 16 % av den totala omsättningen. Sysselsättningen inom EU:s kemiindustri sjönk med 4,4 % år 1994, som ändå var ett år med god ekonomisk återhämtning. Även år 1995 väntas en tillbakagång men den torde bli något mindre. Fastän 1,65 miljoner personer arbetade i kemiindustrin år 1994 har antalet anställda sjunkit nästan hela tiden sedan 1980 då siffran uppgick till 1,95 miljoner (med en viss stagnation under den ekonomiska högkonjunkturen åren 1987-1990). Det bör noteras att sysselsättningen inom kemiindustrin både i USA och i Japan har minskat betydligt mindre (tabell 3). Det minskade antalet anställda kompenseras med att det ställs högre krav på arbetskraftens kompetens, dvs. också industri arbetare behöver avancerad utbildning för att klara av datastyrda processer. Kemiindustrin har varit tvungen till kontinuerliga omstruktureringar för att hävda sig i den globala konkurrensen och färre anställda är ett tecken på detta. Den egentliga kemiindustrin har drabbats särskilt hårt: inom gödningsmedelsindustrin har t. ex. antalet anställda minskat från 140 000 år 1980 till 28 000 anställda år 1995. Vissa sektorer, speciellt den petrokemiska, är mycket cykliska med stora förändringar i priser och lönsamhet. En del anser att industrisamarbete kan göra det möjligt att undvika problemen med överkapacitet under konjunkturnedgångar: höga kostnader per mängdenhet, drastiska prissänkningar, stora ekonomiska förluster och brist på investeringar i ny teknik. Strukturell överkapacitet beror i grund och botten på att man inte förmår anpassa strukturen till den ekonomiska cykeln och vidta nödvändiga åtgärder, vilket ibland kan vara nedläggning av fabriksanläggningar. Ny kapacitet som tillkommer på en mycket svag marknad kan ytterligare förvärra problemet. Efter flera år med låg avkastning klarar sig kemindustrin inom EU för närvarande förhållandevis väl i fråga om lönsamhet. Den fortsatta ekonomiska återhämtningen över hela världen är definitivt en bidragande orsak. Bruttorörelsemarginalen ökade år 1994 till 13,5 %. Industrins verkliga produktion ökade år 1994 med 6 %. Under år 1995 kommer tillväxten att vara mindre, men fortfarande hålla en nöjaktig nivå, speciellt jämfört med lågkonjunkturåren 1990-1993. Men trots dessa dåliga år ökade EU:s kemiindustri sin produktion medan hela tillverkningsindustrins produktion minskade i början av 1990-talet. Mellan åren 1985 och 1994 ökade kemiindustrins produktion snabbare är BNP, vilken i sin tur ökade snabbare än den totala industriproduktionen (se tabell 4). Den relativa nedgång som drabbat EU:s tillverkningsindustri i sin helhet är mindre utbredd inom kemisektorn, men räntabiliteten på sysselsatt kapital under de ekonomiska konjunkturerna har i medeltal varit lägre i Europa än i USA eller Ostasien. 9. Den europeiska kemiindustrins nuvarande konkurrenskraft beror på fem huvudsakliga faktorer: flexibilitet och beredskap att omstrukturera, en multinationell struktur som gynnar öppna marknader och fri handel, ökat ansvar för miljön, förmåga till innovation och en välutbildad arbetskraft och ledning. HR INDUSTRINS SÄRDRAG 10. Kemiindustrin är global med många multinationella företag, trots att marknaden för produkterna ofta är regional. I Europa ägs en betydande del av fabrikerna av amerikanska företag. Europeiska företag har också gjort betydande investeringar i USA och i övriga delar av världen. Många delbranscher kan utnyttja stordriftens fördelar både då det gäller produktion och distribution, vilket kan leda till globala marknader för produkterna. Handeln är lika viktig som investeringarna. Av EU:s kemiska produktion exporteras 20 %. 11. Allmänt taget kräver industrin stora insatser både gällande kapital och forskning. Inom många delar av industrin är anläggningstillgångarna per anställd över 1 miljon ecu. Detta innebär att de fasta kostnaderna är höga och att det krävs ett betydande penningflöde. Över 5 % av omsättningen spenderas på forskning och teknisk utveckling (FoTU). Immaterialrätten har en avgörande betydelse och blir allt viktigare för konkurrenskraften och därför är kemiindustrin speciellt känslig för bristen på immaterialrättsligt skydd. Patent är ett viktigt tecken på ansträngningar att förvärva sådana tillgångar. Kemiföretag baserade i Europa hör till de ledande i världen då det gäller ägandet av patenträttigheter (tabell 5). Kemiindustrin inom EU kan ändå inte tillåta sig att känna sig tillfreds på detta område. Som helhet betraktat innehade EU endast 36 % av patenträttigheterna på det kemiska området under åren 1987/89, vilket inte är mera än EU:s medeltal för alla tekniska områden. USA:s andel av kemiska patenträttigheter är högre än medeltalet. 12. Då det gäller investeringar verkar den europeiska kemiindustrin vara mindre framgångsrik än USA:s och Japans. År 1994 gjordes något större investeringar i den europeiska kemiindustrin än år 1993, men jämfört med år 1990 var siffran 25 % lägre. I USA ökade däremot kemiindustrins investeringar märkbart under år 1994, då investeringarna var 40 % större än år 1990. I Japan sjönk kapitalutgifterna år 1994, en smärre minskning från år 1990 (tabell 6). Olika faser i den ekonomiska cykeln kan utgöra en förklaring till detta. 13. 14. Kostnaderna för energi och gas som råvaror spelar en stor roll i kemiindustrin som helhet, eftersom de utgör mellan 15 % och 60 % av tillverkningskostnaderna för de flesta produkter. Vikten av elektricitet för klorprodukter och naturgas för gödningsmedel är enbart två exempel. Mycket av primärenergin importeras till EU, liksom många av de råvaror som industrin behöver, speciellt för baskemikalier. Detta tenderar att leda till vissa ofördelaktiga kostnader för insatsvaror. Energiutnyttjandet inom kemiindustrin har gjort märkbara framsteg. Energiförbrukningen per enhet sjönk med 25 % mellan åren 1960 och 1980 och med ytterligare 25 % mellan åren 1980 och 1993. Inom många sektorer håller energiutnyttjandet på att nå sin teoretiska gräns. Lägre priser på gas och elektricitet är därför ännu viktigare för konkurrenskraften. Internationella energiorganet IEA i Paris uppvisar siffror som pekar på att industrin i de europeiska OECD-länderna betalade 169 US-dollar per toe för naturgas jämfört med USA som betalade 127 dollar per toe år 1993. Elektricitetspriserna för industrin var 7,4 cent per kWh (866 dollar/toe) i OECD-länderna i Europa och 4,9 cent per kWh (565 dollar/toe) i USA. Dessutom varierar energipriserna mellan olika medlemsstater i Europa med upp till 100 %. 15. Kemiindustrin tillverkar produkter som berör alla. Därför är man speciellt orolig för kemiska produkters inverkan på den allmän hälsan, arbetshälsan och miljön. Regeringarna och industrin är fullt medvetna om och beaktar denna oro. HG UTMANINGARNA FÖR KEMINDUSIRIN INOM EU 16. Kemiindustrin inom EU strävar efter att behålla eller förbättra sin ställning inom den globala ekonomin och att uppnå en tillfredsställande kapitalavkastning. I detta hänseende är målet att erbjuda sina kunder över hela världen produkter av högsta kvalitet, till lägsta konkurrenskraftiga pris, på ett sunt och miljömässigt hållbart sätt och på lång sikt. Detta kräver att vinsterna från den nuvarande försäljningen är så goda att man kan göra investeringar som behövs för att utveckla nya produkter. I en värld med mycket rörligt kapital måste Europa erbjuda attraktiv avkastning på investerat kapital för att inte investeringarna skall minska och verksamheten därmed avmattas. Kommissionens och medlemsstaternas mål är att skapa bästa möjliga branschövergripande förutsättningar som gör det möjligt för både kemiindustrin och för andra industrier att uppnå sina mål och på detta sätt försäkra att man bibehåller eller ökar nivån på högkvalitativ sysselsättning inom EU. ILC1. Bättre och miljövänligare produkter 17. Nya produkter av bättre kvalitet kräver innovation. Sådana produkter skall uppfylla miljökrav och konsumenternas önskemål. De kan minska bilars avgasutsläpp eller ge upphov till bättre tyger eller förbättrad hudvård. Utmaningen består i att innovationsverksamheten hela tiden skall resultera i bättre produkter med minskade miljöeffekter under produktens hela livscykel. Innovationen kan bestå av gradvis ökande förbättringar eller radikalt nya beståndsdelar. Innovation kräver betydande satsningar på FoTU. En god vetenskaplig grund och ett tillräckligt antal välutbildade vetenskapsmän och forskare behövs också. 18. Företag kan själva bestämma hur mycket de skall satsa på FoTU, men det är myndigheternas skyldighet att se till att befolkningen är välutbildad och det är de som bör uppmuntra till en rationell vetenskaplig diskussion om frågor som rör produkter och processer. Myndigheterna är medvetna om behovet av att den offentliga sektorn företar oberoende forskning som behandlar allmänhetens oro för och uppfattning om vilka risker som kan godtas. Vidare kan dessa myndigheter stå i vägen för innovationer genom att införa krav på testning och registrering av nya produkter. Innovation är nyckeln till EU:s industris konkurrenskraft. Vissa delar av den europeiska kemiindustrin rapporterar att antalet nya produkter som introduceras årligen har minskat markant under de senaste 15 åren, t. ex. färgindustrin talar om en nedgång på 50 %. Det finns tecken som tyder på att många europeiska kemiföretag i allt större omfattning förlägger sin innovationsverksamhet utanför Europa, speciellt till USA. Myndigheterna och industrin måste arbeta tillsammans för att motverka dessa oroväckande trender. Särskilt miljölagstiftningen borde uppmuntra till innovation samtidigt som den säkerställer en hög nivå på miljöskyddet. Denna dubbla uppgift fullföljs bäst om den på ett lämpligt sätt kan samordnas med övriga riktlinjer. ILG2. Konkurrenskraftigt prissatta produkter 19. 