title: Az Európa Parlament és Tanács 96/27/EK irányelve (1996. május 20.) a gépjárművek utasainak oldalsó ütközés esetén történő védelméről és a 70/156/EGK irányelv módosításáról

formats: html pdf print

text: 8 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 31996L0027 1996. 7. 8. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 169/1 AZ EURÓPA PARLAMENT ÉS TANÁCS 96/27/EK IRÁNYELVE (1996. május 20. ) a gépjárművek utasainak oldalsó ütközés esetén történő védelméről és a 70/156/EGK irányelv módosításáról AZ EURÓPA PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget különösen annak 100a. cikkelyére, létrehozó szerződésére és tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó jogszabá-lyok szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre és különösen annak 13. cikke (4) bekezdésére, közelítéséről (1) tagállami tekintettel a bizottság javaslatára (2), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság állásfoglalására (3), tekintettel a szerződés 189b. cikkében megállapított eljárási rendre (4), mivel a belső piac teljes megvalósítása érdekében szükség van a gépjárművekkel szemben támasztott műszaki követelmények teljes körű harmonizálására; (1) HL L 42. , 1970. 2. 23. , 1. o. A legutóbb a 95/54/EGK bizottsági irányelvvel módosított (HL L 266. , 1995. 11. 8. , 1. o. ) irányelv. (2) HL C 396. , 1994. 12. 31. , 1. o. (3) HL C 256. , 1995. 10. 2. , 18. o. (4) Az Európai Parlament 1995. július 12-i állásfoglalása (HL C 249. , 1995. 9. 25. , 47. o. ), a Tanács 1995. november 23-i közös álláspontja (HL C 353. , 1995. 12. 30. , 1. o. ), az Európai Parlament 1996. február 29-i határozata (HL C 78. , 1996. 3. 18. , 17. o. ) és a Tanács 1996. május 6-i határozata. mivel az Európa útjain bekövetkező közlekedési balesetek áldo- zatai számának csökkentéséhez olyan jogalkotási intézkedések bevezetésére van szükség, amelyek következtében – amennyire csak lehetséges – javul a gépjármű utasainak védelme az oldalsó ütközésnél; mivel ezen irányelv olyan oldalsó ütközés- vizsgálati követelményeket, különösen pedig biomechanikai fel- tételeket vezet be, amelyeknek biztosítaniuk kell a megfelelő ellenálló képességet oldalsó ütközés esetén; mivel ezen követelmények ideiglenes intézkedéseknek tekinten- dők, és a további kutatómunka és azon tapasztalatok fényében, amelyek az ezen irányelvnek megfelelően végrehajtott típus- jóváhagyási vizsgálatoknál összegyűlnek, felül kell őket bírálni; mivel a jövőben szigorúbb szabványok meghatározásával kell a magasabb biztonsági szintet biztosítani; mivel ezen irányelv azokhoz a külön irányelvekhez tartozik, amelyek követelményeinek a 70/156/EGK irányelvvel bevezetett EK-típus-jóváhagyási eljárás betartása érdekében meg kell felel- ni; mivel következésképpen, a 70/156/EGK irányelvben a jár- műrendszerekkel, alkatrészekkel és önálló szerelési egységekkel kapcsolatosan megállapított rendelkezések ezen irányelvre is vonatkoznak; mivel a gépjárművekben lévő ülések referenciapontjának meg- határozási eljárása a gépjárművek vezetőinek látóterére vonat- jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. szep- kozó tagállami irányelv (5) III. mellékletében tember 27-i 77/649/EGK tanácsi van megadva; mivel ezért azt ezen irányelvben nem kell meg- ismételni, mivel ezen irányelv hivatkozik a gépjárművek és pótkocsijuk ajtajaira vonatkozó tagállami jogszabályok közelíté- séről szóló, 1970. július 27-i 70/387/EGK tanácsi irányelvre (6), a gépjárművek kiálló részeire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. szeptember 17-i 74/483/EGK tanácsi irányelvre (7), a gépjárművek biztonsági öveinek rögzítéseire jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. vonatkozó tagállami irányelvre (8), valamint a december 18-i 76/115/EGK tanácsi 6487:1987 ISO szabványra; mivel ezen irányelv műszaki követelményei az Egyesült Nemze- tek Európai Gazdasági Bizottság TRANS/SC1/WP29/396 doku- mentumán alapulnak, (5) HL L 267. , 1970. 10. 19. 1. o. A legutóbb a 90/630/EGK bizottsági irányelvvel módosított (HL L 341. , 1990. 12. 6. , 20. o. ) irányelv. (6) HL L 176. , 1974. 8. 10. , 5. o. (7) HL L 266. , 1974. 10. 2. 4. o. A legutóbb a 87/354/EGK bizottsági irányelvvel módosított (HL L 192. , 1987. 7. 11. , 43. o. ) irányelv. (8) HL L 24. , 1976. 1. 30. 6. o. A legutóbb a 90/629/EGK bizottsági irányelvvel módosított (HL L 341. , 1990. 12. 6, 14. o. ) irányelv. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 9 ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk Ezen irányelv alkalmazásában: „jármű”: jelentése a 70/156/EGK irányelv 2. cikkében van megadva. 2. cikk A tagállamok a jármű utasainak oldalsó ütközéskor (1) nyújtandó védelmére hivatkozással, – nem tagadhatják meg egy járműtípusra vonatkozó EK-típus- jóváhagyás vagy a nemzeti típusjóváhagyás kiadását, illetve – nem tilthatják meg egy ilyen jármű nyilvántartásba vételét, értékesítését vagy forgalomba helyezését, ha megfelelnek ezen irányelv követelményeinek. 1998. október 1-jétől kezdődően a tagállamok nem (2) adhatják ki: – az EK-típusjóváhagyást egy járműtípusra 70/156/EGK irány- elv 4. cikkének megfelelően, – a nemzeti típusjóváhagyást egy járműtípusra, hacsak a jármű nem teljesíti ezen irányelv követelményeit. A (2) bekezdés nem vonatkozik azokra a járműtípusok- (3) ra, amelyek típusjóváhagyását 1998. október 1. előtt a követ- kező irányelvek közül bármelyik kettő alapján adták meg: 70/387/EGK (ajtózárak és csuklópántok), 74/483/EGK (kiálló külső részek) és 76/115/EGK (biztonsági övek rögzítése), vala- mint ezen típusjóváhagyás későbbi kiterjesztéseire. 2003. október 1-jétől kezdve a tagállamok azokat a (4) megfelelőségi bizonyítványokat, a 70/156/EGK irányelv alapján az új járműveket látták el, nem tekintik ugyan- ezen irányelv 7. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában érvé- nyesnek, ha azok nem tanúsítják, hogy a járművek ezen irányelv mellékletei követelményeinek megfelelnek. amelyekkel A 70/156/EGK irányelv IV. mellékletének I. részében található táblázat a következőképpen egészül ki: 3. cikk Tárgy Irányelv száma Kihirdet- ve a. sz. HL-ben A következő járműosztályokra alkalmazandó: M1 M2 M3 N2 N3 O1 O2 O3 O4 N1 x 54. Ellenálló-képesség oldalsó ütkö- 95/xxx/EG L. x zéssel szemben 4. cikk Ezen irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítása keretében a Bizottság a 2. cikk (2) bekezdésében említett időpont utáni két éven belül felülvizsgálatot végez, amely a műszaki feltételeknek, különösen a viszkozitási kritériumnak, az első ülés helyzetének és a korlát szabad magasságának felülvizsgálatán alapul. E feltételek többek között a balesetkuta- tásból származó adatanyagot, az 1:1 léptékű „jármű járművel” ütközéspróba eredményeit, valamint a költség-haszon megfon- tolásokat fogják tartalmazni. A felülvizsgálatnál a jármű utasai védelmének potenciális megnövelését, valamint a korlát szabad magasságának ipari méretekben megvalósítható megnövelését kell megvizsgálni. A vizsgálat eredményéről a Bizottság beszá- molót fog készíteni az Európai Parlament és a Tanács számára. 5. cikk (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rende- leti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ah- hoz, hogy ennek az irányelvnek 1997. május 20. előtt meg- feleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. ilyen hivatkozást kell fűzni. A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti (2) joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el. 6. cikk Ezen irányelv az Európai Közösségek hivatalos lapjában történő kihirdetése utáni huszadik napon lép hatályba. 7. cikk Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. Kelt Strasbourgban, 1996. május 20-án. Az Európai Parlament részéről az elnök K. HÄNSCH A Tanács részéről az elnök P. BERSANI 10 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet I. melléklet Közigazgatási rendelkezések a járműtípus-jóváhagyáshoz A MELLÉKLETEK JEGYZÉKE 1. EK-típus-jóváhagyási kérelem 2. Az EK-típusjóváhagyás 3. A típusjóváhagyás és a típus módosításai 4. Gyártásmegfelelőség 1. függelék: Adatközlő lap 2. függelék: Típusbizonyítvány II. melléklet Műszaki követelmények 1. Hatály 2. Fogalommeghatározások 3. Előírások és vizsgálatok 1. függelék: Ütközési vizsgálat lefolytatása 2. függelék: A mozgatható, deformálható korlát jellemzői 3. függelék: Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu műszaki leírása 4. függelék: Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu elhelyezése 5. függelék: Részleges vizsgálat 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11 I. MELLÉKLET KÖZIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK A JÁRMŰTÍPUS-JÓVÁHAGYÁSHOZ 1. EK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM 1. 