20. 21. Konkurrenskraftigt prissatta produkter är enda sättet för EU:s kemiindustri att sälja, förtjäna pengar, fortsätta investera och fungera. Utmaningen består i att försäkra sig om att Europa kan fortsätta tillverka bra produkter till tillräckligt låga priser för att konkurrera med produkter som tillverkats i övriga delar av världen. En möjlighet är att koncentrera tillverkningen till sådana produkter och processer där Europa har en konkurrensfördel. Kontinuerlig omstrukturering är nödvändig vilket kan betyda att de minst effektiva företagen lämnar en viss sektor och industrin i sin helhet flyttar investeringarna från olönsamma till lönsamma sektorer. Processen innebär vissa svårigheter och hinder att dra sig ur, t. ex. starkt statligt stöd, hör till utmaningarna. Effektiv resursfördelning kräver att marknaderna fungerar och som global industri drar EU:s kemiindustri nytta av de öppna marknaderna över hela världen. Sådana marknader initierar kontinuerlig omstrukturering medan effektiv resursfördelning och verklig konkurrenskraft bara kan uppnås om konkurrensen är effektiv. EU står inför utmaningen att försäkra sig om att utländska kemiska tillverkare håller sig till Världshandelsorganisationens bestämmelser. Europa kommer också i framtiden att vara utgångspunkten för EU:s kemiindustris försäljning men export är en viktig inkomstkälla. Europeiska företag har intresse av att verka på de marknader som växer snabbt för att kunna dra nytta av stordriftens fördelar och dra ner på kostnaderna. Många bedömare betraktar länderna i Stillahavsområdet som den snabbast växande marknaden. EU-företag är redan företrädda i alla länder i Stillahavsområdet men måste synas mer. Kina kommer sannolikt 22. 23. att bli en viktig försäljningsmarknad under det närmaste årtiondet och de övriga länderna i Öst- och Sydasien kommer att driva på världsförsäljningen. Det är inte lätt att sälja eller delta i affärsprojekt på andra sidan jordklotet men det är en utmaning som måste antas. Man kan göra det lättare genom att säkerställa jämlika förutsättningar för fri tillgång till och för investeringar i dessa länder. Länderna i Stillahavsområdet kommer också att utgöra en stor utmaning som leverantörer av kemiska produkter till andra delar av världen. Global konkurrens och förmåga till konkurrenskraftig produktion med hjälp stordriftens fördelar kräver anläggningar och företag av en viss minimistorlek. Samriskföretag eller fusioner erbjuder två möjligheter att bilda företag som är tillräckligt stora för att kunna uppnå dessa fördelar, förutsatt att sådana verksamheter inte resulterar i en väsentlig begränsning av konkurrensen. Utmaningen för EU:s konkurrensmyndigheter består i att säkerställa att företag kan bli tillräckligt stora för att konkurrera, men inte tillåta verksamhet som kan hämma effektiv konkurrens inom EU. Små och medelstora företag har emellertid också en viktig uppgift, särskilt i vissa branscher såsom specialkemikalier och färg- och lackindustrin där försäljningen sker direkt till de slutliga konsumenterna. Små och medelstora företag är ofta leverantörer eller kunder till de större företagen och en viktig utmaning för industrin är hur man skall förbättra denna komplicerade men potentiellt mycket flexibla struktur för att minska kostnaderna. Grunden för den enhetliga marknaden är att man tillåter företagen att dra nytta av stordriftens fördelar på en stor marknad. Den enhetliga marknaden har definitivt utvecklats men utmaningen består i att upphäva de kvarvarande hindren och förbättra integrationen. Vissa specifika nationella regler gällande kemiprodukter existerar ännu. Liksom övriga industrier lider den kemiska av att ett verkligt integrerat järnvägs- eller vägtransportnät saknas. Att den inre marknaden för elektricitet och gas fortfarande saknas är en stor nackdel för kemiindustrins konkurrenskraft. Avsaknaden av en enhetlig europeisk valuta är ytterligare en utmaning eftersom valutafluktuationer orsakar enorma komplikationer. HL ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA KONKURRENSKRAFTEN 24. För att svara på dessa utmaningar måste industrin, kommissionen och medlemsstaterna vidta särskilda åtgärder. En del åtgärder har redan vidtagits och behöver förstärkas men nya initiativ krävs också. Kommissionen, industrin och medlemsstaterna måste verka på de fyra prioritetsområdena inom den industriella konkurrenspolitiken: att förbättra de rättsliga ramarna, att garantera effektiv konkurrens, att gynna immateriella investeringar och att utveckla industriellt samarbete. m A. ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBÄTTRA DEN RÄTISIIGA RAMEN 25. De flesta av kemiindustrins aktiviteter inverkar på folkhälsan och miljön och därför regleras flera av industrins verksamhetsområden. Specifikt uttryckt är regler som täcker tillverkningsprocesser och produkter av största vikt för kemiindustrin. Eftersom den är en mycket kapitalkrävande industri är det av största vikt att den rättsliga ramen är så stabil och förutsebar som möjligt. 1II. A. 1. Den nuvarande rättsliga ramen 26. Den rättsliga grunden för en åtgärd inom gemenskapslagstiftningen fastställs enligt domstolens rättspraxis, mot bakgrund av den målsättning som denna åtgärd syftar till. Lagstiftning vars målsättning är att garantera fri rörlighet för varor inom den inre marknaden grundar sig på artikel 100a. När lagstiftningens målsättning är att skydda miljön utgör artikel 130s rättsgrunden. Artikel 118a föreskriver ett system för att utveckla de hälso- och säkerhetsinitiativ som kräver undersökningar om kostnadseffektiviteten för att undvika restriktioner för små och medelstora företag, en fullständig vetenskaplig grund för föreskrifter och ett tredelat samrådsförfarande. Det gör 5 27. 28. 29. det möjligt för medlemsstaterna att bibehålla eller införa strängare regler för skydd av arbetsvillkoren. Artikel 129 utgör ramen för utvecklingen av åtgärder för folkhälsan. Frågor som rör den inre marknaden och miljöskydd är nära knutna till varandra. När kommissionen ger förslag om lagstiftning för den inre marknaden måste den utgå från en hög miljöskyddsnivå (artikel 100a. 3), medan de medlemsstater som vill "ansöka om" (enligt artikel 100a. 4), "bibehålla eller införa" (enligt artikel 130t) strängare miljöregler än de som gäller på EG-nivå måste, enligt artikel 130t, försäkra sig om att sådana nationella åtgärder är förenliga med reglerna i fördraget, inbegripet principerna om varors fria rörlighet. Fri rörlighet för kemiprodukter Kemiprodukter får röra sig fritt på den inre marknaden. Enligt principen om ömsesidigt godkännande som härrör från Cassis de Dijon-domen4 måste produkter som lagenligt tillverkats och marknadsförts i en medlemsstat i princip ges tillträde till alla andra medlemsstater. För att kunna identifiera fall där en medlemsstat har vägrat varor fri rörlighet trots att de lagenligt hade tillverkats och/eller marknadsförts i en annan medlemsstat, skall man från och med januari 1997 införa ett informationssystem enligt vilket kommissionen och medlemsstaterna skall utbyta information om nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor. Trots att principen om ömsesidigt godkännande gäller alla slags produkter kan vissa medlemsstaters åtgärder leda till att den inre marknaden splittras. Detta förpliktar kommissionen att harmonisera, dvs. att föreslå bestämmelser angående hälso- och miljörisker som gäller för hela unionen samtidigt som man garanterar fri avsättning. Omfattande rambestämmelser för kemikaliekontroll har skapats på unionsnivå. Gemenskapens direkta insats började med åtgärder i särskilda fall. Utvecklingen av ett enhetligt system för klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen fick sin början i. o. m. direktiv 67/548/EEG. Ett enhetligt system för begränsande av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga beredningar5 och ämnen6 följde. Harmoniserade bestämmelser för klassificering, förpackning och märkning av farliga beredningar etablerades genom direktiv 88/379/EEG. Under de senaste åren har kontrollen utökats på ett mera planerat sätt till att inbegripa anmälan av nya ämnen7 och en systematisk bedömning av existerande ämnen8. Ett systematiskt kontrollsystem skall tas i bruk för biocider. Gemenskapens lagstiftningsåtgärder gällande kemiprodukter har allmänt taget uppskattats eftersom en enhetlig lagstiftning på unionsnivå tydligt har visat sig vara effektivare än femton olika system på nationell nivå. Ytterligare befästande är naturligtvis möjlig och planeras redan för farliga beredningar, gödningsmedel och tvättmedel. 30. Vissa medlemsstaters upprepade tendenser att tillämpa förfaringssätt de anser vara mera protektionistiska än gemenskapens förfaringssätt är en central utmaning eftersom detta kan leda till splittring av den inre marknaden. Som exempel kan nämnas asbest, kemiprodukter innehållande dioxin samt organiska gödningsmedel. Påtryckningar att försvaga reglerna om den inre marknaden enligt artikel 100a. 4 hotar att leda till ytterligare fragmentering (t. ex. pentaklorfenol (PCP), kadmium, kreosot). Mål 120/78 Domstolen 20 februari 1979. 5 Direktiv 76/769/EEG. 6 Direktiv 79/117/EEG. 7 Genom ändring för sjätte gången av direktiv 67/548/EEG. 8 Rådets förordning (EEG) nr 793/93. 31. Kommissionen skall befasta inre marknadens bestämmelser för kemi produkter. Den skall sträva till att lösa problem som orsakas av olikartad nationell lagstiftning och medlemsstaternas tendens att tillämpa och/eller införa olika skyddsnivåer på grunden av artiklarna 100a4 och 130t Miljöbestämmelser och hållbar utveckling 32. 