1. A gépjármű utasainak oldalsó ütközés közbeni védelmét illetően egy járműtípusra a 70/156/EGK irányelv 3. cikkének (4) bekezdése szerinti EK-típusjóváhagyás iránti kérelmet a gyártónak kell benyújtania. 1. 2. Az adatközlő lap mintája az 1. függelékben található. 1. 3. Egy, a járműtípus szempontjából reprezentatív járművet a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálat rendelkezésére kell bocsátani. 1. 4. A gyártó jogosult arra, hogy olyan vizsgálati adatokat és eredményeket nyújtson be, amelyek lehetővé teszik annak kielégítő biztonsággal történő megállapítását, hogy a követelmények teljesülnek. 2. AZ EK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS 2. 1. Ha a járműtípus teljesíti a megfelelő követelményeket, akkor az EK-típusjóváhagyást a 70/156/EGK irányelv 4. cikkének (3) bekezdése és – ha azt érinti – a 4. cikk (4) bekezdése szerint adják meg. 2. 2. Az EK-típusbizonyítvány mintája a 2. függelékben található. 2. 3. Minden járműtípus kap egy, a 70/156/EGK irányelv VII. függeléke szerinti típus-jóváhagyási számot. Ugyanazon tagállam nem adhatja ki ugyanazt a számot egyetlen másik járműtípusra sem. 2. 4. A jármű ezen irányelv követelményeinek betartására vonatkozó vizsgálatánál kétség esetén figyelembe kell venni a típus-jóváhagyási gyártó azon vizsgálati adatait és eredményeit, amelyek a jóváhagyó hatóság által elvégzett vizsgálat érvényesítő ellenőrzésénél figyelembe vehetők. 3. A TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉS A TÍPUS MÓDOSÍTÁSAI 3. 1. Az ezen irányelv alapján kiadott típusjóváhagyások módosítására a 70/156/EGK irányelv 5. cikkének rendelkezései vonatkoznak. 3. 2. A jármű olyan mértékű módosításainál, amelyeknek a járműszerkezet általános formájára hatásuk van, vagy a referenciatömeget 8 %-nál nagyobb mértékben megnövelik, – miáltal a hatóság véleménye szerint a módosítások a vizsgálati eredményeket döntően befolyásolhatják, – a vizsgálatot a II. függelék 1. mellékletének megfelelően meg kell ismételni. 3. 3. Ha a műszaki szolgálatnak a gyártó meghallgatása után az a véleménye, hogy a járműtípuson végzett módosítások nem indokolják a teljesen új vizsgálatot, akkor részleges vizsgálat végezhető el. Ez az eset fordulhat elő például jármű referenciatömegétől, vagy akkor, ha a referenciatömeg nem tér el 8 %-nál nagyobb mértékben az eredeti pedig ha az első ülések száma nem változott. Az ülés típusának vagy a belső berendezésnek a módosítása nem kell hogy automatikusan egy teljes, új vizsgálathoz vezessen. A II. melléklet 5. függelékében szereplő példa azt mutatja, hogyan kell egy ilyen probléma esetén eljárni. 4. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG 4. 1. A gyártás megfelelőségének biztosítására szolgáló intézkedéseket általában a 70/156/EGK irányelv 10. cikkében megállapított rendelkezéseknek megfelelően kell meghozni. 12 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 1. függelék 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13 14 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. függelék MINTA [Legnagyobb méret: A4 (210 x 279 mm)] EK-típusjóváhagyás 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15 KIEGÉSZÍTÉS a. sz. EK-típusbizonyítványhoz egy járműtípus. /. /EK irányelv szerinti típusjóváhagyása tekintetében 16 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet II. MELLÉKLET MŰSZAKI KÖVETELMÉNYEK 1. HATÁLY Ezen irányelv azon M1 és N1 osztályú járművek utastere szerkezetének oldalsó ütközés esetén mutatott viselkedésére vonatkozik, amelyeknél a legalacsonyabb ülés R. pontja legfeljebb 700 mm magasan van a talaj fölött, ha a jármű olyan állapotban van, amely a 2. 10. pontban rögzített referenciatömegnek megfelel, azon járművek kivételével, amelyeket több lépésben építettek és a kis sorozatokra engedélyezett darabszámban gyártottak. 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK Ezen irányelv alkalmazásában: 2. 1. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 2. 3. „járműtípus-jóváhagyás”: egy járműtípusnak az utastér szerkezetének oldalsó ütközéskor tanúsított viselkedésére vonatkozóan kiadott típusjóváhagyása; „járműtípus”: gépjárművek olyan kategóriája, amelyek a következő fontos egymástól: jellemzőkben nem térnek el a jármű hosszúsága, szélessége, szabad magassága, amennyiben azok az ezen irányelvben előírt teljesítményjel- lemzőket hátrányosan befolyásolják; az utastér szerkezete, méretei, formája és oldalfalainak anyagai, amennyiben azok az ezen irányelvben előírt teljesítményjellemzőket hátrányosan befolyásolják; az utastér formája és méretei, a védelmi rendszer típusa – amennyiben azok az ezen irányelvben előírt teljesítményjellemzőket hátrányosan befolyásolják; 2. 2. 4. a motor helyzete (elöl, hátul vagy középen); 2. 2. 5. terheletlen tömeg – amennyiben az ezen irányelvben előírt teljesítményjellemzőket hátrányosan befolyásolja; 2. 2. 6. 2. 2. 7. 2. 3. a belső berendezés kiegészítő eszközei vagy részei – amennyiben azok az ezen irányelvben előírt teljesítmény- jellemzőket hátrányosan befolyásolják; az első ülés/ülések típusa és az R. pont helyzete, amennyiben azok az ezen irányelvben előírt teljesítményjel- lemzőket hátrányosan befolyásolják; „utastér”: az utasok számára kialakított, a tető, a padló, az oldalfalak, az ajtók, az üvegezés, a homlokfal és a belső tér hátfala vagy a hátsó ülés háttámlatartója által meghatározott sík által határolt tér; 2. 4. „R. pont” vagy „az ülés referenciapontja”: a gyártó által meghatározott referenciapont, 2. 4. 1. amelynek koordinátáit a jármű szerkezetéhez viszonyítják; 2. 4. 2. amely a felsőtest és a comb közötti forgáspont (H-pont) legalacsonyabb és leghátsó szokásos vezetési vagy használati helyzetben felvett elméleti helyzetének felel meg, amit a járműgyártó minden általa rögzített üléshelyre meghatároz; 2. 5. 2. 6. 2. 7. 2. 8. 2. 9. „H. pont”: a 77/649/EGK irányelvben meghatározott pont; „a tüzelőanyag-tartály befogadóképessége”: a tüzelőanyag-tartály járműgyártó által meghatározott befogadóké- pessége; „keresztirányú sík”: az a függőleges sík, amely a jármű függőleges hosszirányú középsíkjára merőleges; „védelmi rendszer”: azok a berendezések, amelyek arra szolgálnak, hogy a jármű utasait visszatartsák és/vagy védjék; „a védelmi rendszer típusa”: a védőberendezések azon kategóriája, amelyek a következő fontos jellemzőkben nem különböznek egymástól: működés geometria, anyagok; 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 17 2. 10. 2. 11. „referenciatömeg”: a jármű terheletlen tömege, amelyet 100 kg-os tömeggel használt próbabábu és mérőeszközének tömegével) növelnek meg; (azaz az oldalsó ütközésnél „terheletlen tömeg”: a menetkész járműnek, a vezető, utas vagy terhelés nélküli, de befogadóképességének 90 %- ig feltöltött tüzelőanyag-tartállyal és a szokásos szerszámkészlettel, valamint adott esetben egy pótkerékkel értendő tömege; 2. 12. „mozgatható, deformálható korlát”: az a berendezés, amellyel a járművel való ütközést végrehajtják. A vizs- gálókocsiból és az ütőműből áll. 2. 13. „ütőmű”: benyomható elem, amely a mozgatható, mozgatható deformálható korlátra van szerelve; 2. 14. 2. 15. „vizsgálókocsi”: kerekekkel ellátott keret, amely hosszirányú tengelye mentén az ütközési pontig szabadon mozog. Homlokoldalára rögzítik fel az ütőművet; „többszakaszos építési mód”: az az eljárás, amelyben egy vagy több gyártó, külön-külön vagy egymás után vesz részt egy jármű megépítésében; 3. ELŐÍRÁSOK ÉS VIZSGÁLATOK 3. 1. A járművet e melléklet 1. függelékének előírásai szerint kell vizsgálni. 3. 1. 1. A vizsgálatot a vezető felőli oldalon kell elvégezni, hacsak nem befolyásolja károsan az oldalsó ütközést az felelős hatóság közötti oldalak aszimmetrikus szerkezete. Ebben az esetben a gyártó és a vizsgálatért megegyezés után a 3. 1. 1. 1. és a 3. 1. 1. 2. pont szerinti két eljárás mindegyike alkalmazható. 3. 1. 1. 1. A gyártónak közölnie a típusjóváhagyó hatósággal a teljesítményjellemzők összeegyeztethetőségére vonatkozó adatokat a vezető felőli oldallal összehasonlítva, ha a vizsgálatot ezen az oldalon végzik el; 3. 1. 1. 2. A jármű kialakításának jellemzőit illető kétségek felmerülése esetén a típusjóváhagyó hatóság a vezető melletti ülés oldalán végezteti el a vizsgálatot, ha az kedvezőtlenebbnek tűnik. 3. 1. 2. A vizsgáló hatóság a gyártóval történt megbeszélés után megkívánhatja, hogy a vizsgálatot másik üléshelyzetnél végezzék el, mint ahogyan az az 1. függelék 5. 5. 1. pontjában meg van jelölve (1). Ezt az üléshelyzetet meg kell határozni a vizsgálati jelentésben. 3. 1. 3. E vizsgálat eredménye akkor tekintendő megfelelőnek, ha a 3. 2. és a 3. 3. pont szerinti feltételek teljesülnek. 3. 2. Teljesítménykritériumok 3. 2. 1. Az 1. függelék kiegészítésének megfelelően az ütközési vizsgálathoz meghatározott teljesítménykritériumoknak meg kell felelniük a következő feltételeknek: 3. 2. 1. 1. A fejterhelés kritériuma (HPC) legfeljebb 1000 lehet; ha a fej a jármű egyetlen részét sem érinti, akkor a HPC-t nem kell mérni vagy kiszámítani, hanem a „fej nem érintkezett” megjegyzés kell beírni. 3. 2. 1. 2. A mellkasterhelés kritériumainak (THPC) meg kell felelniük az alábbi értékeknek: a) a mellkas deformálódásának kritériuma legfeljebb 42 mm; b) a viszkozitási kritérium (V*C) legfeljebb 1,0 m/s. Az ezen irányelv 2. cikke (2) bekezdésében megadott időponttól számított kétéves átmeneti idő alatt a V*C érték ugyan nem mértékadó a típus-jóváhagyási vizsgálat kimenete szempontjából, de ezt az értéket fel kell venni a vizsgálati jegyzőkönyvbe, és azt a típusjóváhagyó hatóságnak rögzítenie kell. Ezen átmeneti idő letelte után az 1,0 m/s-os V*C érték már egészen addig a vizsgálat megfelelőségi kritériumának számít, amíg a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítással foglalkozó bizottság más értéket nem állapít meg. 3. 2. 1. 3. A medenceterhelés kritériumának (PSPF) meg kell felelnie a következő feltételnek: a szeméremcsont nyílásának legnagyobb terhelése (PSPF) legfeljebb 6 kN lehet. 3. 2. 1. 4. A hasterhelés kritériumának meg kell felelnie a következő feltételnek: A has legnagyobb terhelése (APF) terhelésnek megfelelően). legfeljebb 2,5 kN (belső) terhelés lehet (egy 4,5 kN nagyságú külső (1) 2000. szeptember 30-ig a szokásos hosszirányú állítások tartományát vizsgálati célokra úgy kell behatárolni, hogy a H. pont az ajtónyílás hosszán belül legyen. 18 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 3. 3. Különleges követelmények 3. 3. 1. A vizsgálat során ajtó nem nyílhat ki. 3. 3. 2. Az ütközés után fenn kell állnia a lehetőségnek, hogy szerszám nélkül 3. 3. 2. 1. elegendő számú, az utasok szokásos be- és kiszállására szolgáló ajtó legyen nyitható, és szükséges esetben az ülések háttámlája vagy az ülések eltolhatóak legyenek annak érdekében, hogy az ott tartózkodó személyek elhagyhassák a járművet; 3. 3. 2. 2. a próbabábu a védelmi rendszerből kivehető legyen; 3. 3. 2. 3. a próbabábu a járműből kivehető legyen. 3. 3. 3. Belső berendezések vagy alkatrészek nem válhatnak le olyan mértékben, hogy az éles, kiálló részek vagy durva peremek miatti sérülésveszély jelentősen megnövekedjen. 3. 3. 4. Azok a töréshelyek, amelyek maradandó deformálódás miatt keletkeznek, megengedettek, amennyiben miattuk a sérülésveszély nem növekszik meg. 3. 3. 5. Ha az ütközés után folyamatosan folyadék lép ki a tüzelőanyag-ellátó berendezésből, akkor a szivárgás mértéke nem lehet nagyobb 5x10-4 kg/s-nál; ha a tüzelőanyag-ellátó berendezésből kilépő folyadék más berendezések folyadékával keveredik, és a különböző folyadékok nem választhatók el, és nem azonosíthatók minden további nélkül, akkor az összes felfogott folyadékot figyelembe kell venni a szivárgási mennyiség meghatározásánál. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19 1. függelék ÜTKÖZÉSI VIZSGÁLAT LEFOLYTATÁSA 1. VIZSGÁLÓBERENDEZÉSEK 1. 1. Vizsgálóterület A vizsgálófelületnek olyan nagynak kell lennie, hogy befogadhassa a mozgatható, deformálható korlát meghajtó rendszerét, és lehetővé tegye a vizsgált jármű ütközés utáni elmozdulását, valamint a vizsgálóberendezés felállítását. A felület azon részének, amelyen a járművel való ütközés és annak eltolódása bekövetkezik, vízszintesnek, síknak és simának kell lennie, továbbá rendelkezzen a rendes, száraz, sima útfelület jellemzőivel. 2. VIZSGÁLATI FELTÉTELEK 2. 1. A vizsgálatot statikus járművön kell elvégezni. 2. 2. A mozgatható, deformálható korlátnak rendelkeznie kell a II. melléklet 2. függelékében ismertetett jellemzőkkel. Az ellenőrzésre vonatkozó követelmények a 2. függelék kiegészítésében találhatók. A mozgatható, deformálható korlátot el kell látni egy olyan berendezéssel, amely alkalmas arra, hogy megakadályozzon egy második ütközést az adott járművel. 2. 3. A mozgatható, deformálható korlát függőleges hosszirányú középsíkjának pályája legyen merőleges az adott jármű függőleges hosszirányú középsíkjára. 2. 4. A mozgatható, deformálható korlát függőleges hosszirányú középsíkjának (± 25 mm-es megengedett eltéréssel) egybe kell esnie egy olyan keresztsíkkal, amely a vizsgált jármű ütközés felőli oldalán lévő első ülés R. pontján megy át. Az első oldal külső oldalsó függőleges síkjai által határolt vízszintes középsíkjának az ütközés pillanatában azon két sík között kell lennie, amelyeket a vizsgálat előtt meg kell határozni, és 25 milliméterrel az előzőkben meghatározott sík felett és alatt kell elhelyezkednie. 2. 5. Amennyiben ezen irányelvben nem szerepel más, akkor a mérőeszközöknek meg kell felelniük a 6487:1987 ISO szabványnak. 2. 6. Az oldalsó ütközés időpontjában a próbabábu állandósult hőmérséklete 22 ± 4 °C legyen. 3. VIZSGÁLATI SEBESSÉG A mozgatható, deformálható korlát sebessége az ütközés pillanatában 50 ± 1 km/ó legyen. A sebességnek legalább 0,5 méterrel az ütközés előtt állandósulnia kell. Mérési pontosság: 1 %. Ha az ütközést nagyobb ütközési sebességgel hajtják végre és a jármű megfelel a követelményeknek, akkor a vizsgálat eredménye megfelelőnek minősül. 4. A JÁRMŰ ÁLLAPOTA 4. 1. Általános előírás A vizsgálandó jármű feleljen meg a sorozatban gyártott járműveknek, legyen ellátva minden szokásosan beszerelt felszereléssel, és legyen menetkész állapotban. A jármű egyes alkatrészei hiányozhatnak vagy azok a megfelelő tömeggel pótolhatók, amennyiben azoknak nincs hatásuk a vizsgálat eredményeire. 4. 2. A jármű felszereltségére vonatkozó előírás A vizsgálandó járművet mindazon különleges tartozékokkal vagy belső berendezésekkel el kell hatással lehetnek a vizsgálat eredményeire. látni, amelyek 4. 3. A jármű tömege 4. 3. 1. A vizsgálandó járműnek rendelkeznie kell a II. melléklet 2. 10. pontja szerinti referenciatömeggel. A jármű tömegét ± 1 % pontossággal össze kell hangolni a referenciatömeggel. 20 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 4. 3. 2. A tüzelőanyag-tartályt annyi vízzel kell befogadóképesség 90 %-ának felel meg. feltölteni, amennyinek tömege a gyártó által meghatározott összes 4. 3. 3. Minden egyéb berendezés (fékberendezés, hűtőberendezés stb. ) üres lehet; ebben az esetben a folyadékok tömegét ki kell egyenlíteni. 4. 3. 4. Ha a járműben lévő mérőberendezés tömege túllépi a megengedett 25 kg tömeget, akkor az olyan csökkenté- sekkel kompenzálható, amelyeknek nincs számottevő hatásuk a vizsgálat eredményeire. 4. 3. 5. A mérőberendezés tömege következtében 5 %-nál nagyobb mértékben nem változhat meg a referencia-tengely- terhelések egyike sem, valamint az eltérés nem lehet 20 kilogrammnál nagyobb. 5. A JÁRMŰ ELŐKÉSZÍTÉSE 5. 1. Az oldalablakoknak legalább azon az oldalon, ahol az ütközés bekövetkezik, csukva kell lenniük. 5. 2. Az ajtóknak csukva, de nem reteszelve kell lenniük. 5. 3. Az erőátviteli rendszer üresben legyen, és a rögzítőfék legyen kioldva. 5. 4. Az üléseknek a kényelem fokozása céljából esetleg beszerelt beállító berendezéseit a járműgyártó által meg- határozott állásba kell hozni. 5. 5. Azt az ülést, amelyre a próbabábut ültetik, valamint annak részeit – ha azok beállíthatók – a következőképpen kell beállítani: 5. 5. 1. A hosszirányú beállításra szolgáló berendezésnél olyan helyzetben kell rögzíteni a reteszelő berendezést, amely a legelső és a leghátsó helyzet közötti távolság közepéhez a lehető legközelebb esik; ha ez a helyzet két rögzítő helyzet közé esik, akkor a hátrább eső rögzítő helyzetet kell választani. 5. 5. 2. A fejtámlát úgy kell beállítani, hogy annak felső széle a próbabábu fejének tömegközéppontjával megegyező magasságban legyen; ha ez nem lehetséges, akkor a fejtámla a legmagasabb helyzetben legyen. 5. 5. 3. Ha a gyártó nem határozta meg másként, akkor a háttámlát úgy kell beállítani, hogy a háromdimenziós H. pont gép felsőtestének referenciavonala hátrafelé a függőlegessel 25 ± 1 °-ot zárjon be. 5. 5. 