33. Industrin anser ibland att beaktandet av miljökrav innebär onödiga utgifter. Miljöanpassat ledarskap kan emellertid stimulera innovationer av nya tekniker och produkter och därmed bli en konkurrensfördel. Miljövänlig verksamhet kan också leda till betydande resursbesparingar och bidra till att allmänhetens bild av hela industrin blir positiv, vilket också gynnar enskilda företag. Ett centralt mål för såväl myndigheterna som industrin är att stärka den internationella konkurrenskraften inom ramen för en hållbar utveckling. Begreppet hållbar utveckling inbegriper ekonomiska, sociala och miljörelaterade aspekter, vilket konstaterades under Förenta Nationernas konferens om miljö och utveckling i Rio de Janeiro år 1992. Femte åtgärdsprogrammet om miljön9 betonar att dessa tre aspekter är centrala vid utvecklingen av riktlinjer som grundas på hållbar utveckling. TIL A. 2 Principer för framtida åtgärder 34. 35. 36. De interna riktlinjer för författningsarbetet som antogs av kommissionen den 16 januari 1996 utgör den huvudsakliga grunden för framtida förslag. Den viktigaste målsättningen är att se till att utvärderingen av politikområdena speglar det gemensamma intresset. I följande stycken sammanfattas hur detta skulle kunna uppnås när lagstiftning som påverkar EUs kemiindustri förbereds. Då en möjlig hälso- eller miljörisk har konstaterats (ofta i en medlemsstat) bör kommissionen avgöra om den skall vidta åtgärder. Ett ingripande är inte alltid nödvändigt utan ärendet kan avgöras genom ett ömsesidigt godkännande av medlemsstaternas bestämmelser. Artikel 130r. 2 i Romfördraget föreskriver att en försiktighetsprincip skall tillämpas vid miljöfrågor. Denna skulle kunna tillämpas vid tecken på en mycket hög risknivå för miljön eller för människors hälsa och en riskbedömning av praktiska skäl inte kan genomföras. En utförlig analys för att försvara ingripande behövs också. I detta sammanhang utförs först en riskbedömning enligt gemenskapens principer. Efter det att man konstaterat att en icke godtagbar risk föreligger, utarbetas noggranna strategier för en minskning av risken och det mest kostnadseffektiva alternativet väljs. Processen måste inbegripa en lämplig kostnads- och intäktsanalys för de föreliggande alternativen. (I bilagan ges ett exempel på riktig tillämpning av dessa principer då det gäller nickel). Vad beträffar förslag om miljön krävs enligt artikel 130r. 3 i fördraget att gemenskapen när den planerar riktlinjer som gäller miljön, beaktar de möjliga kostnader och intäkter som en åtgärd innebär och väger dessa mot kostnader och intäkter ifall ingen åtgärd tas. Detta förutses också i det femte åtgärdsprogrammet om miljön. Samma bör gälla medlemsstaterna inom deras behörighetsområden. En omsorgsfull ekonomisk och miljöbetingad analys vars mål är att bedöma en åtgärds nettobidrag till samhället, ger en uppfattning om hur effektiv åtgärden är och bidrar till ett objektivt förhållningssätt i en debatt som annars lätt blir känsloladdad. CEFIC måste även i fortsättningen tillhandahålla lämpliga vetenskapliga uppgifter (arbetstagarnas utsatthet, toxikologiska studier) för att förenkla den rättsliga ramen för ett förbättrat konkurrensklimat. 37. Kommissionen kommer att utföra en grundlig riskbedömning och en fullgod kostnads- och intäktsanalys innan den godkänner förslag som gäller kemiindustrin. Få områden där medlemsstatenia 9 KOM (92) 23 slutl. ämnar tillämpa strängare regler än de som gäller på EU-nivå kommer kommissionen att uppmana staterna att utföra samma analys. I de fall där medlemsstaterna redan tillämpar strängare regler kommer kommissionen inom ramen för den analys den utför om nationella förfaringssätts överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen, att ta särskild hänsyn till analysen av riskerna och till de aspekter på kostnader och intäkter som sådana nationella förfaringssätt medför. Beslutet om på vilken nivå ingripande bör ske är viktigt. Skall ingripande ske på internationell nivå (OECD, UNEP, PARCOM) eller på EU-nivå? Man bör naturligtvis överväga huruvida risken är av sådan art att den överskrider de berörda territorialgränserna. Likaså bör man beakta att strängare regler tillämpade av EU kan påverka dess kemiindustris korikurrenssituation jämfört med kemiindustrier i andra delar av världen. Internationell samordning av olika riktlinjer, en av de centrala frågorna i den nuvarande diskussionen om handel och miljö10, är nödvändig inte bara för att undvika frestelsen att använda miljö- och hälsoskyddsargument i syfte att försvara protektionism, utan också för att förhindra en del stater att utnyttja en relativ fördel som "smutsiga" tillverkare av kemiska produkter. I sådana fall där bestämmelserna inom andra industrisamhällen är mindre strikta än inom EU kan en utlokalisering av vissa produktionslinjer förekomma. Detta kan också uppmuntra till att produkter som inte längre är möjliga att tillverka inom EU importeras från tredje land. Då ett avtal på internationell nivå inte är möjligt skall man beakta effekterna av nya europeiska miljöåtgärder på kemiindustrins liksom [>å övriga industriels konkurrenskraft Det kan vara önskvärt att åtminstone OECD-länderna och framstående utvecklingsländer är med om miljöbestämmelserna. Den mest lämpliga åtgärden måste välj as. Förutom lagstiftning kan frivilliga åtgärder och ekonomiska styrmedel ha en kompletterande funktion för att nå de önskade målen för hälsa och miljö. Frivilliga avtal och ekonomiska styrmedel är sannolikt mera effektiva då det gäller att förbättra miljövänlighet än att reglera den fria rörligheten för kemiprodukter. Frivilliga åtgärder kan få formen av unilaterala industriella program, såsom kemiindustrins "Responsible Care"-program eller det frivilliga programmet för effektivare energianvändning (Voluntary Energy Efficiency Programme). Frivilliga tillvägagångssätt och avtal speglar bilateralt samarbete mellan offentliga myndigheter och industrin och kan hjälpa till att nå gemenskapens mål. Ett framstående exempel där frivilliga avtal på ett visst område kan spela en stor roll är vid minskningen av C02-utsläpp, förutsatt att de inbegriper mängdbestämda mål för minskningen. Industrin föredrar detta tillvägagångssätt framför införandet av en C02-energiskatt. Till exemplen över frivilliga åtgärder gällande produkter på internationell och EU-nivå hör även riskreducering av bromerade flamdämpare (genomförd på OECD-nivå) och märkning av tvättmedel (genomförd på EU- nivå). En annan frivillig åtgärd som industrier i vissa medlemsstater har vidtagit är att ersätta vissa farliga bekämpningsmedel med mindre farliga sådana. Industrin kommer att utveckla och utvidga "Responsible Care "-initiativet och andra miljöstyrnings- system som leder till bättre miljövänlighet överlag. Mljövänligare och mera resurssparande processer och produkter skall utvecklas och ny utrustning och det skall investeras i nya anläggningar som minskar utsläpp och eneigiförbrukning (ett frivilligt program för effektivare enetgianvändning). När man förbereder frivilliga avtal bör man observera att de överensstämmer med konkurrensreglerna, eftersom frivilliga avtal som innebär samarbete mellan olika företag kan innebära att de använder konkurrensbegränsande metoder. När sådana frivilliga avtal faller inom räckvidden för artikel 85. 1 i fördraget kan de ändå omfattas av individuellt undantag om villkoren i artikel 85. 3 är uppfyllda. 38. 39. 40. 41. 42. 43. 10 Se (utkast till) Meddelande till Rådet om handel och miljö, avsnitt I punkt 2. 3. 8 44. 45. Beträffande frivilliga tillvägagångssätt eller avtal överväger man att upprätta en gemenskapsram som syftar till att etablera kriterier för EU:s miljöpolitik och till att försäkra att sådana avtal inte splittrar den inre marknaden. Ekonomiska styrmedel används allt mera även på miljöområdet. Myndigheter kan i synnerhet påverka såväl företags som konsumenters miljöval genom teskattning. I regel fattas beslut om skattemässiga styrmedel, t. ex. regler för ökad avskrivning, på medlemsstatsnivå med hänsyn till kommissionens politik för statligt stöd och i vissa fall till särskilda bestämmelser om skattemässiga styrmedel i direktiv från rådet11. Handlingarna om C02 har visat svårigheterna att uppnå enighet ifråga om miljöskatter. Till dags dato har vissa medlemsstater (Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige) ensidigt fortskridit med nationella program som bl. a. innehåller undantag för vissa typer av verksamhet. De anser att ekonomiska instrument är ett kostnadseffektivt sätt att ta itu med miljöproblemen. För att undvika orättvis konkurrens och snedvriden resurstilldelning, måste dessa undantag uppfylla de villkor som fastställts i rambestämmelserna för miljöstöd vilka antogs av kommissionen i december 199312. På Ecofin-rådets begäran överväger kommissionen just nu om det är möjligt att utarbeta ett nytt tillvägagångssätt för rjeskattningen av energiprodukter, som inom gemenskapen skall behandla konkurrensfrågor, samtidigt som det skapar en ram inom vilken medlemsstaterna, om de så önskar, kan genomföra andra strategier, som till exempel minskning av koldioxidutsläpp. Kemiindustrin inom EU är dock inte övertygad om att miljöskatter är ett lyckat sätt att bemöta miljöfrågor. 