4. Minden más ülésbeállításban a szerkezetnek az elérhető beállítási tartomány közepén kell lennie; a magasságállí- tónak pedig abban a helyzetben kell lennie, amely a nem beállítható ülés magasságának felel meg, ha a jármű beállítható és nem beállítható ülésekkel is szállítható. Ha a beállítási tartomány adott középpontjában nincsenek rögzítő helyzetek, akkor azokat a helyzeteket kell választani, amelyek közvetlenül a mögött, az alatt vagy a (dönthető) a próbabábu fejét hátrafelé mozgatva hátra kell mellett vannak. Forgatható beállító szerkezeteknél tolni. Ha a próbabábu az utasok által szokásosan használt téren túlnyúlik, és például fejével érinti a tetőburko- latot, akkor a következő szerkezetekkel, a megadott sorrendben, be kell állítani egy 10 milliméteres távolságot: kiegészítő beállító szerkezetek, a háttámla szögének beállítására szolgáló szerkezet vagy az előre hátramozdításra szolgáló szerkezet. 5. 6. Ha a gyártó nem adta meg másként, akkor lehetőleg a többi első ülést is abba a helyzetbe kell beállítani, mint amelyben a próbabábut tartó ülés van. 5. 7. Ha a kormánykerék beállítható, akkor minden beállító szerkezetnek beállítási tartománya közepén kell lennie. 5. 8. A gumiabroncsok levegőnyomása a gyártó által meghatározott értékű legyen. 5. 9. A vizsgálandó jármű billenési tengelye vízszintes legyen, és rögzítőszerkezetekkel mindaddig ebben a helyzetben kell tartani, amíg az oldalsó ütközésnél használt próbabábu a helyére nem kerül, és minden előkészület be nem fejeződik. 5. 10. A 4. 3. pont feltételeinek megfelelően a járműnek szokásos helyzetében kell lennie. Azokat a járműveket, amelyek rugózása a szabad magasság megváltozását teszi lehetővé, szokásos üzemi feltételek között, 50 km/ó sebességgel, a járműgyártó adatai szerint kell vizsgálni. Ezt adott esetben kiegészítő tartószerkezetek segítségével kell biztosítani, de azok nem befolyásolhatják a vizsgálandó jármű ütközés közbeni viselkedését. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 21 OLDALSÓ ÜTKÖZÉSNÉL HASZNÁLT PRÓBABÁBU ÉS ANNAK BEÜLTETÉSE 6. 6. 1. Az oldalsó ütközésnél használt próbabábunak meg kell felelnie a 3. mellékletben megadott előírásoknak, és a 4. mellékletben megadott eljárás szerint kell az ütközéssel megegyező oldalon lévő első ülésre beültetni. 6. 2. A járműben alkalmazott biztonsági öveket vagy más visszatartó berendezéseket kell alkalmazni. Az övek közül olyan jóváhagyott típust kell választani, amely megfelel a 77/541/EGK irányelvnek, és olyan rögzítő pontokhoz kell őket erősíteni, amelyek megfelelnek a 76/115/EGK irányelvnek. 6. 3. A biztonsági övet vagy az utasvisszatartó berendezést a gyártó kezelési utasításának megfelelően kell a próbabábuhoz beállítani; ha nincs kezelési utasítás, akkor a magasságbeállításnál a középső helyzetet kell választani; ha nincs ilyen helyzet, akkor a közvetlenül az alatt található helyzetet kell választani. AZ OLDALSÓ ÜTKÖZÉSNÉL HASZNÁLT PRÓBABÁBUN VÉGZENDŐ MÉRÉSEK 7. 7. 1. A következő mérőberendezések kijelzéseit regisztrálni kell. 7. 1. 1. Mérések a próbabábu fejében A háromtengelyű gyorsulás eredőjét a fej tömegközéppontjára kell vonatkoztatni. A fej mérőeszközzel való felszereltségének meg kell felelnie a 6487:1987 ISO szabványnak: CFC: 1000 Hz, CAC: 150 g. 7. 1. 2. Mérések a próbabábu mellkasában A mellkas benyomódásának méréséhez használt három mérőláncnak meg kell szabványnak: felelnie a 6487:1987 ISO CFC: 1000 Hz, CAC: 60 mm. 7. 1. 3. Mérések a próbabábu medencéjében A medenceterhelés méréséhez használt mérőláncnak meg kell felelnie a 6487:1987 ISO szabványnak: CFC: 1000 Hz, CAC: 15 kN. 7. 1. 4. Mérések a próbabábu hasüregében A hasüreg méréséhez használt mérőláncnak meg kell felelnie a 6487:1987 ISO szabványnak: CFC: 1000 Hz, CAC: 5 kN. 22 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 1. függelék – 1. kiegészítés A TELJESÍTMÉNYKRITÉRIUMOK MEGHATÁROZÁSA Az elérendő vizsgálati eredmények a II. melléklet 3. 2. pontjában szerepelnek. 1. A FEJTERHELÉS (HPC)KRITÉRIUMA Ha a fej megérinti a jármű valamely részét, akkor ezt a kritériumot az érintkezés első és utolsó pillanata közötti időtartamra kell kiszámítani. HPC a következő kifejezés legnagyobb értéke: ð t2 (cid:1) t1 Þ (cid:1) 1 t2 (cid:1) t1 ð Þ Z t2 (cid:2) a:dt 2,5 t1 Ahol „a” a fej tömegközéppontjában keletkező gyorsulás (m/s2), amit 9,81-gyel osztva az idő függvényében kell regisztrálni és 1000 Hz csatornafrekvencia-osztály szerint szűrni; t1 és t2 az első és utolsó érintkezés közötti két időpont. 2. A MELLKASTERHELÉS KRITÉRIUMA 2. 1. A mellkas benyomódása: a legnagyobb mellkas benyomódás a valamennyi bordánál keletkező benyomódások legnagyobb értéke, amit a mérés értékeit felvevő érzékelő cella a mellkas elváltozására meghatároz és 180 Hz csatornafrekvencia-osztály szerint szűr. 2. 2. A viszkozitás kritériuma: a legnagyobb viszkózus reagálási sebesség a V*C legnagyobb értéke, amit a fél mellkasra levezetett benyomódási sebesség vonatkoztatott relatív mellkas benyomódás és a benyomódás differenciáljából pillanatnyi szorzata alapján kell számítani és 180 Hz csatornafrekvencia-osztály szerint kell szűrni. Ennél a számításnál a fél mellkas szabványos szélessége 140 mm. (cid:3) (cid:4) (cid:1) (cid:2) V*C ¼ MAX D 0,140 (cid:3) (cid:4) (cid:2) dD dt D = a bordák behajlása (mm-ben). A számításnál alkalmazandó algoritmus az e függelékhez tartozó 2. kiegészítésben szerepel. 3. A HASTERHELÉS KRITÉRIUMA A legnagyobb hasüregterhelés azon három erő összegének legnagyobb értéke, amelyeket az ütközés oldalán 39 milliméterrel a felület alatt elhelyezett érzékelők mérnek (csatornafrekvencia-osztály: 600 Hz). 4. A MEDENCETERHELÉS KRITÉRIUMA A szeméremcsont nyílásának legnagyobb terhelése (PSPF) az a legnagyobb érték, amit az erőmérő cella a medence szeméremcsontnyílásán mér és szűrése 600 Hz csatornafrekvencia-osztályú. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 23 1. függelék – 2. kiegészítése A VISZKOZITÁS (V*C) KRITÉRIUMÁNAK SZÁMÍTÁSI ELJÁRÁSA OLDALSÓ ÜTKÖZÉSNÉL ALKALMA- ZOTT PRÓBABÁBU ESETÉN A viszkozitás (V*C) kritériumát a bordák kompressziójának és behajlásának pillanatnyi szorzataként kell kiszámítani. Mindkét érték meghatározása a bordabenyomódás mérésével határozható meg. A bordabenyomódás egyszeri időpontban ebből a szűrt jelből kell kiszámítani: szűrése 180 Hz csatornafrekvencia-osztály szerint történik. A kompressziót a t. C tð Þ ¼ D tð Þ 0,14 A benyomódási sebességet a t. időpontban a szűrt benyomódásból kell kiszámítani: (cid:6) Þ (cid:1) D t(cid:1)2 V tð Þ ¼ 8 (cid:3) D tþ 1 Þ ð (cid:5) (cid:1) D tþ 2 ð Þ (cid:1) D t(cid:1)1ð (cid:6) (cid:5) ð Þ 12 δt ahol D(t) a t időpontban bekövetkezett benyomódás méterben és δt. az egyes mérések közötti időtartam másodpercben. TMt. legnagyobb értéke 1,25x10–4 másodperc legyen. A számítás menetét a következő ábra szemlélteti: 24 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. függelék A MOZGATHATÓ, DEFORMÁLHATÓ KORLÁT JELLEMZŐI 1. A KORLÁT JELLEMZŐI 1. 1. Az össztömeg 950 ± 20 kg legyen. 1. 2. A vizsgálókocsi első és hátsó nyomtávja 1500 ± 10 mm legyen. 1. 3. A vizsgálókocsi tengelytávja 3000 ± 10 mm legyen. 1. 4. A tömegközéppontnak 10 mm megengedett eltéréssel a függőleges hosszirányú középsíkban 1000 ± 30 milliméterrel az első tengely mögött és 500 ± 30 milliméterrel a talaj felett kell lennie. 1. 5. Az ütőmű elülső oldala és a korlát tömegközéppontja közötti távolság 2000 ± 30 mm legyen. 2. AZ ÜTŐMŰ JELLEMZŐI 2. 1. Geometriai jellemzők 2. 1. 1. Az ütőmű hat különálló, egymással összekötött elemből áll. Ezek formája, mérete és helyzete az 1. ábrán látható. 2. 1. 2. A deformálható ütközési tartománynak 1500 ± 10 mm szélesnek és 500 ± 5 mm magasnak kell lennie. 2. 1. 3. Az ütközési tartomány szabad magassága ezen irányelv 4. cikkére is tekintettel az ütközés előtti statikus állapotban mérve 300 ± 5 mm legyen, 2. 1. 4. Rendelkezésre kell állnia hat, deformálható elemnek, amelyeket két sorban – soronként három-három elem – kell elrendezni. Minden elemnek egyenlő szélességgel (500 ± 5 mm) és egyenlő magassággal (250 ± 3 mm) kell rendelkeznie. A felső sor elemei 440 ± 5 mm, az alsó sor elemei 500 ± 5 mm mélyek legyenek. 2. 2. Anyagjellemzők Az ütőmű alumíniumból készült méhsejt szerkezettel rendelkezzen. Más anyagok is alkalmazhatók, ha a műszaki szolgálatnak bebizonyították, hogy azzal a 2. 3. pontban meghatározott eredményekkel egyenértékű eredmények érhetők el. Az ütőmű típusát a vizsgálati jelentésben minden esetben meg kell adni. 2. 3. Alakváltozás jellemzői 2. 3. 