46. Dessutom behandlar kommissionen för närvarande ett meddelande om miljöskatter. Detta meddelande kommer att ge medlemsstaterna riktlinjer om hur de kan samordna användningen av ekonomiska styrmedel för att uppnå miljömål med kraven från den inre marknaden, samtidigt som det tar strikt hänsyn till bl. a. ovannämnda rambestämmelser för miljöstöd. IILB ÅTGÄRDER FÖR ATT GARANTERA EFFEK3W KONKURRENS 47. Kemiindustrin, som omfattar många företag vilka verkar i flera olika medlemsstater, även som multinationella företag i den globala ekonomin, kräver effektiv konkurrens inom och utanför EU. IILB. 1. Effektiv intern konkurrens Konkurrensrätt, företagsfusioner och samriskföretag 48. Industrins konkurrenskraft som helhet kräver att stora företag inte missbrukar sin eventuella dominanta ställning eller använder konknrrensbegränsande metoder. Korilairreiismyndigheterna bör tillåta sådana fusioner eller samriskföretag som inte riskerar att leda till konkurrensbegränsningar men förbjuda sådana som gör det. I detta sammanhang är det speciellt nödvändigt att bedöma parternas ställning på den allt mer globala marknaden, speciellt vad gäller vissa baskemikalier och avancerad teknologi. 49. Kommissionen skall garantera att både samverkande och koncentrerade samriskföretag snabbt utvärderas. Kommissionen har föreslagit en grönbok om översynen av koncentrationsföronbiingen som för närvarande diskuteras inom rådet och Europaparlamentet Kommissionen strävar efter att sänka tröskelvärdena för koncentrationsförordningen genom att ta bort behovet av flendubHa anmälningar och skapa en enda administrativ handläggning. 1 ' [Exempelvis artikel 15 i direktiv 94/62/EG om förpackning och förpackningsavfall (EGT nr L 365, 31. 12. 94, s. 10)]. 12 EGT nr C 72, 10. 3. 1994, s. 8. Perioder av överkapacitet och underkapacitet 50. Många kapitalintensiva industrier är benägna att periodvis antingen lida av överkapacitet eller brist på kapacitet och den petrokemiska branschen är därvid speciellt sårbar. Problemet är lätt att identifiera, medan det är betydligt svårare att utveckla effektiva mekanismer för att ta itu med frågan, speciellt i ett konkurrenspräglad omgivning där varje företag tror att det kan lyckas och t. o. m. erövra marknadsandelar av andra företag. Dessutom kan perioderna av över- och underkapacitet inom den petrokemiska branschen ha orsaker och fa följder också utanför Europa och en global analys vore därför ändamålsenlig. Industrin bidrar till kommissionens arbete med planeringen av ett scenario. 51. Kommissionen kommer att stödja omstrukturering i de fall stnikturen är olämplig, och den kominer att undersöka orsakenia till periodiska och strukturella oregelbundenheter i kapaciteten inom petrokemin, vid bedömningen av huruvida någon form av industrisamarbete skulle kunna underlätta de uppenbara problemen utan att överträda konkurrensreglerna Statligt stöd 52. Statligt stöd bör inte leda till orättvisa fördelar för vissa kemiföretag så att mindre effektiva tillverkare tillåts behålla eller t. o. m. öka sin marknadsandel, vilket sänker effektiviteten och därmed konkurrenskraften för hela industrin. Industrin skall inte heller behöva råka ut för orättvist subventionerad konkurrens från andra sektorer. Kemiindustrin inbegriper många kapitalintensiva verksamheter och det ligger därför i dess intresse att minimera snedvridningar orsakade av statligt stöd. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att tillämpa tydliga och objektiva kriterier när den beslutar om vilka statliga stöd som skall tillåtas. Branschvisa stödbestämmelser kan missgynna små och nygrundade företag. De nya rambestämmelserna för syntetiska fibrer har t. ex. minskat den snedvridning som förekom i de tidigare rambestämmelserna. De reviderade rambestämmelserna för statligt stöd till små och medelstora företag gör det lättare för alla små företag att göra immateriella investeringar. 53. Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att göra reglerna för statligt stöd tydligare, och i sin administration av ansökningar om statligt stöd minska det totala statliga stöd som beviljas och minimera den snedvridning som sådant stöd kan orsaka. Kommissionen kominer att fortsätta arbetet med att utarbeta ett horisontellt kontrollsystem för regionalstöd till stora investeringsprojekt, vilket skulle införa regler för flera branscher. Priser på energi och övriga insatsvaror 54. Effektiv konkurrens kräver obegränsad tillgång till insatsvaror till världsmarknadspriser för att EU inte ska missgynnas. Energi är en sådan viktig insatsvara. Förädlade jordbruksprodukter, som t. ex. socker och stärkelse, vilka utgör råmaterialet till vissa finkemikalier och specialprodukter hör också hit. 55. Mycket har redan gjorts för att fastställa de återstående hindren för integrering av energimarknaderna och vissa framsteg har även gjorts då det gäller att avlägsna svårigheter. Man måste emellertid tillstå att inom energibranschen är marknaderna för gas och elektricitet fortfarande långt ifrån öppna och konkurrensutsatta. En industri som den kemiska, som utsätts för global konkurrens, måste fa dra nytta av konkurrenskraftiga priser på energi och detta kan säkerställas endast genom förverkligandet av en inre energimarknad. Stora industriella användare kommer att uppnå särskilda fördelar i form av lägre kostnader, vilket innebär direkta och indirekta fördelar för alla konsumenter. Den globala konkurrenskraften kommer att öka. 10 56. Kommissionen skall fortsätta sina strävanden att avreglera energimarknaderna inom EU för att uppnå effektiv produktion och distribution av energi, och för att sänka kostnaderna för energi till kemiindustrin och andra industrier. Tredje parts faktiska tillträde till gas och elektricitet aren central fråga i denna avreglering. Iïf. B. 2. Effektiv extern konkurrens 57. Effektiv extern konkurrens kräver att kommissionen skapar jämlika verksamhetsförutsättningar och försäkrar sig om att den nygrundade Världshandelsorganisationen fungerar effektivt. Det långsiktiga målet för både kommissionen och kemiindustrin i Europa består i att avlägsna alla handelshinder. Tulltaxorna för kemiprodukter i industriländerna är förhållandevis låga och kommer ytterligare att sjunka och harmoniseras till 0 %, 5,5 % och 6,5 % tack vare Uruguayrundan där industrierna i EU, USA, Canada och Japan hade en viktig roll. Utvecklingsländer, speciellt de rikare och mera framstående länderna såsom Malaysia, Thailand, Brasilien, Mexico och Kina, bör uppmanas att sänka sina tulltaxor till dessa harmoniserade satser. 58. Kommissionen kommer att i efter att Världshandelsorganisationen, särskilt de länder som är förhållandevis utvecklade, från första början tillämpar de harmoniserade tullsatsema för kemiprodukter. Man kommer att sträva efter att även övriga länder sänker tulltaxorna säkerställa att nya medlemmar sträva 59. Icke-tarifïàïa handelshinder eller åtgärder, i synnerhet dubbel prissättning av råvaror och halvfabrikat, snedvrider handeln. Det sistnämnda gäller speciellt den petrokemiska industrin inom vilken dubbelprissättning av halvfabrikat i vissa utvecklingsländer förorsakar en snedvriden konkurrens. En av flera tänkbara lösningar är att förplikta länder som vill bli medlemmar av Världshandels organisationen att om möjligt avhålla sig från sådana åtgärder. Dubbel prissättning av naturresurser kan medföra snedvridna konsekvenser för handelsflödet och för investeringsbeslut. I handeln med kemiprodukter är det ofta problem med testning och certifiering som utgör icke-tariffära hinder: Kina och Polen är de senaste exemplen på länder som har orsakat sådana problem för exportörer från EU. Särskilda registreringsförfaranden och obligatoriska deklarationsförfaranden som snedvrider handeln bör upphöra. Tekniska föreskrifter angående klassificering, förpackning och märkning av farliga kemiprodukter och beredningar och förhandsgodkännade för handel med farliga ämnen, vilka varierar från region till region, utgör också handelshinder trots att Världshandelsorganisationen inte direkt anser dessa förfaranden vara olagliga. Förenta Nationerna strävar efter att främja global harmonisering av dessa föreskrifter, men arbetet framskrider långsamt. Försök pågår att påskynda arbetet med hjälp av delat ledarskap mellan EU och USA. 60. I enlighet med sitt initiativ om tillgång till marknaden kommer kommissionen att försöka ta itu med dessa problem först och främst genom att använda alla tillgängliga instrument på multilateral nivå och särskilt genom att vaka över att gemenskapens handelspartners följer och respekterar Världshandelsorganisationens regler. Kommissionen kommer även i förekommande fall att ta upp frågor om tillgång till marknaden i samband med sina bilaterala relationer med tredje länder och genomföra andra strategier, som till exempel främjandet av internationellt samarbete inom industrin. 61. Gemenskapen antog i december 1994 en föroräning om handelshinder för att komma åt problemen med icke-tarifïara hinder och andra snedvridningar i handeln. Gemenskapen skall agera efter klagomål från berönla företag och industrier. Om ett klagomål inkommit från företag eller från industrin ifråga kommer import till gemenskapen av varor som är underkastade skadlig dumpning och subvention att motverkas genom sträng tillämpning av de förnyade handelspolitiska styrmedlen. Den transatlantiska näringslivsdialogen omfattaraifretsgruppersom bland annat behandlar certifiering, reglering och liberalisering av handeln. På en rekommendation från den transatlantiska 11 näringslivsdialogen skall kommissionen kunna återuppta bilaterala diskussioner med USA om en harmonisering av reglerna för klassificering, förpackning och märkning samt förtiandsgodkännande, först bilateralt och sedan globalt 62. Konkurrenspolitikens internationella dimension kombinerat med avsaknaden av internationella regler inverkar också på konkurrenskraften. Detta är speciellt skadligt när marknaden till sin natur är global. Som ett exempel kan nämnas amerikanska råfosfatproducenters exportkarteller som hindrar tillverkare av gödningsmedel inom EU att få tillgång till fosfat till så låga priser att de kan konkurrera med fosfatgödningsmedel framställda i USA. Handel och konkurrens är viktiga frågor i det nya handelsprogrammet. Kommissionen kommer att sträva efter ett multilateralt avtal vars huvudsakliga innehåll skulle bestå av ett ramprogram grundat på en serie gemensamma regler, en bindande, positiv gemenskapshandling och ett förfarande för att avgöra tvister. 63. Samordningen av korikinrensmyndigheternas verksamhet i EU och i USA har redan reglerats genom avtal. Liknande avtal övervägs med länder som t. ex. Japan. I Europaavtalen ingår regler om konkurrens med bestämmelser för genomförande som liknar reglerna i avtalet mellan EU och USA. Sådana regler ingår också i de avtal som ingåtts med Medelhavsländerna. 64. Kommissionen planerar att undersöka internationella avtal om konkurrensrätt både bilateralt och multilateralt Kommissionen kommer att från fall till fall bedöma möjligheter till och fördelar av att integrera konkurrensregler i nya samarbets- och associationsavtal för att avlägsna handelshindren i dessa länder. Inom OECD kan dessutom åtgärder gällande internationella investeringar leda till att förfaranden som tex. dubbel prissättning avtar. Detta kommer att angripa exportkarteller och hinder för tillträde till marknaden som förorsakats av att förfaringssätten mellan olika inhemska producenter samordnats. mc ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRSTÄRKA IMMATERIELLA INVESTERINGAR 65. När företagen står inför 2000-talet beror deras konkurrenskraft i allt högre grad på förmågan till innovation13 vad gäller processer, produkter, arbetsorganisation och snabb spridning av nya tekniker. Investering i forskning och utveckling, immateriella rättigheter, utbildning, hälsa och säkerhet, informationsbehandling och hela spektrumet av områden som täcks av "immateriella tillgångar,, är av största vikt om kemiindustrin skall behålla sin konkurrenskraft. Produktiv forskning är en central målsättning då man beaktar forskningens betydelse för skapandet av standarder och föreskrifter, FoTUs roll vid främjandet av ett snabbt tillägnande av nya tekniker speciellt inom små och medelstora företag, behovet av ett mera samordnat och enhetligt offentligt ingripande samt privata FoTU-satsningar. Kemiindustrin kommer dessutom ständigt att beakta utbildningsmöjligheterna i kemi och kemiteknik och stärka den vetenskapliga grunden för industrin. Nytänkande inom kemiindustrin har också stora effekter för andra branscher, t. ex. fordon och elektronik. IÎT. C1. Forskning och utveckling 66. Kemiindustrin har redan länge varit medveten om att FoTU som resulterar i produkt- och processmässiga innovationer är en grundläggande källa till konkurrenskraft. Tills helt nyligen har man i vanliga fall undvikit samarbete med konkurrenter. Trots att man har deltagit i tidigare ramprogram har detta varit relativt måttfullt i förhållande till den egna FoTU-förmågan. Det ökade trycket från samhället på att utveckla "renare" tekniker och bibehålla konkurrenskraften på den globala marknaden i förening med höga kostnader och höga risker för FoTU har emellertid Se grönboken om innovation 1995. 12 67. 68. lett till att det blivit allt mera lockande och viktigare för kemiindustrin att delta i Fjärde ramprogrammet. Detta har lett till att industrin har startat initiativet Sustech som sträcker sig utöver kemiindustrin med mål att främja gemensam FoTU kring tekniker för hållbara förädlingsindustrier i Europa. Termen hållbar används i detta sammanhang för att beteckna förädlingsindustrier som är resurs- och energisnåla och som förorsakar minimalt med avfall och miljöskador. Inom det nuvarande Fjärde ramprogrammet finns särskilda program för t. ex. industri- och materialteknik (Brite-Euram), mätnings- och testningsstandarder (SMT), informationsteknik (Esprit), miljö och klimat samt havsforskning och -teknologi och bioteknik som tillsammans finansierar ett stort antal projekt av betydelse för kemiindustrin. Två exempel som kan nämnas är följande: Inom Esprit-programmet omfattar Prima-initiativet 16 stora företag från kemiindustrin, livsmedels- och dryckesindustrin, stålindustrin, pappersindustrin och försörjningsindustrin. Målet är uttryckligen att stärka de europeiska förädlingsindustriemas konkurrenskraft genom att försäkra sig om att de ekonomiska fördelar som informationsteknologin ger blir maximala. I Admire-projektet inom Brite- Euram deltar flera kemiföretag som samarbetar kring nya metoder för utveckling av storskaliga gasvätskereaktorer. Bildandet av specialistgrupper har utgjort ett betydande steg mot bättre samordning mellan industrierna och de europeiska myndigheterna då det gäller FoTU-program. Kemiindustrin kan och bör delta aktivt i projektplaner som gäller framtidens bil, tåg och flyg samt i frågor som gäller vattenteknologi eller hälsovård. Strävan till större konkurrenskraft kräver att FoTU-program är upplagda så att de stöder samarbete mellan olika discipliner som påskyndar offentliggörandet av resultaten och gör tillvägagångssätten enklare och mera flexibla. Detta kan delvis uppnås genom tematiska arbetsgrupper som har som målsättning att, med hjälp av samordning och integration, säkerställa ökad nytta att förbättra synergier, underlätta överföringen av teknologi och katalysera spridningen och utnyttjandet av resultaten. Arbetsgrupperna kan också utgå från vissa leverantörer eller användargrupper, såsom förädlingsindustrin, och inbegripa åtgärder inriktade på demonstrationer och tillämpningar. 69. Fjärde ramprogrammet kommer fortsättningsvis att stödja gemensamma FoTU-initiativ inom kemiindustrin. Specialistgrupper för forskning i industrin kombinerar övrig gemenskapspolitik med FoTU- och tillämpningsprojekt. Denna modell har redan visat sitt värde och skulle kunna utvidgas. Nya tematiska arbetsgrupper skulle kunna uppstå direkt från industrins och användarnas behov, med kemiindustrin som viktig bidragsgivare. Kommissionen eftersträvar förslag från industrin vad gäller inriktningen på det femte ramprogrammet. ÏÏI. C2. Immateriella tillgångar 70. Immateriella tillgångar är viktiga då det gäller kemiindustrins konkurrenskraft. Patentsystemet ger företag möjlighet att fa avkastning på de investeringar som de gör inom FoTU. Ett hot mot den europeiska konkurrenskraften har varit den korta faktiska giltighetstiden för patent för läkemedel och ännu i dag för växtskyddsmedel. Trots att själva patentskyddet är giltigt i 20 år är den period då produkten åtnjuter faktiskt patentskydd så kort som 10 år på grund av den tid som förflyter mellan det att patent beviljas och produkten får saluföras. Denna långa period beror på den stränga och långa testning som krävs för så kraftfulla kemiprodukter. 13 71. 72. 73. Läkemedel har beviljats en tilläggsskyddstid på upp till 5 år genom ett kompletterande patentskyddstillstånd14, och ett liknande skydd då det gäller växtskyddsmedeFskall just antas. Det faktum att det antas så snart är viktigt för att garantera att Europa globalt sett förblir ledande inom FoTU och framställning av växtskyddsmedel då det, förhoppningsvis, antas av rådet i början av 1996. Bioteknik är en viktig faktor för den framtida konkurrenskraften eftersom den är en teknologi som ger långt förädlade produkter som svarar mot människomas behov (t. ex. läkemedel som bekämpar hittills obotliga sjukdomar, förbättrade sädesslag som gör det möjligt att använda miljövänligare odlingsmetoder eller som bättre tål svåra klimatförhållanden såsom torka, köld osv. ). Biotekniken är därför en central del av vissa kemiföretags verksamhet men regleringen av den har ett antal brister, bland annat saknas ett enhetligt patentskydd i Europa Utan en entydig och på risk grundad reglering kommer forskning och produktion allt mer att ske i USA och Japan som redan är världsledande inom detta område. Europaparlamentet avslog ett förslag om harmoniserat och förbättrat patentsskydd för biotekniska uppfinningar. Kommissionen framlade i december 199516 ett nytt förslag som klart skiljer mellan uppfinningar och upptäckter. Om förslaget godtas kommer det att bidra till en mera innovativ atmosfär och utgöra en enhetlig grund för patentskydd inom EU. Det kommer att säkerställa patentbarheten för biotekniska uppfinningar i Europa samtidigt som det beaktar etiska aspekter. Kommissionen har också föreslagit en ändring av reglerna för en kontrollerad användning av genetiskt modifierade mikroorganismer som utan att äventyra den nuvarande höga skyddsnivån för hälsa och miljö strävar efter ett direktiv som tar större hänsyn till risk och är mer flexibelt. Förslaget effektiviserar administrationen av vissa verksamhetsformer som är utan risk eller har låg risk genom att det avlägsnar överflödiga regler som inte rättfärdigas av säkerhetsskäl och som därför inte kan undgå att ha en negativ inverkan på Europas kapacitet till nytänkande, men ändå behåller tillräcklig öppenhet gentemot konsumenterna Dessutom erbjuder det nyligen reviderade gruppundantaget för överföring av teknologi en oumbärlig rättsgrund för avtal om certifiering av immateriella tillgångar, vilket är av avgörande betydelse för den biotekniska sektorn. 14 15 16 KOM (95) 661 slutl. Förordning 1768/92. KOM (95) 456 slutl. 14 IHG3. Behovet av en vetenskaplig kultur 74. 