1. Az ütőmű merevségét jellemző erő-alakváltozás görbék (lásd 2. ábra) tartományainak határértékeitől való eltérés megengedett, ha 2. 3. 1. 1. az eltérés az ütközés kezdete után és az ütőmű alakváltozása előtt kevesebb mint 150 mm; 2. 3. 1. 2. az eltérés nem több, mint a tartomány következő, előírt pillanatnyi határértékének 50 %-a; 2. 3. 1. 3. az adott eltérésnek megfelelő eltolódás nem nagyobb az alakváltozás 35 %-ánál, és ezen eltolódások összege 70 milliméternél nem nagyobb (lásd 2. ábra); 2. 3. 1. 4. annak az energiának a teljes értéke, amely a tartományon kívüli eltérésből vezethető le, nem nagyobb az ezen elemnél ható összes energia 5 %-ánál. 2. 3. 2. Az első és a harmadik elemek megegyeznek. Merevségüket tekintve úgy készültek, hogy erő-alakváltozás görbéik a 2. ábra 2a. grafikonjának sraffozott tartományán belül vannak. 2. 3. 3. Az ötödik és a hatodik elemek megegyeznek. Merevségüket tekintve úgy készültek, hogy erő-alakváltozás görbéik a 2. ábra 2d grafikonjának sraffozott tartományán belül vannak. 2. 3. 4. A második elem, merevségét tekintve, úgy készült, hogy erő-alakváltozás görbéje a 2. ábra 2b. grafikonjának sraffozott tartományán belül van. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 25 2. 3. 5. A negyedik elem, merevségét tekintve, úgy készült, hogy erő-alakváltozás görbéje a 2. ábra 2c. grafikonjának satírozott tartományán belül van. 2. 3. 6. Az ütőmű, mint egész, erő-alakváltozás görbéjének a 2. ábra 2e. grafikonjának sraffozott tartományán belül kell lennie. 2. 3. 7. Az erő-alakváltozás görbéket olyan, az e függelék kiegészítésében részletesen ismertetett vizsgálattal kell ellenőrizni, ami a berendezésnek egy próbapad-korláttal történő, 35 ± 2 km/ó sebességű ütközéséből áll. 2. 3. 8. Annak az energiának (1), amely a vizsgálat alatt az első és a harmadik elemre hat, ezen elemek mindegyikénél 10 ± 2 kJ értékűnek kell lennie. 2. 3. 9. Annak az energiának, amely a vizsgálat alatt az ötödik és a hatodik elemre hat, ezen elemek mindegyikénél 3,5 ± 1 kJ értékűnek kell lennie. 2. 3. 10. Annak az energiának, amely a vizsgálat alatt a negyedik elemre hat, 4 ± 1 kJ értékűnek kell lennie. 2. 3. 11. Annak az energiának, amely a vizsgálat alatt a második elemre hat, 14 ± 2 kJ értékűnek kell lennie. 2. 3. 12. Az ütközés közben elnyelt összes energiának 45 ± 5 kJ értékűnek kell lennie. 2. 3. 13. Az ütőmű vizsgálat után, B. magasságban (1. ábra) mért alakváltozásának 330 ± 20 milliméternek kell lennie. 1. ábra A mozgatható, deformálható korlát-ütőmű (1) A megadott energiaértékek annak az energiának felelnek meg, amelyet a berendezés az ütőmű legnagyobb összenyomásánál elnyel. 26 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. ábra Erő-alakváltozási görbék 1 & 3 elem 2 elem 4 elem 5 &63 elem 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 27 elemek összesen Megjegyzés: Az érvényesítési vizsgálatnál az első és a harmadik, valamint az ötödik és a hatodik elemeken adott esetben mért terhelések egy bizonyos alakváltozásnál legfeljebb 10 %-kal térhetnek el. 28 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. függelék – kiegészítés A MOZGATHATÓ, DEFORMÁLHATÓ KORLÁT ELLENŐRZÉSE 1. HATÁLY Ezen kiegészítés a mozgatható, deformálható korlát ellenőrzésére vonatkozó előírásokat tartalmazza. Az a felelős, hogy a mozgatható, deformálható korlát megfeleljen az előírásoknak, vizsgáló hatóság, amely azért elvégez egy vizsgálatot, ahol az ütközés egy rögzített és merev korlátra erősített erőmérővel ellátott falnak történik. 2. A VIZSGÁLÓBERENDEZÉS 2. 1. A vizsgálóterület A vizsgálófelületnek olyan nagynak kell lennie, hogy a mozgatható, deformálható korlát gyorsításához szükséges próbapályát, a merev korlátot és a vizsgálathoz szükséges műszaki berendezéseket befogadhassa. A merev korlát előtti próbapálya utolsó részének legalább 5 m hosszon vízszintesnek, síknak és simának kell lennie. 2. 2. Erőmérő készülékekkel felszerelt rögzített, merev korlát és fal 2. 2. 1. A merev korlát olyan betonblokk legyen, ami az elülső oldalán legalább 3 m széles és legalább 1,5 m magas. A legyen függőleges, merev korlát olyan vastag legyen, hogy az legalább 70 tonnát nyomjon. Az elülső oldal merőleges a gyorsítószakasz tengelyére, és legyen ellátva olyan erőmérő cellákkal, amelyekkel a mozgatható, deformálható korlát ütőműve minden elemének összes terhelése az ütközés pillanatában mérhető legyen. Az ütközőfelületek középpontjai essenek egybe a mozgatható, deformálható korlát megfelelő középpontjaival; a szélek a szomszédos felületektől 20 milliméterre legyenek. Az érőmérő cellák felerősítése és az ütközőfelületek feleljenek meg a 6487:1987 ISO szabvány előírásainak. Ha ezenkívül még felületvédelmet is alkalmaznak, akkor az nem befolyásolhatja hátrányosan a terhelésérzékelő műszer érzékenységét. 2. 2. 2. A merev korlátot vagy le kell horgonyozni a talajra, vagy pedig, szükség esetén, olyan kiegészítő tartóberende- zésekkel kell a talajra állítani, amelyek megakadályozzák annak elcsúszását. Olyan merev korlát is használható, amelynek erőmérőcellái más jellemzőkkel rendelkeznek, de legalább megfelelő bizonyítóerejű eredményeket szolgáltassanak. 3. A MOZGATHATÓ, DEFORMÁLHATÓ KORLÁT MEGHAJTÁSA Az ütközés pillanatában a mozgatható, deformálható korlátot már nem befolyásolhatja semmilyen kiegészítő kormányozó vagy meghajtó berendezés. Az előtte álló akadályt olyan pályán kell elérnie, amely merőleges az ütköző korlátra. Az ütközésnél megengedett eltérés 10 mm lehet. 4. MÉRŐKÉSZÜLÉKEK 4. 1. Sebesség Az ütközési sebesség 35 ± 2 km/ó legyen. A sebesség mérésére szolgáló készülék 1 %-os pontosságú legyen. 4. 2. Terhelések A mérőkészülékek feleljenek meg a 6487:1987 ISO szabvány előírásainak: CFC minden elemnél = 60 Hz, CAC az 1. és a 3. elemnél = 120 kN, CAC a 4. , 5. és 6. elemnél = 60 kN, CAC a 2. elemnél = 140 kN. 4. 3. Gyorsulás A hosszirányú gyorsulást alakváltozás nélküli helyen kell mérni. A felszerelt mérőkészülék feleljen meg a 6487:1987 ISO szabvány következő előírásainak: CFC 1. 000 Hz (az integrálás előtt), CFC 60 Hz (az integrálás után), CAC 50 g. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 29 A KORLÁTRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁS 5. 5. 1. A korlát egyes jellemzői feleljenek meg a 2. függelék 1. pontjának, azokat feljegyzésben rögzíteni is kell. 6. 6. 1. AZ ÜTŐMŰ TÍPUSÁRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁS Egy ütőmű alkalmazhatósága akkor igazolódik be, ha az adatok rögzítésénél a hat erőmérőcella kimenetein olyan jelek adódnak, amelyek megfelelnek a 2. függelék 2. 2. pontja szerinti követelményeknek. 6. 2. Az ütőműveket folyamatos számozással és gyártási dátummal kell ellátni. 30 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 3. függelék AZ OLDALSÓ ÜTKÖZÉSNÉL HASZNÁLT PRÓBABÁBU MŰSZAKI LEÍRÁSA 1. ÁLTALÁNOS RÉSZ 1. 1. 1. 2. 1. 3. Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu méretei és tömege egy, az 50. százalékosztályba tartozó férfi adatainak felelnek meg, az alkarok nélkül. Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu olyan, fémből és műanyagból készült vázból áll, amit húsutánzatként gumi, műanyag és szivacs borít. Az ezen irányelvben előírt próbabábu leírása, beleértve a mérőkészülékeket és a hitelesítését is, a műszaki rajzokban és a használati utasításban található (1). 2. FELÉPÍTÉS 2. 1. E függelék 1. ábrája és 1. táblázata áttekintést nyújt az oldalsó ütközésnél használt próbabábu felépítéséről. 2. 2. A fej 2. 2. 1. A fej az 1. ábra 1. részeként szerepel. 2. 2. 2. A fej olyan alumíniumházból áll, amit nyújtható vinilbőr borít. A ház belül üreges, és háromtengelyű gyorsulásmérőket, valamint ellensúlyt tartalmaz. 2. 3. A nyak 2. 3. 1. A nyak az 1. ábra 2. részeként szerepel. 2. 3. 2. A nyak a fej-nyak közbetételemből, a nyak-mellkas közbetételemből és a két közbetételemet egymással ösz- szekötő középelemből áll. 2. 3. 3. A nyak-fej közbetételem (2a. rész) és a nyak-mellkas közbetételem (2c. rész) mindegyike két olyan alumínium- tárcsából áll, amelyeket egymással egy félgömbcsavar és nyolc gumiütköző köt össze. 2. 3. 4. A henger alakú középelem (2b. rész) gumiból áll. 2. 3. 5. A nyak az 1. ábrán 3. részként ábrázolt nyaktartó elembe van rögzítve. 2. 3. 6. A nyaktartó elem két felülete közötti szög 25°. Mivel a vállelem 5 °-kal hátrafelé dől, a nyak és a felsőtest között adódó szög 20 °-os. 2. 4. A váll 2. 4. 1. A váll az 1. ábra 4. részeként szerepel. 2. 4. 2. A váll a vállelemből, a két kulcscsontból és a vállfedélből áll. 2. 4. 