75. Kemiindustrin inom EU oroar sig över den avtagande vetenskapliga kulturen i Europa. För att förbli världsledande behöver industrin en vetenskapligt kvalificerad arbetskraft och regeringar som fattar beslut som grundar sig på vetenskapliga principer. Alltför många skolelever och studerande vid universitet tror att vetenskap är "för svårt" eller "för smutsigt" för dem. De nationella regeringarna måste göra mera och kommissionen måste i så hög grad som möjligt skapa en atmosfär som befrämjar vetenskap. Industrin kommer att intensifiera sina ansträngningar att förbättra den vetenskapliga och teknologiska kulturen i Europa. CEFIC har redan startat tre program under temat Utbildning i samarbete med industrin. För ungdomar under 18 år finns det mångåriga programmet "Kemiindustrin och ungdomarna", som skall fostra till bättre förståelse för grundprinciperna i naturvetenskap och till medvetenhet om de fördelar och risker som kemiindustrin medför samt om de metoder som används för att minska dessa risker. Det s. k. Science Education Award är en årligen återkommande tävling för att hitta de bästa lärarna i naturvetenskapliga ämnen i Europa. Med hjälp av det s. k. Museums Project strävar man efter att förnya kemiutställningar i de europeiska museerna. I vitboken "Lära och lära ut: på väg mot kunskapssamhället"17 betonar kommissionen behovet av en stark naturvetenskaplig och teknisk grund inom utbildningen. Programmet Sokrates finansierar utbyten inom utbildning och befrämjar utnyttjandet av ny teknologi i skolan. m. G4. Yikesuthildning 76. Yrkesutbildning är ett viktigt område i kommissionens verksamhet och kan ha en central funktion då det gäller att förbättra atmosfären för naturvetenskap. Tre olika ekonomiska stödprogram inom gemenskapen bidrar till att förbättra yrkesutbildningen: Leonardo da Vinci-programmet strävar efter att gynna åtgärder som förbättrar yrkesutbildningspolitiken och undervisningsmetoderna och till att utveckla nya inlärningssätt med hjälp av pilotprojekt, utbyten och praktik samt undersökningar och analyser inom ramen för transnationellt samarbete. Fjärde ramprogrammet för FoTU. som redan nämnts, ger ekonomiskt stöd särskilt till forskningsprojekt som anknyter till yrkesutbildning och distansstudier. Ramprogrammets fjärde verksamhetsområde gäller stimulans av fri rörlighet för forskare i syfte att gynna en kvalitativ och kvantitativ ökning av de mänskliga resurserna i Europa. Målen är att stimulera yrkesutbildningen med hjälp av forskning och att öka rörligheten och samarbetet över nationsgränserna. I vissa FoTU-program kompletteras forskningsprojekten med särskild yrkesutbildning, Som exempel kan nämnas industriell yrkesutbildning för unga sökande som deltar i ett forskningsprojekt inom ramen för Brite-Euram-programmet. Miljö och klimat är ett särskilt program för finansiering av projekt på det samhällsekonomiska området, såsom utredning av det bästa sättet att sprida innovationer eller projekt som underlättar utbyten och fortsatt forskning. Strukturfonderna ger ekonomiskt stöd till yrkesutbildning och utveckling. Finansieringen kan antingen komma från nationella program eller från gemenskapsinitiativ. Programmen Adapt och de nya Mål 4-programmen är speciellt inriktade på yrkesutbildning. Att införliva hälso- och säkerhetsaspekter i sådana utbildningsprogram är lika viktigt som ett kostnadseffektivt synsätt och ett bidrag till konkurrenskraften. 77. Framtida ramprogram för FoTU kommer att erbjuda ytterligare möjligheter att stödja yrkesutbildning genom forskning. Stnikturfonderna kommer att fortsätta att rikta in sig på yrkesutbildning som en faktor som förbättrar konkurrenskraften. En ny anbudsinforàran för Leonardo da Vinci -programmet för 1996 offentliggjonies den 29 februari 1996. 17 KOM (95) 590. 15 DID. ÅTGÄRDER F ät ATT UTVECKLA INDUSTTOSAMAKBEIE 78. Industripolitiska åtgärder som gäller industriellt samarbete har både en intern och en extern dimension. Båda åtgärdstyperna syftar till att göra företag mera konkurrenskraftiga genom att ge dem möjligheter som de inte skulle få om de verkade på egen hand och genom att underlätta överföringen av icke-konfidentiell kunskap och erfarenhet företag emellan. III. D. 1 Industrisamarbete inom EU Den kemiska branschens nätverk för information 79. 80. 81. Ett område inom industriellt samarbete gäller bättre information och kommunikation. Kommissionen har etablerat ett omfattande nätverk för kemibranschen kallat "Le Réseau d'Information pour le Secteur Chimique" (RISC) med avsikt att öka dess och industrins medvetenhet om varandras verksamhet och önskemål. Det viktigaste målet för RISC är att åstadkomma samverkan mellan olika privata företag och offentliga aktörer i syfte att uppmuntra dialogen och att möjliggöra informationsutbyte mellan kommissionen och industrin genom europeiska sammanslutningar. Den nuvarande verksamheten inom nätverket består av att utbyta, samla in, behandla och analysera information från olika områden, såsom ekonomi, utrikeshandel och lagstiftning, utan att bryta mot konkurrenslagarna. RISC skall vidareutvecklas och allt mera integreras med industriella sammanslutningar för att få ut största möjliga nytta av elektronisk dataöverföring. RISC kommer också att göra det möjligt för övriga europeiska sammanslutningar att i högre grad vara med och dra upp riktlinjerna Kommissionen och industrin kominer att fortsätta att ägna en betydande del av resurserna till att utveckla kommunikationerna, speciellt i anknytning till de medel som infoimationssamhället erbjuder. Investeringarna i informationsteknologi kominer fortsätta att öka. Förbindelserna kominer att förbättras för att kunna utnyttja resultaten från framstegen i informationsteknologi i kemiindustrin och därigenom konkret höja dess konkurrenskraft. Små och medelstora företag För små och medelstora företag finns det åtskilliga program och stödåtgärder både inom ramen för företagspolitik och annan unionspolitik vars mål är att förbättra företagens verksamhetsförutsättningar och stödja grundandet och utvecklandet av små och medelstora företag. Kommissionen lade i mars fram ett förslag till rådsbeslut om ett nytt flerårigt program för små och medelstora företag som täcker perioden 1997-2000, vilket kommer att vara den rättsliga grunden och budgetunderlaget för gemenskapens särskilda företagspolitiska åtgärder18. Trots att dessa program inte är specifikt inriktade mot kemibranschen finns det en del program som är av särskilt intresse för små och medelstora kemiföretag. Euro Info-centren tillhandahåller ett informationsnätverk för företag och fungerar som allinformation till företag, BC-Net och programmen Europartenariat och Interprise skapar samarbetsmöjligheter och det finns andra åtgärder som har som mål att förbättra små och medelstora företags ledning, tillgång till finansiering och tekniskt know-how. Ett exempel på ett område där konkurrenskraften kan stärkas är kvalitetscertifiering enligt internationell standard. Det är svårt för kemiindustrins små och medelstora företag att erhålla kvalitetscertifikat, som är av största betydelse för att kunna sälja. Små och medelstora företag bör få stöd och hjälp att bli certifierade. Det föreslagna Safe-programmet kommer även att bidra till att stödja en bättre kvalitetsstyrning inom små och medelstora företag. 18 KOM (96) 98 slutl. 20 mars 1996. 16 82. Särskilda åtgärder kommer att vidtas för att stärka konkurrenskraften hos kemiindustrins små och medelstora företag och för att främja bättre kontakt dels små och medelstora företag emellan, dels mellan dessa och större företag. CEFÏC, övriga sammanslutningar och kommissionen deltar i undersökningar som syftar till att ge en bättre förståelse av hur små och medelstora företag fungerar inom kemibranschen och på vilka faktorer deras konkurrenskraft beror. I detta avseende skall deras uppgift vad gäller underleveranser, skapande av sysselsättning och export noggrant utredas och förslag för att stärka deras konkurrenskraft läggas fram. IILD. 2 Industrisamarbete utanför EU 83. Det är kommissionens uppgift att skapa förutsättningar för enskilda företag att göra investeringar eller inleda andra former av industrisamarbete. Det enskilda företaget bestämmer med vem och på vilket vis det skall samarbeta. Kommissionen har en mera direkt uppgift då det gäller samarbete som inbegriper mera statskontrollerade ekonomier. Industrisamarbete gynnar såväl de mottagande områdena som den europeiska industrin. På alla områden kommer kemiföretags direkta investeringar att generera välbehövligt kapital för värdländerna och säkerställa en bättre fördelning av resurserna. Investeringarna ger också möjlighet att komma in på och verka på nya, snabbt expanderande marknader. 84. Det finns inte en strategi för industrisamarbete som skulle lämpa sig för alla de olika regionerna i världen, utan varje regions särdrag kräver en viss regional inriktning inom ramen för gemensamma stadgade metoder. Förutom den transatlantiska näringslivsdialogen och särskilt samarbete med Japan kan tre slag av industrisamarbete som inte ömsesidigt utesluter andra belysas: samarbetet med regioner nära EU, bl. a. länderna i Central- och Östeuropa (CEEC)19, Ryssland och vissa nyligen oberoende stater (NOS) samt Medelhavsområdet, samarbetet med snabbt expanderande marknader till vilka Kina, ASEAN-länderna och Latinamerika hör, samt projekt som ger bättre tillgång till råvaror inklusive energi. Industrisamarbete är ett av grunddragen i sådana program som Phare och Tacis, ECIP (European Community Investment Partners), AL Invest för Latinamerika och Med Invest för Medelhavsområdet. Åtgärder inom industrin till förmån AVS-länderna genomförs dessutom under "Lome' IV-konventionen". Den konventionen innehåller ett kapitel om "industriell utveckling, tillverkning och förädling" som bl. a föreskriver om (i) industriella samriskföretag mellan EU och AVS-länderna, (ii) stöd till "teknik-, metall- och kemindustrin", (iii) överföring av teknik, (iv) investeringar i utlandet till förmån för industriföretag i ACP-ländena, (v) utbildning, (vi) forskning. Enligt nämnda konvention upprättades Centrumet för industriell utveckling (CIV) för att gynna den industriella utvecklingen i ACP-länderna. Regioner nära EU 85. Den förberedande anslutningsstrategi som utarbetats för att förbereda de länder i Central- och Östeuropa som vill ansluta sig till EU angå ramarna för en strukturerad dialog mellan EU och de central- och östeuropeiska länderna och utgör en konkret handledning vid tillnärmningen av lagstiftningen - vitboken om förberedande av de associerade central- och östeuropeiska ländernas integration i den inre marknaden. Kemiindustrin har en direkt uppgift i denna process. Kommissionen har etablerat kontakter med CEEC-länderna för att klarlägga certifieringsförfaranden som var oförenliga med unionens förfaranden. Samarbete mellan tillverkare av tvättmedel och kosmetika i EU och CEEC-länderna har resulterat i att vissa CEEC-länder fått bättre kunskaper om certifieringslagstiftningen i EU och vidtagit åtgärder för att själva införa liknande lagar. Federationen för de europeiska parfym- och kosmetikaindustriernas föreningar (COLIPA) arrangerade i slutet av 19 se kommissionens meddelande om industrisamarbete med länder i Central- och Östeuropa, KOM (95) 71, slutlig. 