3. A vállelem (4a. rész) egy alumínium távtartóelemből, valamint alul és felül egy-egy alumíniumlemezből áll. 2. 4. 4. A kulcscsontok (4b. rész) polipropilénből készültek. A kulcscsontokat kettő, a váll-elem hátoldalára erősített gumizsinór (4c. rész) tartja középállásban. Mindkét kulcscsont külső végének kivitele olyan, hogy a szabványos karhelyzet beállítható. (1) A megfelelő ISO-szabványok kiadása előtt ezek a dokumentumok (az EUROSID-1 használati utasítása, 1990 november) a TNO Road VehiclesResearch Institute-nál, 2060 JA Delft, Schoenmakerstraat 97, postafiók 6033, Hollandia, szerezhetők be. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 31 2. 4. 5. A vállelemhez rögzített vállfedél (4d. rész) kis sűrűségű poliuretán szivacsból áll. 2. 5. A mellkas 2. 5. 1. A mellkas az 1. ábra 5. részeként szerepel. 2. 5. 2. A mellkas a merev gerincszekrényből és három azonos bordamodulból áll. 2. 5. 3. A gerinc szekrény (5a. rész) acélból készült. A hátoldalára ólmozott műanyag zárólap van erősítve (5b. rész). 2. 5. 4. A hátgerinc szekrény felső oldala 5 °-kal hátrafelé dől. 2. 5. 5. Egy bordamodul (5c. rész) egy húsutánzatként poliuretán habbal bevont acélbordából (5d. rész), egy, a bordát a gerinc szekrénnyel összekötő dugattyú-henger egységből (5e. rész), egy hidraulikus lökésgátlóból (5f. rész) és egy kemény csillapítórugóból (5g. rész) áll. 2. 5. 6. A dugattyú-henger egységben egy beállítórugó (5h. rész) található. 2. 5. 7. Az eltolódás méréséhez szükséges érzékelő cella (5i. rész) a henger elülső oldalára rögzíthető, és összeköthető a borda belsejével. 2. 6. Karok 2. 6. 1. A karok az 1. ábra 6. részeként szerepelnek. 2. 6. 2. A karok „poliuterán hússal” és „PVC-bőrrel” bevont műanyag vázból állnak. 2. 6. 3. A váll-kar ízület úgy készült, hogy a karok a felsőtest vonalához képest 0 °-os, 40 °-os vagy 90 °-os szögbe beállíthatók. 2. 6. 4. A váll-kar ízület csak a kar behajlítását és kinyújtását teszi lehetővé. 2. 7. Ágyéktáji gerinc 2. 7. 1. Az ágyéktáji gerinc az 1. ábra 7. részeként szerepel. 2. 7. 2. Az ágyéktáji gerinc egy, mindkét végén acél közbetétlemezeket, belül pedig egy acélkötelet tartalmazó tömör gumihengerből áll. 2. 8. A has 2. 8. 1. A has az 1. ábra 8. részeként szerepel. 2. 8. 2. A has poliuterán szivaccsal bevont fémöntvényből áll. 2. 8. 3. A has középrészét egy fémöntvény (8a. rész) alkotja. Az öntvény felső oldalára fedőlap van erősítve. 2. 8. 4. A bevonat (8b. rész) poliuretán habból áll. A szivacsbevonatba mindkét oldalon egy ívelt gumilap és apró ólomgolyók vannak bedolgozva. 2. 8. 5. A szivacsbevonat és a merev öntvény közé, a has mindkét oldalán vagy három, erőt mérő érzékelő cella (8c. rész), vagy pedig három, azt helyettesítő test rögzíthető. 2. 9. A medence 2. 9. 1. A medence az 1. ábra 9. részeként van ábrázolva. 2. 9. 2. A medence egy keresztcsont-elemből, két csípőtányérból, két csípőízületből és a szivacsbevonatból áll. 2. 9. 3. A keresztcsont (9a. alumíniumlapból áll. rész) egy ólmozott alumínium elemből és egy, ezen elem felső oldalára erősített 32 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. 9. 4. A csípőtányérok (9b. rész) poliuretánból készülnek. 2. 9. 5. A csípőízületek (9c. rész) acélból készültek. Felső combcsont-elemből és egy olyan gömbcsuklóból állnak, amely egy, a próbabábu H. pontján átmenő tengellyel van összekötve. 2. 9. 6. A hús (9d. rész) PVC-bőrből és poliuretán habból áll. Azon a helyen, ahol a H. pont található, a bőr helyett egy nagy, nyitott sejtű poliuretán habból álló henger (9e. rész) van egy acéllapra erősítve, ami viszont egy, a golyós ízületen átmenő tengely segítségével a csípőtányérra van rögzítve. 2. 9. 7. A csípőtányérokat a szeméremcsont nyílásánál egy erőt mérő érzékelő cella (9f. rész) vagy pedig egy azt helyettesítő test köti össze. 2. 10. Lábak 2. 10. 1. A lábak az 1. ábra 10. részeként szerepelnek. 2. 10. 2. A lábak fémből készült és húsutánzatként poliuretán habbal és műanyag bőrrel bevont vázból állnak. 2. 10. 3. A térdízület és a bokaízület csak nyújtást és kiegyenesítést tesz lehetővé. 2. 11. Ruházat 2. 11. 1. A ruházat az 1. ábra 11. részeként szerepel. 2. 11. 2. A ruházat gumiból áll, és a vállakat, a mellkast, a karok felső részét, az ágyéktáji gerincet, valamint a medence felső részét takarja. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 33 1. ábra Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu felépítése 34 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 1. táblázat Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu felépítése A rész száma Megnevezés Darabszám 1 2 2a 2b 2c 3 4 4a 4b 4c 4d 5 5a 5b 5c 5d 5e 5f 5g 5h 5i 6 7 8 8a 8b 8c 9 9a 9b 9c 9d 9e 9f 10 11 fej nyak fej-nyak közbetételem középelem nyak-mellkas közbetételem nyaktartó elem váll váll-elem kulcscsontok gumizsinór vállfedél mellkas hátgerinc hátsó csatlakozó lap bordamodul bevont borda dugattyú-henger egység lökésgátló csillapítórugó beállítórugó érzékelő cella eltolódás méréséhez kar ágyéktáji gerinc has fémöntvény középrész bevonat erőt mérő érzékelő cella medence keresztcsont–egység csípőtányér csípőízület bevonat szivacs-elem a H. ponton erőt mérő érzékelő cella láb ruházat 1 1 1 1 1 1 1 1 2 2 1 1 1 1 3 3 3 3 3 3 3 2 1 1 1 1 3 1 1 2 2 1 2 1 2 1 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 35 3. A PRÓBABÁBU ÖSSZESZERELÉSE Fej-nyak 3. 1. 3. 1. 1. A nyak összeszerelésénél a félgömbcsavarokra kifejtendő forgatónyomaték nagysága 10 Nm. 3. 1. 2. A fejet három csavarral kell a nyakon lévő fej-nyak közbetét lapra rögzíteni. 3. 1. 3. A nyakon lévő nyak-mellkas közbetét lapot négy csavarral kell a nyaktartó elemre rögzíteni. 3. 2. Nyak-váll-mellkas 3. 2. 1. A nyaktartó elemet négy csavarral kell a vállelemre rögzíteni. 3. 2. 2. A vállelemet három csavarral kell a gerinc szekrény felső oldalához rögzíteni. Váll-kar 3. 3. 3. 3. 1. A karok a kulcscsontokhoz rögzíthetők, és egy csavar, valamint egy csapágy segítségével állíthatók be. A kar meghatározott rendes helyzetben való tartásához szükséges forgatónyomaték nagysága 0,6 Nm. Mellkas-ágyéktáji gerinc-has 3. 4. 3. 4. 1. Az ágyéktáji gerinchez menő közbetét elemet két csavarral kell a hátgerincoszlop alsó részéhez erősíteni. 3. 4. 2. Az ágyéktáji gerinchez menő közbetét elemet két csavarral kell a ágyéktáji gerinc felső részéhez erősíteni. 3. 4. 3. A has középrészét képező öntvény felső lapját az ágyéktáji gerinchez menő közbetét elem és az ágyéktáji gerinc közé kell beszorítani. Ágyéktáji gerinc-medence-lábak 3. 5. 3. 5. 1. Az ágyéktáji gerincet három csavarral kell az ágyéktáji gerinchez menő alsó lapra erősíteni. 3. 5. 2. Az ágyéktáji gerinchez menő alsó lapot három csavarral kell a medence keresztcsontjához erősíteni. 3. 5. 3. A lábakat egy csavar segítségével kell a medence csípőízületéhez erősíteni. 3. 5. 4. A lábak a térdekben és a lábfejben lévő csuklópántszerű ízületekkel szerelhetők össze és állíthatók be. 4. FŐ JELLEMZŐK 4. 1. Tömeg 4. 1. 2. A próbabábu legfontosabb részeinek tömege a 2. táblázatban szerepel. 36 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 2. táblázat A próbabábu részeinek tömege Alkatrész Tömeg (kg) Fő alkotóelemek fej nyak mellkas kar has medence 4,0 ± 0,4 1,0 ± 0,1 22,4 ± 1,5 1,3 ± 0,1 5,0 ± 0,5 12,0 ± 1,0 láb 12,5 ± 1,0 összesen 72,0 ± 0,5 a teljes fej a háromtengelyű gyorsulásmérővel együtt. nyak a nyaktartó elem nélkül. nyaktartó elem, vállak, a karokat rögzítő csavarok, gerincoszlopszek- rény, a gerincoszlopszekrényen lévő hátsó csatlakozólap, bordamodu- lok, érzékelő cella a bordák behajlásához, ágyéktáji gerinchez menő közbenső elem, vállfedél, a has középrészét képező öntvény, a hason fellépő erőt mérő érzékelő cella, a ruházat kétharmada a felső kar a karok állítására szolgáló lappal együtt oldalon) húsutánzatot képező bevonat a hason és az ágyéktáji gerincen keresztcsontelem, az ágyéktáji gerinchez menő alsó lap, gömbcsuklók a csípőknél, combcsontok, csípőtányérok, a szeméremcsont nyílásánál fellépő erőt mérő érzékelő cella, a ruházat egyharmada (mindegyik lábszár és comb, valamint combcsonttal lábfej, biztosító hús (mindegyik oldalon) történő összekötést Fő méretek 4. 2. 4. 2. 1. Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu fő méretei a 3. vonatkoznak. táblázatban vannak megadva, és a 2. ábrára 2. ábra A próbabábu fő méretei 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 37 3. táblázat A próbabábu fő méretei Szám Méret 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 ülőmagasság az üléstől a vállízületig az üléstől az alsó borda alsó széléig az üléstől a karig az üléstől a H. pontig a talptól az ülésig, ülő próbabábu esetén a H. ponttól a fejig (tömegközéppont) a H. ponttól a felső borda közepéig a H. ponttól a középső borda közepéig a H. ponttól az alsó borda közepéig a H. ponttól a has közepén lévő, erő mérésére szolgáló érzékelő celláig a H. ponttól a szeméremcsont nyílásának közepén lévő erőmérő érzékelő celláig a fej szélessége a váll szélessége a mellkas szélessége a has szélessége a medence szélessége a nyak átmérője a fej mélysége a mellkas mélysége a has mélysége a medence mélysége az ülep hátsó oldalától a H. pontig az ülep hátsó oldalától a térd elülső oldaláig Adat mm–ben 904 ± 7 557 ± 5 357 ± 5 242 ± 5 98 ± 2 456 ± 6 687 ± 5 393 ± 3 337 ± 3 281 ± 3 180 ± 3 14 ± 2 154 ± 2 482 ± 5 330 ± 5 290 ± 5 355 ± 5 80 ± 2 201 ± 5 276 ± 5 204 ± 5 245 ± 5 157 ± 2 610 ± 5 5. A PRÓBABÁBU HITELESÍTÉSE 5. 1 Ütközési oldal 5. 1. 1. Attól a járműoldaltól függően, amelyen az ütközésnek be kell következnie, a próbabábu bal vagy jobb oldalának részeit kell hitelesíteni. 5. 1. 2. A bordamodulok (beleértve a felszerelt mérőkészülékeket is), a hason fellépő erő mérésére szolgáló érzékelő cella és a szeméremcsont nyílásánál lévő érzékelő cella elhelyezését a mindenkori ütközési oldalnak megfelelően kell megváltoztatni. 5. 2. Műszerezettség Minden mérőműszert az 1. 3. pontban meghatározott dokumentáció követelményeinek megfelelően kell kalib- rálni. 5. 2. 1. A mérőműszerek minden mérőláncának meg kell felelnie a 6487:1987 ISO szabványnak. 38 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 5. 3. Vizsgálat szemrevételezéssel 5. 3. 1. A próbabábu minden részét szemrevételezéssel meg kell vizsgálni, hogy nem sérültek-e, adott esetben a hitelesítési vizsgálat előtt cseréket kell végrehajtani. 5. 4. Általános vizsgálati elrendezés 5. 4. 1. E függelék 3. ábrája, az oldalsó ütközésnél használt próbabábun végrehajtandó összes hitelesítési vizsgálatra érvényes vizsgálati elrendezést bemutatja. 5. 4. 2. A fej, a mellkas és az ágyéktáji gerinc vizsgálatait a próbabábu szétbontott részein kell elvégezni. 5. 4. 3. A váll, a has és a medence vizsgálatait a teljes próbabábun (ruházat nélkül) kell elvégezni. E vizsgálatoknál a próbabábu egy legfeljebb 2 mm vastag, két rétegű teflonnal borított sík felületen ül. 5. 4. 4. Minden vizsgálandó résznek legalább négy órával a vizsgálat előtt, 18–22 °C közötti hőmérsékleten, a vizsgálati helyiségben kell lennie. 5. 4. 5. Két megismételt hitelesítési vizsgálat között eltelt idő legalább 30 perc legyen. 5. 5. A fej 5. 5. 1. A fejet 200 ± 1 mm-es magasságból sík, merev ütközőfelületre kell ejteni. 5. 5. 2. Az ütközőfelület és a fej szagitális középsíkja közötti szög 35° ± 1 ° úgy, hogy a fej a felső oldalával ütközhessen. 5. 5. 3. Az így adódó legnagyobb, CFC 1000-rel szűrt fejgyorsulásnak 100-150 g-nek kell lennie. 5. 5. 4. A fej ütközésének hatása a hús és a koponya közötti felület súrlódási jellemzőinek megváltoztatásával (pl. kenés talkummal vagy PTFE-sprayjel) úgy befolyásolható, hogy az megfeleljen a követelménynek. 5. 6. A nyak 5. 6. 1. A nyak fej-nyak közbetét elemét egy, a hitelesítési vizsgálathoz való különleges, 3,9 kg ± 0,05 kg tömegű szimmetrikus fejformára kell rögzíteni (lásd 4. ábra). 5. 6. 2. A fejformát és a nyakat a fejjel lefelé egy olyan, a nyak hajlítására szolgáló inga aljára kell rögzíteni, ami a berendezés oldalsó mozgását lehetővé teszi. 5. 6. 3. A nyakvizsgáló inga egy, az inga forgópontjától 1655 ± 5 mm távolságra felerősített egytengelyű gyorsulásmé- rővel van ellátva. 5. 6. 4. A nyakvizsgáló ingának olyan magasságból kell szabadon esnie, hogy a gyorsulásmérő helyén mért 3,4 ± 0,1 m/s ütközési sebesség elérhető legyen. 5. 6. 5. A nyakvizsgáló ingát egy arra alkalmas szerkezet az ütközési sebességről nullára lassítja, miáltal az e függelék 5. ábráján bemutatott tartományon belül eső lassulás-idő görbe adódik. Minden csatorna jelét az ISO szabványnak megfelelően CEF 1000-es szűrők segítségével regisztrálni és CFC 60-nál digitálisan szűrni kell. 5. 6. 6. A fejforma legnagyobb hajlásszögének az ingához viszonyítva 51 ± 5 °-nak kell lennie, és azt 50 és 62 m/s sebesség között kell elérni. 5. 6. 7. A fejforma tömegközéppontjának legnagyobb elmozdulásai oldalirányban és függőleges irányban minden esetben 97 ± 10 mm és 26 ± 6 mm nagyságúak legyenek. 5. 6. 8. A nyak hajlásának hatása úgy változtatható meg, hogy a gyűrű formájú puffert egy más Shore-keménységű pufferre cserélik ki. 5. 7. A váll 5. 7. 1. A gumizsinór hosszát úgy kell meghatározni, hogy az az erő, ami a kulcscsont előre történő mozdításához szükséges és előre mutató irányban, a kulcscsont külső szélétől 4 ± 1 mm távolságra, a kulcscsont mozgásával megegyező síkban hat, 27,5 és 32,5 N között legyen. 5. 7. 2. A próbabábut sík, vízszintes, merev, háttámla nélküli felületre kell felültetni. A mellkast függőleges helyzetbe kell beállítani, és a karokat úgy kell beállítani, hogy azok a függőlegestől előre 40° ± 2 °-os szöget képezzenek. A lábakat vízszintes helyzetbe kell beállítani. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 39 5. 7. 3. Az ütőmű egy 23,5 ± 0,2 kg tömegű, 152 ± 2 mm átmérőjű inga. Az ütőmű négy huzalon függ egy merev tartóról úgy, hogy annak középvonala legalább 3,5 m-rel a merev tartó alatt fusson. 5. 7. 4. Az ütőmű rendelkezik egy, az ütközés irányában működő és az ütőmű tengelyében felszerelt gyorsulásmérővel. 5. 7. 5. Az ütőműnek 4,3 ± 0,1 m/s ütközési sebességgel kell akadálytalanul a vállra lendülnie. 5. 7. 6. Az ütközés iránya merőleges a próbabábu elülső oldalától a hátoldala felé menő tengelyre és az ütőmű tengelye a felkar forgópontján átmenő tengellyel esik egybe. 5. 7. 7. Az ütőmű CFC 180-nál szűrt legnagyobb gyorsulása 7,5–10,5 g legyen. 5. 8. Karok 5. 8. 1. A karokra vonatkozóan nincs külön dinamikus hitelesítési eljárás. 5. 9. A mellkas 5. 9. 1. Minden bordamodul hitelesítése külön történik. 5. 9. 2. A bordamodult egy esési vizsgálatra alkalmas vizsgálóberendezésben függőleges helyzetbe kell hozni, és a bordahengert szilárdan a berendezéshez kell rögzíteni. 5. 9. 3. Az ütőmű egy szabadon eső, 7,8 + 0–0,1 kg-os, lelapítással rendelkező, 150 ± 2 mm átmérőjű tömeg. 5. 9. 4. Az ütőmű középvonalának a borda dugattyújának középvonalával kell egybeesnie. 5. 9. 5. Az ütközési sebesség esetenként 1,0, 2,0, 3,0 és 4,0 m/s. Az ütközési sebesség értékei térhetnek el a meghatározott sebességektől. legfeljebb 2 %-ban 5. 9. 6. A borda elhajlását például a bordára felszerelt elmozdulás mérésére szolgáló érzékelő cellával kell mérni. 5. 9. 7. A borda hitelesítési követelményei a 4. táblázatban szerepelnek. 5. 9. 8. A bordamodul viselkedése úgy változtatható meg, hogy a hengerben lévő beállítórugót más merevségű rugóra cserélik. A teljes bordamodulra vonatkozó hitelesítési követelmények 4. táblázat Ütközési sebesség (m/s) Eltolódás (mm) legalább legfeljebb 1,0 2,0 3,0 4,0 10,0 23,5 36,0 46,0 14,0 27,5 40,0 51,0 5. 10. Ágyéktáji gerinc 5. 10. 1. Az ágyéktáji gerincet a hitelesítési vizsgálatnál használt, 3,9 ± 0,05 kg tömegű különleges szimmetrikus tanúsító fejformára kell erősíteni (lásd 4. ábrát). 5. 10. 2. A fejformát és az ágyéktáji gerincet a fejjel lefelé a nyak elhajlításához használt, a rendszer oldalsó elmozdulását lehetővé tevő inga alsó részére kell erősíteni. 5. 10. 3. A nyakinga egytengelyű gyorsulásmérővel van felszerelve, amit az inga forgáspontjától 1655 ± 5 mm-re kell felerősíteni. 5. 10. 4. A nyakingának szabadon kell esnie olyan magasságból, amelyet úgy kell megválasztani, hogy a gyorsulásmérő helyén mért 6,05 ± 0,1 m/s ütközési sebesség elérhető legyen. 40 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 5. 10. 5. A nyakingát egy arra alkalmas berendezés az ütközési sebességről nullára lassítja, miáltal az e függelék 6. tartományon belül eső lassulás-idő görbe adódik. Minden csatorna jelét a 6487 ISO ábráján bemutatott szabványnak megfelelően CEF 1000-es szűrők segítségével regisztrálni kell, és CFC 60-nál digitálisan szűrni kell. 5. 10. 6. A fejforma legnagyobb elhajlásszögének az ingához viszonyítva 50 ± 5 °-nak kell lennie, és azt 39 és 53 m/s sebesség között kell elérni. 5. 10. 7. A fejforma tömegközéppontjának legnagyobb elmozdulásai oldalirányban és függőleges irányban minden esetben 104 ± 7 mm és 33 ± 7 mm nagyságúak legyenek. 5. 10. 8. Az ágyéktáji gerinc viselkedése más hosszúságú gerincoszlop választásával változtatható meg. 5. 11. A has 5. 11. 1. A próbabábut sík, vízszintes, merev, háttámla nélküli felületre kell felültetni. A mellkast függőleges helyzetbe, a karokat és a lábakat pedig vízszintes helyzetbe kell állítani. 5. 11. 2. Az ütőmű egy 23,5 ± 0–0,2 kg tömegű, 152 ± 2 mm átmérőjű inga. 5. 11. 3. Az ütőmű rendelkezik egy vízszintes, 1,0 ± 0,01 kg tömegű „kartámla-résszel”. A kartámlával felszerelt ütőmű összes tömege 24,5 ± 0–0,2 kg. A merev kartámla 70 ± 1 mm magas és 150 ± 1 mm széles; legalább 60 milliméterre tudjon behatolni a hasba. Az inga középvonala a kartámla közepével esik egybe. 5. 11. 4. Az ütőmű fel van szerelve egy, az ütközés irányában működő és az ütőmű tengelyében felszerelt gyorsulásmé- rővel. 5. 11. 5. Az ütőműnek 6,3 ± 0,1 m/s sebességgel kell akadálytalanul a próbabábu hasára lendülnie. 5. 11. 6. Az ütközés iránya merőleges a próbabábu elülső oldalától a hátoldala felé menő tengelyre, és az ütőmű tengelye átmegy a középső, erőt mérő érzékelő cella közepén. 5. 11. 7. Az ütőmű erejének, ami az ütőmű CFC 180-val szűrt gyorsulásának és az ütőmű és a kartámla tömegének szorzatából számítandó, legnagyobb értéke 9,5 és 11,1 kN között legyen, és azt 9,8 és 11,4 m/s között kell elérni. 5. 11. 8. Az erő-idő görbéknek a három erőt mérő érzékelő által a hason mért értékeit össze kell adni, és CFC 600-nál szűrni kell. Ezen összeg legnagyobb erő-értékének 5,9 és 7,9 kN között kell lennie. 5. 12. A medence 5. 12. 1. A próbabábut sík, vízszintes, merev, háttámla nélküli felületre kell felültetni. A mellkast függőleges helyzetbe, a karokat és a lábakat pedig vízszintes helyzetbe kell állítani. 5. 12. 2. Az ütőmű egy 23,5 ± 0–0,2 kg tömegű, 152 ± 2 mm átmérőjű inga. 5. 12. 3. Az ütőmű rendelkezik egy, az ütközés irányában mérő és az ütőmű tengelyében felszerelt gyorsulásmérővel. 5. 12. 4. Az ütőműnek 4,3 ± 0,1 m/s sebességgel kell akadálytalanul a próbabábu medencéjére lendülnie. 5. 12. 5. Az ütközés iránya merőleges a próbabábu elülső oldalától a hátoldala felé menő tengelyre, és az ütőmű tengelye átmegy a H. ponton lévő szivacshenger közepén. 5. 12. 6. Az ütőmű erejének, ami az ütőmű CFC 180-nál szűrt gyorsulásának és tömegének szorzatából számítandó, legnagyobb értéke 4,4 és 5,4 kN között legyen és azt 10,3 és 15,5 m/s sebesség között kell elérni. 5. 12. 7. A szeméremcsont nyílásának CFC 600-al szűrt terhelése 1,04 és 1,64 kN között legyen, és azt 9,9 és 15,9 m/s sebesség között kell elérni. 5. 13. Lábak 5. 13. 1. A lábakra vonatkozóan nincs külön dinamikus hitelesítési eljárás. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 41 Az oldalsó ütközésnél használt próbabábu hitelesítésénél alkalmazott vizsgálati elrendezés áttekintése 3. ábra A nyaki és az ágyéktáji gerinc hitelesítési vizsgálatánál alkalmazott vizsgálati elrendezés 4. ábra 42 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet A nyak hitelesítési vizsgálatánál alkalmazott inga lassulás-idő görbéjének tartománya 5. ábra Az ágyéktáji gerinc hitelesítési vizsgálatánál alkalmazott inga lassulás-idő görbéjének tartománya 6. ábra 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 43 4. függelék AZ OLDALSÓ ÜTKÖZÉSNÉL HASZNÁLT PRÓBABÁBU ELHELYEZÉSE 1. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK 1. 1. A következő eljárás szerint elhelyezendő, oldalsó ütközésnél használt próbabábu leírása ezen irányelv II. mellék- letnek 3. függelékében található. 2. ELHELYEZÉS 2. 1. A láb ízületeit úgy kell beállítani, hogy azok a lábat, ha az vízszintesen kinyújtott helyzetben van, ebben a helyzetben megtartsák (1-2 g). 2. 2. A próbabábut ráillő, pamutsztreccs szövetből készült, rövid ujjú pólóingbe és háromnegyedes alsónadrágba kell öltöztetni. Mindegyik lábra cipőt kell húzni. 2. 3. A próbabábut úgy kell az ütközési oldal elülső külső ülésére ültetni, ahogyan az az oldalsó ütközésnél lefolytatandó eljárásra vonatkozó előírásban szerepel. 2. 4. A próbabábu szimmetriatengelyének egybe kell esnie az adott ülés függőleges középsíkjával. 2. 5. A próbabábu medencéjét úgy kell elhelyezni, hogy egy, a próbabábu H. pontjain átmenő keresztirányú vonal derékszöget zárjon be az ülés hosszirányú keresztsíkjával. A próbabábu H. pontján átmenő vonalnak vízszintesen kell futnia, és lejtése legfeljebb ± 2 ° lehet. 2. 6. A felsőtestet előre, majd szorosan a háttámlának kell dönteni. A próbabábu vállait egészen hátra kell tolni. 2. 7. A próbabábu ülőhelyétől függetlenül a felkar és a törzs-kar referenciavonal közötti szögnek mindkét oldalon 40 lennie. A törzs-kar referenciavonal a bordák elülső oldalát érintő síknak és a próbabábu karját °± 5 °-nak kell tartalmazó hosszirányú síkjának metszési egyeneseként meghatározott egyenes. 2. 8. A vezetőülésnél a próbabábu jobb lábfejét, a medence vagy a törzs mozgásának kiváltása nélkül, a nyugalmi állásban lévő gázpedálra kell helyezni. A sarok lehetőleg messze előre helyezve, a padlólemezen nyugodjon. A bal lábat a lábszárhoz képest derékszögbe kell beállítani, a sarok ugyanazon a keresztbe futó egyenesen nyugodjon a padlólemezen, mint a jobb sarok. A próbabábu térdeit úgy kell beállítani, hogy azok külső oldalai a próbabábu szimmetriasíkjától 150 ± 10 mm-re legyenek. Ha ilyen körülmények között arra lehetőség van, akkor a próbabábu combját úgy kell elhelyezni, hogy az érintse az ülés párnázatát. 2. 9. A többi ülésnél a próbabábu sarkait, a medence vagy a törzs mozgásának kiváltása nélkül, lehetőleg messze előre a padlólemezre kell helyezni, és ügyelni kell arra, hogy az ülés párnázata a láb súlya által okozottnál nagyobb mértékben ne nyomódjon be. A próbabábu térdeit úgy kell beállítani, hogy azok külső oldalai a próbabábu szimmetriasíkjától 150 ± 10 mm-re legyenek. 44 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/17. kötet 5. függelék RÉSZLEGES VIZSGÁLAT 1. A RÉSZLEGES VIZSGÁLAT CÉLJA E vizsgálatoknál azt kell ellenőrizni, hogy a módosított energia-elnyelő tulajdonságokkal, mint az ezen irányelv szerint jóváhagyott járműtípus. jármű rendelkezik-e legalább azonos (vagy jobb) 2. AZ ELJÁRÁS ÉS A BERENDEZÉSEK 2. 1. Referenciavizsgálatok 2. 1. 1. Azokkal a jármű típusjóváhagyásánál vizsgált eredeti párnázó anyagokkal, amelyek az jóváhagyandó jármű új oldalszerkezetében vannak elhelyezve, két különböző ütőművel el kell végezni két dinamikus vizsgálatot (1. ábra). 2. 1. 1. 1. A 3. 1. 1. pontban meghatározott fejforma-ütőműnek 24,1 km/ó sebességgel kell arra a területre ütköznie, ahova a jármű jóváhagyásánál az EUROSID-fejforma ütközött. A vizsgálati eredményt regisztrálni kell, és ki kell számítani a HPC-t. De ezt a vizsgálatot nem végzik el, ha az ezen irányelv II. mellékletének 1. függelékében leírt vizsgálatoknál – a fej nem érintkezik a járművel, vagy – ha a fej csak az ablaküvegezést érintette, ha az nem laminált (ragasztott) üvegből van. 2. 1. 1. 2. A 3. 2. 1. pontban leírt felsőtestforma-ütőműnek 24,1 km/ó sebességgel kell arra a területre ütköznie, ahova az EUROSID válla, karja és mellkasa a jóváhagyásánál ütközött. A vizsgálati eredményt regisztrálni kell, és ki kell számítani a HPC-t. 2. 2. Típus-jóváhagyási vizsgálat 2. 2. 1. Azokkal a típusjóváhagyás kiterjesztéséhez bemutatott új párnázó anyagokkal, ülésekkel stb. , amelyek a ismételni a 2. 1. 1. 1. és 2. 1. 1. 2. pontban meg- jóváhagyandó jármű új oldalszerkezetében vannak, meg kell határozott vizsgálatokat; az új eredményeket regisztrálni kell és ki kell számítani HPC-jüket. 2. 2. 1. 1. Ha a típus-jóváhagyási eljárás folyamán kapott eredmények alapján számított HPC-k alacsonyabbak, mint amelyekre az (eredeti, típusjóváhagyást kapott párnázó anyagokkal vagy ülésekkel végzett) referenciavizsgála- toknál számítottak, akkor a kiterjesztést meg kell adni. 2. 2. 1. 2. Ha az új HPC-k nagyobbak, mint a referenciavizsgálatoknál számítottak, akkor egy új, teljes körű vizsgálatot kell elvégezni (a javasolt párnázattal, javasolt ülésekkel stb. ). 3. VIZSGÁLATI FELSZERELÉS 3. 1. Fejforma-ütőmű (1. ábra) 3. 1. 1. Ez a készülék egy teljesen megvezetett, merev, 6,8 kg tömegű ütőműből áll. Ütközési felülete félgömb alakú, átmérője 165 mm. 3. 1. 2. A fejformát két olyan gyorsulásmérővel és egy olyan sebességmérő berendezéssel kell ellátni, amelyek az ütközés irányában mérni tudnak. 3. 2. Felsőtestforma-ütőmű (1. ábra) 3. 2. 1. Ez a készülék egy teljesen megvezetett, merev, 30 kg tömegű ütőműből áll. Méretei és keresztmetszete az 1. ábrán szerepelnek. 3. 2. 2. A felsőtestformát két olyan gyorsulásmérővel és egy olyan sebességmérővel kell ellátni, amelyek az ütközés irányában mérni tudnak. 13/17. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 45 1. ábra