17 i Prag ett möte med myndigheterna i de östeuropeiska staterna och olika år 1995 kosmetikatillverkare. Sammanslutningen av europeiska tillverkare av gödningsmedel (EFMA) har också deltagit i ett projekt som försöker främja en mer ändamålsenlig användning av gödningsmedel i Ryssland. 86. Kommissionen kommer, tillsammans med representanter för de berörda sammanslutningarna och företagen, att fortsätta bistå CEEC-länderna med tekniskt stöd för att de skall få en lagstiftning som är förenlig med ett framtida medlemskap i syfte att stödja investeringar och utveckla en enhetlig institutionell ram. Industrin i EU kommer att samarbeta med industrin i CEEC-länderna och med de nationella myndigheterna för att säkerställa att lagstiftningen tillämpas på ett sådant sätt att onödiga administrativa påfrestningar eller handelshinder undviks och export från dessa länder inte snedvrids genom lägre miljöskyddsnivåer i deras kemiska anläggningar. Den kommer också att driva specifika teman för industrisamarbetet i de blandade kommittéer som har upprättats tillsammans med CEEC- länderna industrisamarbetet med för associationsavtalen, och utveckla Medelhavsområdet inom ramen 87. 88. Samarbetsåtgänder för att stödja ledarskapsutbildning och andra områden i kemiföretag inom CEEC- länderna där CEFIC redan är engagerat kan även i fortsättningen finansieras genom Phare- programmet beroende på graden av angelägenhet i dessa länder. Industrin kommer att återuppta miljöteknologiprogrammet EASTT för CEEC-länderna med målet att med hjälp av de bästa tekniska metoderna och know-how säkerställa att miljöskyddet och miljönormema i de potentiella nya länderna är förenliga med medlemsskap i EU. Närvaro på snabbt expanderande marknader Kina är en enorm marknad med oehörda möjligheter. Många kemiföretag inom EU har redan gjort investeringar i Kina men kommissionen har en viktig uppgift då det gäller att säkerställa att Kina fortsättningsvis tillåter dessa investeringar. För att underlätta och främja investering har en av kommissionens uppgifter varit att uppmuntra Kina till att godkänna rättsliga ramar som är förenliga med EU:s. Vissa åtgärder då det gäller certifiering och kvalitet har redan avslutats. COLIPA samarbetar med kinesiska kosmetikatillverkare kring bestämmelser för kosmetiska produkter. 89. Kommissionen kommer att utveckla industrisamarbetet med Kina och andra ostasiatiska länder samt med Latinamerika för att säkerställa att EU:s industri har goda förutsättningar då det gäller att utvecklas och dra nytta av dessa snabbt expanderande marknader. Huvudfrågorna kretsar kring lagstiftningen för kemiska produkter (särskilt för Kina), överföring av teknologi, framgångsrika samriskföretag och andra former av utländska direktinvesteringar. Miljöfrågor kominer att bli allt viktigare och bli föremål för industriella samarbetsprojekt Tillgång till råvaror inklusive energi 90. Industriella samarbetsprojekt kan förbättra tillgången till råvaror. Sålunda kunde man inom ramen för olika projekt förlänga de västeuropeiska rörledningarna för petrokemiska råmaterial till Central- och Östeuropa och till och med till Ryssland. Likaså kunde gasledningar från Ryssland byggas för att försörja kemiföretag i Europa. Det finns idéer om att utveckla gasleveranserna från Gulfområdet. Industrisamarbetet skulle kunna inbegripa Gulfstaternas samarbetsråd (GCC) och Medelhavsländerna, i syfte att t. ex. landvägen föra gas från Saudiarabien till en nordafrikansk hamn. 91. Kommissionen kommer att gynna projekt som förbättrar råvaru- och eneigitillgången och som ställer till förfogande mekanismer som stödjer sådana initiativ från företag inom gemenskapen. 18 IV. OPERATIVA SLUTSATSER OCH ÅTGÄRDSPROGRAM 92. 93. 94. 95. 96. Kemiindustrin är den näst största tillverkningsindustrin inom EU och världens viktigaste tillverkare av kemiska produkter. Den står också för 30 % av utgifterna för FoTU inom EU:s tillverkande sektor. Kemiindustrin måste anta många utmaningar för att den skall kunna behålla, för att inte tala om stärka, sin globala konkurrenskraft. Det primära ansvaret för kemiindustrins konkurrenskraft ligger hos den själv. Kommissionen och medlemsstaterna måste bistå med adekvata förutsättningar och vid behov vidta särskilda åtgärder för att stärka kemiindustrins konkurrenskraft. Utgående från de fyra prioritetsområdena i meddelandet om en industriell konkurrenspolitik i EU har ett antal åtgärder fastställts för industrin, kommissionen och medlemsstaterna Att vidta dessa åtgärder kommer med säkerhet att bidra till att stärka den europeiska kemi industrins konkurrenskraft och kan sålunda utgöra en modell för genomförandet av sådan politik i industrier med liknande särdrag och utmaningar. För att anta utmaningen med att förbättra den rättsliga ramen kommer Europeiska unionen att säkerställa att de rättsliga aspekterna på den inre marknaden konsolideras och att de problem som orsakas av olikartad nationell lagstiftning kan lösas. Ett antal formella principer kommer att tillämpas på unionsnivå vid enskilda fall av klassificerings-, begränsnings- eller gc>dkannandeförfaranden som styr marknadsföringen av kemiprodukter. Dessa principer skall säkerställa att gemenskapen beslutar om den ska reglera, vem som ska reglera och hur sådan reglering skall ske. På samma sätt skall miljöbetingad reglering noga ta hänsyn till konkurrenskraften och alltid inbegripa en kostnads- och intäktsanalys och en omsorgsfull riskbedömning i enlighet med fördraget. Om det är nödvändigt och möjligt skall internationell miljöbetingad reglering komma före åtgärder på EU-nivå. Frivilliga avtal skall bedömas från fall till fall och en gemenskapsram förbereds för dem. För att anta utmaningen med att säkerställa effektiv konkurrens kommer kommissionen att analysera eventuella förslag från industrin för att övervinna strukturell överkapacitet där sådan finns enligt reglerna i fördraget. Kommissionen kommer att arbeta för avreglering på marknaderna för elektricitet och gas och därigenom erbjuda både kemiindustrin och andra industrier mera konkurrensmässigt prissatt energi. Inom Världshandelsorganisationen kommer kommissionen att eftersträva lägre tullar och icke-tarifïara hinder och ta särskild hänsyn till problemet med dubbel prissättning som speciellt nya medlemmar i Världshandelsorganisationen tillämpar. OECD liksom Världshandelsorganisationen kommer att fortsätta arbetet med att undersöka snedvridna investeringsincitament och multilaterala handels- och konkurrensavtal. Kemiprodukter kommer också att tas upp i den transatlantiska näringslivsdialogen. Kemiindustrin uppmanas att till kommissionen lämna information om de problem beträffande tillträdet till marknaden som den stöter på i tredje länder så att kommissionen kan vidta åtgärder för att lösa dessa. För att anta utmaningen med att underlätta immateriella investeringar kommer industrin, kommissionen och medlemsstaterna att inrikta sin verksamhet på att öka innovationsansträngningarna, FoTU, utbildning och hela den naturvetenskapliga kulturen. Vad gäller Europeiska unionens åtgärder inom FoTU kommer kemiindustrin att bättre integreras i befintliga specialistgrupper och specialinriktade arbetsgrupper. Skyddet av mmaterialrätten skall förstärkas. E)en jordbrukskemiska och biotekniska sektorn kommer särskilt att dra nytta av förbättringar gällande patent. Kommissionens program med allt från ramprogrammet för FoTU till strukturfonderna, Sokrates och Leonardo da Vinci kommer att intensifiera utbildningen av vetenskapsmän i Europa. 97. För att anta utmaningen med att främja industrisamarbete kommer kommissionen och industrin att vidareutveckla informationsnätverket RISC och att förbättra kännedomen om små och medelstora företag inom kemiindustrin samt att effektivisera de åtgärder som vidtas för dem. Externt kommer 19 samarbetet med USA att förstärkas genom den transatlantiska näringslivsdialogen och med Japan genom särskilda avregleringsprojekt. Åtgärder kommer att vidtas då det gäller kemiföretag i länder nära EU, tex. länderna i Central- och Östeuropa, snabbt expanderande ekonomier såsom Kina, samt länder rika på energi och råvaror, såsom Gulfstaternas samarbetsråd och Ryssland. 98. relationer mellan de olika parterna För att initiera och genomföra de åtgärder som beskrivs ovan krävs en fördjupning och förstärkning av befintliga i EU (CEFIC, branschorganisationer och ibland även enskilda företag), medlemsstaterna och kommissionen. Ett åtgärdsprogram bör ta upp initiativen på de viktigaste åtgärdsområdena, t. ex. regler för den inre marknaden, miljöåtgärder, interna och externa konkurrensregler, FoTU, utbildning, små och medelstora företags information och kommunikation samt samarbete med tredje länder. inom kemiindustrin 20 tabell 1: Produktion, handel år 1994 (i miljarder ecu) Output Exports Imports EU U SA Japan 316 287 196 67 43 20 41 28 17 Sources : CEFIC & Eurostat Trade Balance 26 15 3 350 | Ö É U" « U SA i Q Japan fcn Mm_ Output Exports Imports Trade Balance 21 tabell 2: De 30 ledande kemiföretagen i världen (1994 Company Worldwide Turnover in million ECU in million US$ 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 HOECHST BASF BAYER DU PONT DOW CIBA-GEIGY RHONE POULENC MERCK & Co ELF GROUP ICI MITSUBISHI CHEMICAL ASAHI CHEMICAL AKZO NOBEL SANDOZ ROCHE SHELL SUMITOMO CHEMICAL EXXON PFIZER MONSANTO SOLVAY ENICHEM ZENECA HULS L'AIR LIQUIDE LILLY, ELI GENERAL ELECTRIC MITSUI TOATSU BOC HENKEL 25 714 22 625 22 494 18 932 16 827 13 771 13 069 12 586 11 934 11 826 11 021 10 983 10 261 9 760 9 069 8 705 8 046 8 024 6 962 6 955 6 588 6 024 5 765 5 392 4 808 4 802 4 740 4 712 4 482 4 389 30 586 26 911 26 755 22 518 20 015 16 380 15 545 14 970 14 195 14 066 13 109 13 063 12 204 11 608 10 787 10 354 9 570 9 544 8 281 8 272 7 836 7 166 6 857 6 4 14 5 719 5 712 5 638 5 604 5 331 5 220 Sources : Chemical Insight & CEFIC 22 tabell 3: Sysselsättning (i tusental) 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 EU 1959. 90 1890. 90 1850. 00 1799. 50 1788. 30 1780. 40 1779. 20 1767. 60 1769. 50 1790. 90 1797. 40 1897. 90 1816. 40 1734. 10 1656. 90 U SA JAPAN 1107. 40 409. 30 408. 10 1109. 00 405. 00 1075. 10 402. 00 1042. 80 395. 90 1049. 00 395. 70 1043. 50 396. 30 1021. 00 391. 60 1024. 60 390. 60 1057. 30 393. 00 1073. 90 401. 00 1086. 10 406. 00 1075. 80 415. 00 1084. 00 413. 00 1078. 40 1053. 90) 410. 00 Source : CEFIC 2000. 00 1800. 00 1600. 00 1400. 00 1200 00 800. 00 600. 00 400. 00 200. 00 0. 00 £ ~ 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 • EU U SA JAPAN 23 tabell 4: Tillväxttakt ! EU Chemicals EU Industry EU GDP I 1 1985-1994 (% P-a. ) 3 17 2. 4 Sources : CEFIC & Eurostat 11985-1994(%paj i 2. 5 d 1. 5 0. 5 EU Chemicals EU Industry EU GDP 24 tabell 5a: Mest innovativa företag Number of inventions in 1988/1989 (Source : Panorama 1993) Worldwide Eastman Kodak (USA) Bayer (EU) Hoechst (EU) Bosch (EU) Fujitsu (JPN) BASF (EU) GE (USA) Canon (JPN) Philips (EU) Fuji (JPN) IBM (USA) Hitachi (JPN) Mitsubishi Electric (JPN) Siemens AG (EU) Toshiba (JPN) 1014 1198 1198 1229 1289 1290 1306 1414 1541 1545 1623 1723 1747 1966 2009 500 1000 1500 2000 2500 Toshiba (JPN) Semens AG (BD) Mtsubshi Beclric (JPN) 25 tabell 5b: Mest innovativa företag Number of inventions in 1988/1989 (Source : Panorama 1993) From Europe Alcatel (FR) ABB (pH) Rhône Poulenc (FR) Shell (UK/NL)) Unilever (NL) ICI (UK) Henkel (D) Thomson (FR) Daimler (D) Ciba Geigy AG (CH) Bayer (D) Hoechst (D) Bosch (D) BASF (D) Philips (NL) Siemens AG (D) "339 367 382 424 475 490 553 557 685 738 1198 1198 1229 1290 1541 1966 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 2000 26 tabell 6: Kapitalanvändning (i % av omsättningen) WE U SA 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 5. 10 4. 70 4. 50 4. 20 4. 20 4. 60 5. 40 5. 90 5. 90 6. 40 7. 00 6. 70 6. 20 5. 30 4. 60 6. 40 6. 30 6. 60 4. 80 4. 80 5. 30 5. 00 5. 20 5. 60 6. 80 6. 70 8. 30 8. 20 7. 60 7. 90 JAPAN 6. 10 6. 40 6. 60 6. 40 6. 40 6. 90 7. 00 7. 90 8. 50 9. 10 9. 90 9. 90 9. 60 7. 40 6. 20 Sources : ESCIMO & CEFIC 10. 00 9. 00 L __ 4. 00 3. 00 2. 00 1. 00 0. 00 •* m oo oo O) Oi to co Oi -•—WE - « - U SA JAPAN r ^ - c o o O ' O O C O C O O ) 0 > O > O > O> f x t O 'V - 27 Bilaga Tillämpning av principerna för bedömning av lagstiftningens effekter på nickelallergiproblemet - ett exempel 28 1. Inledning Många människor är allergiska mot nickel i smycken. Detta innebär att de drabbas av sår och inflammation i öronen när de använder billiga örhängen, på armarna när de använder billiga armband, klockarmband och så vidare. Förutom effekterna av direktkontakt med billiga smycken drabbas många även av sår i händerna vilket gör att de måste stanna hemma från arbetet. Man är aldrig nickelallergisk ifrån födseln. Överkänsligheten uppkommer vanligen i samband med håltagning i öronen (eller näsan) när nickel kommer i kontakt med såret. Har man en gång blivit överkänslig kan man drabbas av nickelallergi så fort man använder billiga smycken. Bijouterier är väldigt populära särskilt bland ungdomar. Industrins årsomsättning inom EU är cirka 850 miljoner ecu och en stor del av detta utgörs av handel mellan medlemsstaterna. Näringen är mycket konkurrenskraflig och den är beroende av nickel eftersom det är billigt och bidrar till kvaliteten. Man uppskattar att 30 miljoner människor inom EU är drabbade av nickelallergi eftersom bijouterier används i så stor utsträckning. Det innebär inte bara stort lidande utan även avsevärda kostnader för samhället i samband med behandling av de drabbade, samt betydande kostnader för ekonomin för förlorade arbetsdagar och dessutom ytterligare kostnader på grund av yrkesmässig exponering. Det finns inga regler utanför EU för användning av nickel i bijouterier. 2. Varför måste man agera? Det är nödvändigt av flera orsaker. För det första måste man minska hotet mot folkhälsan, med 30 miljoner redan drabbade. För det andra far den inre marknaden för bijouterier, med ett värde på flera hundra miljoner ecu/år, inte fragmenteras ytterligare. Nationella bestämmelser för nickel tillämpas redan i Danmark, Tyskland och Sverige och är under diskussion i Italien. För det tredje är det nödvändigt att agera av kostnadsskäl. Behandlingskostnaderna inom EU uppskattas till 40 miljoner ecu/år och kostnaderna för förlorade arbetsdagar uppskattas också vara betydande. 3. Vem skall agera? Nickeallergi är naturligtvis inte enbart ett europeiskt problem. Det berör alla industriländer. Det naturliga valet vore därför att agera på OECD-nivå. På denna nivå finns dock inget samförstånd. Det krävs enhällighet och minst två länder skulle vara emot förslaget (USA och Schweiz). En insats på gemenskapsnivå måste göras för att skydda den inre marknaden. Kommissionen borde vara den som tar initiativet och så har även skett (se punkt 6). 29 4. Vad bör göras? För att veta vad som måste göras måste man först undersöka riskerna. Den största risken hör samman med håltagning av öron och näsa. Användning av nickel vid håltagning och sjukdomsbehandling bör förbjudas. En annan risk hör samman med användning av bijouterier. Forskning har visat att dessa produkter framkallar allergiska reaktioner när nickel frigörs i stora mängder genom inverkan av transpiration. Det är inte nödvändigt att helt förbjuda användandet av nickel i bijouterier, men något utöver en varningstext på produkterna behövs (det har visat sig att ungdomar ofta inte läser varningstexter). De bästa åtgärderna verkar vara följande: Att förbjuda nickel i samband med håltagning i öron och näsa. Att fastställa en gräns för hur mycket nickel som far frigöras från bijouterier. Denna strategi är möjlig om det finns säkra ersättningar för nickel. Innan den kan antas är det dock nödvändigt att kontrollera att fördelama med kontrollen är större än nackdelarna. Fördelama är uppenbara: 30 miljoner människor skulle skyddas från risken för nickelallergi, den inre marknaden med flera hundra miljoner ecu/år skulle bibehållas, samhället skulle spara 40 miljoner ecu/år och ekonomin skulle besparas förlusten av många arbetsdagar. Det finns dock nackdelar för konsumenterna, industrin och staten. Konsumenterna skulle få betala upp till 15 % mer för bijouterier. För industrin inom EU skulle det innebära engångsinvesteringar på cirka 70 miljoner ecu och ökade driftskostnader på cirka 30 miljoner ecu/år. Kommissionen, slutligen, skulle behöva investera 150 000 ecu för att utarbeta provningsmetoder. Fördelama verkar dock större än nackdelarna. 5. Hur skall man gå tillväga? En ansats som innebär frivilligt samarbete mellan kommissionen och bijouteriindustrin vore ineffektiv av flera skäl. För det första finns ingen industripart eftersom bijouteriindustrin inte är organiserad på branschnivå eller ens nationell nivå. För det andra skulle frivilliga kontroller knappast vara effektiva eftersom de flesta bijouterier kommer utifrån unionen, det finns många importörer och miljoner återförsäljare. Kommissionen måste utarbeta bindande bestämmelser som kan drivas igenom av nationella myndigheter. Det är dock inte nödvändigt att exakt fastställa utformningen av de olika produkterna som kan framkalla nickelallergi, dvs. örhängen, armband, klockor och halsband, man även glasögon, knappar, spännen, klämmor, hårspännen etc. 30 Vad som behövs är följande: För det första, ett direktiv som innehåller - ett förbud mot användning av nickel i samband med håltagning, och - en gräns för hur mycket nickel som får avges från alla produkter som kommer i direkt kontakt med huden under en längre tid. För det andra, harmoniserade testmetoder som gör det möjligt för de nationella myndigheterna att lätt och billigt kontrollera att bestämmelserna följs. 6. Avslutande kommentarer Europaparlamentets och rådets direktiv 94/2720 vilket grundar sig på den ansats som har beskrivits ovan, antogs enhälligt av rådet i juli 1994. Det kommer att träda i kraft sex månader efter det att CEN har offentliggjort tre europeiska standarder som innehåller de testmetoder som krävs för kontrollen (senaste uppskattningen av ikraftträdandet är mitten av 1997). 20 EGT nr L 188, 22. 7. 1994, s. 1. ISSN 1024-4506 KOM(96) 187 slutlig DOKUMENT SV 10 08 15 Katalognummer : CB-CO-96-212-SV-C ISBN 92-78-03863-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg