title: BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER - BEDRAGERIBEKÆMPELSE - Beretning for 1995

eurovoc_concepts:
Community budget
EU control
fraud
fraud against the EU
sanction (EU)

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 08. 05. 1996 KOM(96) 173 endelig udg. i* II m 1 S I • BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER BEDRAGERIBEKÆMPELSE Beretning for 1995 mi IB* li© i* V'Wm ÆsaHE f a» INDHOLDSFORTEGNELSE Udviklingen i de horisontale bestemmelser i 1995 (første søjle og afsnit VI) Præsentation og status Første søjle/forbedring af Fællesskabets lovgivning 1 Forordningen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser Forordningsforslaget om kontrol og inspektion på stedet 2. Afsnit Vi/øget overensstemmelse mellem medlemsstaternes lovgivning 1. ? Konventionen Protokollen til konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser (andet instrument om bl. a. retsligt samarbejde) Protokol om bestikkelse af embedsmænd 3. Udviklingen inden for organiseret finansiel kriminalitet Væsentlige ændringer i lovgivningen sektorer i 1995 indenfor de forskellige Fællesskabets egne indtægter Landbrug Told 1. 2. 3. Gensidig administrativ bistand Toldforsendelsesordningerne "Told 2000"-projekter Prækursorer for narkotika Indledning Kapitel 1: Afsnit 1: Afsnit 2: Afsnit 3: Afsnit 4: Kapitel 2: Afsnit 1 Afsnit 2 Afsnit 3 Afsnit 4: Kapitel 3: De øvrige institutioner Afsnit 1 Afsnit 2 Afsnit 3 Afsnit 4 Europa-Parlamentet Rådet Revisionsretten Domstolen Kapitel 4: Medlemsstaterne Eneste afsnit: Medlemsstaternes rapporter om uretmæssig anvendelse af fællesskabsmidler og status over anvendelsen af artikel 209 A 1. 2. 3. 4. Metoden Status (anvendelse af EF-traktatcns artikel 209 A, stk. 1) Status (anvendelse af EF-traktatens artikel 209 A, stk. 2) Spørgsmål til nærmere overvejelse Side 4 7 9 9 11 13 13 15 16 17 20 20 21 23 23 27 28 28 30 30 31 32 33 35 35 35 36 38 39 Kapitel 5: Samarbejde og partnerskaber Afsnit 1 : Afsnit 2: Afsnit 3: Afsnit 4: Seminarer, konferencer samt udveksling af embedsmænd Det Rådgivende Koordinationsudvalg for Bekæmpelse af Bedrageri (COCOLAF) Partnerskabet med bedrageribekæmpelsesafdelingerne i medlemsstaterne Gensidig administrativ bistand på toldområdet mellem Fællesskabet og tredjelande Kapitel 6: Undersøgelser Afsnit 1: Afsnit 2: Afsnit 3: Afsnit 4: Afsnit 5: Industrivarer Tekstilvarer Fiskerivarer Omfattende organiseret bedrageri på tværs af landegrænserne Grove tilfælde af svig inden for oprindelse og præferenceaftaler 1. 2. 3. Bedrageri i landbrugssektoren Andre tilfælde af svig i forbindelse med strukturfondene 1. 2. Andre tilfælde af svig i forbindelse med de direkte udgifter 1. 2. 3. 4. Forskning Energi Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) Miljø/ MEDSPA-programmet Den Europæiske Socialfond (ESF) Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) Kapitel 7: Statistikker og analyser Afsnit 1 Afsnit 2 Afsnit 3 Afsnit 4 Afsnit 5 Situationen i 1995 Tendenser Forsendelsesområdet Inddrivelse Analyse af lovgivningen Tabel 1 til 13 Kapitel 8: Bevillinger til bekæmpelse af bedrageri Afsnit 1: Afsnit 2: Gennemførelse af 1995-budgettet Bevillinger for 1996 Tabel 14 til 16 Bilag Forkortelser 42 42 44 45 46 48 50 61 61 64 67 68 75 75 75 76 76 77 77 77 78 79 80 81 81 83 97 97 97 104 105 INDLEDNING I 1995 blev der gjort væsentlige fremskridt på lovgivningsområdet med vedtagelsen af to grundlæggende tekster, nemlig en om kontrol og administrative sanktioner (horisontal forordning), og en om en strafferetlig beskyttelse af fællesskabets finanser (konvention). På det operationelle plan viser de undersøgelser, Kommissionen tager initiativ til sammen med medlemsstaterne, stadig tydeligere, hvor meget Kommissionen kan bidrage med, når det gælder bedrageribekæmpelse. Denne dynamik er et resultat af den bedrageribekæmpelsesstrategi, der blev vedtaget i 1994, og som er baseret på fire hovedakser, nemlig: styrkelse af arbejdet i marken udnyttelse af "efterretningsoplysninger" og styrkelse af partnerskabet mellem Kommissionen og medlemsstaterne forbedring af EU-lovgivningen og indførelse af større overensstemmelse mellem medlemslandenes lovgivning med det formål at få fastlagt en udvidet sanktionspolitik, der står mål med problemets omfang Ud over disse fremskridt er man kommet et stort skridt videre i 1995 på alle disse områder. * * Med hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, som behandles i den første del af beretningen, har Kommissionens lovgivningsinitiativer1 fra 1994 for det første ført til, at Rådet har vedtaget en forordning, der gør de administrative sanktioner, der pålægges ved uregelmæssigheder, mere sammenhængende og effektive, så de samtidig har en forebyggende virkning, og for det andet, at der er blevet undertegnet en international konvention, hvori der for fælles definition af begreberne uregelmæssigheder og bedrageri. første gang gives en Med disse tekster, som tilsigteren bedre beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, for hvilket princippet er fastlagt i artikel 209A i EF-traktaten, imødekommer man det krav, der ofte er blevet fremsat i offentligheden, nemlig at bedrageri og lemfældig omgang med Fællesskabets midler skal bekæmpes med hård hånd. Teksterne udgør et vigtigt retsgrundlag for udviklingen af det fremtidige arbejde på dette område. Selv om der er opnået betydelige fremskridt på det lovgivningsmæssige område, viser erfaringen efter Kommissionens opfattelse, at de retlige midler, traktaten giver mulighed for at anvende, ikke står mål med de finansielle midler, der står på spil. Derfor bør man På Det Europæiske Råds møder den 26. og 27. juni 1995 i Cannes og den 15. og 16. december 1995 i Madrid blev det særligt understreget, hvor vigtigt det er at beskytte Fællesskabets finansielle interesser og at bekæmpe bedrageri med fællesskabsmidler. benytte regeringskonferencen til at styrke dem. Af denne grund har den taget de nødvendige skridt til at fa spørgsmålet optaget på dagsordenen for regeringskonferencen, som begynder i marts måned 1996. Begrebet uregelmæssighed er meget bredt defineret i den horisontale forordning. Det dækker både undladelser, der er sket ved en fejl eller ved uagtsomhed til skade for Fællesskabets budget, og forsætlige handlinger, som svarer til det mere restriktive bedrageri begreb, således som det er defineret i straffekonventionen. De undersøgelser, der præsenteres i anden del af beretningen, er sager Kommissionen har været involveret i. De vedrører uregelmæssigheder, der er af særlig interesse set ud fra et fællesskabssynspunkt, men hvis forsætlige karakter ikke nødvendigvis er påvist. De kan derfor ikke alle betragtes som bedragerisager i strafferetlig forstand. Dette gælder også for oplysningerne i den statistiske del af beretningen. Opfølgningen af det operationelle arbejde er ikke mindre vigtig. I de sidste kapitler i beretningen gennemgås derfor de oplysninger, der er indsamlet "i marken" og under de forskellige procedurer, med det formål at få fastlagt, hvilke tendenser der gør sig gældende inden for de organiserede former for bedrageri, og hvilke områder der er hårdest ramt. Herved skulle det blive muligt at tilpasse grundlaget for Fællesskabets vedtagelse af de finansielle bestemmelser. Tendensen viser helt klart, at der stadig afsløres flere tilfælde af bedrageri (ca. 15 %), men at det beløb, det drejer sig om, snarere forbliver stabilt. Halvdelen af dette beløb er fremkommet ved igangværende undersøgelser, som Kommissionen koordinerer i snævert samarbejde med medlemsstaterne. Antallet af sådanne undersøgelser er stigende. Størrelsen af de beløb, det drejer sig om i disse sager, viser, hvor vigtigt det er at iværksætte en i samarbejde med medlemsstaternes specialtjenester, når der er mistanke om bedrageri. Mange af undersøgelserne har nemlig ført til, at der er blevet afsløret en række velfungerende netværk, som ofte har været kriminelle. Hvis det skal være muligt at inddrive de unddragne beløb, kræves det, at der reageres hurtigt i såvel operationel, administrativ som strafferetlig sammenhæng. tilbundsgående undersøgelse På udgiftssiden tegnede bedrageriet med de midler, medlemsstaterne administrerer (udgifter til landbrugspolitikken og strukturpolitikkerne), sig i 1995 for et samlet beløb på ca. 383 mio. ECU svarende til 0,6% af de samlede udgifter på dette område. For de direkte udgifters vedkommende, som Kommissionen administrerer (kontrakter med støttemodtagere i medlemslande), var der tale om ca. 28 mio. ECU svarende til 0,3% af støtten. På indtægtssiden androg bedrageriet ca. 735 mio. ECU (de traditionelle egne indtægter) svarende til 3,6% af disse indtægter i 1995. Der er tale om unddragne skatter og afgifter navnlig i forbindelse med handel mellem tredjelande og Fællesskabet. De største tabere er medlemsstaterne. Et af hovedprincipperne for Fællesskabets budget er ligevægt. Det vil f. eks. sige, at kommer der for få told- og landbrugsafgifter ind, må der kompenseres med en forhøjelse af medlemsstaternes direkte bidrag, som er den fjerde indtægtskilde baseret på BNI, også kaldet ligevægtsindtægtskilden. Ud fra en samlet, lidt skematisk vurdering kan det fastslås, at bedrageri mod Fællesskabets budget ikke tegner sig for over 1,4% af det samlede fællesskabsbudget. Det drejer sig her om kendte sager, hvor der enten er indledt retsforfølgning eller undersøgelser. Medlemsstaterne har vist, at efterforskning giver resultat. Kommissionen har sammen med medlemsstaterne brugt mange kræfter på grundige undersøgelser, så snart der har foreligget den mindste mistanke om uregelmæssigheder eller bedrageri. Kommissionen fortsætter med at udvikle partnerskabet med medlemsstaterne, og den er med deres bistand gået i gang med et omfattende projekt, der skal skabe større åbenhed omkring forvaltningen af EU's bevillinger. Grundlaget for dette arbejde er det såkaldte SEM 2000-projekt ("Sound and Efficient Management"), som omfatter tre faser, hvoraf de to første, der blev afsluttet i begyndelsen af 1996, tog sigte på at styrke Kommissionens finansielle forvaltning. Formålet med den sidste igangværende fase er at forbedre forvaltningen af de EU-bevillinger, som medlemsstaterne har ansvaret for, for at opnå mere åbenhed og sikkerhed til gavn for skatteyderne. I denne nye refleksionsfase hersker den samme partnerskabsånd som hidtil, selv om den rækker ud over bedrageribekæmpelse som sådan. Den evaluering af lovgivningen, der er omtalt i kapitel 8 i denne beretning, skal derfor ses som et led i SEM 2000. Der redegøres også for det vigtige arbejde, som medlemsstaterne har ydet i forbindelse med udarbejdelsen af rapporterne om de foranstaltninger, de har truffet for at bekæmpe spild og uretmæssig anvendelse af fællesskabsmidlerne. Kommissionen har foretaget en sammenlignende analyse af disse rapporter, som klart viser, hvilke problemer og spørgsmål der skal behandles i fællesskab. Den har desuden på grundlag af disse rapporter gjort status over anvendelsen af sidestillingsprincippet, som beskrives i den nye artikel 209A i EF- traktaten. Rådet har taget den statusrapport, som den har fået forelagt, til efterretning og opfordrer samtidig medlemsstaterne og institutionerne til at fortsætte arbejdet på dette område, bl. a. med det mål at opnå samme grad af beskyttelse af fællesskabsmidlerne overalt i EU. I 19952 samlede Kommissionen bedrageribekæmpelsesindsatsen i en central, tværfaglig enhed (SG/UCLAF: "Kontoret for koordinering af bedrageribekæmpelse"). Hermed fik UCLAF mulighed for at operere helt uafhængigt af de anvisningsberettigede tjenestegrene og at føre den globale og integrerede strategi ud i livet, der er vedtaget for beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. Afgørelse af 14. 02. 1995. Se dok. nr. SEC (95) 249 - meddelelse fra Kommissionen af 10. 02. 1995 om organiseringen af den nye bedrageribekæmpelsestjeneste. KAPITEL 1: UDVIKLINGEN I DE HORISONTALE BESTEMMELSER I 1995 (FØRSTE SØJLE OG AFSNIT VI) AFSNIT 1: PRÆSENTATION OG STATUS i 1994, vedrørende beskyttelsen af Fællesskabets En af de vigtigste begivenheder i 1995 var afslutningen af det lovgivningsarbejde, der blev startet interesser. Kommissionen har desuden med udgangspunkt i dette arbejde fremsat en række nye forslag. Der er således blevet opnået helt konkrete resultater på dette område takket være Kommissionens bestræbelser og den politiske vilje, der er blevet lagt for dagen på højeste niveau3. finansielle Det var Kommissionens princip, at der ud over en styrkelse af de forebyggende bestemmelser om kontrol og beskyttelse af Fællesskabets finanser skulle udvikles en ensartet sanktionsordning både på det administrative og strafferetlige område. Det første beskyttelsesniveau er de administrative fællesskabssanktioner over for uregelmæssigheder. længe kunnet idømmes sanktioner Der har allerede fælles landbrugspolitik, og nu gælder det om at udvide dette princip til de øvrige finansieringsområder, så der inden for hele Unionen kommer til at gælde den samme beskyttelse. Da fællesskabslovgivning i virkeligheden er det eneste middel til at opnå ensartet beskyttelse, har Kommissionen fremsat forslag om vedtagelse af et generelt fællesskabsinstrument til idømmelse af administrative sanktioner, der indeholder et fælles retsgrundlag for alle områder af Unionens budget. inden for den Den 18. december 1995 vedtog Rådet forordning (EF, Euratom) nr. 2988/954 og fastlagde hermed EU-retsgrundlaget for beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. Denne forordning er det konkrete resultat af den første serie lovgivningsinitiativer, som Kommissionen har taget inden for den første søjle. Forordningen, som indeholder et generelt retsgrundlag, er en bekræftelse af, at de administrative sanktionsmuligheder på EU-plan er et af de vigtigste led i beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser5. Dette fremgår også af EF-Domstolens retspraksis. Det oprindelige forslag til forordning, som Kommissionen fremsatte i juli 1994, omhandlede ikke kun administrative EU-sanktioner, men indeholdt også generelle Der har siden 1976 ligget et kommissionsforslag på Rådets bord vedrørende en traktat om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser (se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 6). EFTnr. L 312 af 23. 12. 1995. Kommissionens tjenestegrene har i tæt samarbejde med medlemsstaterne foretaget en sammenlignende undersøgelse af, hvordan uregelmæssigheder over for Fællesskabets toldkodeks sanktioneres. Når man er færdig med at gennemgå resultaterne af denne undersøgelse, vil det blive besluttet, om der skal træffes særlige lovgivningsmæssige foranstaltninger, bl. a. i forbindelse med Rådets forordning (EF) nr. 2988/95, med henblik på beskyttelse af de finansielle interesser. 7 regler om EU-foranstaltninger og -kontrol6. Med det formål at nå et politisk resultat i det første halvår af 1995 lagde Rådet af strategiske årsager vægten på de administrative EU-sanktioner og de generelle kontrolforanstaltninger. "Kontrol og inspektion på stedet" skal derimod gøres til genstand for et særskilt EU-retsinstrument7. Rådet har holdt momsområdet ude fra forordningens anvendelsesområde, men bortset herfra er den globale og horisontale tilgang, som Kommissionen anlagde i sit forslag, generelt blevet bevaret. Forordningen gælder således for alle udgifter og de traditionelle egne indtægter. lovgivningen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle Et klart og afgørende træk i lovgivningen om bedrageribekæmpelse er dens horisontale gyldighed, der viser, at der er taget et vigtigt skridt i retning af større sammenhæng i interesser. Hermed imødekommer Kommissionen også det krav om effektivitet, som Rådet formulerede, da det anmodede Kommissionen om at udarbejde forslaget om administrative EU- sanktioner gældende for alle områder af Fællesskabets budget. For første gang gives der i en retsakt vedtaget af Fællesskabet en bred definition af begrebet uregelmæssighed. Det har der været behov for i mange år. Andet beskyttelsesniveau er medlemsstaternes strafferetlige sanktioner. Strafferetlige bestemmelser er den eneste form for sanktioner, hvorefter der i henhold til europæisk ret kan sikres en effektiv, afskrækkende og korrekt udmålt beskyttelse mod de alvorligste overtrædelser. Kommissionen har derfor fremsat et forslag, som tager sigte på at reducere uoverensstemmelserne mellem medlemsstaternes strafferet8. Den manglende overensstemmelse mellem de forskellige medlemsstaters strafferet skaber nogle gunstige vilkår for bedrageri på tværs af grænserne og dette udnyttes behændigt til omfattende finansiel kriminalitet, og ofte organiseret kriminalitet. Med henblik på at forbedre overensstemmelsen mellem medlemsstaternes strafferet vedtog Rådet den 26. juli 1995 på initiativ af Kommissionen en konvention om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser9. Denne konvention indeholder en fælles definition af begrebet bedrageri og af de mest alvorlige tilfælde af svig til skade for fællesskabsbudgettet. Der er her tale om en væsentlig nyskabelse på EU-plan, for bedrageri med fællesskabsmidler vil herefter i medlemsstaterne blive betragtet som en klar strafbar handling, der skal forfølges strafferetligt. Forslaget til denne konvention har Kommissionen fremsat med henvisning til tredje søjle bestemmelserne (samarbejde om retlige og indre anliggender)10. Der er dog ikke hermed truffet i EU-traktatens afsnit VI, dvs. den i artikel K3 EFT nr. C 216 af 6. 8. 1994 (jf. årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig, kapitel I, afsnit 6. 1). Se artikel 10 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95. Disse uoverensstemmelser blev påvist i den undersøgelse, der blev foretaget af en gruppe forskere under ledelse af professor Delmas-Marty i 1993. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1993, dok. KOM(94) 94 endelig udg. EFTnr. C 316 af 27. 11. 1995. Forslag til Rådets retsakt om oprettelse af en konvention om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, EFT nr. C 216 af 6. 8. 1994. endegyldig afgørelse om fællesskabskompetencen, og der er intet til hinder for, at Kommissionen handler inden for den første søjle, som i øvrigt ifølge Parlamentet er den eneste mulighed, når det drejer sig om Fællesskabets budget. Konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser er således en vigtig etape på grund al' det kvantitativt og kvalitativt betydningsfulde arbejde, der er blevet gennemført på institutionelt plan. Men der er i henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Cannes behov for yderligere tiltag". Konventionen påviser de særlige forhold, der gælder for beskyttelsen af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og er herved med til at fremme indførelsen af samarbejdsstrukturer på det strafferetlige område, som er tilpasset Unionens mål. Ved forhandlingerne om disse to bestemmelser påpegedes det, hvilke vanskeligheder der ville opstå i forbindelse med vedtagelsen af lovgivningen om beskyttelse af Fællesskabets ilnansielle interesser på grundlag af artikel 235 i EF-traktaten og afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. Da forbindelsen mellem EF-traktaten og afsnit VI i EU-traktaten imidlertid rejser et problem for så vidt angår spørgsmålene om bedrageribekæmpelse, påtænker Kommissionen at foreslå et mere praktisk retsgrundlag til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. AFSNIT 2: FØRSTE SØJLE / FORBEDRING AF FÆLLESSKABETS LOVGIVNING 1. Forordningen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser (EF/IEuratom) nr. 2988/95 om beskyttelse af Vedtagelsen af Rådets i den nye strategi, som finansielle Fællesskabets Kommissionen tilpasse lagde fællesskabslovgivningen til de krav, der stilles i forbindelse med gennemførelsen af en overordnet strategi for bedrageribekæmpelse. forordning interesser er en vigtig etape 1994 med forbedre formål det og at i Med hensyn til sanktioner har man endelig besluttet sig for fælles og horisontale bestemmelser, således som anbefalet af Kommissionen i dens forslag fra juli 1994. For "kontrol og inspektion på stedet" er der blevet udstukket to overordnede retningslinjer. Der er således for medlemsstaternes første traditionelle kontrol fastlagt en række almindelige forpligtelser12. Og det fastsættes, at en harmonisering af denne form for kontrol skal ske ved Fællesskabets lovgivning inden for de enkelte sektorer eller national lovgivning, så det sikres, at der foretages en ensartet kontrol overalt i Fællesskabet. Desuden fastsættes der generelle bestemmelser for den kontrol, som Kommissionen foretager13. De nærmere bestemmelser om gennemførelsen af kontrol og inspektion på Den anden betragtning i konventionen er meget klar på dette punkt: der bør som supplement til det første vedtages "et andet juridisk instrument for at forbedre effektiviteten af den strafferetlige beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser". Artikel 8 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95. Artikel 9 i ovennævnte forordning. stedet er blevet taget ud af Kommissionens oprindelige forslag, fordi Rådet senere skal vedtage nogle supplerende bestemmelser herom efter forslag fra Kommissionen14. Forordningens vigtigste nyskabelse er, at der indføres et retsgrundlag for almindelige bestemmelser om idømmelse af administrative fællesskabssanktioner. Disse bestemmelser skal finde ensartet anvendelse i hele Den Europæiske Union og inden for alle de områder af fællesskabspolitikken, hvor der måtte være behov for det, og hvor der findes et tilsvarende retsgrundlag. Forordningen stemmer fuldstændig overens med Kommissionens retningslinjer administrative sanktioner Europæiske Fællesskabers Domstol, bl. a. i 199215 og senest i 199516. for inden for landbrugspolitikken, som blev bekræftet af De Disse grundlæggende retningslinjer, som er i overensstemmelse med den gældende fællesskabsret, har været genstand for meget intense forhandlinger på højeste politiske plan i Rådets organer for til sidst at blive enstemmigt vedtaget af medlemsstaterne. Herved har Kommissionen fået politisk rygdækning til at fortsætte denne politik på landbrugsområdet og til at udvide anvendelsen af administrative fællesskabssanktioner til andre områder. Vedtagelsen af forordningen er en bekræftelse af, at sanktionsordningen inden for den fælles landbrugspolitik er yderst effektiv. Og det er netop dynamikken på dette område, administrative til at anmode om, at der også der har fællesskabssanktioner på andre områder end landbrugsområdet. fået Rådet indføres Helt konkret gives der i denne forordning for første gang i fællesskabsretten en bred definition af, hvilke handlinger der er til hinder for en korrekt anvendelse af Fællesskabets finansielle bestemmelser, herunder af hvad der er misbrug af rettigheder, samt en beskrivelse af de gældende foranstaltninger og sanktioner. Endelig angives det, hvem der kan holdes ansvarlig. Disse bestemmelser gælder på alle områder af fællesskabsbudgettet. Med indførelsen af begrebet misbrug af rettigheder har man fået lukket et hul i fællesskabsretten. Herefter vil de ansvarlige for overtrædelserne fællesskabslovgivningen nemlig kunne udelukkes fra at modtage tilskud og bevilges toldfritagelse. Forældelsesfristen for idømmelse af en fællesskabssanktion er fastsat til fire år. Denne frist skal ses som et kompromis mellem retssikkerhedsprincippet og ønsket om en effektiv beskyttelse for bestemmelserne om den finansielle forvaltning af Fællesskabets indtægter og udgifter, da den kun gælder for sanktioner og ikke for inddrivelsen af fordringer. fællesskabsmidlerne. Forældelsesfristen ingen virkning har af Et andet centralt element i forordningen er opremsningen af de forskellige former for sanktioner, herunder bl. a. de bøder og økonomiske sanktioner, som Kommissionen hidtil har anvendt i forventning om, at deres anvendelse blev udvidet til andre områder. Artikel 10 i ovennævnte forordning. Domstolens dom af 27. 10. 1992 i sag nr. 240/90 (Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber). Domstolens dom af 12. 10. 1995 i sag nr. C 104/94 (Cereal Italia Sri). 10 Det præciseres i forordningen, hvordan forholdet er mellem medlemsstaternes strafferet og Fællesskabets administrative bestemmelser. Der er blevet fundet en nuanceret losning i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Der sættes ikke spørgsmålstegn ved princippet om, at fællesskabsretten har forrang, og det sikres, at der i de økonomiske sanktioner, der pålægges i henhold til fællesskabsretten og medlemsstaternes strafferet, tages hensyn til billighedsprincippet. Hidtil gældende fællesskabsret overholdes, eftersom de økonomiske og administrative sanktioner på landbrugsområdet udtrykkeligt er undtaget fra suspensionsordningen. I øvrigt vil suspensionsmekanismen ikke have nogen betydning for de administrative myndigheders procedurer vedrørende anvendelsen af nationale sanktioner og øvrige foranstaltninger, da den kun vedrører indledning af parallelle retssager. På grund af den korte frist, som Det Europæiske Råd havde fastsat, blev der arbejdet intenst i starten af 1995. Teksten var samtidig som led i den institutionelle høring til behandling i Parlamentet, der desuden udarbejdede nogle ændringsforslag. Europa-Parlamentet afgav sin udtalelse om Kommissionens forslag den 15. marts 199517. Med henvisning til de administrative sanktioners tilknytning til strafferetten og betydningen af, at der vedtages et særligt sæt bestemmelser om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet, fandt Rådet det rigtigst at afslutte sin behandling af forslaget den 29. juni 1995 med fastlæggelsen af en fælles indstilling, der ikke blot indeholdt en række ændringer i forhold til det oprindelige forslag, men som også gjorde det muligt endnu en gang at høre Parlamentet. Parlamentet blev således for anden gang hørt om den tekst, der var til forhandling, og afgav en ny udtalelse18. Rådet vedtog forordningen endeligt den 18. december 1995 efter en drøftelse af Parlamentets ændringsforslag. Ændringsforslagene blev ikke accepteret af Rådet, bl. a. på grund af de politiske holdninger, der især kom til udtryk i Budgetudvalgets ad hoc-gruppe. Kommissionen har på sin side taget disse ændringsforslag til efterretning, og de er for en stor dels vedkommende taget med i Kommissionens nye forslag om kontrol. 2. Foroitlningsforelagct om kontrol og inspektion på stedet Med sit forslag19 efterkommer Kommissionen Rådets anmodning om at fremsætte et udkast til forordning om kontrol og inspektion på stedet. Kommissionen har ikke benyttet sig af muligheden for at harmonisere eller ændre bestemmelserne om Kommissionens inspektørers beføjelser. For øjeblikket findes der bestemmelser herom inden for alle sektorer af fællesskabslovgivningen. Den har derimod valgt at lægge vægten på de tværgående aspekter, der kendetegner bedrageribekæmpelsen og opsporingen af uregelmæssigheder, og på denne måde ændres der ikke ved fællesskabsretten for de enkelte sektorer vedrørende administrativ kontrol og inspektion på stedet. Europa-Parlamentets beslutning af 15. 3. 1995, EFT nr. C 89 af 10. 4. 1995. Europa-Parlamentets beslutning af 30. 11. 1995, EFT nr. C 339 af 18. 12. 1995. Forslaget blev vedtaget den 20. december 1995 (KOM(95) 690 endelig udg. ). I forslaget præciseres det, hvad der forstås ved begrebet kontrol på stedet, og det angives, hvem der kan underkastes denne kontrol. Forslaget indeholder desuden en række bestemmelser, hvori det fastsættes, hvilke beføjelser og forpligtelser Kommissionens inspektører har i forbindelse med kontrol på stedet, og et af forslagets mål er at øge den juridiske værdi af de bemærkninger, der gøres af Kommissionens inspektører. Formålet er at få fastlagt et retsgrundlag, som gør det muligt at udføre kontrol og inspektion på stedet som led i bedrageribekæmpelsen. Teksten drejer sig således ikke om Kommissionens kontrol af, om medlemsstaterne anvender fællesskabsbestemmelserne korrekt. Vedtagelsen af denne forordning vil have stor betydning for iværksættelsen og gennemførelsen af målrettede specialundersøgelser med henblik på bekæmpelse af bedrageri. Dette gælder især i de tilfælde, hvor grænsen for de enkelte medlemsstaters handlemuligheder er nået, nemlig i forbindelse med komplekse sager og sager, hvor flere lande er indblandet. Kommissionens målsætning om at indgå i et tæt partnerskab med medlemsstaterne i bedrageribekæmpelsesarbejdet er hjørnestenen i den nye tværgående ordning, som tager udgangspunkt inddragelse af Kommissionens og medlemsstaternes inspektører i kontrollen og inspektionen på stedet. i en fuldstændig I korthed er forordningen er det sidste led i en rationalisering af den eksisterende praksis med det formål at skabe større klarhed, ensartethed og effektivitet i forbindelse med den kontrol og de undersøgelser, som Kommissionen foretager som led i sin almindelige virksomhed og sit bedrageri bekæmpelsesarbejde. Forordningsforslaget befæster partnerskabet mellem medlemsstaterne og Kommissionen på bedrageribekæmpelsesområdet. Formålet er at virkeliggøre målsætningen i EF-traktatens artikel 209A, stk. 2, om den støtte, som Kommissionen skal yde medlemsstaterne i forbindelse med beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser20. lå fastlagt en særlig Endelig er forslaget et vigtigt undersøgelsesmetode på bedrageribekæmpelsesområdet. Målet har været at efterleve det krav, der blev formuleret på Det Europæiske Råd i Madrid den 15. og 16. december 1995, hvor det blev understreget, at forordningen skulle vedtages så hurtigt som muligt og senest i juni 1996. i bestræbelserne på at led 20 Se desuden kapitel 4, eneste afsnit, punkt 3, s. 35. 12 AFSNIT 3: AFSNIT VI/ ØGET OVERENSSTEMMELSE MELLEM MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING 1. Konventionen På grundlag af sin nye bedrageribekæmpelsesstrategi, som blev vedtaget i 1994, har Kommissionen desuden fremsat et forslag til Rådets retsakt21 om oprettelse af en konvention vedrørende de strafferetlige spørgsmål i forbindelse med beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. Dette forslag er baseret på artikel K3, stk. 2, i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. Med henblik på beskyttelsen af fællesskabsbudgettet har Europa-Parlamentet anbefalet en fremgangsmåde baseret på den første søjle. Kommissionen sætter ikke spørgsmålstegn ved denne analyse, men har alligevel af hensyn til de foreslåede foranstaltningers omfang fundet det mest hensigtsmæssigt at følge fremgangsmåden efter afsnit VI og dermed benytte de mellemstatslige procedurer, som justitsministerierne, der nu lægger større vægt på de specielle forhold, der gør sig gældende for beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, og de forpligtelser, der er forbundet hermed for medlemsstaterne og EU- institutionerne, stadig er mere fortrolige med. Kommissionen har på denne måde bidraget til at anvende Maastricht-traktatens nye instrumenter. Dette er dog ikke ensbetydende med, at man ikke havde kunnet finde en løsning inden for fællesskabssøjlen. I den resolution, der blev vedtaget af Rådet den 1. december 1994, præciseres det, hvilke elementer der først og fremmest skal tages i betragtning22 for snarest at vedtage et interesser ved hjælp af retsinstrument medlemsstaternes strafferet. til beskyttelse af Fællesskabets finansielle Med henvisning til de problemer, som man stødte på under forhandlingerne inden for afsnit VI, besluttede Rådet på sit møde den 9. og 10. marts 1995 i første omgang at begrænse rækkevidden af det retlige instrument, der skulle udarbejdes, til en definition af begrebet bedrageri og en fastlæggelse af det strafferetlige ansvar, de mulige sanktioner og det territoriale kompetenceområde. Det blev herved muligt på Det Europæiske Råd i Cannes i juni 1995 at indgå en aftale, og den 26. juli 1995 undertegnede man retsakten om oprettelse af en konvention om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, som dog hurtigst skal suppleres med et andet juridisk instrument23. Alle de elementer, der findes i Kommissionens forslag, er altså ikke med i den konvention, som Rådet har vedtaget24. Den vedtagne konvention er dog et vigtigt skridt i bestræbelserne på at sikre et ensartet beskyttelsesniveau overalt i Fællesskabet, således som det udtrykkeligt blev krævet på Det Europæiske Råd i Madrid. Vedtagelsen af en fælles definition af svig og medlemsstaternes pligt til at indsætte denne definition i straffeloven er et markant fremskridt i retning af at opnå den samme beskyttelse i hele Fællesskabet. 21 EFT nr. C 216 af 6. 8. 1994. 22 EFT nr. C 355 af 14. 12. 1994, se desuden årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig, kapitel 1, afsnit 6. 2, og kapitel 2, afsnit 3 (især retssamarbejde, hvidvaskning, juridiske personers ansvar og korruption). 23 Der er her tale om den protokol, der beskrives under punkt 2 i nærværende afsnit. Se desuden den anden betragtning i Rådets retsakt om oprettelse af konventionen (EFT nr. C 316 af 27. 11. 1995). 24 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 6. 2. 13 Konventionen er således et klart udtryk for, at der er sket fremskridt i beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, eftersom medlemsstaterne nu er forpligtet til at pålægge strafferetlige sanktioner ved bedrageri. Der er med konventionen desuden blevet taget et vigtigt skridt i retning af større overensstemmelse mellem medlemsstaternes strafferet på et bestemt område, hvilket er den eneste brugbare løsning på problemerne med økonomisk kriminalitet, herunder især bedrageri på tværs af landegrænserne. Det væsentligste og mest indlysende fremskridt består dog i, at der er fastsat en definition af begrebet bedrageri, som dækker både indtægts- og udgiftssiden i fællesskabsbudgettet. Kommissionens forslag om, at der skulle indføres en særlig tiltalemulighed blev ikke godkendt. I konventionen anvises det, hvordan det i henhold til den nævnte definition sikres, at en række handlinger betragtes som strafbare. Dette kan sikres gennem særlig tiltale eller ved eksplicit at lade disse overtrædelser indgå i en overordnet definition af svigagtige handlinger. Herudover forpligter konventionen medlemsstaterne til at indføre frihedsstraffe, som kan medføre udlevering, for grove tilfælde af bedrageri, der vedrører beløb på over 50 000 ECU. Konventionen bekræfter desuden princippet om, at personer med beslutningsbeføjelser er strafferetligt ansvarlige, dog efter medlemsstatens nationale lovgivning, og den indeholder de grundlæggende regler for det retlige samarbejde om beskyttelse af de finansielle interesser, herunder princippet om centralisering af retsforfølgningen i en medlemsstat og princippet om retsforfølgning eller udlevering ("aut dedere aut judicare"). I konventionen findes yderligere en række bestemmelser om Domstolens beføjelser i henhold til artikel K3, stk. 2c, i traktaten om Den Europæiske Union. Den løsning, som medlemsstaterne har valgt, er en meget reduceret udgave af Kommissionens oprindelige forslag. Ifølge denne har Domstolen nemlig ingen egentlig beføjelse til at fortolke de budgetrelaterede spørgsmål, som helt sikkert vil opstå i forbindelse med denne ordning. Ifølge Kommissionen vil det være nødvendigt at rette op på dette forhold og at give Domstolens denne beføjelse. Konventionen indeholder desuden en detaljeret angivelse af, hvordan medlemsstaterne skal transformere deres forpligtelser til den nationale strafferet, og det fastsættes endvidere, at medlemsstaterne har pligt til at give meddelelse om gennemførelsesbestemmelserne. Det pålægges Kommissionen analysere gennemførelsesprocedurerne25 med henblik på fremlæggelse af en rapport for Rådet om, hvordan transformeringen til den nationale strafferet forløber. ratificeringsprocessen følge og at at Hvis konventionen ikke ratificeres og gennemføres i den nærmeste fremtid, vil de nævnte fremskridt ikke ske, og følges aftalen mellem stats- og regeringscheferne således ikke op, vil instrumenterne under afsnit VI forblive uden virkning. Dette punkt indgår i Kommissionens arbejdsprogram for bedrageribekæmpelsen tor 1996 (KOM(96) 17 endelig udg. ). 2. Protokollen til konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser (andet instrument om bl. a. retsligt samarbejde) Blandt de initiativer, der stadig er til behandling i Rådet med henblik på vedtagelse i 1996, er Kommissionens forslag af 20. december 199526 om en protokol til konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. Kommissionen har med dette forslag efterkommet anmodningen fra Det Europæiske Råd i Madrid om at supplere konventionen. Dette var for øvrigt allerede et krav i Rådets retsakt om oprettelse af konventionen. Kommissionen gentager i sit forslag en række af de elementer, der var med i dens forslag fra juni 1994, men som Rådet af politiske grunde med henvisning til tidsplanen ikke tog med i den udgave af konventionen, som blev undertegnet den 26. juli 1995. Formålet med protokollen er at fastsætte nogle særlige bestemmelser om retssamarbejdet og om fælles undersøgelser i forbindelse med bedrageri på tværs af landegrænserne, bl. a. med henblik på den praktiske anvendelse af konventionens princip om, at retsforfølgningen skal samles i en medlemsstat. I forslaget forsøger Kommissionen desuden at følge den resolution op, som Rådet vedtog den 1. december 1994, og som især drejer sig om hvidvaskning27 og juridiske personers ansvar. Eftersom det ikke er besluttet, hvilken form dette supplerende retsinstrument skal have, har Kommissionen besluttet sig for en protokol. Juridisk set har protokollen samme gyldighed som den konvention, som den er tilknyttet, idet den vedtages efter samme procedure, nemlig den, som omhandles i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, og skal ratificeres af de nationale parlamenter. Protokollen supplerer konventionen indholdsmæssigt både med hensyn til: den materielle ret (juridiske personers ansvar og sanktioner mod sådanne, definition af og særlig tiltale for hvidvaskning af penge stammende fra bedrageri med fællesskabsmidler procesretten, der skal konkretisere de nationale retssystemers virkning på EU-niveau (retligt samarbejde, centralisering af retsforfølgningen og oprettelse af et fælles register over retssager). Indførelsen af et strafferetligt ansvar for juridiske personer er af grundlæggende betydning, men ikke uden problemer, hvilket Kommissionen er opmærksom på. Dette princip indgår nemlig ikke i alle medlemsstaternes retssystemer, selv om de fleste lande kender det under en eller anden, form. Der er dermed tale om en vigtig juridisk nyskabelse, som har til formål at sætte punktum for den strafferetlige immunitet, der udnyttes af bl. a. virksomheder, som ulovligt udnytter Fællesskabets finansielle bestemmelser. Hermed kan det undgås, at de retlige følger af bedrageriet kun kommer til at berøre "underordnede" eller virksomhedslederne, hvorimod selskabet eller virksomheden kan fortsætte sin virksomhed uden at blive straffet for de handlinger, som det kun har været muligt at gennemføre på grund virksomhedens opbygning og som medfører fordele, som den ikke har lovmæssig ret til. KOM(95) 693 endelig udg. (offentliggjort i EFT nr. C 83 af 20. 3. 1996). Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 6. 3. 2. 15 Protokollen forpligter desuden medlemsstaterne til at gøre det strafbart at hvidvaske penge fra bedrageri. Et vigtigt led i denne sammenhæng er helt klart bestemmelserne om et retligt og processuelt samarbejde. Erfaringerne i medlemsstaternes efterforskningsafdelinger og den nuværende fuldstændig utilfredsstillende28 retssituation viser nemlig, at der er et øjeblikkeligt behov for en lovgivning, der bringer retsinstrumenterne på niveau med de udfordringer, vi står over for i dag (de særlige forhold, der gælder for Unionens budget, udviklingen i den finansielle kriminalitet osv. ). led, Med hensyn til det retlige samarbejde indeholder konventionen kun nogle få principper, der nu skal suppleres med nogle mere detaljerede bestemmelser. Med henblik på bedrageri på tværs af grænserne og komplekse bedragerisager, hvor der er en indbyrdes forbindelse mellem de enkelte indføres der en centraliseret procedure baseret på en kompetencemæssig prioritering. Ved hjælp af nogle objektive kriterier fastsættes det således, hvilken myndighed der skal stå for gennemførelsen af proceduren. Ifølge bestemmelserne om gensidig hjælp og retligt samarbejde har retsmyndighederne også mulighed for direkte at tage kontakt til de andre retsmyndigheder og at anmode om hjælp, hvorved proceduren forenkles. Dette er desuden et eksempel på praktisk anvendelse af artikel 209A, stk. 2, i EF-traktaten. Herudover supplerer protokollen konventionen ved at tillægge Domstolen en præjudiciel fortolkningskompetence. I sin retsakt om oprettelse af konventionen anmoder Rådet om, at denne suppleres så hurtigt som muligt, og det italienske rådsformandskab har derfor prioriteret udarbejdelsen af denne protokol i 1996. Det er Kommissionens mål så effektivt som muligt at bidrage til, at arbejdet i Rådets specialorganer fører til et resultat. 3. Protokol om bestikkelse af embedsmænd Bestikkelse var et af punkterne i den resolution, som Rådet vedtog den 1. december 1994. Siden den 10. august 1976 har der på Rådets bord ligget et kommissionsudkast til en traktat, som dog aldrig er blevet optaget til forhandling. Hvad angår bestikkelse, så har Kommissionen bl. a. på grund af den hurtighed29, hvormed det spanske rådsformandskab fremsatte et forslag i juni 1995, afstået fra at fremsætte sit eget forslag for at undgå en unødig forøgelse af antallet af forslag og tiltag på dette område. Den har på dette stadium besluttet at opretholde sit udkast til traktat og at bidrage aktivt til de forberedende arbejder i Rådets regi på grundlag af de undersøgelser, som dens egne tjenestegrene har foretaget vedrørende dette spørgsmål. Kommissionens mål er at sikre sig, at der tages tilstrækkeligt hensyn til bestikkelsesproblematikken i forbindelse med beskyttelsen af de finansielle interesser. Man må således ikke begrænse sig til bestikkelse af EU-tjenestemænd, som kun er en side af sagen, men også tage hensyn til bestikkelsen af medlemsstaternes embedsmænd. Det er i en række rapporter om gennemførelsen af EF-traktatcns artikel 209A (jf. kapitel 4, eneste afsnit, s. 35) blevet nævnt, at det er nodvendigt med et effektivt juridisk samarbejde. Grundlaget for den nuværende ordning er folkeretsbestemmclser fra halvtredserne, hvor EU endnu ikke havde nogen fælles politikker eller "fælles ejendom", og hvor den finansielle kriminalitet stadig foregik individuelt i bander, der dog ikke som nu var organiseret i en sådan grad, at de kom til at se lovlige ud. Der skal desuden tages hensyn til de forpligtelser, som Spanien har indgået i forbindelse med dette spørgsmål, der betragtes som centralt. Arbejdet i Rådet førte til, at der på Det Europæiske Råd i Madrid den 15. og 16. december 1995 blev opnået enighed om en protokol, således som det fremgår af konklusionerne herfra. Dette kan betragtes som et første resultat. Flovedformålet med protokollen er at udfylde de eksisterende huller med hensyn til retsforfølgningen af bestikkelse, både aktiv og passiv bestikkelse, til skade for Fællesskabets finansielle interesser. Denne form for bestikkelse er af en sådan karakter, at den ofte vedrører flere lande, og såvel europæiske som nationale tjenestemænd kan være inddraget. Protokollens formål er at afbøde manglerne i medlemsstaternes nationale lovgivning ved i den nationale strafferet at ligestille De Europæiske Fællesskabers tjenestemænd og embedsmænd fra en anden medlemsstat med landets egne embedsmænd, dog under overholdelse af protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter. Dette princip var allerede nedfældet i udkastet til traktat fra 1976, hvorfra definitionen af begrebet EU-tjenestemand i Rådets forslag for øvrigt stammer. Der er kun foretaget fa tilpasninger. Ifølge protokollen skal der være fælles regler for strafbarheden af både aktiv og passiv i bestikkelse ud medlemsstaterne indbyrdes. Medlemmerne af EU-institutionerne skal ligestilles med personerne på det ikke med embedsmændene, således som det foreskrives i visse medlemsstaters strafferet. tilsvarende politiske niveau på nationalt plan og fra et ønske om at fremgangsmåder tilnærme de forskellige Bestemmelserne om Domstolens beføjelser er inspireret af de begrænsninger derfor, som Rådet ønsker skal nedfældes i konventionen. Det skal understreges, at fra nu af ligger kompetencen for retsforfølgningen også hos den medlemsstat, som huser den EU-institution, hvor den bestikkelsesanklagede tjenestemand er ansat. Protokollen ventes at blive vedtaget i første halvår af 1996 efter høring af Europa- Parlamentet, hvilket det spanske formandskab i december 1995. I overensstemmelse med bestemmelserne i artikel K6 i traktaten om Den Europæiske Union skal Parlamentet nemlig høres om de vigtigste aspekter af det arbejde, Rådet udfører i henhold til afsnit VI. tog skridt til AFSNIT 4: UDVIKLINGEN KRIMINALITET INDEN FOR ORGANISERET FINANSIEL Da Rådet den 26. juli 1995 undertegnede konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, blev det understreget, at formålet især var at dæmme op for den internationale organiserede kriminalitet, der ofte er indblandet i bedrageriet til skade for Fællesskabernes indtægter og udgifter. At dette er tilfældet ses af de faktiske forhold og underbygges af de erfaringer, som Kommissionen og medlemsstaternes specialtjenester har indhøstet i forbindelse med de gennemførte undersøgelser30. Se bl. a. årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 1, om bedragen på tværs af landegrænserne. 17 En række medlemsstater støtter dette. For ifølge de rapporter, som medlemsstaterne på Rådets anmodning har udarbejdet om gennemførelsen af EF-traktatens artikel 209A, har de specialiserede tjenester i visse medlemsstater, herunder især Frankrig, Danmark og Italien, opdaget, at en række organiserede kriminelle netværk er indblandet i dette bedrageri til skade for Fællesskabets budget3'. Generelt er diagnosen klar: den organiserede kriminalitet har nået et internationalt omfang, og den truer dels medlemsstaternes sikkerhed, dels beskyttelsen af de fælles interesser. Den indsats, som medlemsstaternes bedrageribekæmpelsesenheder hver især gør, er ikke længere tilstrækkelig til at afværge denne trussel. Desuden er det let for de kriminelle organisationer at udnytte de strafferetlige forskelle mellem de forskellige medlemsstater og udnytte den manglende overensstemmelse i deres bekæmpelsesmetoder. Hvis man ønsker at beskytte de fælles værdier og sikre de finansielle interesser ved at straffe kriminelle handlinger til skade for Fællesskabet på samme måde i alle medlemsstater, er det således ikke tilstrækkeligt at gennemføre en tilnærmelse mellem medlemsstaternes retssamarbejdet mellem strafferet. Dertil kræves medlemsstaterne, og som bevirker, at de opgiver deres selvtilstrækkelige holdning på dette område og i stedet arbejder for større solidaritet på fællesskabsplan med det endelige mål at nå frem til et ensartet beskyttelsesniveau og en ensartet strafudmåling32. retsinstrumenter, som fremmer Medlemsstaterne råder ikke længere over redskaber til at samarbejde på det retlige område, der tager højde for den internationale finansielle kriminalitet, der skal bekæmpes. Denne form for kriminalitet er således vokset kraftigt på grund af gunstige forhold for de kriminelle miljøer. Det er både vanskeligt og tidskrævende at indsamle beviser nok til optrævlingen af organiseret kriminalitet, og det kræver, at der sker et samarbejde og en koordinering på fællesskabsplan. De kriminelle organisationer råder ofte over betragtelige midler, især økonomiske, som sætter dem i stand til ved bestikkelse at omgå det internationale retsmaskineri. Det ses især i forbindelse med fællesskabsforsendelser, hvor lovgivningen bør styrkes, især for følsomme produkter", for at hindre unddragelse af told og afgifter, som udgør en stor del af de traditionelle egne indtægter4. En sådan styrkelse vil ligeledes få betydelig virkning på medlemsstaternes budgetter. Ulovlighederne har inden for visse grænser hidtil kun været forbundet med en beskeden risiko for gerningsmændene, der arbejder efter en præcis og mekanisk metode, og med en risiko for straf, der slet ikke står i forhold til det finansielle udbytte. De professionelle På grundlag af de bidrag, som medlemsstaterne har indsendt til Rådet, er der blevet udarbejdet en rapport om organiseret kriminalitet i Den Europæiske Union i 1994. Efter indledende drøftelser om hovedlinjerne i denne rapport har det italienske formandskab forpligtet sig til aktivt at fortsætte arbejdet på dette område og at lade en kommende rapport handle om finansiel kriminalitet i 1995. Se især konklusionerne af undersøgelsen om bedrageri med kød, der ulovligt kører i kreds, som er beskrevet i 1994-beretningen, kapitel 5, afsnit 1. 2. 2. Se kapitel 2, afsnit 3, s. 23 om toldområdet og kapitel 6, afsnit 1, punkt 1. 14, s. 59 om cigaretsmugling. Der er tale om mange forskelligartede former for bedrageri på toldområdet, bl. a. cigaretsmugling (se kapitel 6, afsnit 1, punkt 1. 14, s. 59), karruseltransaktioner med alkohol og landbrugsprodukter og bedrageri med antidumpingtold (se kapitel 6, afsnit 1, s. 50 og afsnit 3, s. 68 ). På indtægtssiden tegner 2% af de afslørede tilfælde af bedrageri sig for 66% af de involverede beløb, og på udgiftssiden repræsenterer 8% af tilfældene 74% af de berørte beløb. Dette understreger Kommissionens tese om, at bedrageriet i HU-sammenhæng ikke kan beskrives som småkriminalitet, men at der er tale om organiseret kriminalitet. 18 bedragere har opbygget komplicerede systemer med bl. a. fiktive selskaber, som de lægger i områder med mindre streng lovgivning, hvorved de slipper for retsforfølgning og ofte får det til at se ud, som om alt er lovligt. De økonomiske og finansielle systemer er efterhånden blevet tilpasset den internationale handels krav om hurtighed og effektivitet35. Denne smidighed er nødvendig, men eftersom bestemmelserne omgås i kriminelt øjemed, skal det også være muligt at reagere. Målsætningen om at beskytte Fællesskabets finansielle interesser kan ikke realiseres med midler, der stammer fra halvtredserne, hvor det europæiske samarbejde hverken omfattede fælles politikker eller rådede over et samlet budget36, og hvor handelen og pengestrømmene kun var en lille brøkdel af, hvad de er i dag. F. eks. er det muligt i løbet af få sekunder at overføre valuta fra en bank i et land til en bank i et andet land ved hjælp af det internationale SWIFT-system. Med hensyn til retlig bistand og samarbejde mellem medlemsstaterne, kan Strasbourg-konventionen fra 1959 bruges i forbindelse med enkelttilfælde af kriminalitet, men den er uegnet i forbindelse med international økonomisk kriminalitet, og den opfylder slet ikke kravene til beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser. 19 KAPITEL 2: VÆSEN FUGE ÆNDRINGER 1 LOVGIVNINGEN INDEN FOR DE FORSKELLIGE SEKTORER I 1995 Formålet med kapitel 2 er så konkret som muligt at påvise de ændringer i fællesskabslovgivningen, der er foretaget i 1995 med henblik på at forenkle den og gøre de foranstaltninger, der har finansielle virkninger, mindre sårbare over for bedrageri. Der er sket væsentlige ændringer på landbrugs- og toldområdet, bl. a. med hensyn til forsendelsesordningen. Inden for strukturpolitikken blev der gjort væsentlige fremskridt i 1994 med styrkelsen af sektorlovgivningen og vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1681/94 og 1831/94 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er ud1-- 't inden for rammerne af strukturfondene og Samhørighedsfonden. Kommissi is tjenestegrene har gjort en stor indsats for at sikre, at disse retsakter gennemføres fuldt ud37, da dette endnu ikke er tilfældet i alle medlemsstaterne. AFSNIT 1: FÆLLESSKABETS EGNE INDT/EGTER Det af Kommissionen fremlagte forslag til ændring af Rådets forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, EURATOM om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter38 er endnu ikke blevet formelt vedtaget af Rådet. Forslaget har bl. a. til formål at forbedre den procedure, medlemsstaterne skal benytte, når de sender Kommissionen oplysninger om tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder, som de har afsløret. De oplysninger, der skal indsendes, skal være mere detaljerede, og meddelelserne skal indsendes med kortere mellemrum, som det allerede er tilfældet på udgiftsområdet. Kommissionen vil således bedre kunne kontrollere inddrivelsen af de beløb, der er involveret i tilfældene af bedrageri og uregelmæssigheder. Rådet vedtog den 17. 11. 1995 en fælles holdning vedrørende de ændringer, der skal foretages, og har sendt den til Europa-Parlamentet som led i samrådsproceduren. Efter dette samråd, hvor budgetmyndighedens to parter nåede til enighed, forventes forordningen vedtaget i løbet af første kvartal 1996. 37 Bl. a. gennem kurser for de berørte medarbejdere i medlemsstaternes administration. Se kapitel 5, afsnit 1, s. 42. 38 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit I. 20 AFSNIT 2: LANDBRUG Et af hovedmålene for "forebyggelsesdelen" af den strategi til bekæmpelse af svig, som Kommissionen vedtog i marts 199439, var at revidere og forbedre den lovgivning på landbrugsområdet, der indeholder finansielle bestemmelser. Kommissionen har i forlængelse af sit handlingsprogram for 199540 fortsat dette arbejde med følgende resultater. Rådets forordning (EØF) nr. 4045/8941 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der finansiering gennem EUGFL, Garantisektionen, skal suppleres med særlige bestemmelser, bl. a. på følgende områder: i ordningen indgår for Der skal for det første ske en styrkelse af procedurerne for gensidig bistand medlemsstaterne imellem (artikel 7 i ovennævnte forordning), og der skal gennemføres samordnede aktioner, når handelsdokumenter betragtes som utilfredsstillende eller kommer fra selskaber med hovedsæde uden for Fællesskabets område. Et forslag til en sådan forordning drøftes fortsat i Kommissionens arbejdsgrupper. For det andet skal der foretages en standardisering af de dokumenter og rapporter, som medlemsstaterne indsender, med henblik på at harmonisere kontrollen. Her vedtog Kommissionen den 19. december 1995 forordning (EF) nr. 2992/9542 om ændring af forordning (EØF) nr. 1863/9043 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 4045/89. Kommissionen har strammet gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EØF) nr. 386/9044 yderligere, hvad angår den fysiske kontrol ved udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner; forordningen er tidligere ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 163/9445. 39 Kommissionens strategi for bekæmpelse af svig - Arbejdsprogram for 1994, dok. KOM(94) 92 endelig udg. 40 Kommissionens arbejdsprogram vedrørende bekæmpelse af svig for 1995, dok. KOM(95) 26 endelig udg. 41 EFT nr. L 388 af 30. 12. 1989. Forordningen er ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 3094/94 (EFT ar. 1, 24 af 29. 1. 1994) og-nr. 3235/94 (EFT nr. L 338 af 28. 12. 1994). Se ovennævnte årsberetning om bekæmpelse af svig for 1994. 42 EFT nr. L 312 af 23. 12. 1995. 43 EFTnr. L 170 af 3. 7. 1990. 44 EFTnr. L 42 af 16. 2. 1990. 45 EFTnr. L 24 af 29. 1. 1994. 21 I Kommissionens forordning (EF) nr. 3122/9446 fastsættes de kriterier, som medlemsstaterne skal benytte, når de anvender risikoanalyseteknikker til at fastlægge vedrørende landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner. Forordningen trådte i kraft den 1. januar 1995. forebyggelse bedrageri strategi deres for af Kommissionens forordning (EF) nr. 2221/9547 vedrører gennemførelsen af fysisk kontrol og udvælgelsen af stikprøver, der skal analyseres ved udførsel af landbrugsprodukter, der giver ret til udbetaling af restitutioner. Forordningen trådte i kraft den 1. januar 1996. Med hensyn til EU-landbrugsprodukter, der eksporteres fra Fællesskabet til tredjelande med udbetaling af restitutioner, er Kommissionen i gang med en fuldstændig kodificering af Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/8748. Arbejdet vil blive gjort færdigt i 1996 og vil komme til at omfatte resultaterne af det tidligere udførte arbejde. Kommissionens forordning (EF) nr. 2945/9449, som trådte i kraft den 1. april 1995, indfører et system for bøder og sanktioner, der kan anvendes alt efter størrelsen af de uretmæssigt udbetalte beløb, og ændrer dermed artikel 11 i forordning (EØF) nr. 3665/87. Kommissionens forordning (EF) nr. 2955/9450 ændrer artikel 18 og 44 i forordning (EØF) nr. 3665/87, hvad angår godkendelse af specialiserede firmaer, der varetager international kontrol og overvågning, og som er beføjet til at udstede lossebevis og bevis for overgang til fri omsætning i tredjelande. Ifølge denne forordning, som trådte i kraft den 1. januar 1995, skal sådanne firmaer autoriseres af medlemsstaterne. Parallelt hermed har vedtagelsen af denne forordning gjort det muligt at fastsætte kriterier for de autorisationsproccdurer, som medlemsstaterne kan benytte. Det er ligeledes blevet besluttet, at der med jævne mellemrum i EF-Tidende, C-udgaven, skal offentliggøres en ajourført liste over de firmaer, der er godkendt af medlemsstaterne. Kommissionen har også indledt en revision af artikel 15 i forordning (EØF) nr. 3665/87 med henblik på at imødegå svindel med landbrugsprodukter, so efterat være blevet udført af Fællesskabet (med udbetaling af restitutioner) og forarbejdet genindføres til nedsat importafgift på grundlag af de præfcrenceaftaler, der indgået med de pågældende tredjelande (oversøiske lande og territorier, AVS-lande). Ifølge denne tekst skal eksportøren bl. a. tilbagebetale de restitutioner, der uretmæssigt er udbetalt for disse produkter. 46 EFTnr. L 433 af 21. 12. 1994. 47 EFTnr. L 224 af 21. 9. 1994. 48 EFTnr. L 351 af 14. 12. 1987. 49 Forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 3665/87 om tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktionsbeløb (EFT nr. L 310 af 3. 12. 1994). 50 Forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 3665/87 (EFT nr. L 312 af 6. 12. 1994). 22 Med Kommissionens forordning (EF) nr. 1384/9551 ændres forordning (EØF) nr. 3665/87 med hensyn til differentierede restitutioner med henblik på at indføre en vis sanktion i tilfælde af ændring af destination, når den faktiske restitutionssats er lavere end den forudfastsatte destinations sats. Formålet er at undgå en uretmæssig systematisk forudfastsættelse af destinationer med de højeste restitutionssatser. Med Rådets forordning (EF) nr. 1469/9552 indføres der bestemmelser, som skal gøre det muligt at træffe en række foranstaltninger over for visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen, og som frembyder en risiko for manglende pålidelighed (den såkaldte sortliste-forordning). Det er nu muligt at udarbejde en liste over de erhvervsdrivende, hvad enten der er tale om fysiske eller juridiske personer, der forsætligt eller ved grov uagtsomhed har begået uregelmæssigheder. De berørte medlemsstater vil underkaste dem skærpet kontrol og foranstaltninger, der kan gå så vidt som til suspension eller udelukkelse af den erhvervsdrivende for en bestemt periode. Kommissionens forslag til gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning er ved at blive vedtaget. i medlemsstaterne, har Kommissionen udarbejdet en Hvad angår ordningen for Fællesskabets deltagelse i finansieringen af den øgede kontrol rapport om gennemførelsen af den nuværende ordning med henblik på at fremsætte nye forslag, der skal afhjælpe manglerne i den gamle forordning53. Der er udarbejdet et udkast, som formodentlig snart vil blive vedtaget af Rådet (i 1996). Ifølge denne tekst kan Fællesskabet deltage i finansieringen af kontrollen i medlemsstaterne på grundlag af en costbenefit-analyse af hvert enkelt af de projekter, som medlemsstaterne hvert år indsender til Kommissionen. AFSNIT 3: TOLD 1. Toldforsendclsesontlningcme fastsat Kommissionen vedtog den 29. marts 1995 en meddelelse om bedrageri i forbindelse med forsendelsesproceduren, forudsete løsninger og fremtidsperspektiver54. Blandt de mål, der i meddelelsen, kan nævnes, at de virksomheder, der har med er forsendelsesordningen som hovedforpligtede, skal gøres opmærksomme på de risici, de skal undgå at løbe ved udøvelsen af deres erhverv, for Kommissionen kan under ingen omstændigheder efterkomme anmodninger om moratorium for betaling af toldskylden. Der findes ingen især de virksomheder, der at gøre, og fungerer 51 EFT L 134 af 20. 6. 1995. 52 EFTnr. L 145 af29. 6. 1995. 53 Rådets forordning (EØF) nr. 307/91, EFT nr. L 37 af 9. 2. 1991. 54 Dok. KOM(95) 108 endelig udg. 23 juridiske muligheder på dette område; Kommissionens skal Fællesskabets egne indtægter. tværtimod beskytte I Kommissionens meddelelse nævnes en række specifikke foranstaltninger, der skal styrke kontrolprocedurerne og forbedre og datamatisere forsendelsesprocedurerne. Formålet med dette afsnit er at give en præcis gennemgang af de foranstaltninger, der er omtalt i denne vigtige meddelelse fra Kommissionen; vi skal ikke her komme ind på de mekanismer, svindlerne bruger, eller beskrive de forskellige former for bedrageri5 :55 Foranstaltninger vedrørende proceduren: Nogle af de foranstaltninger, der omtales i Kommissionens dokument, er blevet gennemført i 1995. Ændring af bestemmelserne om sikkerhedsstillelse for fællesskabsforsendelser/fælles forsendelser56, der vedrører følsomme varer57. Alle forsendelser skal være dækket af en kaution, skal dække toldskylden og eventuelle andre afgifter, som måtte blive eksigible, hvis T-angivelsen ikke er blevet færdigbehandlet. Fællesskabsforsendelsesordningen og den fælles forsendelsesordning omfatter tre former for kaution (samlet kaution, fast kaution og enkelt kaution). Den samlede kaution (den smidigste for virksomhederne) dækker en række forsendelser, der foretages af den samme hovedforpligtede i løbet af en bestemt periode. Størrelsen beregnes ud fra en række parametre, der er fastsat i retsakterne, og kautionen dækker kun en lille del af den told (og de andre afgifer), der skal betales af forsendelserne. artikel 360 i Kommissionens (EØF) nr. 2454/9358 kan Ifølge medlemsstaterne anmode Kommissionen om at godkende et midlertidigt forbud mod anvendelse af denne form for kaution for forsendelser af produkter, der frembyder særlig stor risiko for bedrageri. forordning Kommissionen har på anmodning af Spanien og Tyskland truffet to beslutninger om forbud mod at anvende samlet kaution59 i forbindelse med transport af henholdsvis cigaretter og visse landbrugsprodukter (levende hornkvæg, frosset oksekød, mælk og fløde, smør, ost, bananer, spiritus og andre spiritusholdige drikkevarer, sukker, rug og hvede). Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 5. Med den fælles forsendelsesordning er fællesskabsforsendelsesordningen blevet udvidet til også at omfatte EFTA-landene i henhold til en konvention fra 1987. Der er tale om cigaretter, landbrugsprodukter, smor, mælkepulver, alkohol, sukker, kød og tekstilvarer. EFT nr. L 253 af 11. 10. 1993. I denne forordning fastsættes der en række gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT nr. L 302 af 19. 10. 1992). Kommissionens beslutning nr. 95/52 l/EF af 28. 11. 1995 på anmodning af Spanien (trådte i kraft den 1. 2. 1996), EFT nr. L 299 af 12. 12. 1995, og nr. 96/37/EF af 20. 12. 1995 på anmodning af Tyskland (trådte i kraft den 1. 4. 1996), EFT nr. L 10 af 13. 1. 1996. 24 Toldkodeksudvalget (forsendelsessektionen) har desuden godkendt skærpede kriterier for virksomhedernes adgang til at anvende samlet kaution; disse kriterier blev indarbejdet i lovgivningen i begyndelsen af 1996. Forordningens bestemmelser om fast kaution (garanti beregnet som et multiplum af 7 000 ECU60) er ligeledes blevet ændret, så denne kaution kan forhøjes til 100% af de pågældende told- og afgiftsbeløb for produkter, for hvilke der er indført forbud mod samlet kaution. Den fremskyndede behandlingsprocedure (fællesskabsforsendelse/fælles forsendelse og TIR61). i forbindelse med følsomme varer Denne procedure har form af en administrativ ordning (som betyder, at en kopi af forsendelsesdokumentet kan sendes til afgangstoldstedet samme dag, som varerne frembydes ved bestemmelsestoldstedet). Disse bestemmelser er ligeledes blevet medtaget i lovgivningen. Med hensyn til TIR-ordningen er der med resolution nr. 49 af 3. marts 199562 indført fremskyndede behandlingsprocedurer (pr. fax), som blev taget i brug den 1. september 1995. Foranstaltninger vedrørende transport, transporttid (fællesskabsforsendelse/TIR) og obligatoriske ruter (TIR). Disse foranstaltninger vedrører varetransport. Virksomheden kan normalt selv vælge, hvilken rute den vil benytte for at nå frem til bestemmelsestoldstedet, og der er mulighed for at skifte toldsted, f. eks. hvis varerne sælges videre (en anden modtager). Virksomheden skal kun sørge for, at varerne frembydes ved bestemmelsestoldstedet sammen med forsendelsesdokumentet. Afgangstoldstedet har fra nu af mulighed for at fastlægge obligatoriske ruter og for at forbyde skift til et andet bestemmelsestoldsted ved forsendelse af følsomme varer. frister På TIR-området er der ifølge den allerede omtalte resolution nr. 49 mulighed for at fastsætte følsomme varer (foranstaltninger med øjeblikkelig virkning). En anden foranstaltning, der er blevet vedtaget, vedrører udelukkelse af virksomheder, der gentagne gange har begået alvorlige uregelmæssigheder, fra at benytte denne ordning (artikel 38 i konventionen). frembydelse og obligatoriske ruter for for En række andre foranstaltninger kunne ikke gennemføres i 1995. Der var bl. a. tale om følgende: Vedtagelse af de forskellige bestemmelser om kaution, der er blevet vedtaget på fællesskabsplan, inden for rammerne af den fælles forsendelsesordning. For at denne foranstaltning kan vedtages, skal alle de kontraherende parter være enige. Det var ikke Artikel 367 i Kommissionens ovennævnte forordning (EØF) nr. 2454/93. 61 TIR-ordningen er ordningen for international godsbefordring ad landevej som defineret i TIR- konventionen fra 1975. Rådets afgørelse nr. 95/285/EF af 24. 7. 1995 om accept af denne resolution, EFT nr. L 181 af 1. 8. 1995. 25 tilfældet i 1995, da Schweiz nægtede at vedtage forbuddet mod anvendelse af samlet kaution for transport af cigaretter. Beregning af den samlede kaution til 100% (i stedet for som nu mindst 30%) af de pågældende told- og afgiftsbeløb med en begrænsning af beløbet for hvert garantibevis. Indførelse af en forpligtelse for afgangstoldstedet til at fastsætte en forkortet frist for fremvisning af T-angivelsen på bestemmelsestoldstedet. Indførelse af økonomisk ansvar for andre personer end den hovedforpligtede, herunder især fragtføreren. Indførelse af en forpligtelse til at stille sikkerhed for varer under forsendelse ad søvejen. Indførelse af en forpligtelse til at fremlægge bevis for, at de varer, der forsendes ad søvejen, har karakter af fællesskabsvarer. Forhåndsunderretningssystemet (Early Warning System): foranstaltning anden vigtig vedrører bl. a. En forhånds- underretningssystem for følsomme varer (fællesskabsforsendelser/fælles forsendelser, TIR- informerer direkte bestemmelsestoldstedet om, at de ordningen). Afgangstoldstedet pågældende varer er overgået til den pågældende ordning. Bestemmelsestoldstedet har således tid til at foretage de nødvendige undersøgelser vedrørende den angivne modtager eller til at opdage, at varerne ikke er blevet fremvist, og underrette afgangstoldstedet herom. anvendelsen af et Hvad angår TIR-ordningen, har forhåndsunderretningssystemet været i brug siden den 1. juli 1994. Kommissionen er i gang med at forbedre systemet ganske betydeligt for at fremskynde fremsendelsen af oplysninger yderligere. Datamatisering af forsendelsesordningen: Kommissionen, medlemsstaterne og EFTA-landene er gået i gang med at foretage en datamatisering for at nå tre hovedmål: forsendelsesproceduren få at toldmyndighederne til at fungere mere effektivt af hensyn til at forbedre forebyggelsen og opsporingen af bedrageri at få de forsendelser, virksomhederne foretager, til at glide lettere og gøre dem sikrere og hurtigere. Det skal bemærkes, at medlemsstaternes og Fællesskabets investeringer er blevet anslået til henholdsvis 13 mio. ECU og 10. mio. ECU over en femårig periode. Efter nogle år vil investeringerne have tjent sig hjem alene i kraft af besparelser. Desuden forventes bedrageriet at blive reduceret med ca. 1 200 mio. ECU over 5 år. Under udarbejdelsen af systemet, som allerede er i gang, skulle det være muligt at præcisere disse skøn. 26 Task-forcen: Kommissionen har oprettet en task-force for fællesskabsforsendelser, som skal overvåge gennemførelsen af de foranstaltninger, der iværksættes for at udbygge og forbedre systemet på grundlag af den samlede analyse af forsendelsesordningen. Målet er at give et kritisk billede af ordningen, afdække de egentlige årsager til den krise, den er inde i, og foreslå velafvejede løsninger under hensyntagen til de lovgivnings- og budgetmæssige begrænsninger. 2. 'Told 2000"-projektet Kommissionen vedtog den 4. april 1995 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning63 om vedtagelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i EU, der løber i perioden fra 1. januar 1996 til 31. december 2000, og som skal udbygge og udvide den pilotaktion, der blev iværksat i 199464. Dette program, "Told 2000", har til formål at gøre toldarbejdet mere gennemsigtigt og styrke samarbejdet mellem i medlemsstaterne og derigennem gøre de procedurer og kontrolforanstaltninger, der gennemføres ved EU's ydre grænser, mere effektive. toldvæsenerne Programmet skal bl. a. sikre en optimal forvaltning af det indre marked, forbedre resultaterne med hensyn til inddrivelse af udestående fordringer og øge beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. For at nå dette mål fuldt ud er der udarbejdet en række foranstaltninger til bekæmpelse af bedrageri. De indgår i Kommissionens generelle politik på dette område og vedrører bl. a. : den bedst mulige anvendelse af den nugældende fællesskabsret og om nødvendigt ændring heraf; forbedring af indsamlingen og udnyttelsen af oplysninger på fællesskabsplan ved brug af informationsteknologi, og en øget datamatisering af toldadministrationerne; fjernelse af hindringer for en hurtig indsats fra og effektivt samarbejde mellem de toldmedarbejdere, der forestår undersøgelserne, bl. a. med hensyn til deres undersøgelsesbeføjelser; anvendelse af sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning; videreførelse og udvikling af koordinerede foranstaltninger, bl. a. afholdelse af undersøgelses- og kontrolbesøg i tredjelande; 63 64 Dok. KOM(95) 119 endelig udg. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 4. 27 udvikling af samarbejdet med tredjelande, især de associerede lande i Central- og Østeuropa, samt med de kompetente internationale organisationer og de berørte dele af erhvervslivet; økonomisk opfølgning af tilfælde af uregelmæssigheder. 3. Prækursorer for narkotika Rammerne for Fællesskabets indsats i forbindelse med kontrollen med prækursorer, dvs. kemiske stoffer, der bruges til fremstilling af narkotika, er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 3677/9065. Kommissionen har sørget for at udvide de praktiske foranstaltninger, der er nødvendige for iværksættelsen af denne forordning, til også at omfatte de nye medlemsstater. Den har også afholdt kurser for disse medlemsstater i anvendelsen af EF- databasen PREXCO66. indsats på dette område67. I 1995 gav den Kommissionen gør en stadig større medlemsstaterne meddelelse om 36 tilfælde (7 tilfælde i 1994) som led i den gensidige bistand. Kommissionen fik den 24. september 1995 et forhandlingsmandat af Rådet til at indgå aftaler om kontrollen med prækursorer med de 34 lande, der er medlemmer af Organisationen af Amerikanske Stater (OAS). Den indledte ligeledes straks forhandlinger med de fem medlemmer af Andespagten68. Forhandlingerne blev hurtigt afsluttet, og Kommissionen kunne vedtage og undertegne de pågældende aftaler den 18. december 1995. AFSNIT 4: GENSIDIG ADMINISTRATIV BISTAND På fællesskabsplan (told- og landbrugsområdet) har Kommissionen fortsat drøftelserne med de øvrige institutioner om sit forslag (fra 1992) til en forordning om gensidig bistand på told- og landbrugsområdet. Forslaget forbedrer og ajourfører de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EØF) nr. 1468/8169 og udgør retsgrundlaget for oprettelsen af en database med de oplysninger, der udveksles via Toldinformationssystemet (TIS) vedrørende tilfælde, der falder ind under Fællesskabets kompetence70. ('s EFT nr. L 357 af 20. 12. 1990. Ifølge forordningens artikel 7 linder bestemmelserne i forordning (VAW) nr. 1468/81 om gensidig bistand mellem medlemsstaterne på told- og landbrugsområdet anvendelse med de fornødne tilpasninger. 66 PRecursor Exportation ÇOntrol. 67 Kommissionens operationelle beføjelser på dette område er pr. 1. juni 1995 overført fra GD XXI (Told og Indirekte Beskatning) til SG/UCLAF. 68 Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru og Venezuela. 69 EFTnr. L 144 af 2. 6. 1981. 70 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 4, og kapitel 2, afsnit 1. 2. 3. 28 Hvad angår TIS, har medlemsstaterne i henhold til EU-traktatens afsnit VI vedtaget en konvention om anvendelse af edb på toldområdet og indgået en aftale om den foreløbige anvendelse af denne konvention. Konventionen mangler stadig at blive ratificeret i medlemsstaterne, og den centrale database, dvs. den egentlige kerne i TIS, oprettes ikke, før den nye forordning om gensidig bistand er trådt i kraft71 Rådet vedtog en fælles holdning vedrørende denne forordning i december 1994 og sendte den til Europa-Parlamentet i juli 1995. Parlamentet har endnu ikke taget stilling til den fælles holdning. På regeringsplan blev der den 26. juli 1995 undertegnet en konvention vedrørende brug af informationsteknologi på toldområdet72, der er udarbejdet på grundlag af artikel K. 3 i traktaten om Den Europæiske Union. Denne konvention udgør bl. a. retsgrundlaget for at medtage oplysninger om bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og andre følsomme produkter i den database, som vil blive oprettet efter vedtagelsen af ovennævnte forordning, som ophæver forordning (EØF) nr. 1468/81, om de områder, der hører ind under Fællesskabets kompetence. Antallet af SCENT/SID-terminaler73, der er installeret i de tjenestegrene, medlemsstaterne har udpeget i de centrale administrationer og større havne og lufthavne, er nået op på 327, bl. a. ved at nettet er blevet udvidet til de nye medlemsstater. Dette edb-værktøj vil både blive brugt til oplysninger, der vedrører Fællesskabets kompetenceområde, og til oplysninger, der falder uden for dette område. 71 Se Årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 4. 72 EFTnr. C 316 af 27. 11. 1995, side 33. 73 System for a Customs Enforcement NeTwork, et edb-netværk, som SID indgår i. 29 KAPITEL 3: DE ØVRIGE INSTITUTIONER De øvrige HU-instilutioner har inden for rammerne af deres respektive aktiviteter fortsat deres overvejelser og foranstaltninger ud fra de samme bevæggrunde som Kommissionen, nemlig at fremme bedrageribekæmpelsen, således som skatteborgerne ønsker det. Det er på allerhøjeste politiske niveau blevet understreget, at det er nødvendigt til stadighed at fortsætte bedrageribekæmpelsesarbejdet. Denne opfordring er ikke kun rettet ikke kun til medlemsstaterne, men også til alle EU-institutionerne. Det er altså Kommissionen, der er forpligtet til at opnå resultater på dette område. Det er således vigtigt, at der etableres et frugtbart samarbejde mellem de forskellige institutioner, og fuldt berettiget, at der i denne beretning afsættes et særskilt kapitel til behandling af Europa- Parlamentets, Rådets og Revisionsrettens bedrageribekæmpelsesforanstaltninger i 1995. AFSNIT 1: EUROPAPARLAMENTET Europa-Parlamentet kontrollerer, at Fællesskabets bevillinger midler anvendes korrekt. Det er i kraft af sin stilling som budgetmyndighed, at Europa-Parlamentet varetager dette ansvar gennem sit Budgetkontroludvalg. Ansvaret understreges yderligere af Parlamentets demokratiske legitimitet. Det er altså hovedsagelig inden for rammerne af dette udvalg, at Parlamentet har mulighed for nøje at følge alle spørgsmål vedrørende bedrageribekæmpelse og beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og for, hvis det finder det nødvendigt, at tage nogle særlige initiativer på dette område. Ved siden af sin almindelige virksomhed, som består i at stille forespørgsler til de øvrige EU-institutioner og at kontrollere budgettet, har Parlamentet ud fra et ønske om at understrege den politiske betydning af sit arbejde afholdt en offentlig høring om bekæmpelse af bedrageri til skade for Den Europæiske Unions budget74 i lighed med den, der blev afholdt i 1993. Høringen berørte følgende tre emner: korruption og organiseret kriminalitet til skade for Den Europæiske Unions budget, inddrivelse af de unddragne beløb og redskaber til juridisk beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser, herunder lovgivning og retsforfølgnings- og undersøgelsesprocedurer. til nemlig traktaten Europa-Parlamentet har desuden udnyttet den nye beføjelse, som det har fået tillagt i særlige om Den Europæiske Union, henhold undersøgelsesbeføjelse. Parlamentet har valgt at benytte sig af denne nye beføjelse på bedrageribekæmpelsesområdet, nærmere bestemt for fællesskabsforsendelse, som i Parlamentet har været genstand for en række særlige forhandlinger i bl. a. Budgetkontroludvalget. Den 13. december 1995 blev det således besluttet at nedsætte et midlertidigt udvalg med henblik på at undersøge den kritiske situation for ordningen. Det er det første udvalg af denne slags, som Parlamentet har oprettet i henhold til EF-traktatens artikel 138 C. Udvalget, som har 17 medlemmer, skal aflægge rapport til Parlamentet senest tolv måneder efter offentliggørelsen af beslutningen om dets oprettelse75. i forbindelse med ordningen den Endelig har Europa-Parlamentet meddelt, at det på parlamentsformandens initiativ vil afholde en "interparlamentarisk" konference, hvortil medlemmer af de nationale Den offentlige høring fandt sted den 29. og 30. maj 1995. Beslutningen blev offentliggjort den 12. 1. 1996 i EFT nr. C 7. 30 parlamenter vil blive inviteret, om bedrageri til skade for De Europæiske Fællesskabers budget. Konferencen afholdes den 23. og 24. april 1996, samtidig med at regeringskonferencen starter. AFSNIT 2: RÅDET 1995 var præget af, at der i Rådet blev opnået en række bemærkelsesværdige resultater med hensyn til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Det har således været muligt delvis at opfylde de krav, der blev stillet på Det Europæiske Råd i Essen i december 1994. Medlemsstaternes rapporter og Kommissionens sammenlignende analyse (fremlagt i Madrid76) og vedtagelsen af forskellige lovtekster (i Cannes og Madrid) er den første etape i bestræbelserne på at skabe det juridiske grundlag, som er nødvendigt for en effektiv beskyttelse af EU-finanserne. Allerførst skal det nævnes, at der som et resultat af Kommissionens forslag om en tværgående tekst om Fællesskabets kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner er blevet vedtaget en forordning om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser77. Rådet fortsætter sit arbejde med henblik på at udvide denne retsakt med nogle bestemmelser om kontrol. Det Europæiske Råd i Madrid understregede, at der skulle arbejdes videre med dette punkt, og at den tværgående forordning så hurtigt som muligt og under alle omstændigheder inden for det første halvår af 1996 skulle udvides med nogle bestemmelser herom78. Herudover vedtog Rådet den 26. juli 1995 en konvention om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser79, efter først at have behandlet de forslag, som Kommissionen havde fremsat under den tredje søjle (afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union), i de specialiserede arbejdsgrupper og koordineringsudvalg80. Den strategiske betydning af det politiske budskab, man ønskede at formidle til de europæiske borgere, gjorde, at det ikke var muligt at afslutte forhandlingerne om udkastet til konvention om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser inden for den frist, som Rådet og Kommissionen havde fastsat. Man forhandler således for øjeblikket om en tillægsprotokol, som skal gøre det muligt at harmonisere retsforfølgningen i tilfælde af bestikkelse af nationale embedsmænd, EU-tjenestemænd samt medlemmer af institutioner og organer på EU-plan og i medlemsstaterne. For det tredje fortsætter Rådet arbejdet med at gennemgå og analysere medlemsstaternes rapporter om, hvor langt de er kommet med gennemførelsen af EF-traktatens artikel 209 A, og hvilke foranstaltninger de har truffet til bekæmpelse af spild og uberettiget anvendelse Se kapitel 4, eneste afsnit, s. 35. Se kapitei 1, afsnit 2, punkt I, s. 9. Rådet har overdraget dette arbejde til budgetudvalget (se årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig, kapitel 4, afsnit 3). Dette spccialforum har, siden det blev indført, at Kommissionen en gang om året skulle gøre status over bedrageribekæmpelsesarbejdet og beskyttelsen af EU's finansielle interesser, gjort et fremragende stykke arbejde i forberedelsen af den politiske planlægning, som kommer til udtryk i Rådets målrettede konklusioner, og som har ført til, at der i 1995 blev gjort store fremskridt. Se det ovenfor omtalte kapitel og afsnit i årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig. Arbejdsgruppen om strafferet og fællesskabsret arbejdede meget intenst i 1995 og opnåede en række konkrete og omfattende resultater. Se kapitel 1, afsnit 3, s. 13. 31 af Fællesskabets finansielle midler. Den sammenfattende rapport, som Kommissionen har udarbejdet på Rådets anmodning, vil komme til at danne grundlag for det videre analysearbejde med udgangspunkt i Rådets konklusioner. På Det Europæiske Råd i Madrid blev det understreget, at ud over sidestillingsprincippet81, som omtales i EF-traktatens artikel 209 A, stk. 1, så har medlemsstaterne og institutionerne desuden pligt til at sikre en ensartet beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser overalt i Unionen. På Det Europæiske Råd i Madrid blev det understreget, at det var nødvendigt at fortsætte dette arbejde. Det endelige mål er at udstyre Fællesskabet med nogle effektive midler til beskyttelse af dets finanser og til sikring af, at der i forbindelse med straffesager mod organiseret finansiel kriminalitet idømmes en virkningsfuld straf. Betydningen af dette arbejde blev understreget ved, at der i konklusionerne fra topmødet findes et særligt afsnit om bekæmpelse af bedrageri til skade for Fællesskabet. AFSNIT 3: REVISIONSRETTEN Revisionsretten, der varetager fællesskabernes eksterne kontrol, har i forbindelse med sine traditionelle opgaver, der består i at efterprøve indtægternes og udgifternes lovlighed og formelle rigtighed og undersøge, om Fællesskabets finansielle forvaltning er i orden, været nødt til at gøre sig nogle indgående overvejelser om bekæmpelsen af bedrageri til skade for Fællesskabets budget. I sin årsberetning for regnskabsåret 1994Si præciserede Revisionsretten således, hvori dens rolle består, men den understregede samtidig, at hovedansvaret for det forebyggende arbejde, opsporing og undersøgelser ligger hos de myndigheder, der forvalter og fører tilsyn med gennemførelsen af Fællesskabets politikker på det finansielle område. I denne sammenhæng er det vigtigt at samarbejde med Kommissionen, for sideløbende med kravet til Kommissionen om at skabe så stor åbenhed som muligt om udgifts- og indtægtstransaktionerne, skal der udarbejdes nogle klare og præcise regler med særligt henblik på bekæmpelse af bedrageri og udveksling af oplysninger og data mellem de to institutioners specialafdelinger. Det undersøges på nuværende tidspunkt, hvordan samarbejdet mellem Revisionsretten og Kommissionen kan styrkes. 81 Se kapitel 4, eneste afsnit, punkt 2, s. 36. 82 EFTnr. C 303 af 14. 11. 1995. 32 AFSNIT 4: DOMSTOLEN De Europæiske Fællesskabers Domstol har altid spillet en meget vigtig rolle for beskyttelsen af fællesskabsbudgettet, hvilket klart kom til udtryk, da der for nylig blev afsagt nogle afgørende domme. Med dommen af 21. september 198983 blev der skabt præcedens for, hvilke forpligtelser medlemsstaterne har i forhold til fællesskabsbudgettet. Disse forpligtelser er siden blevet nedfældet i EF-traktatens artikel 209 A, stk. 1 og 2. Stk. 1 vedrører sidestillingsprincippet, som siger, at Fællesskabets finansielle interesser i bedrageribekæmpelsessammenhæng skal sidestilles med medlemsstaternes egne finansielle interesser. I stk. 2 fastsættes det, hvordan der skal samarbejdes i denne sammenhæng. Disse principper er for nylig blevet bekræftet af Domstolens dom af 14. juli 1994 i sagen "Milchwerke Kôln/Wuppertal e. G mod Hauptzollamt Kôln-Rheinau"84. I en række sager, som allerede er blevet nævnt tidligere i denne rapport85, bl. a. i det første kapitel, har Domstolen afgivet nogle detaljerede domme om lovligheden af de administrative EU-sanktioner, der idømmes i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, og den har desuden anerkendt, at Kommissionen har kompetence til at fastsætte sådanne sanktioner i sin gennemførelseslovgivning (dom af 27. oktober 199286 og dom af 12. oktober 199587). I disse domme bekræftes det, at Kommissionen har beføjelse til at anvende sanktioner, der bl. a. kan bestå i midlertidigt at udelukke en aktør fra en støtteordning og betaling af et supplerende beløb, som beregnes på grundlag af den uberettiget oppebårne støtte88. Domstolskontrollen er af central betydning, og den bør derfor understøttes af de redskaber til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, der findes i henhold til EU-traktatens afsnit VI. I henhold til artikel 8 i konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, som blev undertegnet den 26. juli 1995, har Domstolen kompetence til at afgøre tvister, og Kommissionen kan forelægge sager for Domstolen vedrørende anvendelsen af artikel 1 og 10 i konventionen. Kompetenccspørgsmålet i præjudicielle sager er derimod ikke afgjort89. I Kommissionens forslag til en tillægsprotokol til konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser'0 fastsættes det bl. a. i artikel 17, hvem der har den præjudicielle kompetence til at fortolke protokollen. I Rådets arbejdsgruppe vedrørende Domstolen forhandler man for øjeblikket om Domstolens præjudicielle kompetence i forbindelse med EUROPOL-konventionen. For Kommissionen er det vigtigt, at det eventuelle resultat af disse forhandlinger som et minimum også kommer til at gælde for konventionen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, eftersom Domstolen 3ag ^'V88. Sag C 352/92. Der henvises desuden til årsberetningen for 1992 om bekæmpelse af svig, kapitel I, afsnit 2. 8. Sag 240/90. Sag C 104/94. Se artikel 5 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. I forbindelse med undertegnelsen af konventionen gjorde flere delegationer gældende, at de ville gøre den efterfølgende ratifikation afhængig af, at Domstolen fik tillagt præjudiciel kompetence med hensyn til EUROPOL- og TIS-konventioneme og "beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser". Se kapitel 1, afsnit 3, punkt 2, s. 15. 33 spiller en central rolle i fastsættelsen af, hvilke forpligtelser der påhviler medlemsstaterne på bedrageribekæmpelsesområdet. 34 KAPITEL 4: MEDLEMSSTATERNE Formålet med Kommissionens årsberetning om medlemsstaternes bedrageribekæmpelse er at styrke partnerskabet mellem de nationale forvaltninger, som udfører et betydeligt arbejde "i marken", og Kommissionen, der gennem sine kontrolbesøg skal overvåge, at EU- midlerne anvendes korrekt91. Bedrageribekæmpelsen er i første instans medlemsstaternes ansvar, men også et fælles anliggende. I 1995 er der sket mange fremskridt med hensyn til ansvarsfordelingen. Dette er på det højeste politiske niveau konkret kommet til udtryk ved, at der er udarbejdet nationale rapporter (også af de nye medlemsstater), om de foranstaltninger, der er iværksat for at bekæmpe ulovlig tilegnelse og spild af EU-midler. I tiden mellem Det Europæiske Råd i Essen i december 1994 og Det Europæiske Råd i Madrid er der udført et meget omfattende arbejde. Dette omtales nærmere i første afsnit af dette kapitel. ENESTE AFSNIT : MEDLEMSSTATERNES RAPPORTER OM U R E T M Æ S S IG A N V E N D E L SE FÆLLESSKABSMIDLER OG STATUS OVER ANVENDELSEN AF ARTIKEL 209 A AF Rådet (økonomi og finans) opfordrede i sine konklusioner af 11. juli 1994 om bedrageribekæmpelse92 Kommissionen til senest ult. 1995 at udarbejde en oversigt over medlemsstaternes anvendelse af EF-traktatens artikel 209 A. Det Europæiske Råd i Essen den 9. og 10. december 1994 opfordrede medlemsstaterne til at forelægge rapporter om de foranstaltninger, de gennemfører på nationalt plan for at bekæmpe spild og uretmæssig anvendelse af EU-midler. Det Europæiske Råd i Cannes den 26. og 27. juni 1995 tog medlemsstaternes rapporter til efterretning og opfordrede Kommissionen til at udarbejde en sammenlignende analyse, som blev forelagt på mødet i Madrid den 15. og 16. december. 1. Metoden Det sammenlignende dokument, som er udarbejdet på grundlag af medlemsstaternes rapporter, gør status over anvendelsen af EF-traktatens artikel 209 A om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, og opsummerer de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet for at bekæmpe uretmæssig anvendelse af EU-midler. For at sikre en vis ensartethed i rapporterne, som gør det muligt at sammenligne medlemsstaternes systemer, udarbejdede Kommissionen, i overensstemmelse med Rådets opfordring, en synopsis for udarbejdelse af rapporterne, der blev godkendt af Rådet (økonomi og finans) den 20. februar. Medlemsstaterne fulgte i 'det store og hele skemaet, 91 Ca. 80% af udgifterne over EU-budgettet kanaliseres via de nationale statskasser. 92 EFTnr. C 292 af20. 10. 1994. 35 men de nationale rapporter er alligevel blevet uensartede, da nogle medlemsstater har lagt vægt på den seneste udvikling i deres lovbestemmelser, medens andre har fremhævet deres kontroltjenesters organisation. Kommissionen har trods den korte tid, der var til rådighed, udarbejdet det ønskede sammendrag og den ønskede status93 på grundlag af medlemsstaternes bidrag. På Rådets opfordring har Kommissionen endvidere opstillet en række spørgsmål til nærmere overvejelse, hvis besvarelse kan danne grundlag for udarbejdelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af bedrageri og spild og dermed sikre en effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. 2. Status (anvendelse af EF-traktatens artikel 209 A, stk. 1) I EF-traktatens artikel 209 A, stk. 1, fastslås det princip, at Medlemsstaterne træffer de samme foranstaltninger til bekæmpelse af bedrageri, der skader Fællesskabets finansielle interesser, som til bekæmpelse af bedrageri, der skader deres egne finansielle interesser". Denne bestemmelse stadfæster De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis (dom af 21. september 1989), hvori rækkevidden af EF-traktatens artikel 5 præciseres. Det fremgår af medlemsstaternes rapporter, at de anvender artikel 5, som den er fortolket af Domstolen, i kombination med artikel 209 A. De beskriver således oftest både de foranstaltninger, de har truffet for at sidestille foranstaltningerne til bekæmpelse af foranstaltninger, og deres bedrageri over sanktionssystemers effektivitet. for EU-budgettet med de nationale 2. 1 Bestemmelserne Der er ikke lagt megen vægt på de forebyggende foranstaltninger i medlemsstaternes rapporter. Generelt har medlemsstaterne en speciel sanktionsordning for indtægter (som henhører under skatte- og toldlovgivningen) og en anden ordning for udgifter (kun i ringe grad differentieret efter udgiftsområdet). For indtægternes vedkommende kan sidestillingens omfang vurderes ved at sammenligne den straffeordning, medlemsstaterne anvender på EU-indtægterne (de traditionelle egne indtægter), med ordningen for de nationale indtægter (moms, punktafgifter). For udgifternes vedkommende er der i en række medlemsstater særlige strafferetlige bestemmelser, der vedrører bedrageri i forbindelse med tilskud og som også omfatter EU-tilskud. Sammenligningen viste, at der var afvigelser mellem ordningerne for indtægter og udgifter, når det drejer sig om de retlige foranstaltningers effektivitet. For en række medlemsstater må formålet derfor være at hæve beskyttelsesniveauet. Følgende to vigtige konklusioner kan drages: 93 Se rapporten "Sammenlignende analyse" og "Sammendrag", dok. KOM(95) 556 endelig udg. 36 den sammenlignende analyse viste, at kun en del af de nødvendige oplysninger var modtaget. Det er derfor absolut nødvendigt at få yderligere oplysninger, specielt med hensyn til forebyggelse; den differentierede fremgangsmåde (indtægter og udgifter) rejser det spørgsmål, om foranstaltningerne er konsekvente og effektive, for de metoder, som den organiserede økonomiske kriminalitet anvender, afviger ikke specielt fra hinanden inden for de forskellige områder. 2. 2 Den administrative struktur Af de beskrivelser af tjenestegrenenes struktur, som findes i medlemsstaternes rapporter, fremgår det, at der allerede er eller tænkes oprettet særlige enheder, som skal have kompetence med hensyn til samtlige egne indtægter. For så vidt angår kontrollen med landbrugsudgifterne, skal de nationale udbetalende organer hovedsagelig sørge for, at kravene i EU-lovgivningen efterleves i kvantitativ henseende. Inden for samhandel (eksportrestitutioner) er der fortrinsvis særskilte ordninger, og det samme gælder for kontrollen med indtægter (bl. a. anføres de funktioner, der udføres af særlige kontrolkorps og af de nationale statsrevisorer). Strukturfondene kontrolleres af de forvaltninger, der har til opgave at gennemføre EU- programmerne, især på lokalt plan. Den sammenlignende analyse viser, at der i overvejende grad er tale om erfarne kontrolorganer, som har bevist deres effektivitet i national sammenhæng (told- og skattemyndigheder). Mere generelt er det de regnskabsmæssige bestemmelser, som anvendes til at beskytte de nationale finanser i medlemsstater, der også anvendes på EU- midlerne, som for en stor del udbetales via de nationale budgetter. Dog foregår beskyttelsen af Fællesskabets interesser her på et lavere niveau end for indtægternes vedkommende. Som følge af, at kontrolbesøgene foretages af de forvaltningsorganer, der kun som har ringe kendskab til bedrageribekæmpelse i stor målestok, får kontrollen mere karakter af en revision og regnskabskontrol, som ikke er effektiv nok i forhold til de metoder, der anvendes af udøverne af omfattende økonomisk kriminalitet. Beskyttelsen af EU-finanserne ville kunne øges betydeligt, hvis det ligesom for indtægternes vedkommende var specialister i bedrageribekæmpelse på nationalt plan, som var organiseret i enheder med omfattende beføjelser til efterforskning, og som var uafhængige i forhold til forvaltningsorganerne, der foretog kontrollen. 2. 3 Resultaterne For så vidt angår resultaterne, er det kun halvdelen af rapporterne, der giver talmæssige oplysninger om dels den gennemførte kontrol, dels de administrative og retlige følger. De angivne tal bør i øvrigt behandles med forsigtighed. Der er tale om et følsomt område, og et stigende antal afslørede tilfælde kan give anledning til mange forskellige forklaringer, lige fra en forbedring af de statistiske meddelelser (hvilket i sig selv er positivt), øget aktivitet fra de bedrageribekæmpende instansers side eller endog stigende bedrageri. Dette er sikkert grunden til, at kun få medlemsstater har givet detaljerede statistikker, har foretaget analyser eller fremsat bemærkninger, der kan anvendes direkte. Man har ikke 37 undladt at pege på højrisikosektorerne, men for at der kan udarbejdes typologier på EU- plan, er det nødvendigt med homogene oplysninger, og sådanne mangler beklageligvis. Hvad angår inddrivelse94 af beløb, der er uretmæssigt udbetalt, gør de nationale rapporter det ikke muligt at vurdere, i hvilken grad bedrageri over for EU sidestilles med bedrageri over for medlemsstaterne. Med enkelte undtagelser er de bestemmelser, som privilegerer offentlige tilgodehavender (herunder EU-tilgodehavender) ikke anført. Procedurerne er ikke beskrevet, og forbindelsen mellem de finansmyndigheder og undersøgelsesorganeme er ikke omtalt. For de tværnationale transaktioner bør de muligheder, der ligger i gensidig bistand på told- og landbrugsområdet, udnyttes bedre. 3. Status (anvendelse af EF-traktatens artikel 209 A, stk. 2) EF-traktatens artikel 209 A, stk. 2, tager sigte på at styrke samarbejdet: "Med forbehold af andre bestemmelser i denne traktat samordner medlemsstaterne deres optræden med henblik på at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod bedrageri. Med henblik herpå tilrettelægger de med hjælp fra Kommissionen et snævert, løbende samarbejde mellem de kompetente tjenester i deres administrationer. " Denne nye bestemmelse supplerer den forpligtelse, der er omhandlet i samme artikels stk. 1. Dens formål er at skabe forudsætningerne for at forstærke bekæmpelsen af organiseret kriminalitet rettet mod EU-midler. Hertil bør der etableres et snævert og regelmæssigt samarbejde mellem de berørte tjenester. Det er bl. a. med henblik herpå, at Kommissionen har oprettet Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig (COCOLAF)95. Oplysningerne fra medlemsstaterne vedrørende det administrative samarbejde (på grundlag af ikke EU-instrumenter), viser at bestemmelserne om samarbejde faktisk benyttes. Disse bestemmelsers formål er at beskytte medlemsstaternes finanser. Ikke desto mindre er det til beskyttelse af EU's midler nødvendigt med et mere struktureret samarbejde for at nå det beskyttelsesniveau, der kræves i medfør af artikel 209 A og for at løse de nærværende vanskeligheder (bl. a. fristen for indsendelse af svar). På det strafferetlige område tager artikel 209 A specielt sigte på det bredere samarbejde, som er nødvendigt for at bekæmpe det internationale bedrageri, der i medlemsstaternes retlige gennemføres af organiserede netværk. Forskellene behandling er en alvorlig risiko, og det fremgår af samtlige nationale rapporter, at der er behov for et direkte og omgående samarbejde. Nogle rapporter omtaler også politisamarbejdet, uden dog at skelne klart mellem dette og det retlige samarbejde. Det fremhæves, at det på dette område er nødvendigt med et administrativt samarbejde, allerede fra den indledende efterforskning i marken (udveksling af informationer mellem medlemsstaterne og med Kommissionen). Desuden fremsættes nogle meget konkrete forslag til at øge samarbejdet om bedrageribekæmpelsen, bl. a. at give de nationale undersøgelsesorganer ensartede beføjelser. Se kapitel 7, afsnit 4, s. 81. Se kapitel 5, afsnit 2, s. 44. 38 Hvad angår fællesskabsbestemmelserne om administrativt samarbejde og gensidig bistand, fremgår det af de nationale rapporter, at de ikke udnyttes fuldt ud. I nogle rapporter nævnes endog en række vanskeligheder, som forhaler undersøgelserne og bekæmpelsen (forskelle af administrativ, retlig og teknisk karakter, som forhindrer udvekslingen af information mellem medlemsstaterne). 4. Spørgsmål til nærmere overvejelse Undersøgelsens oprindelige formål, som var at fastslå, om Fællesskabets finansielle interesser beskyttes på nøjagtig samme måde som medlemsstaternes egne, blev ikke opfyldt. Selv om rapporterne indeholdt mange oplysninger, var disse dog ikke fuldstændige nok til, at der kunne foretages en sammenlignende analyse af resultaterne af bekæmpelsen af bedrageriet mod medlemsstaternes budgetter og mod EU-budgettet. Selv om princippet om ensartet beskyttelse kunne bekræftes, er det vanskeligt at udtale sig om dets egentlige udbredelse foranstaltninger (bestemmelser, tilrettelæggelse) ses, at EU-indtægterne i det store og hele er bedre beskyttet end udgifterne, og at landbrugsudgifterne kontrolleres bedre end udgifterne til strukturforanstaltninger. i Unionen. Analyseres de indførte På det nuværende stadium har der ikke kunnet påvises ensartethed. Beskyttelsen af de finansielle interesser er ligeledes forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. De konkrete foranstaltninger må derfor evalueres løbende for at sikre gennemsigtighed i Fællesskabets finansielle forvaltning og en troværdig beskyttelse af dets finansielle interesser. Dette medfører, at ligestillingsprincippet bør suppleres med begrebet en ensartet beskyttelse overalt i Fællesskabet. Kommissionen har derfor forelagt Rådet en række spørgsmål til overvejelse. Disse findes i den sammenlignende analyse som konklusion efter hver af rapportens dele. For det første er der ligestillingsprincippet. Ud over de problemer, det medfører at have én strategi for beskyttelse af indtægterne og en anden for kontrol af udgifternes anvendelse, er det vigtigste at have de rette midler til opgaven, dvs. midler, der er effektive og kan virke afskrækkende på de kriminelle organisationer, som er specialiseret i økonomisk kriminalitet. Dette gælder også for forebyggelsen, som ikke kunne analyseres tilstrækkeligt på grundlag af medlemsstaternes rapporter. På denne baggrund synes det i forbindelse med udgifterne nødvendigt at føre en klar politik med administrative sanktioner. Sådanne sanktioner findes på nationalt plan. De er naturligvis autonome, men de kunne supplere de administrative EU-sanktioner, som bl. a. findes på landbrugsområdet. Kommissionens horisontale forordning, som er vedtaget af Rådet96, kan blive retsgrundlaget, bl. a. for indførelse af effektive sanktioner på udgiftsområdet generelt. På samme måde kan transformeringen til national lovgivning af konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers interesser være det retsgrundlag, som medlemsstaterne kan anvende til klart at fastslå, at bedrageri til finansielle Se kapitel 1, afsnit 2, s. 9. 39 skade for Fællesskabets budget er strafbart personer, som modtager EU-tilskud, kunne straffes i tilfælde af bedrageri. I denne forbindelse må også juridiske Medlemsstaternes strafferet bør gøres mere ensartet for at undgå, at der er områder, hvor straffene er lempeligere, og at de økonomiske transaktioner omdirigeres hertil. For det andet er der spørgsmålet om, hvorledes medlemsstaternes organer for kontrol og bedrageribekæmpelse skal organiseres. De instanser, der tager sig af undersøgelse, bør have de beføjelser, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver i en stadig mere kompliceret sammenhæng. Endvidere skal det understreges, at der er konstateret en udvikling i retning af flere tværfaglige enheder, som har sådanne beføjelser. Af de talrige eksempler kan nævnes Belgiens OCDEFO (det centrale kontor for bekæmpelse af organiseret økonomisk kriminalitet), der omfatter specialister inden for told og skat samt undersøgelsesdommere og politifolk. Det italienske "Guardia di Finanza" er på vej til at blive et vigtigt instrument i den politik, der på højeste niveau til bekæmpelse af bedrageri mod er fastlagt af det Fællesskabet98. tværministerielle udvalg Listen er langt fra udtømmende, men eksemplerne viser en interessant tendens, som det er værd at understrege, fordi det erkendes, at bekæmpelsen af bedrageri mod EU er af en særlig karakter (langvarige og omfattende undersøgelser, som kræver medvirken af specialister inden for forskellige områder). For det tredje er der resultaterne af bedrageribekæmpelsen. Skal risikoen for bedrageri begrænses, må de forhold, der konstateres "i marken", udnyttes. Således har medlemsstaternes rapporter vist, at medlemsstaterne er bevidste om, at bedrageriet foregår på tværs af grænserne, og at der bør træffes foranstaltninger derefter. Der foreligger så mange informationer om bedrageri, at også kendskabet til resultaterne af bedrageribekæmpelsen må forbedres, lige fra efterforskningen over inddrivelsen af de involverede beløb til anvendelsen af sanktioner over for de skyldige. Det er derfor nødvendigt, at medlemsstaternes arbejdsmetoder gøres mere ensartede. i hele Det gælder kontrollen, som bør søges gennemført på samme niveau Fællesskabet, og det gælder reglerne for inddrivelse og administrative sanktioner samt deres anvendelse. Flere af medlemsstaternes rapporter indeholder et ønske om, at EU-lovgivningen forenkles. Kommissionen deler dette ønske, og dens tiltag i denne retning har til formål at forhindre, at det bliver lettere at begå bedrageri på grund af regler, der er for komplicerede. Endelig er der spørgsmålet om samarbejde. Et antal af rapporterne omtaler, at det er nødvendigt at udvikle dette. I samme forbindelse kan de problemer, der nævnes i forbindelse med den gensidige bistand, søges løst. Se kapitel 1, afsnit 3, s. 13. Udvalget blev oprettet i 1992 med udgangspunkt i EF-traktatens artikel 209 A, og refererer til premierministerens egen afdeling for koordinering af EU-politik, hvortil Guardia de Finanza's operationelle enhed er knyttet ved premierministerens dekret af 11. 01. 1995. 40 Det er også nødvendigt at forbedre det praktiske samarbejde mellem de tjenester, der er ansvarlige for at forfølge alvorligt og kompliceret bedrageri, bl. a. ved etablering af personlige kontrakter og udveksling af embedsmænd. Hvad angår samarbejdet omkring håndhævelsen af bestemmelserne, viser oplysningerne i medlemsstaternes rapporter, hvor nødvendigt det er, at de nationale myndigheder råder over effektive midler, således at de kan leve op til kravene om beskyttelse af EU-finanserne. Dette vil kræve en mere flydende informationsudveksling i mellem medlemsstaternes myndigheder og de kompetente Kommissionen, øgede kontrolmidler og -beføjelser for de ansatte, der arbejder med bedrageribekæmpelse, og, på det strafferetlige område, gennemførelse af de nødvendige foranstaltninger, således at konventionen om den strafferetlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser hurtigt kan træde i kraft. tjenestegrene På samme måde er det nødvendigt at tilpasse informationssystemerne for at effektivisere EU-instrumenterne til gensidig bistand. Det bør undersøges, hvorledes forskellige af de samarbejdsformer, der omtales i rapporterne, kan udbygges (f. eks. krydscheck af varer i fri omsætning). Den gensidige bistand i forbindelse med inddrivelse af EU-tilgodehavender bør gøres mere effektiv for alle budgetområder. Det rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig afholder møder med regelmæssige mellemrum for at drøfte ordningernes fordele og ulemper og for at planlægge de nødvendige tilpasninger. * * Kommissionens analyse er første etape af et omfattende projekt, som tager sigte på at forbedre alle aspekter af bedrageribekæmpelsen, både forebyggelsen af bedrageri, anvendelsen af straffeforanstaltninger, og det samarbejde, der bør indgå som et vigtigt element. Der bør ligeledes skabes optimale betingelser for medlemsstaternes kontrol og kontrollen på EU-plan, med udgangspunkt i den reelle risiko og i realiteterne. Troværdigheden af de foranstaltninger, der udformes på det højeste politiske niveau, vil afhænge af, om der gøres konkrete fremskridt inden for alle områder af beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. Forslag til den kommende gennemførelse af denne målsætning vil blive forelagt Det Europæiske Råd. Det Europæiske Råd i Madrid fastslog, at EU's finanser kun kan beskyttes tilstrækkeligt, hvis kontrollen af de. gennemførte politikker er på samme høje niveau overalt i Fællesskabet. Institutionerne og medlemsstaterne holder sig denne målsætning for øje. 41 KAPITEL 5: SAMARBEJDE OG PARTNERSKAB Traditionen tro gøres der i dette kapitel rede for de seminarer om bedrageribekæmpelse, som Kommissionen afholder, enten på eget initiativ eller fordi medlemsstaterne anmoder om det. Dialogen med de involverede nationale myndigheder er ikke begrænset til disse arrangementer, men foregår også via bilaterale møder med de kompetente myndigheder omkring eller bedrageribekæmpelsen, nærmere betegnet Det Rådgivende Koordinationsudvalg for Bedrageribekæmpelse (COCOLAF). Udvalget blev oprettet i 1995 med det formål at få et samlet overblik over bedrageribekæmpelsen. institutionelle som EU rammer, inden skabt har for de hermed deres fortsætter medlemsstaterne med Sideløbende bedrageribekæmpelsestjenester, så de i højere grad svarer til bedrageriets tværfaglige karakter. De tager i stadig højere grad kontakt med Kommissionen, og begge parter har taget en lang række initiativer. Der vil i dette kapitel blive nævnt nogle eksempler, nemlig i afsnit 3. tilpasse at AFSNIT 1: SEMINARER, KONFERENCER SAMT UDVEKSLING AF EMBEDSMÆND Siden oprettelsen af UCLAF (i 1988) er der afholdt en række generelle seminarer for at oplyse om den koordinerende indsats, der gøres af dette direktorat og af Kommissionens andre specialtjenester. En lang række emner er her blevet behandlet, og så godt som alle de implicerede nationale tjenester rundt om i medlemsstaterne har deltaget. Det er vigtigt, at arbejdsmetoderne (kontrol og undersøgelser på stedet) tilpasses, så der kan tages bedre hensyn til bedragerisagernes EU-dimension. De økonomiske forhold er i stadig udvikling, og det samme gælder bedragerimetoderne. Kommissionens "generelle" seminarer tog derfor i første omgang sigte på at gøre bedrageribekæmpelsesmedarbejderne i marken opmærksom på de særlige træk, der kendetegner EU-bedrageri på tværs af grænserne. Disse generelle seminarer er (med undtagelse af seminarer til fordel for de nye medlemsstater) i 1995 blevet afløst af mere målrettede aktioner. Kommissionen har i overensstemmelse med sit arbejdsprogram fortsat arrangeret specialkurser for nationale embedsmænd, der i deres eget land er involveret i bekæmpelsen af bedrageri med EU- midler. Der er afholdt generelle uddannelseskurser for embedsmænd fra de nye medlemsstater, dels i Bruxelles for nogle få højtstående embedsmænd (informationsseminarer for svenske, finske og østrigske embedsmænd), dels i medlemsstaterne, således f. eks. i Finland og Sverige 99, idet der her var tale om et større antal embedsmænd. Deltagerne kom finansinspektionen, politiet og de retlige myndigheder. skattevæsenets og fra toldvæsenets efterforskningstjeneste, Et andet område, som Kommissionen prioriterer højt, er specialuddannelse af personalet i tjenester og organer, der deltager i bekæmpelsen af økonomisk og finansiel Der vil blive afholdt et seminar i Østrig i første kvartal af 1996. 42 kriminalitet, således også i retsforfølgning og andre retslige procedurer (f. eks. uddannelse af inspektionshold, der arbejder i marken, og af personale i administrative og retslige myndigheder). Der er således afholdt en række specialuddannelseskurser i Bruxelles: f. eks. for højtstående danske politiembedsmænd, for inspektører fra kontrolafdelingen under det nederlandske økonomiministerium og for inspektører fra det italienske Guardia di Finanza. Der er afholdt 5 seminarer i medlemsstaterne: et seminar vedrørende strukturfondene100 for personalet i IGAT (generalinspektoratet for fysisk planlægning) i Portugal, et seminar i Kôln for anklagere, der står for retsforfølgning af økonomisk kriminalitet, herunder bedrageri med EU-midler, et seminar i Barcelona om Samhørighedsfonden, et seminar i Deauville i Frankrig for kriminalbetjente og i Athen for ansatte, der står for forvaltning, kontrol og retsforfølgning af uregelmæssigheder på strukturfondsområdet. Kommissionen håber, at den ved at afholde sådanne forskellige uddannelseskurser kan udvikle et frugtbart og mere direkte samarbejde med de pågældende nationale organer101. Etableringen af direkte kontakt mellem fællesskabsorganerne og de nationale tjenester, der står for det daglige bedrageribekæmpelsesarbejde, vil efter Kommissionens opfattelse sikre den gensidige forståelse og tillid, der ligeledes søges fremmet gennem arbejde i workshops102 med henblik på forberedelse af efterforskningsarbejde eller efterforskning af sager, hvor flere sektorer er involveret. Desuden afholder Fællesskabet, som led i forberedelsen af en kommende udvidelse, i de central- og østeuropæiske lande seminarer og møder med de tjenester, der står bekæmpelse af økonomisk kriminalitet, og som Kommissionen før eller siden på mere permanent basis vil skulle samarbejde med om bedrageribekæmpelse. Der blev således den 10. og 11. juli 1995 i Bruxelles afholdt et første informationsmøde om praktisk samarbejde og informationsudveksling. Heri deltog 8 inspektører fra det tjekkiske toldvæsen (som Kommissionen har samarbejdet med om en række konkrete sager). Kommissionen vil fremover afholde mindre, men til gengæld mere målrettede seminarer, i lighed med de arrangementer, der er afholdt siden 1994 (idet disse har vist sig at være de mest effektive). Endelig blev der i 1995 som led i M ATTHA EU S-programmet (EF-handlingsprogram vedrørende faglig uddannelse af toldembedsmænd, som forvaltes af GD XXI) afholdt 14 seminarer, hvoraf de 7 specielt drejede sig om bekæmpelse af toldbedrageri. Endvidere blev der afholdt 11 seminarer som led i MA ITHAEUS TAX-programmet103. Tre af seminarerne henvendte sig specielt til de embedsmænd, der står for moms og punktafgifter i de tre nye medlemsstater. De drejede sig om EF-ordningerne for moms og punktafgifter. Dzr vil i 1996 blive lagt særlig vægt på uddannelse vedrørende dette specielle område samt vedrørende Samhørighedsfonden. Se afsnit 3 i dette kapitel, s. 45. Sådanne arbejdsgrupper, hvor man undersøger konkrete sager, giver gode muligheder for i fællesskab at drøfte problemerne og finde løsninger. Løsningen består som regel i at styrke det retlige samarbejde (se kapitel 2, afsnit 3) eller udnytte eksisterende eller nye aktionsmidler (hvilket eventuelt kan indebære, at Kommissionen må fremsætte forslag om nyt retsgrundlag). Formålet med dette program er at forbedre det administrative samarbejde og fremme den gensidige forståelse i forbindelse med medlemsstaternes gennemførelse af det indre marked, når det drejer sig om indirekte beskatning. Kontrolforanstaltninger til forebyggelse af bedrageri spiller en vigtig rolle i den forbindelse. 43 Embedsmænd fra medlemsstaterne redegjorde for det indre markeds funktion og delagtiggjorde de øvrige deltagere i deres erfaringer ved at forklare, hvilke kontrolsystemer og -procedurer de anvender. led ligeledes i Matthaeus og Matthaeus Tax-programmerne udveksles der Som embedsmænd mellem medlemsstaternes toldadministrationer (390 udvekslinger i 1995) og mellem deres skatteadministrationer (118 embedsmænd udvekslet i 1995). Sideløbende hermed foregik der i medlemsstaterne 60 udvekslinger specielt vedrørende udvikling af revisionsmetoder i forbindelse med kontrol af virksomhedsregnskaber. AFSNIT 2 : DET RÅDGIVENDE KOORDINATIONSUDVALG FOR BEKÆMPELSE AF BEDRAGERI (COCOLAF) COCOLAF's aktiviteter er blevet udvidet i 1995. På baggrund af de gode erfaringer fra det foregående år104 har Kommissionen, der beklæder formandsposten i udvalget, og medlemsstaternes delegationer videreført arbejdet med de forskellige emner, der har at gøre med beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, bl. a. i forbindelse med gennemgangen af Kommissionens 1995-arbejdsprogram for bedrageribekæmpelse og årsberetningen for 1994. Udvalget har holdt tre plenarmøder i 1995, nemlig 1. februar, 31. maj og 1. juni (2 dage) og 4. oktober. Betydningen af udvalgets arbejde blev understreget i Rådets konklusioner af 19. juni 1995 og 27. november 1995 om bedrageribekæmpelse. Rådet understreger heri navnlig opfølgningen for bedrageribekæmpelse og gennemgangen af dens årsberetning for 1994 samt opfølgningen af de nationale beretninger og Kommissionens sammenlignende analyse af de aspekter, der falder ind under EF- traktaten105. af Kommissionens arbejdsprogram Der blev under arbejdsmøderne fokuseret dels på gennemgangen af ovennævnte beretninger, dels på at få udviklet såvel juridiske som praktiske redskaber, der skal gøre bedrageribekæmpelsen mere effektiv. Medlemsstaterne havde her mulighed for at opnå information direkte fra Kommissionens repræsentanter. Man drøftede indgående en række spørgsmål vedrørende den løbende informationsstrøm dels mellem medlemsstaterne indbyrdes, dels mellem de nationale tjenestegrene og Kommissionens centrale tjeneste for bedrageribekæmpelse (UCLAF). Drøftelserne drejede sig især om indberetning af bcdrageritilfælde opdaget af medlemsstaterne i forbindelse med strukturfondene og Samhørighedsfonden. Der blev redegjort for arbejdet i de forskellige udvalg, der på deres respektive fagområder er involveret i bedrageribekæmpelsen, nemlig Udvalget for Gensidig Bistand, Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter (CCRP) og Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde om Indirekte Beskatning. COCOLAF blev oprettet ved Kommissionens afgørelse af 23. 2. 1994, se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994. Se kapitel 4, eneste afsnit, s. 35. 44 I forbindelse med disse udvalg er der undertiden nedsat underudvalg eller "tekniske" arbejdsgrupper bestående af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for de tjenestegrene i Kommissionen, hvis arbejde kan have betydning for bedrageribekæmpelsen. I den forbindelse kan bl. a. nævnes arbejdsgruppen SCENT/CIS (under Udvalget for landbrugsområdet, Gensidig Bistand), undergruppen arbejdsgrupperne vedrørende informatik og regnskab, undergruppen for inddrivelse under CCRP og endelig undergruppen for bedrageribekæmpelse under Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde om Indirekte Beskatning. for uregelmæssigheder på AFSNIT 3: PARTNERSKABET MED AFDELINGERNE I MEDLEMSSTATERNE BEDRAGERIBEKÆMPELSES- Kommissionen nævnte allerede i sin årsberetning for 1994 de kontakter, der er etableret mellem Kommissionen (UCLAF) og visse specialiserede organer i medlemsstaterne. Kontakterne, der ofte er uformelle, skal ses som led i en overordnet politik, der nævnes i Kommissionens program for bedrageribekæmpelse. Udvekslingen af erfaringer finder sted under møder, hvor der især lægges vægt på de praktiske aspekter af de bedrageribekæmpelsesundersøgelser, der gennemføres i fællesskab, og hvis resultater direkte kan måles. Også uddannelsesforanstaltninger og målrettede seminarer åbner en række muligheder, som Kommissionen seriøst forsøger at udnytte så godt som muligt. Der har været tale om konstruktive og positive kontakter, idet Kommissionen i hele 1995 aktivt har samarbejdet med hver enkelt af de nationale tjenester, der står for bekæmpelsen af bedrageri med EU-midler i medlemsstaterne. Det drejer sig specielt om toldvæsenet, der i første omgang berøres, når bedrageriet sker i forbindelse med komplekse transaktioner vedrørende vareudveksling, der nødvendiggør en betydelig grad af koordination mellem de forskellige landes toldvæsen, en koordination der foregår efter veletablerede procedurer på unionsplan. Men der kan også være tale om finanskontrollen, der henhører under økonomi- og finansministerierne (f. eks. Inspection Générale des Finances i Frankrig og IGAE i Spanien106), de nationale tilsynsorganer inden for de forskellige sektorer (navnlig den sociale sektor) og visse af kriminalpolitiets afdelinger i forbindelse med sager, der kræver retsforfølgning, således f. eks. hvis sagen drejer sig om organiseret økonomisk kriminalitet. Som eksempel kan nævnes det belgiske "bagmandspoliti" (Office Central de Lutte contre la Délinquance Economique et Financière Organisée (OCDEFO))107. Organet er underlagt det belgiske justitsministerium. Det består af udstationeret personale fra politiet, anklagemyndigheden og Comité Supérieur de Contrôle. Hver af disse tjenester har sin egen måde at gribe tingene an på og vil således - som nævnt i beretningen - kunne medføre en fornyelse af det politimæssige arbejde til gavn for det retlige arbejde. Organet udfører konkrete undersøgelser vedrørende de dele af Fællesskabets budget, der direkte berøres af de forskellige former for organiseret bedrageri. Det får endvidere pålagt Intervenciôn General de la Administracion del Estado. OCDEFO offentliggjorde sin første årsberetning i november 1995. 45 efterforskningsopgaver vedrørende hvidvaskning af penge, alvorligt skattesvig, børssvindel og groft socialt bedrageri. Med samme formål har det italienske Guardia di Finanza oprettet en specialenhed108 til bekæmpelse af bedrageri med EU-midler for på passende måde at leve op til det krav, der stilles i EF-traktatens artikel 209 A, stk. 1, nemlig at Fællesskabets finansielle interesser skal beskyttes på samme måde som landets egne finanser. Guardia di Finanza er et tværfagligt organ, der tager sig af en række forskellige områder: markedsinterventioner, egne indtægter og strukturfondene. Det råder over de nødvendige midler til at kunne foretage en tilbundsgående kontrol og dækker hele landet. Den italienske regering har ønsket, at denne specialenhed skulle være det centrale organ, der står for kontrollen med overtrædelser til skade for De Europæiske Fællesskabers budget. Oprettelsen af denne enhed skal sikre kontinuitet i arbejdet, og det må understreges, at specialenheden netop varetager permanente opgaver. I Spanien er det Guardia civil, der står for beskyttelse og overvågning af statens finanser, og som således har ansvaret for de foranstaltninger, der er nødvendige til bekæmpelse af enhver form for smugleri og lignende overtrædelser både til lands og til vands i hele Spanien. Guardia civil har dels administrative politibeføjelser, dels retlig kompetence og kan derfor gennemføre enhver form lige fra administrativ konstatering af kendsgerninger til retsforfølgelse og afstraffelse i forbindelse med mere komplicerede overtrædelser begået af tværnationale forbryderorganisationer. for efterforskning AFSNIT 4: GENSIDIG ADMINISTRATIV BISTAND PÅ TOLDOMRÅDET MELLEM FÆLLESSKABET OG TREDJELANDE På grundlag af de forhandlingsdirektiver, som Rådet har vedtaget skal gælde for indgåelse af aftaler med tredjelande, der indeholder protokoller om gensidig bistand på toldområdet, har Kommissionen videreført samarbejdet med en række lande for således at styrke de instrumenter, Fællesskabet råder over til bekæmpelse af toldbedrageri. Der er i 1995 blevet paraferet eller undertegnet aftaler indeholdende sådanne bestemmelser med Tunesien (undertegnelse den 17. juli 1995), Marokko (parafering den 16. november 1995), Israel (parafering den 20. november 1995 og underskrivning af interimsaftale den 18. december 1995) og Slovenien (undertegnelse den 15. juni 1995) samt med Armenien, Aserbajdsjan og Georgien (undertegnelse den 15. og 19. december 1995). Der er indgået aftaler med de fleste af SNG-landene. For at muliggøre gensidigt administrativt samarbejde på toldområdet om spørgsmål henhørende under Fællesskabets kompetence, indtil disse aftaler træder i kraft, er der indgået interimsaftaler med følgende lande: Belarus (i juni 1995), Kirgisistan (9. februar 1995), Moldova (2. oktober 1995), Rusland (17. juli 1995) og Ukraine (1. juni 1995). 108 På italiensk hedder den "Nucleo Speciale per la repressione delle frodi comunitarie". 46 De frihandelsaftaler, der blev indgået med de baltiske lande i 1994, trådte i kraft 1. januar 1995. Europaaftalerne med Tjekkiet, Slovakiet, Rumænien og Bulgarien trådte i kraft 1. februar 1995. Den gensidige bistand går således ud over Fællesskabets område, idet den omfatter de her nævnte lande. Der har fortsat været forhandlinger med Færøerne, Jordan, Egypten, Libanon, og Sydafrika samt med USA, Canada og Sydkorea. Endelig kan det nævnes, at Europa-Parlamentet har godkendt indgåelsen af aftalen om oprettelse af en toldunion mellem Fællesskabet og Tyrkiet, der ligeledes omfatter en protokol om gensidig bistand, og som trådte i kraft 1. januar 1996. 47 KAPITEL 6: UNDERSØGELSER Praksis viser hvert år, at der er god grund til at beskytte EU's økonomiske interesser. Der kan på baggrund af de forekommende handlingsmønstre generelt tales om to forskellige kategorier. For det første er der, hvad man kunne kalde individuelle handlinger, der begås af erhvervs drivende, som på baggrund af deres konkurrencestilling på de internationale markeder søger at opnå så mange markedsandele som muligt, hvilket undertiden får dem til at fortolke de gældende bestemmelser på grænsen af, hvad der er lovligt. Sådanne tilfælde kan ofte have et nationalt tilsnit, og det er så Kommissionens opgave - alt efter hvilke bedragerityper og vanskeligheder der måtte være tale om - at være medlemsstaterne behjælpelige i deres kontrolarbejde, specielt med hvilke metoder, der benyttes inden for EU. For det andet er der de bevidst svigagtige og omhyggeligt organiserede handlinger, der indebærer et kriminelt aspekt forstået i ordets videste forstand. Denne type bedrageri begås enten af enkeltpersoner, hvis ulovlige aktiviteter får dem til at slutte sig sammen i de orga niserede netværk, eller af den økonomiske eller organiserede kriminalitet, der ofte har en formidabel evne til at mobilisere de helt store specielt finansielle midler. Denne form for bedrageri er grænseoverskridende og kan også bestå af et kompleks af selvstændige, men indbyrdes forbundne sager i forskellige medlemsstater, som ofte har én og samme, i første omgang usynlige bagmand. Det er klart, at sådanne handlinger er ødelæggende for Fællesskabets, institutionernes og medlemsstaternes anseelse. Det er derfor Kommissionens opgave målrettet og bestemt at bekæmpe bedrageriet i samarbejde med medlemsstaternes undersøgelsesmyndigheder. Med henblik herpå har den rent internt besluttet at koncentrere indsatsen i én uafhængig, specialiseret tjenestegren, som skal støtte myndighederne i de medlemsstater, der ikke råder over en sådan opbygning. Generelt set er kontrol og afsløring af bedragerisager naturligvis ikke et mål i sig selv, men det er nødvendigt at hæve niveauet for bekæmpelse af den omfattende kriminalitet og at straffe groft bedrageri til skade for EU's budget ensartet i alle medlemsstaterne, da fænomenets omfang og kompleksitet kræver, at der skrides ind øjeblikkeligt og helst med så afskrækkende virkning som muligt. Derfor er det da også et højt ønske hos Kommissionen, at medlemsstaterne, som led i det arbejde, der pågår i Rådet109, skal iværksætte en passende straffepolitik. Så snart efterforskningen foregår uden for deres territorium, er medlemsstaterne jo begrænsede i deres handleevne, procedurerne trækker ud i det uendelige, og Kommissionen kommer til at spille en væsentlig rolle - specielt fordi den har sat sig for at etablere et effektivt retligt samarbejde mellem de nationale myndigheder, der er involveret i de pågældende sager. Det er et faktum, at det omfattende bedrageri, der foregår, praktisk taget altid er grænse overskridende. Faktisk bliver de fremgangsmåder, der benyttes, mere og mere udspekule rede, jo større beløb der står på spil. De netværk, der står bag, benytter selv det mindste lille smuthul til at drage fordel af udviklingen. De tilpasser effektivt deres opbygning og skaffer sig informations- og finansieringskanaler i og undertiden endog uden for Den Europæiske Union. Se bl. a. kapitel 1, afsnit 4, s. 17. 48 De vanskeligheder, medlemsstaterne og Kommissionen har at kæmpe med, er mange, og de hænger snævert sammen med karakteren af den organiserede økonomiske kriminalitet, der maskerer sit hovedformål, som er udplyndring af EU's finanser, så det fremstår som fuldt lovligt. Den organiserede kriminalitet søger således at udnytte de svage punkter maksimalt, der opstår, når fællesskabslovgivningen og de nationale lovgivninger skal arbejde sammen, idet den udser sig de områder, der er defineret som følsomme og svære at holde kontrol med, og hvor den potentielle vinding er meget høj i forhold til den meget lille risiko, der er, når der ikke findes målrettede sanktionsmuligheder. Der er her især tale om fællesskabsforsendelserne, hvor der stadig i alt for begrænset omfang gøres brug af kautionssystemet over for "den hovedforpligtede", når et bedrageri afsløres110. Den organiserede kriminalitet er også involveret i andre typer af bedrageri til skade for EU's budget, herunder i svindel med oprindelsen for og værdien af varer eksporteret fra visse tredjelande til EU, men også i bedrageri i forbindelse med præferenceordningerne. Det fremgår af undersøgelserne, at de bedragerier, visse erhvervsdrivende har begået inden for dette område, vedrører fiere medlemsstater og indebærer, at de samme penge udbetales flere gange inden for samme periode. De forsvarssystemer, de pågældende har opbygget, forudsætter ligeledes omfattende forberedelser og indbyrdes aftaler mellem leverandørerne i tredjelandene og importørerne. Nogle sager har vist, at der findes organisationer, normalt uden for EU, som takket være forbindelser i flere forskellige lande kan fremskaffe både falske og ægte oprindelsescertifi kater udstedt til dækfirmaer, som giver købere i EU mulighed for frit at omsætte varerne uden at skulle betale de afgifter, der normalt forfalder (almindelig told eller antidumping told). I andre sager er der taget initiativ til bedrageriet i EU, som f. eks. når virksomheder i med lemsstaterne bevidst leverer råstoffer, der ikke har oprindelsesstatus, til den forarbejdende industri og så importerer de færdige produkter med præferenceoprindelsescertifikat, vel vidende at dette ikke kan være opnået på legal vis. I begge tilfælde er den faktiske oprindelse - i hvert fald tilsyneladende - blevet "hvid vasket" ved toldformaliteterne. Modtagerne kan markedsføre varerne ad de legale distribu tionskanaler inden for EU uden at være nødt til at løbe den yderligere risiko og betale de yderligere omkostninger, det ville indebære at skulle sælge varerne illegalt. * * * Kapitlets logiske opbygning følger disse konstateringer. Da stigningen i antallet af afslø rede bedragerier af grænseoverskridende art har fulgt udviklingen i import/eksport-transak tioner mellem medlemsstaterne og tredjelande, er det faldet naturligt at behandle alle de berørte sektorer under samme overskrift med særskilt angivelse af hver enkelt sag. Se kapitel 2, afsnit 3, pkt. 1, s. 23. 49 Tallene taler for sig selv: Ud af de mere end 12 000 sager til skade for de traditionelle egne indtægter og udgifterne finansieret over EUGFL, Garantisektionen, som medlemsstaterne har indberettet i perioden 1991-1995, tegner 120 sager (1% af det samlede antal) sig alene for mere end 50% af de samlede budgetvirkninger. Det fremgår desuden, at 3% af de indberettede sager hver for sig vedrører beløb på over 1 mio. ECU, hvilket tilsammen svarer til mere end to tredjedele af det samlede beløb for alle indberetningerne (toldunddragelser, uretmæssigt afholdte udgifter eller modtagne beløb). Ud af de 273 sager, Kommissionens tjenestegrene har undersøgt i samme periode, vedrører 20% beløb på over 100 000 ECU, og i halvdelen af disse sager er der tale om beløb på over 1 mio. ECU. Der er ganske vist kun meget få bedragerisager, der involverer organiseret kriminalitet, men de har til gengæld en stor indvirkning på budgettet, og Kommissionen koncentrerer derfor hele sin opmærksomhed og indsats om disse sager. Det er også inden for disse områder, hvor bedrageriet organiseres fra et eller flere lande, at der er behov for aktiv støtte fra Fællesskabet. De eksempler på undersøgelser, der er behandlet i dette kapitel, viser i kraft af deres økonomiske betydning og indbyrdes forskelligartethed, at det er nødvendigt, at der udvises årvågenhed af såvel medlemsstaternes som EU's bedrageribekæmpelsesenheder. AFSNIT 1: OMFATTENDE ORGANISERET BEDRAGERI PÅ TVÆRS AF LANDEGRÆNSERNE I dette afsnit beskrives en række undersøgelser, hvor Kommissionen i et betydeligt antal tilfælde har aflagt kontrolbesøg på stedet i samarbejde med medlemsstaterne. Disse kontrolbesøg har bl. a. ført til afsløring af omfattende grænseoverskridende og organiseret svindel med mælkeprodukter, korn og ris, olivenolie, oksekød, tobak, sukker og vin. I et særligt afsnit behandles cigaretsmugling (som sorterer under en task force, Kommissionen har oprettet), Den Europæiske Socialfond (strukturpolitikkerne) og turisme (direkte udgifter). De undersøgelser, der redegøres for i dette afsnit, har undertiden ført til operationer, der har strakt sig over fiere år1". De ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne har sammen med Kommissionen gjort et stort stykke arbejde for at optrævle bedragerierne, og det er lykkedes at afsløre omfattende ulovlig handel, som der ofte står organiseret kriminalitet bag. Det drejer sig om komplekse grænseoverskridende bedragerisager, der involverer liere medlemsstater og nogle bestemte tredjelande. Der er i denne forbindelse oprettet et snævert samarbejde mellem myndighederne i medlemsstaterne og i tredjelandene. Visse sager er omtalt første gang i de tidligere årsberetninger, især for 1993 og 1994. 50 1. 1 Raffineret sukker"2 Det er blevet fastslået, at 1 375 t C-sukker, der skulle have været eksporteret til Østeuropa, men som aldrig kom uden for Italien, er blevet anvendt i den indenlandske vinproduktion. I forbindelse med den samme undersøgelse anslår man, at ca. 1 243 t sukker (ikke C- ordning sukker) ligeledes er blevet anvendt til at søde vin med. Ud af de 65 personer, der er anklaget for smugleri, ulovlig anvendelse af sukker til vinfremstilling, afgiftsunddragelse og falskneri, er de 38 blevet varetægtsfængslet. Sagens retlige følger i Italien i 1995 er meddelt Kommissionen af anklagemyndigheden i Asti. De italienske myndigheder har endnu ikke afgjort, om der er sket andre overtrædelser til skade for EU's budget. 1. 2 Eksport af ost, kød og mælkeprodukter"3 Varerne er blevet sendt til Grækenland og ikke som opgivet eksporteret til Jordan, Bulgarien og Libanon med udbetaling af restitution. Undersøgelserne har vist, at bedrageriet var organiseret af professionelle i økonomisk kri minalitet, der gjorde brug af et netværk af virksomheder i Danmark, Tyskland, på Cypern og i Grækenland, som i øvrigt hyppigt skiftede navn, men som hele tiden skulle spille den samme rolle, nemlig foregive at eksportere til tredjelande med udbetaling af restitution til følge. Virksomhederne har benyttet forskellige forsyningskanaler og også forskellige transport midler og -metoder, for at smugleriet ikke skulle blive opdaget. Der blev fremlagt falske attestationer på overgang til frit forbrug i tredjelande til støtte for ansøgninger om restitution ved eksport fra Fællesskabet. I realiteten var de toldpapirer, hvoraf det fremgik, at varerne var ankommet til bestemmelsesstedet, forfalskede, idet varerne var sendt tilbage til EU og bragt i fri omsætning i Grækenland. Der pågår stadig undersøgelser i de pågældende medlemsstater, da man har fundet frem til flere virksomheder, der har været involveret i smugleriet. Der har været afholdt et sam arbejdsmøde med myndighederne i Bulgarien med det formål at skaffe yderligere beviser. Der er anlagt straffesag mod fire personer, én i Danmark, én i Tyskland og to i Græken land. Og der er indledt en inddrivelsesprocedure mod leverandørerne vedrørende de uretmæssigt udbetalte restitutioner på i alt 5 mio. ECU. Told- og landbrugsafgiftsunddragelserne i Grækenland siden 1989 beløber sig til ca. 9 mio. ECU. 112 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1993, kapitel 4, afsnit 1, pkt. l og for 1994, kapitel 5, afsnit 2, punkt 2. 1 113 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 1, pkt. 1. 4 51 1. 3 Import af mælkepulver og smør til HU 114 I forbindelse med de undersøgelser, der i 1991 og 1992 blev foretaget i EU af 200 sendinger mælkepulver afsendt fra Belgien til Spanien og unddraget proceduren for fællesskabsforsendelser ved hjælp af toldpapirer udfærdiget i Antwerpen, har de spanske efterforskningsmyndigheder foretaget kontrol hos spanske virksomheder, der eksporterer mælkepulver, med det formål at fastslå pulverets oprindelse. De har kunnet konstatere, at nogle virksomheder via andre havde købt mælkepulveret af et firma, som øjensynligt importerede et kemisk produkt, hvis oprindelse var an givet som værende Tjekkiet og Slovakiet. Under de samarbejdsmøder, der i 1994 og 1995 afholdtes med myndighederne i Tjekkiet og Slovakiet i overensstemmelse med bestemmelserne i protokollen om gensidig bistand, blev det konstateret, at der var foretaget urigtig vareangivelse i Spanien for ca. 30 sendinger mælkepulver (720 t) og ca. 200 sendinger frosset smør (5 000 t) eksporteret fra disse tredjelande i 1992, 1993 og 1994. Produkterne med urigtige vareangivelser var henholdsvis mælkepulver og frosset smør. Det anslås, at der er unddraget for ca. 15,7 mio. ECU i landbrugsafgifter i Spanien. Under et samarbejdsmøde i Østrig i 1994 konstateredes det, at meget store mængder i smør og mælkepulver med oprindelse Østrig (som led i proceduren for aktiv forædling). Ved forarbejdningen blev der tilsat en meget lille procentdel næringssubstrat med mikroorganismer (mindre end 1%) til basisprodukterne, hvorved det blev muligt at indføre varerne under en toldposition, som der ikke skulle betales importafgift for. i Østeuropa var blevet forarbejdet Varerne blev derefter eksporteret til EU, hvor de overgik til fri omsætning (i Italien, Tyskland og Spanien) under toldpositioner, der ikke var landbrugsafgiftspligtige. Ved varernes fortoldning fremlagde de erhvervsdrivende bindende tariferingsoplysninger, som de tyske myndigheder havde udstedt på grundlag af forkerte oplysninger. Ved de efterfølgende undersøgelser viste det sig, at den foretagne tarifering ikke var tilpasset omstændighederne. Der er således foretaget forkert angivelse af mere end 20 000 t mælkepulver og 6 000 t smør. Afgiftsunddragelserne beløber sig til over 66 mio. ECU. 1. 4 Mælkepulver og smør unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse"5 De undersøgelser, der er foretaget af de spanske virksomheder, blev indledt på anmodning fra Kommissionen, efter at man var blevet opmærksom på, at der blev foretaget køb af mælkepulver uden for de sædvanlige markedsføringskanaler herfor. De spanske myndigheder pågreb i december 1995 i Barcelona fire medlemmer af en organisation omfattende et netværk af europæiske virksomheder, der gav sig af med ulovlig import til Spanien af mælkepulver fra Estland. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 1, pkt. 1. 1. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 1, pkt. 1. 1. 52 De indblandede virksomheder har omdirigeret 650 t mælkepulver fra Estland og med Ma rokko som bestemmelsessted til det indre marked og derved unddraget dem proceduren for eksterne fællesskabsforsendelser. Smuglernettet omfattede bl. a. to spanske virksomheder i Vie og Montornes del Valles, hvis ansvarshavende der nu ses nærmere på. Der pågår endnu supplerende undersøgelser under ledelse af de relevante myndigheder i de berørte medlemsstater med det formål at få opklaret visse nederlandske, franske og tyske virksomheders rolle i denne forbindelse. På grundlag af de efterforskninger, der allerede er afsluttet i Tyskland, Nederlandene og i Spanien, må den skade, EU's finanser har lidt, anslås til ca. 650 000 ECU. De spanske myndigheder er i færd med at undersøge nogle transaktioner af lignende bedragerisk tilsnit, hvis omfang er anslået til 1 mio. ECU. Kommissionen står for koordi neringen af undersøgelserne og medvirker endvidere ved forundersøgelserne til retssagen. 1. 5 Sukker unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse eller TIR-ordningen"6 De tyske myndigheder gav i juni 1994 Kommissionen meddelelse om et bedrageri i for bindelse med en transitforsendelse af sukker fra Tjekkiet og Polen til nogle tredjelande (Marokko og Angola) via EU's område. Varerne blev transporteret af nogle tjekkiske og polske transportfirmaer under TIR-konventionen og skulle angiveligt have forladt EU via Spanien eller Portugal. Men i realiteten forlod varerne ikke Spanien og Portugal; bedragerne havde forfalsket told papirerne med falske toldstempler. Da varerne ikke er blevet eksporteret til tredjelande, skal den told, der bortfaldt under proceduren for fællesskabsforsendelser eller TIR-ordningen, alligevel betales. 19 000 t sukker omfattet af 950 TIR-carnets er således blevet eksporteret fra Polen og Tjekkiet af ca. 150 forskellige transportselskaber. De spanske og portugisiske myndigheder har kunnet bekræfte, at der er tale om bedrageri, da forsendelserne aldrig er blevet frembudt på de pågældende toldsteder. Finansielt beløber bedrageriet sig til ca. 9 mio. ECU. Der er indledt retssager i de berørte medlemsstater og tredjelande. JL6 Kødkarrusel"7 "Karrusellen" bestod i at importere levende kvæg fra Østeuropa til Italien under proceduren for aktiv forædling og at reeksportere det til Malta i form af kødstykker af ringe kvalitet og slagteaffald. Efter at have været oplagret på Malta blev kødet genindført i EU. De undersøgelser, de italienske myndigheder foretog i samarbejde med Kommissionens tjenestegrene, og som nu er afsluttede, viste rent faktisk, at varerne under transitten fra Malta via Italien til et Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit I, pkt. 1. 3. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 2, pkt. 2. 2. 53 bestemmelsessted i Østeuropa blev omdirigeret og eksporteret til forskellige tredjelande med restitution ligesom andre varer stammende fra det indre marked. Finansielt er denne sags omfang nu vurderet til 18,5 mio. liCU i ikke-erlagte afgifter og 24 mio. ECU i uberettiget udbetalte eksportrestitutioner. Kommissionen har sammen med de italienske myndigheder aflagt et besøg i Gabon, som var bestemmelsessted for størsteparten af det omdirigerede kød, der ved eksporten generelt blev betegnet som "oksekødstykker fra bagfjerdingen af voksne handyr". Det lykkedes på stedet at bevise, at størstedelen af det importerede kød bestod af kødstykker af ringe kva litet fra forfjerdingen. Men restitutionssagerne kunne kun færdigbehandles (og pengene ud betales), hvis de gabonesiske angivelser i forbindelse med overgangen til frit forbrug inde holdt den generiske betegnelse "oksekød". Det blev påvist, at den gabonesiske importangivelse i en række tilfælde gav en meget præcis beskrivelse af, hvilke typer kødstykker, der faktisk var tale om. Hvor det var tilfældet, fik eksportøren en filial af en international kontrolvirksomhed til at erstatte det kompromitterende originale dokument med et andet bevis, nemlig et importbevis, som i stedet gav varerne den enkle betegnelse "frosset oksekød". Havde filialen, som den burde, set på handels- og transportpapirerne inden den udstedte beviset, ville den nok have beskrevet varernes reelle karakter. Der er rejst tiltale mod 119 personer for følgende anklagepunkter: organiseret kriminalitet, bedrageri mod EU's budget, smugleri, afgiftsunddragelse, dokumentfalsk og korruption. 42 personer er allerede dømt, og der er beslaglagt formuegoder til en samlet værdi af ca. 30 mio. ECU. På grund af sagens alvor har Kommissionen og den italienske stat anmodet undersøgelses dommeren i Turin om at måtte indtræde som civil part i sagen. 1. 7 Import af fødevarer på basis af smor"x Undersøgelserne vedrørende denne sag om import af fødevarer på basis af smør med oprindelse i Ungarn og Tjekkiet er fortsat i 1995. Produkterne var ved importen til Italien og San Marino blevet angivet som værende "sauce" (eller flydende smør), således at der ikke skulle betales afgift. I Italien er der anlagt sag mod importøren. Myndighederne i San Marino har for deres del ansvaret for at inddrive de skyldige beløb for den del af varerne, der er importeret til Republikken. Afgifterne er fortsat udestående. Det er konstateret, at en del af varerne er blevet forarbejdet til "butteroil" og reeksporteret fra EU med restitution. Selv om det pågældende produkt kan give anledning til udbetaling af restitution, kan restitutionsbeløbet under ingen omstændigheder overstige det beløb, der er opkrævet i afgifter ved importen. Det er lykkedes at finde frem til bestemmelsesstederne for alle de relevante forsendelser inden for EU, og de pågældende medlemsstater er blevet bedt om at foretage inddrivelse af forskellen mellem de udbetalte restitutioner og de opkrævede importafgifter. Hvor store beløb der er tale om, vides endnu ikke. 118 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 1, pkt. 1. 2. 54 Hvorom alting er, har man takket være de italienske myndigheders undersøgelser kunnetkonstatere, at det er den samme organisation, der står bag den ulovlige import af 4 000 t ungarsk smør, som man for at omgå told og landbrugsafgifter har angivet som værende et produkt på basis af kakao. Produktet er siden hen solgt som italiensk smør først og fremmest i Frankrig. Der pågår stadig undersøgelser i Frankrig og Italien med det formål at fastslå produkternes endelige bestemmelsessted og at fastsætte, hvor meget der nøjagtigt er udbetalt i uberet tigede restitutioner. I alle disse sager har der påviseligt været organiserede kriminelle organisationer impliceret. Da sagerne vedrørte flere medlemsstater, viste det sig hurtigt, at man ikke kunne begrænse bedrageriet alene ved administrative foranstaltninger på nationalt plan. Det er således absolut nødvendigt at etablere et retligt samarbejde mellem medlemsstaterne, om det så blot skulle være for at iværksætte samordnede aktioner, som er den eneste effektive mulighed for at retsforfølge gerningsmændene. 1. 8 Smør fra Tjekkiet unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse I denne sag er smør fra Tjekkiet unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse (TI-angi velsen) i Italien og med toldfritagelse sendt fra Danmark til nogle tredjelande (Egypten, Ungarn, Slovenien, mv. ). De italienske myndigheder har beslaglagt 3 sendinger smør transporteret med lastbil fra Danmark, for hvilke bestemmelsesstedet i transportdokumenterne tydeligvis var urigtigt. Det er endnu ikke lykkedes med sikkerhed at fastslå, hvem der er afsenderen, og hvilke mellemmænd der har medvirket, men man har dog kunnet påvise, at en person med bopæl i Schweiz har afgivet størsteparten af ordrerne, der er sendt fra Tjekkiet via Danmark med tredjelande som bestemmelsessted og siden faktureret til fiktive firmaer på Bahamas, Jomfruøerne eller i Schweiz. Efterforskningen, der efter denne første afsløring har været koordineret af Kommissionen, har desuden vist, at der for 46 af de 91 forsendelser, der sendtes i transit gennem Danmark i perioden 31. marts 1994 til 27. september 1995, og for hvilke det var angivet, at de skulle reeksporteres til tredjelande, er udstedt falske aflæsningsbeviser. De fleste af de benyttede udgangstoldsteder ligger i Italien (Triest, Napoli, m. fl). Toldpa pirerne er færdigbehandlet ved hjælp af falske stempler, og varerne er således blevet gen indført illegalt i EU, uden at der er opkrævet told og landbrugsafgifter. Efterforskningen fortsættes for at finde ud af, om smørret ligeledes har givet anledning til udbetaling af eksportrestitutioner. Efter at Kommissionen begyndte at undersøge sagen, er aktiviteterne sandsynligvis blevet indstillet. Til gengæld har de svenske myndigheder i Malmø efter den 27. september 1995 undersøgt 3 nye sendinger tjekkisk smør med Portugal som bestemmelsessted (ligeledes under dække af proceduren for fællesskabsforsendelser). To af disse sendinger er aflæsset illegalt, den tredje har de portugisiske myndigheder beslaglagt (på grundlag af de oplysninger, Kommissionen har indsamlet). 55 Det er store beløb, der står på spil. Der er nemlig tale om told og landbrugsafgifter for mere end 2 700 t varer, i alt ca. 6 mio. ECU. Hovedgerningsmanden bag dette bedrageri mistænkes ligeledes for at stå bag nogle andre illegale transaktioner med smør og sukker fra Det forenede Kongerige og Nederlandene, som de italienske cfterforskningsenhederne tidligere har afdækket. Denne sag viser tydeligt, hvilker fleksibilitet de kriminelle organisationer lægger for dagen for at finde andre måder it camouflere deres aktiviteter på (f. eks. ved at tage omvejen over Danmark eller Sverige), efter at de har konstateret, at toldmyn dighederne i nogle medlemsstater er meget opmærksomme på forsendelser af denne art. 1. 9 Oksekød unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse I forbindelse med undersøgelserne af bedragerisagen med raffineret sukker"9, viste det sig, at flere containere oksekød fra Argentina var blevet aflæsset i Rotterdam og ført ind under proceduren for eksterne fællesskabsforsendelser til Kroatien for øje. Toldpapirerne var færdigbehandlet i Nice i Frankrig, hvor en lokal speditør havde oprettet nye forsendelsesdokumenter, der så var blevet færdigbehandlet ved hjælp af falske italienske toldstempler. Varerne overgik til fri omsætning på det italienske marked, uden at der blev betalt told. (TI-angivelsen) med forsendelse Den toldundersøgelse, der blev foretaget i forbindelse med den nævnte speditør, viste, at der var foregået en lang række tilsvarende transaktioner med varer aflæsset i den franske havn Le Havre. Ved indførslen i EU var to britiske selskaber ejer af varerne, som de dog solgte til deres italienske og tyske kunder, der på deres side fastholdt at have købt dem i god tro på det indre marked. Den undersøgelse, der blev foretaget i Italien, viste til dels det modsatte. Aktiviteterne har omfattet ca. 700 t varer. Afgiftsunddragelserne beløber sig til ca. 3 mio. ECU. Der er indledt retssager i Frankrig og Italien. 1. 10 Bananer unddraget proceduren for fællesskabsforsendelse Der er losset bananer fra Sydamerika i flere havne i den nordlige del af EU. Varerne er ført ind under proceduren for fællesskabsforsendelser for derefter ad landevejen at blive sendt til forskellige tredjelande. Disse transaktioner er foregået under dække af Tl- angivelser (og altså helt uden afgiftsbetaling). På baggrund af de oplysninger, de belgiske og tyske toldmyndigheder lutr afgivet, er der på initiativ af de specialiserede myndigheder i disse to medlemsstater foretaget en under søgelse, som Kommissionen har koordineret. Derved er der afsløret et omfattende smugleri med bananer til Italien uden betaling af told og landbrugsafgifter. 119 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1993, kapitel 4, afsnit l. l. 56 De italienske myndigheder har bl. a. afsløret, at i alt 290 sendinger bananer fra Sydamerika er smuglet ind i Italien, hvilket svarer til afgiftsunddragelser på ca. 15 mio. ECU. Undersøgelserne har ført til arrestation af 8 personer, der anses for at stå bag smugleriet, herunder især forfalskning af toldpapirerne, og deres personlige ejendom er beslaglagt. Der pågår i øjeblikket supplerende undersøgelser, som skal fastslå, om andre medlemsstater har været berørt af samme slags transaktioner. 1. 11 Fingeret eksport af vin til tredjelande To skibe under mistanke for at spille en rolle i forbindelse med fingeret eksport af vin til tredjelande, er blevet grundigt kontrolleret. Den efterforskning, Kommissionens tjenestegrene har foretaget i Italien, Frankrig, Grækenland og Slovenien afslørede i øvrigt følgende uregelmæssigheder: En del af den vin, skibene medførte, var eksporteret af franske, italienske og græske virksomheder med eksportrestitution. Lasten var bestemt for Kroatien, Slovenien, Bosnien og Rumænien, men overgik ikke til frit forbrug på bestemmelsesstederne. Den er blevet underkastet en særlig toldprocedure i lighed med proceduren for aktiv forædling, som de fremlagte dokumenter henviste til som bevis for overgangen til frit forbrug på det lokale marked. En anden del af vinen blev aldrig losset, men derimod omdirigeret til Schweiz, som er et bestemmelsessted, der ikke udbetales eksportrestitutioner for. Iler er der fremlagt falske beviser for overgangen til frit forbrug for at udløse restitutionerne. Resten af vinen viste sig at være et substitutionsprodukt, hvis kvalitet og art ikke berettigede til restitution. Ud over sagens finansielle aspekter kan det oplyses, at det ikke er tilladt at fremstille et sådant produkt til forbrug. De italienske og græske myndigheder har indledt retsforfølgning af de virksomheder, der har været implicerede i transaktionerne. Kommissionen samarbejder med de kompetente retsinstanser om forundersøgelserne. Kommissionens og medlemsstaternes fælles indsats har givet følgende resultater: Der er opkrævet 2 mio. ECU for den fingerede vineksport (varerne nåede aldrig frem til bestemmelsesstedet). Udbetalingen af 1,8 mio. ECU blev forhindret ved at informere de relevante pengeinstitutter om bedrageriet. Der er taget skridt til at inddrive restitutioner beløbende sig til i alt 3 mio. ECU. Der pågår yderligere undersøgelser. 57 1. 12 Den Luiropæiske Socialfond: FLATHUS-programmet 120 Efterforskningerne, som Kommissionen tog skridt til i november 1994 i de nye tyske for- bundslande, har været koncentreret om den del af FLATHUS-programmet, der involverer flere medlemsstater. Undersøgelser vedrørende det faglige uddannelsesprogram for unge arbejdstagere i delstaten Thuringen, der stadig var i gang i 1995, har afsløret uregelmæssigheder. Det for en dansk drejer kursusvirksomhed i ledtog med en tysk tjenestemand. svindel med EU-midler foretaget af direktøren sig om Som undersøgelserne står, ser det ud til, at der har været anvendt to svigagtige fremgangs måder: 1. Inden 1993 var det lykkedes direktøren for kursusvirksomheden at opnå eneret på størsteparten af de uddannelsesforanstaltninger omfattende flere lande, der skulle gennemføres, hvorefter han ved kontrakt pålagde underleverandørerne (i Frankrig, Irland og Det forenede Kongerige) at indbetale en del af det aftalte beløb enten på en luxembourgsk bankkonto i hans eget navn eller til en tysk konsulentvirksomheds- filial i Belgien. 2. Fra 1993 er der udstedt fakturaer for fiktive tjenesteydelser i forbindelse med pro grammet. Kommissionens samarbejde med såvel de administrative som de retlige myndigheder i medlemsstaterne, og koordineringen af arbejdet i forbindelse med undersøgelsen har ført til fremsættelse af en formodning om uretmæssig anvendelse af ESF-midler og givet de retlige myndigheder i Tyskland mulighed for ved ransagning at få bekrajftet formodningen og efterfølgende at arrestere en tysk tjenestemand. Efterforskningen pågår stadig i de berørte medlemsstater. 1. 13 Direkte udgifter: turisme121 Efter henvendelse til de kompetente myndigheder i Belgien og Frankrig i 1994 sendte Kommissionen den 13. marts 1995 resultatet af undersøgelserne til de græske myndigheder i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 209A, stk. 2, i EF-traktaten. Efterforsknings- og kontrolarbejdet vedrører hele turistpolitikken fra starten i 1989 og har gjort det nødvendigt med løbende koordinering af bedrageribekæmpelsesenhedernes arbejde og med aktiv bistand fra de retlige myndigheder i de berørte medlemsstater. De fremskyndede procedurer i Belgien og Frankrig har ud over den svig med EU-midler, der blev bragt for dagens lys i 1994, afsløret store betalinger under bordet til repræsentan ter for Kommissionen som modydelse for støttetildelinger. Efter ophævelse af immuniteten, af dokumenternes, bygningernes og arkivernes ukrænkelighed og af tavshedspligten har de nødvendige undersøgelser kunnet foretages i Kommissionens tjenestegrene i Bruxelles. FLATHUS: FôrdermaBnahmen des Landes Thuringen mit Unterstutzung des Europaischen Sozialfonds (Thiiringens støtteprogram med deltagelse af Den Europæiske Socialfond). Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 5, pkt. 4. 58 Tilsammen har de forhold, der er konstateret i Frankrig og Belgien, medført fængsling af 5 personer (2 tjenestemænd i Kommissionen og 3 støttemodtagere). Kommissionen, der efter intern revision af den anvisningsberettigede tjenestegren havde anlagt disciplinærsag mod kontorchefen med ansvar for administrationen af den på gældende politik og mod en midlertidigt ansat, har nu fået dem begge afskediget (kontor chefen den 22. juni 1995, den midlertidigt ansatte den 28. juli 1995). Parallelt hermed er der på grundlag af resultatet af den først gennemførte kontrol taget skridt til inddrivelse af 1,4 mio. ECU hos 15 støttemodtagere. Da der så afgjort er tale om organiseret bedrageri både inden for og uden for Kommissionen, er det nødvendigt, at det øgede samarbejde mellem de af Kommissionens tjenestegrene, der koordinerer bedrageribekæmpelsen, og de kompetente myndigheder i medlemsstaterne fortsættes, så ansvaret kan blive placeret. Med et styrket retligt samarbejde inden for dette nye område burde det kunne lade sig gøre at fa gerningsmændene og støttemodtagerne dømt i en straffesag. 1. 14 Cigaretsmugleri Det er task-forcernes122 opgave at bekæmpe bedrageri inden for særligt følsomme områder. De er oprettet på grund af de mange komplekse og organiserede bedragerisager inden for nogle bestemt sektorer, som har givet anledning til gentagne rejser særligt til tredjelande. Task-forcerne er beviset på Kommissionens vilje til at udvikle det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande (som bl. a. kommer til udtryk i arbejdsprogrammet) for at kunne gå direkte til angreb på de store bedragerisager, der ofte har en ganske betydelig indvirkning på EU's budget. Kommissionen har i 1994m oprettet en første task-force (eller task-group) til at bekæmpe cigaretsmugleriet, som er repræsentativt for de transaktioner, de organiserede bander gen nemfører. Gruppen består af tjenestemænd fra Kommissionen og repræsentanter fra med lemsstaternes efterforskningsenheder. Gruppens rolle og væsentligste opgave er at anlægge en samlet strategi, evaluere de tilgængelige informationer, sørge for rundsendelse og udnyttelse heraf inden for gruppen for at give de myndigheder, der er direkte berørt, adgang hertil, med det formål at kunne udvælge, koordinere og deltage i målrettede internationale operationelle aktioner. Inden for disse rammer har man skabt en ensartet strategi på EU-niveau med basis i et ad ministrativt, operationelt og teknisk samarbejde. Dette eksempel er svaret på det faktum, at modparten, den kriminelle verden, har en organisation på EU-niveau, ja i vid udstrækning på verdensplan. For at kunne bekæmpe denne slags bedrageri har det været helt nødvendigt med et sådant organiseret "modspil", som kan tilpasses den enkelte sag. Betegnelsen anvendes om grupper bestående af eksperter fra medlemsstaterne og fra Kommissionen nedsat inden for et område, hvor udvekslingen af informationer er særlig følsom, med det formål at lade alle få del i oplysninger, der vedrører flere bedragerisager. Grupperne må ikke forveksles med ad hoc- grupperne bestående af de ansvarlige (fra Kommissionen og medlemsstaterne) for undersøgelserne i en bestemt sag eller med Kommissionens interne task-forcer (TAFI, transit, afgiftsunddragelser, etc. ). Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 4, afsnit 3, pkt. 1. 1. 59 En række tiltag gennemført i samarbejde med medlemsstaterne, herunder internationale undersøgelser, har ført til afsløring af flere større smuglerkæder, der især beskæftiger sig med transport og illegal handel med cigaretter i de sydlige medlemsstater. Nogle af disse tiltag er endnu ikke afsluttet. De omfatter bl. a. arbejde i marken, som task- gruppen er fuldt involveret i sammen med medlemsstaterne, og som har ført til optrævling af store smuglernetværk og til identifikation af de implicerede administrative netværk. Således er der ved efterforskninger i Danmark, Portugal og Spanien koordineret af Kom missionen afsløret et lager på 92 mio. cigaretter, som er blevet omdirigeret illegalt under transitforsendelsen fra Danmark til Portugal. Forsendelsesproceduren er blevet færdigbe handlet ved hjælp af falske stempler som dokumentation for, at varerne har været igennem toldbehandling hos det portugisiske toldvæsen. Der er i denne forbindelse unddraget told for ca. 15 mio. ECU124, som nu er ved at blive inddrevet. Lignende efterforskninger har ført til afsløring af et smuglerlager med varer (ca. 102 mio. cigaretter svarende til 13 mio. ECU i unddragne toldafgifter), som oprindeligt er afsendt fra Finland og Sverige med Spanien som bestemmelsessted. Afgifterne er ved at blive inddrevet. I Spanien og Portugal pågår der retslige undersøgelser med det formål at forfølge og rejse tiltale imod hovedgerningsmændene i de pågældende sager. Svigagtig reimport til Fællesskabet af cigaretter, der oprindeligt var sendt til forskellige tredjelande, er blevet undersøgt i Østrig, Tyskland, Nederlandene, Grækenland og Italien. Smugleriet anses for at indgå i de transaktioner, der bryder FN's embargo over for det tidligere Jugoslavien. Der er i denne forbindelse beslaglagt ca. 120 mio. cigaretter i Tyskland, Italien og Nederlandene. Endvidere har de nederlandske myndigheder i forbindelse med undersøgelserne beslaglagt to fly, som mistænktes for at blive anvendt til omgåelse af FN's sanktioner. De informationer, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelserne, står i direkte for bindelse med resultatet af nogle parallelle undersøgelser i en anden medlemsstat, hvor man har beslaglagt 130 mio. cigaretter og rejst tiltale mod gerningsmændene til smugleriet, der omfatter i alt mere end en milliard cigaretter svarende til et indtægtstab på ca. 100 mio. ECU. Kommissionen står for koordinationen af liere andre efterforskninger i Frankrig, Spanien, Irland og Det forenede Kongerige (beslaglæggelse af 100 mio. cigaretter, indtægtstab på ca. 10 mio. ECU), og i Spanien har man ligeledes afsløret smugleri (450 mio. cigaretter, indtægtstab på 45 mio. ECU). Der pågår ligeledes supplerende undersøgelser i Portugal, hvor man for det første har konstateret, at 76 lastbiler med cigaretter til de central- og østeuropæiske lande aldrig er dukket op på udgangstoldstedet i Tyskland, men at sagen er færdigbehandlet ved hjælp af falske tyske stempler (der er tale om ca. 76 mio. ECU i afgifter). For det andet er 7 last biler til Schweiz heller aldrig nået frem til bestemmelsesstedet (ca. 7 mio. ECU i afgifter). Endvidere er 8 containere, der tilhører samme organisation, blevet beslaglagt i Portugal. Alle de beløb, der er anført i denne sag, indbefatter ligeledes et skøn over de nationale midler, der står på spil. 60 Kommissionen har således vist, at man ved at lade en task-gruppe gennemføre og koordi nere sådanne aktioner med føje kan forvente resultater på længere sigt, fordi man ved at udnytte de informationer, der er indsamlet på forskellige niveauer, kan indkredse forskel lige modeller for smugleri og organiseret kriminalitet, hvilket fremmer identificering og uskadeliggørelse af gerningsmændene. På samme måde styrker viljen til at gennemføre administrative og retlige aktioner ganske betydeligt samarbejdet med myndighederne i nogle tredjelande - et samarbejde, der så småt er begyndt at bære frugt. Det ses således, at det er nødvendigt at legitimere samarbejdet mellem medlemssta terne og Kommissionen ikke blot i praksis, men gennem klar lovgivning, der giver Kommissionen hjemmel til at deltage aktivt såvel i efterforskning som i retsforfølg ning. Det er på tide at bevæge sig ud over de retlige samarbejdsredskaber, der er udsprunget af en helt anden sammenhæng, og som i dag viser sig at være uanvende- lige125. AFSNIT 2: GROVE TILFÆLDE AF SVIG INDEN FOR OPRINDELSE OG PRÆFERENCEAFTALER126 Det er især de foranstaltninger og privilegier, der er indrømmet som led i en bestemt handelspolitik, navnlig i forbindelse med præferenceaftalerne, men ligeledes antidumping afgifterne og tekstilaftalerne (mængdebegrænsninger), der giver anledning til bedrageri. Bedrageriet på disse områder bliver mere og mere komplekst og vedrører ofte flere forskellige af disse ordninger på en gang. De undersøgelser, der redegøres for i dette afsnit, er typiske eksempler på, hvor komplekse disse bedragerier er, ikke alene på grund af de finansielle aspekter, som kan have alvorlige konsekvenser for Fællesskabets budget, hvis der er tale om unddragne toldafgifter, men også på grund af de økonomiske følger, hvis der er tale om svindel, der ødelægger selve grundlaget for den handelspolitik, der er aftalt mellem Fællesskabet og tredjelande. 2. 1. Industrivarer 2. 1. 1. Disketter fra Macao I maj 1995 blev der gennemført et kontrolbesøg i Macao inden for rammerne af EU's administrative samarbejde med deltagelse af repræsentanter for Kommissionen og de to pågældende medlemsstater. Formålet var at kontrollere oprindelsen af de disketter, der var importeret fra dette land siden juli 1993 (over 200 millioner stk. ). Det fremgår af de konstaterede forhold på stedet, at der var eksporteret disketter fra Macao i henhold til oprindelsescertifikater, som ikke henhører under en præferenceordning127, selv Se kapitel 1, afsnit 4, s. 17. Under præferenceordningerne hører det autonome GSP-system (den generelle præferenceordning) samt alle andre indrømmelser, der er givet som led i aftaler med tredjelande. Oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning, der udstedes af det eksporterende lands myndigheder, betyder, at den præferenceberettigede vare pålægges en nedsat toldsats (eller en nulsats), når de ankommer til Fællesskabet. Disse certifikater forelægges Fællesskabets toldmyndigheder (i indgangstoldstedeme) med henblik opnåelse af præferencestatus. Endvidere anføres til orientering 61 om disse varer ikke kunne have været samlet på stedet. Disketterne kunne kun have været importeret fra Kina med falsk varebeskrivelse, hvorefter de var genudført fra Macao. Denne trafik er fortsat indtil kontrolbesøget og omfattede en samlet mængde på omkring 126,6 mio. stk. Den lokale produktion af de andre disketter, nemlig 73,9 mio. stk. , bestod i realiteten kun i samling af halvfabrikata leveret af kinesiske fabrikker, som også havde leveret de genudførte disketter, ved hjælp af japanske, koreanske og amerikanske komponenter. Under disse omstændigheder skal der opkræves den antidumpingafgift, der gælder for disketter fra Kina, for alle disse varer, der urigtigt er angivet som kommende fra Macao. Størrelsen af de således unddragne egne indtægter beløber sig til 18,7 mio. ECU i tidsrummet juli 1993 til april 1995. 2. 1. 2. Disketter fra Thailand I marts 1995 foretog en delegation fra EU bestående af repræsentanter for Kommissionen og de to hovedsageligt berørte medlemsstater et kontrolbesøg inden for rammerne af det administrative samarbejde for at fastslå oprindelsen af de over 50 millioner disketter, der var importeret fra Thailand siden august 1993. De første resultater viste, at de omkring 5,4 millioner disketter, der var angivet som værende af thailandsk oprindelse, men i virkeligheden kom fra Hongkong, var importeret med falske thailandske oprindelsescertifikater, som ikke henhører under en præferenceordning. Det blev under de senere undersøgelser påvist, at disse varer, som ikke var afsendt fra Thailand, var af kinesisk fabrikat, og at de var genudført via Hongkong. Der skal derfor betales den antidumpingafgift, der gælder for disketter fra Kina, for denne import til Fællesskabet. De på stedet gennemførte undersøgelser viste også, at næsten 44,8 millioner af de disketter, der allesammen var eksporteret fra Thailand med oprindelsescertifikat, henhørende under en til præferenceordning, og udstedt af de kompetente myndigheder, toldpræferenceordningen, enten fordi de tidligere var indført til Thailand (24,1 million stk. ) eller på grund af værdien af de importerede komponenter, der var anvendt til samling på stedet (20,7 millioner stk. ). ikke var berettiget I betragtning af mulighederne for at samle komponenterne i Thailand og på grund af de dele, der var medgået til samling af de fra dette land genudførte færdigvarer, vil der også blive opkrævet told for de disketter, der er importeret til Fællesskabet under oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning. De unddragne egne indtægter beløber sig til 617 000 ECU i told for 44,8 millioner stk. og 4 170 000 ECU i antidumpingafgifter for hele importen på 50,2 millioner stk. efter kontrolbesøget Nogle måneder at oprindelsescertifikaterne henhørende under en præferenceordning var blevet udstedt ved en fejl. Den unddragne told på grund af de falske oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning af antidumpingafgifterne afhænger af, om det lykkes at konstatere den faktiske oprindelse (ikke thailandske myndigheder, opkræves, men opkrævning eventuelle erkendte derfor den kan de varernes oprindelse i de oprindelsescertifikater, som ikke henhører under en præferenceordning, og som også udstedes af det eksporterende lands myndigheder. 62 henhørende undersøgelser, som skal gennemføres. under en præferenceordning) af varerne og således af resultaterne af de 2. 1. 3. Cykler fra Vietnam I april 1995 gennemførte en delegation fra EU bestående af repræsentanter for Kommissionen og den hovedsageligt berørte medlemsstat et kontrolbesøg inden for rammerne af det administrative samarbejde for at kontrollere oprindelsen af 523 241 cykler, der fra april 1992 var eksporteret fra dette land under oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning. Cyklerne var samlet på stedet af komponenter, som var importeret og leveret af en Hongkong virksomhed, som også eksporterede kinesiske cykler til Fællesskabet. Selv om importvirksomheden i Vietnam havde forsøgt at hindre adgangen til lagrene af komponenter og til dokumenterne, blev det bevist, at alt materiale var indført fra Kina og Hongkong, og at oprindelsescertifikaterne henhørende under en præferenceordning, som var udstedt for disse varer siden 1992, var ukorrekte. Den unddragne told beløber sig til 6,85 mio. ECU. Desuden vil der i betragtning af de forhold, under hvilke den endelige samling af komponenterne var sket, kunne opkræves antidumpingafgifter til et beløb af 9,78 mio. ECU. Så snart kontrolbeløbet var afsluttet, erkendte de vietnamesiske myndigheder, som havde ydet den nødvendige bistand under EU's kontrolbesøg, at oprindelsescertifikaterne henhørende under en præferenceordning var udstedt med urette. Det var nu lykkedes dem at sætte en stopper for denne praksis. Der var konstateret eksport til Frankrig (den største aftager), Det Forenede Kongerige, Belgien, Tyskland og Danmark. * * * Sådanne resultater er opnået takket være undersøgelser i tredjelande, der gennemført i fællesskab af medlemsstaterne og Kommissionen. Denne foretager gerne den slags undersøgelser, for uden konstateringer på stedet kan der ikke skabes konkrete resultater. Det skal i den forbindelse anføres, at andre kontrolbesøg, der var tilrettelagt på Kommissionens initiativ i 1995, eller på medlemsstaternes anmodning, har måttet udsættes på grund af manglende samarbejdsvilje fra de pågældende tredjelandes side. Dette var tilfældet med Indonesien og Malaysia for disketters vedkommende og med Filippinerne for satellitmodtageres vedkommende. I betragtning af de risici, som disse forsinkelser udgør for den senere fastlæggelse af de pågældende egne indtægter, har Kommissionen opfordret alle de berørte medlemsstater til at tage deres forholdsregler. Udover de falske oprindelsescertifikater har man konstateret bedrageri begået af forbundne koncerner eller selskaber med det formål at undgå betaling af antidumpingafgifter ved hjælp af falske værdiangivelser og dokumenter eller fakturaer udstedt af selskaber i skattely. Kommissionen har i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 (om gensidig bistand mellem de administrative myndigheder) meddelt medlemsstaterne nogle oplysninger, som i 1995 63 førte til, at man blev opmærksom på told og antidumpingafgifter, som var unddraget ved hjælp af falske erklæringer om de pågældende produkters tarifering, oprindelse eller værdi. På grundlag af disse oplysninger har medlemsstaterne konstateret, at der unddraget afgifter til et samlet beløb på 5,7 mio. ECU, heraf 3,85 mio. ECU i antidumpingafgifter i forbindelse med falske værdiangivelser for kaliumimport. Det skal understreges, at det absolut er nødvendigt, at medlemsstaterne officielt underretter Kommissionen, så denne kan vurdere resultaterne af undersøgelserne og sikre opfølgningen af inddrivningen af de egne indtægter128. 2. 2. Tekstilvarer 2. 2. 1. Honduras Importen til Fællesskabet af T-shirts, der var angivet med Honduras som oprindelsesland, rejste tvivl med hensyn til deres faktiske oprindelsessted. Der blev gennemført et kontrolbesøg som led i det administrative samarbejde i maj 1995 i Honduras for med bistand af de kompetente myndigheder at kontrollere gyldigheden af de over 1 200 oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning, der øjensynlig var udstedt i dette land og siden 1991 forelagt ved indførslen i Fællesskabet (især i Nederlandene og i mindre omfang i Tyskland og Belgien). Det blev bevist, at 1 188 af disse certifikater var fuldstændig forfalskede, og at de varer, der var indført med disse certifikater, aldrig var nået frem til Honduras, idet de faktisk var fragtet direkte fra forskellige asiatiske havne (især kinesiske) til bestemmelsesstedet i Fællesskabet. 52 andre certifikater var ganske vist udstedt af myndighederne i Honduras, men for varer, som ikke var fremstillet i dette land i overensstemmelse med oprindelsesreglerne i GSP (den generelle præferenceordning). Derfor blev alle de pågældende certifikater unddragne afgifter beløber sig til over 2 mio. ECU vedrørende over 12 millioner stykker tøj. inddraget af myndighederne i Honduras. De Takket være de modtagne oplysninger råder de pågældende medlemsstater over de nødvendige midler til at opkræve de unddragne afgifter. Undersøgelserne fortsætter for at få opklaret det faktiske oprindelsessted for de varer, der ikke er fremstillet i Flonduras, så de pågældende varer (over 10 mio. stk. , især t-shirts) kan komme ind under oprindelseslandets (sandsynligvis Kinas) kontingenter. 128 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 1, afsnit 1 og kapitel 6, afsnit 3. 1. 64 2. 2. 2. Nepal I juli 1995 gennemførte Kommissionen et kontrolbesøg i Nepal som led i det administrative samarbejde for sammen med de ansvarlige nepalesiske myndigheder at kontrollere gyldigheden af over 500 oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning (GSP), der efter sigende var udstedt i dette land og forelagt ved importen af tekstilprodukter i Fællesskabet. Det fremgik af undersøgelsen, at 45 af oprindelsescertifikaterne vedrørende over 10 mio. stk. var forfalskede. Varerne under disse certifikater var aldrig nået frem til Nepal, men importeret direkte fra Det Fjerne Østen til Fællesskabet. Undersøgelserne fortsætter for at få fastslået varernes virkelige oprindelse i stedet for den, der er anført på de forfalskede certifikater for at opnå den økonomiske kompensation for de pågældende tredjelande (i Fjernøsten) Det fremgik desuden af undersøgelsen, at 153 andre oprindelsescertifikater fejlagtigt var udstedt for varer fremstillet i Nepal, uden at Fællesskabets oprindelsesregler i henhold til GSP var overholdt. Selv om producenterne, som også er eksportører af de pågældende varer, havde forelagt skriftlige angivelser heraf, anså de nepalesiske myndigheder det ikke for nødvendigt at inddrage de omtvistede certifikater. Myndighederne blev skriftligt anmodet om på ny at kontrollere gyldigheden af certifikaterne og meddele Kommissionen deres konklusioner inden for den i de gældende bestemmelser fastsatte frist. Så vidt Kommissionen kan se, er det eneste rigtige at annullere disse certifikater. Desuden har 285 andre oprindelsescertifikater givet anledning til alvorlig tvivl med hensyn til. om de er i overensstemmelse med reglerne. De er sendt tilbage til de nepalesiske myndigheder med henblik på en efterfølgende kontrol. De unddragne egne indtægter for de forfalskede eller forkert udstedte certifikater beløber sig til omkring 2 mio. ECU. 2. 2. 3. Laos Det lykkedes i november 1995 en delegation fra EU bestående af repræsentanter for Kommissionen og de fem medlemsstater (Frankrig, Tyskland, Danmark, Nederlandene og Det Forenede Kongerige) at bevise, at 300 oprindelsescertifikater forelagt ved indførsel i Fællesskabet af omkring 4 millioner stk. tøj var forfalskede. De var ikke udstedt af de laotiske myndigheder, mens på samme tidspunkt 2 700 andre certifikater henhørende under en præferentiel ordning (vedrørende 22 millioner stk. ) var udstedt forkert for produkter, som ikke svarede til de kriterier, der anvendes i forbindelse med GSP. De af delegationen konstaterede forhold blev anerkendt af de laotiske myndigheder, som bekræftede skriftligt, at ingen af de kontrollerede varer kunne komme i betragtning til præferenceordningen ved deres indførsel i Fællesskabet. Oprindelsescertifikaterne var enten falske eller uberettiget udstedt. Laos har imidlertid som et af de mindst udviklede lande mulighed for at anmode om dispensation fra Fællesskabets oprindelsesregler i henhold til GSP. Myndighederne har derfor indgivet en anmodning herom, så de fortsat kan benytte stof importeret fra andre asiatiske lande i deres produktion. Selv om denne anmodning skulle blive godkendt af Fællesskabet, ville dette ikke fa indflydelse på den import, der allerede har fundet sted som led i GSP, da præferencebehandlingen (for de varer, der er omfattet af de 2 700 urigtige certifikater) er indrømmet på grundlag af falske angivelser vcdr. varernes opfyldelse GSP-reglerne. 65 De pågældende medlemsstater sidder inde med de nødvendige oplysninger til at fortsætte undersøgelserne hos importørerne i Fællesskabet og opkræve afgifter. De pågældende egne indtægter beløber sig til næsten 7 mio. ECU. Det bliver imidlertid nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser for at få fastslået den virkelige oprindelse af de varer, der er indført i Fællesskabet med falske certifikater (ca. 4 mio. stk. ) i den hensigt at få dem ind under mængdebegrænsningerne for dette land. 2. 2. 4. Tekstilvarer fra Kina 29 I 1995 forhandlede man med Kina for at få visse mængder, der var uregelmæssigt indført i årene 1990 til 1993, medregnet i de kvantitative begrænsninger, der gælder i henhold til "tekstilaftalen" med dette land. Undersøgelserne har vist, at de pågældende tekstilvarer ganske vist var af kinesisk oprindelse, men de var blevet indført i Fællesskabet enten som smuglervarer (uden om transitordningen) eller under angivelse af anden oprindelse. Kina har accepteret, at 13 778 000 stk. tekstilvarer medregnes under de kvantitative begrænsninger for 1995. Denne mængde udgør ca. 20% af den kinesiske kvote for 1995 for kategorien "Tekstil 4" (T-shirts osv. ). 2. 2. 5. Tekstilvarer fra De Forenede Arabiske Emirater130 Undersøgelserne vedrørende tekstilvarer importeret til Fællesskabet fra De Forenede Arabiske Emirater vedrører flere sager og flere kanaler. I januar 1995 tog Kommissionens repræsentanter til De Forenede Arabiske Emirater, især for at finde frem til en ny form for samarbejde om fastlæggelsen af den faktiske oprindelse, modsat den angivne oprindelse, for en lang række tekstilvareforsendelser fra dette land til Fællesskabet. Som det dengang blev aftalt, overdrog Kommissionen i juli 1995 Emiraternes myndigheder en listing fra de pågældende medlemsstater med det formål at give De Forenede Arabiske Emirater mulighed for at foretage de påkrævede indledende undersøgelser. Denne listing indeholdt detaljerede oplysninger om mere end 1 300 forsendelser, der omfattede omkring 80 millioner varestykker, bl. a. T-shirts. I oktober måned var disse først lige kommet i gang, og der forelå ingen undersøgelsesresultater. Kommissionen har derfor sendt en påmindelse til De Forenede Arabiske Emiraters myndigheder om deres forpligtelser i dette spørgsmål. I forbindelse med Rådets forhandlingsinstrukser fandt der i oktober 1995 drøftelser sted i Abu Dhabi mellem Kommissionen og Emiraternes repræsentanter om indgåelse af en bilateral aftale om tekstilhandel, som bl. a. ville føre til oprettelse af et system for kontrol med udførslen af tekstilvarer fra dette land ("licenser"). Aftalen blev underskrevet den 11. november 1995. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 3. 2. 1. Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 3. 2. 1. 66 2. 3. Fiskerivarer 2. 3. 1. Torsk fra Island En delegation fra EU bestående af repræsentanter for Kommissionen og den pågældende medlemsstat tog til Island i April 1995 for som led i det administrative samarbejde at kontrollere oprindelsen i henhold til en præferenceordning af forsendelser af torsk. Det fremgår af de gennemførte undersøgelser, at adskillige lokale virksomheder har anvendt fisk af russisk oprindelse til fremstilling af varer eksporteret til Fællesskabet, hvilket er i strid med aftalen mellem Fællesskabet og Island om toldbehandling i henhold til en præferenceordning. De unddragne egne indtægter beløber sig til 1 mio. ECU. Andre virksomheder, der ligeledes importerede torsk fra Rusland, havde helt klart taget ved lære af de undersøgelser, der var gennemført i forbindelse med affæren omkring "rejesagen"131, ved kun at genudføre færdigvarerne fremstillet af varer uden oprindelsesstatus til tredjelande, således at de certifikater, der var udstedt for varer eksporteret til Fællesskabet, var korrekte. De islandske myndigheder har erklæret de uanvendelige oprindelsescertifikater henhørende under en præferenceordning for ugyldige. Opkrævningerne er i gang over for de pågældende importører. 2. 3. 2. Tunfiskekonserves fra Equador Efter EU's kontrolbesøg på stedet i marts og oktober 1994 iværksatte de fem berørte medlemsstater opkrævningen af den unddragne told på i alt 11 mio. ECU. Ved et kontrolbesøg i De Forenede Stater efter undersøgelser i Equador lykkedes det at indhente bevis på, at importørerne fra de tre medlemsstater fuldt bevidst havde foretaget den ulovlige import. 131 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1992. 67 Disse EU-kontrolbesøg gennemføres i tredjelandene enten på anmodning af en eller flere medlemsstater eller på initiativ af Kommissionen, som tager sig af de indledende kontakter med myndighederne alle bevismidler til at fastslå, om den eksporterede vares oprindelsesstatus er korrekt for derefter eventuelt at indhente beviser på omfanget af bedrageriet og den skade, den har forvoldt. tredjelandene. Formålet hermed er at søge at fremskaffe i Det er klart, at det her drejer sig om et første stadium inden det enorme undersøgelsesarbejde, som både tager sigte på at sikre en korrekt anvendelse af oprindelsesreglerne og de forskellige præferenceordninger og at påvise eventuelt bedrageri på disse områder. Under alle omstændigheder er det klart, at når det er påvist, at kravene for at komme i i henhold til aftaler eller en autonom ordning ikke er betragtning til præferencefordelene opfyldt, så skal medlemsstaten sørge for, at de skyldige beløb i egne indtægter opkræves. Desuden skal de nationale myndigheder på baggrund af resultaterne af EU-kontrolbesøget og de i denne forbindelse udarbejdede rapporter følge undersøgelserne op for at kontrollere, om bedrageriet var begået forsætligt og drage de nødvendige konsekvenser med hensyn til i aftalen om sanktioner, beskyttelse af Fællesskabets økonomiske iværksættes retsforfølgelse. især når det drejer sig om bedragerisk adfærd som defineret inden der herefter interesser, Kommissionen vil i 1996 drage konsekvenserne af den øjeblikkelige situation og foreslå et politisk initiativ i form af en meddelelse som led i præferenceordningerne på samme måde som for transitordningernes vedkommende. AFSNIT 3: BEDRAGERI I LANDBRUGSSEKTOREN I dette afsnit beskrives en række undersøgte sager, der er udvalgt, fordi de er karakteriseret ved mange forskellige foranstaltninger (eksportrestitutioner, forskellige former for produktionsstøtte), hvilket viser, at efterforskningen er gået på et stadigt stigende antal sektorer. Det viser sig, at fællesskabsbestemmelserne har været fortolket forkert i flere af disse sager, mens det fremgår af andre sager, at gerningsmændene forsætligt har begået bedrageri, og at de anvendte metoder i disse tilfælde afslører, at der findes meget raffinerede måder at begå bedrageri på. 3. 1. Eksport af sukker til Sverige De svenske myndigheder indberettede i august 1995 et tilfælde af eventuel spekulation i sukker, som var sket lige inden Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union132. En svensk virksomhed, hvis hovedaktivitet ikke er sukkerhandel, havde oplagret ca. 20 000 t sukker på to steder. Det fremgik af undersøgelserne på stedet i Sverige, at 22 000 t af dette sukker, som var eksporteret fra Tyskland og Frankrig til Sverige i løbet af de to sidste måneder af 1994, var genudført til Tyskland og Grækenland i 1995. Der var udbetalt 6,5 mio. ECU i eksportrestitutioner i Tyskland, Belgien og Frankrig. 132 Kommissionens forordning (EF) nr. 3108/94 om overgangsforanstaltninger for samhandelen med landbrugsprodukter som følge af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. EFT L 328 af 20. 12. 1994. 68 Der er yderligere undersøgelser i gang i flere medlemsstater for at fastslå, om ikke eksportrestitutionerne har været forlangt én gang til efter genindførsel i Fællesskabet. 3. 2. Import af ris til Sverige (afgifter på lageroverskud) Der blev gennemført en undersøgelse i Sverige af eventuelle afgifter på lageroverskud af ris i forbindelse med landets tiltrædelse af Den Europæiske Union. Det fremgår af de handelsstatistikker, som de svenske myndigheder har fremsendt, at risimporten er steget med omkring 73 000 t alene i 1994 i forhold til den gennemsnitlige import pr. år i tidsrummet 1991-1993. I løbet af efterforskningen på stedet blev der kontrolleret fem virksomheder, og der afsløredes et meget stort lager af ris. Alle fem virksomheder forklarede, at kiloprisen for ris ville være fordoblet i tilfælde af Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, og at dette var forklaringen på deres forøgede import af ris (i tidsrummet oktober til december 1994), som frem for alt tog sigte på at tilfredsstille hjemmemarkedets behov, inden rispriserne steg. Kommissionens tjenestegrene bad de svenske myndigheder om at undersøge lageroverskuddene i hvert enkelt tilfælde i de tre foregående år samt alle disponible regnskabsbilag og forretningspapirer, især dokumenterne vedrørende lagerføring og fakturering (køb og salg). 3. 3. Indførsel og genudførsel af olivenolie (Italien og Østrig) Kommissionen er blevet underrettet om import til Italien af 1091 t jomfruolie med oprindelse i Tunesien, der blev eksporteret direkte til Østrig den 29. december 1994. Denne mængde blev således importeret til Østrig inden landets tiltrædelse af Den Europæiske Union, og der skal derfor betales afgifter for lageroverskud. Det fremgik af en undersøgelse iværksat af Kommissionen, at 802 440 kg olivenolie var blevet genudført fra Østrig til Italien. På Kommissionens anmodning pålagde de østrigske myndigheder det pågældende lageroverskud en afgift på 846 537 ECU. Da den østrigske eksportvirksomhed var gået i konkurs, var det umuligt at opdrive afgiften. Med hensyn til de 802 440 kg olivenolie, der var genindført til Italien, bad Kommissionen de italienske myndigheder om at sikre, at der ikke blev søgt om forbrugerstøtte for denne vare i henhold til de gældende bestemmelser i sådanne tilfælde. Det fremgik af en undersøgelse i Italien, at der alligevel var blevet bevilget en sådan støtte. De italienske myndigheder har truffet alle foranstaltninger til at inddrive denne støtte. Den lære, der kan drages af disse tre sager vedrørende Sverige og Østrig, er, at det kun er ved systematiske fysiske kontroller, der gennemføres af de lokale myndigheder i henhold til gældende bestemmelser, at det er muligt at opdage eventuelle uregelmæssigheder som led i transaktioner af denne art (import/eksport af "midlertidigt følsomme" varer). 69. 4. Import af frosne oksetunger fra Argentina Det fremgår af undersøgelser foretaget i Frankrig, Italien og Portugal, at mindst 450 t frosne oksetunger fra Argentina er indført i Fællesskabet mellem september 1993 og december 1994. Dette kød var ledsaget af falske sundhcdscertifikater. En undersøgelse af kopierne af de ægte certifikater, som de kompetente tjenestegrene i Argentina havde opbevaret til arkivering, viste, at bestemmelsesstedet for varerne, der ikke må indføres i Fællesskabet, var Angola via Lissabon (17 containere). På grund af sundhedsmæssige restriktioner vedrørende import af slagteaffald fra forskellige lande i Sydamerika udgør et sådant bedrageri en reel fare for dyrs sundhed (risiko for udbredelse af mund- og klovsyge). Det udgør også en betydelig økonomisk risiko, for i tilfælde afsmitte skal Fællesskabets medlemsstater bære udgifterne i forbindelse med udryddelsen af sygdommen. Der er taget kontakt med de portugisiske retsmyndigheder. 3. 5. Eksport af schweizisk emmentaler Emmentaler, gruyère og sbrinz-ost kan opnå nedsat importafgift i Fællesskabet på betingelse af, at reglen om minimumspris er overholdt. De schweiziske producenter af disse oste skal absolut henvende sig til USF (den schweiziske ostehandlerforening) for at opnå (det schweiziske markeds) garantipris og for at få en attest på, at minimumsprisen er overholdt (IMA. l) med henblik på eksport til Fællesskabet. Imidlertid er der i årevis eksporteret betydelige mængder emmentaler-ost med henblik på smeltning til virksomheder i Frankrig, Tyskland og Italien, for hvilke mængder USF har attesteret, at eksportørernes priser lå under minimumsprisen. USF har imidlertid bagefter godtgjort en del af salgsprisen direkte til EU-importørerne svarende til et beløb på forskellen mellem prisen på det fælles marked og den af eksportørerne anvendte pris. Således er minimumsprisen ved indførsel ikke blevet overholdt. Kommissionen forbundsmyndigheders samtykke. foretog et kontrolbesøg i Bern i maj 1995 med de schweiziske Ved hjælp af de første resultater af denne undersøgelse har de italienske myndigheder kunnet iværksætte en efterforskning hos de vigtigste importører i Italien. Sådan som sagerne ligger nu er der blevet unddraget mindst 13 mio. ECU i told. Nogle lignende undersøgelser er ved at være færdige i Tyskland og Frankrig. De tyske toldmyndigheder har indbragt nogle sager for retten vedrørende fire importører fra Konstanz. Størrelsen af de unddragne afgifter i hver enkelt sag anslås til 1,2 mio. ECU. De franske toldmyndigheder har for deres vedkommende meddelt fire andre importvirksomheder, at der vil blive opkrævet et beløb på omkring 3,9 mio. ECU. 3. 6 Forhåndsfinansiering af restitutioner til eksport af semuljegryn Der blev gennemført et kontrolbesøg i Spanien hos de virksomheder, der havde fået bevilget denne form for forhåndsfinansiering i 1995. Under hensyntagen til den allerede foretagne eksport blev der foretaget en kontrol af, om der var overensstemmelse mellem lagrene af hård hvede og semuljegryn og de mængder, som de erhvervsdrivende havde erklæret var omfattet af forhåndsfinansieringen. 70 Der blev konstateret svig hos to ud af de tre kontrollerede virksomheder. For den førstes vedkommende beløb den manglende mængde sig til 17 719 tons hård hvede, i den anden virksomhed manglede der 28 998 tons hård hvede og 616 tons semuljegryn. De konstaterede mængder passede slet forhåndsfinansieringen, og ej heller med den lokale lagerkapacitet. ikke med de mængder, der var angivet til På grund af svagheder ved de nationale myndigheders fysiske kontrol kunne nogle uærlige erhvervsfolk indgive falske angivelser og således modtage uberettiget forhåndsfinansiering (på ca. 1,49 mio. ECU) og ligeledes omgås konkurrencereglerne til deres fordel. De konstaterede forhold bekræfter Kommissionens opfattelse af, at der i en sag af denne art, hvor der anvendes støtte, hvis økonomiske omfang er direkte knyttet til mængden af de pågældende varer, absolut skal gennemføres fysiske kontroller for at forhindre ethvert forsøg på bedrageri. 3. 7. Eksport af ris fra Det Forenede Kongerige til Sverige De britiske myndigheder har meddelt Kommissionen et tilfælde af bedrageri med en mængde ris eksporteret til Sverige under proceduren for aktiv forædling. Varen var angivet som "ikke formalet ris", mens det fremgik af en stikprøve og en analyse, at det i virkeligheden drejede sig om brudris (en vare af lavere kvalitet end kvaliteten af den angivne vare). Denne eksport133 er foretaget af et britisk firma, der er en filial af en nederlandsk virksomhed. Eksportangivelserne var ukorrekte, hvorved der har kunnet importeres en tilsvarende rismængde fra tredjelande (under de samme toldreferencer) med fritagelse for told. Det økonomiske tab for Fællesskabet beløber sig til omkring 5 mio. ECU (i traditionelle egne indtægter). Kommissionen koordinerer opkrævningen af de unddragne indtægter (Nederlandene og Det Forenede Kongerige). JL Olivenolie Kommissionen har samarbejdet med den fungerende statsadvokat ved retten i Vasto (Italien) i en sag om sødning af olivenolie, der medførte tab for Fællesskabets budget. Bedrageriet begyndte i 1990, efter af den olivenolieproducerende virksomhed var overtaget af et rumænsk handels- og eksportselskab. Den ulovlige fremgangsmåde er følgende: Produktionsselskabet råder over lagre af olivenolie, presserester af oliven, og frøolie134. Virksomheden sælger frøolien til andre virksomheder og køber til gengæld olivenolie. I virkeligheden er der ikke tale om vareudveksling, men kun om 133 Fremskyndet eksportordning under proceduren for aktiv forædling. Olie afpresserester fremstilles kemisk af organiske stoffer (eller affald), som er tilbage efter presningen af oliven (eller frugten). Frøolie er en fælles betegnelse (soja-, solsikkeolie osv. ). De højeste restitutioner udbetales til eksport af olivenolie (de er meget lave for olie afpresserester). 71 udstedelse af salgsfakturaer transportdokumenter og falske fakturaer udstedt af medskyldige transportvirksomheder). (der er også blevet fiktive købs- og forelagt falske De hovedskyldige i sagen har erkendt, at hele den solgte olie var forfalsket (blandinger af olivenolie, af olie af olivenpresserester, af frøolie og af palmeolie), hvilket gjorde, at de ikke var berettiget til udbetaling af de restitutioner, der var modtaget ved moderselskabets eksport. Det økonomiske tab for fællesskabet beløber sig til 2 mio. ECU i alt, nemlig 1,3 mio. ECU i forbrugerstøtte og 0,7 mio. ECU i uberettiget opkrævede eksportrestitutioner. Disse beløb er ved at blive inddrevet. Fire personer er retsforfulgt. JL Bedrageri med smør og mælkepulver Denne sag vedrører eksport (med bevilling af restitutioner) af smør og mælkepulver fra Det Forenede Kongerige, der er angivet med Polen som bestemmelsessted, men i virkeligheden transporteret til Spanien. De formodede bedragere havde garanteret eksportøren varerne til den pris, der anvendes over for tredjelande. Denne har forelagt falske polske importdokumenter som dokumentation for anmodningen om eksportrestitutioner. Det anslås, at der mellem oktober 1993 og maj 1994 er begået bedrageri med 150 lastvogne med varer, hvilket svarer til et samlet beløb på omkring 3,3 mio. ECU i uberettiget udbetalte restitutioner. Varerne er sandsynligvis solgt i Spanien under markedsprisen med en betydelig fortjeneste i sidste ende. I juni 1994 blev syv personer arresteret. Seks af dem er overgivet til retsmyndighederne, og retssagen mod dem begynder i slutningen af 1996. Der er gennemført undersøgelser, der koordineres af Kommissionen, i Spanien, Polen og Tyskland, og der er indhentet beviser efter begæring om retshjælp. De uberettiget udbetalte restitutioner er inddrevet. 3. 10 Indførsel af oksekød til nedsat told Som led i GATT135 fastsætter Fællesskabet hvert år "et fælles toldkontingent til nedsat sats". For at kunne komme i betragtning til denne lettelse skal de erhvervsdrivende forelægge en GATT- indførselsbevilling for importtoldstedet i Fællesskabet. Disse bevillinger kan overdrages inden for grænserne af de samlede bevilgede mængder. Der er gennemført undersøgelser i forskellige medlemsstater om svigagtig import af frosset oksekød fra lande uden for EU ledsaget af falske GATT-certifikater (med angivelse af det spanske ministerium for udenrigshandel som udstedende organ). Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, der i 1995 blev efterfulgt af WTO (Verdenshandelsorganisationen). 72 Som led i en offentlig retslig undersøgelse i Italien foranstaltet af lederne for afdelingerne for dokumentfalsk, organiseret kriminalitet, smugleri og alvorligt bedrageri kunne det konstateres, at en forbryderorganisation havde solgt 46 falske GATT-certifikater for varer, der overskred det samlede kontingent til importlandet Spanien med over 55%. Det økonomiske tab for Fællesskabet i egne indtægter beløber sig til omkring 5,4 mio. ECU. Tre personer er sat i varetægtsarrest i Italien, og en international arrestordre er udstedt i Spanien mod en argentinsk statsborger, der er mistænkt for at være ophavsmand til salget af de falske certifikater. 3. 11. Tobakslagre i Italien og Grækenland Efter nogle oplysninger, Kommissionen har modtaget, er der i slutningen af 1995 gennemført undersøgelser af interventionslagre i tobakssektoren i Italien og Grækenland. Der er blevet sat spørgsmålstegn ved støtteberettigelsen og klassificeringen af nogle af partierne i lagrene i Grækenland. Dette vedrørte omkring 11% af samtlige lagre til et beløb, der i øjeblikket anslås til 9 mio. ECU. Kommissionen besluttede til sidst at trække denne kvote tilbage fra markedet. 3. 12. Sukkerkvoter i Det Forenede Kongerige Efter oplysninger fremsendt af de britiske myndigheder er der gennemført en undersøgelse i Det Forenede Kongerige om handelen i forbindelse med sukkerkvoteordningen i produktionsåret 1992-1993. Kontrollerne afslørede en række uregelmæssigheder i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne for markedsordningen for sukker136 med alvorlige økonomiske konsekvenser for Fællesskabets budget. Efter hvad der har kunnet konstateres i første omgang, er omkring 16 500 t sukker opført i en angivelse til udførsel på grundlag af falske bevillinger137. Det monetære udligningsbeløb (500 000 ECU) er blevet opkrævet og indbetalt. Man er nu ved at beregne de finansielle konsekvenser af den manglende overholdelse af bestemmelserne for C-sukkeret. Undersøgelsen fortsætter, især med hensyn til udgifterne til oplagring, bl. a. for produktionsåret 1992-1993. Det fremgår af de sidst modtagne oplysninger, at der uberettiget er udbetalt omkring 2 mio. ECU på grund af den falske angivelse vedrørende sukkerlageret for det pågældende regnskabsår. 3. 13. Støtte til kaseinproduktion i Nederlandene Efter at Kommissionen havde modtaget en række oplysninger, blev der iværksat en undersøgelse vedrørende støtte til kaseinproduktion i Nederlandene. De første undersøgelser har ført til opdagelsen af uregelmæssigheder til ca. 3 mio. ECU på grund af manglende overholdelse af de særlige procedurer i fællesskabsbestemmelserne138. for behandlingen af visse for kaseinat som former fastsat 136 Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81, EFT L 177 af 1. 7. 1981. Bevillinger til "C-sukker", der er bestemt til eksport på verdensmarkedet uden restitutioner. Rådets forordning (EØF) nr. 2921/90, EFT L 279 af 11. 10. 1990. 73 Der forventes at ske andre ting som følge af resultaterne af undersøgelsen, bl. a. omkring i fremstillingen af kaseinater og anvendelsen af de anvendelsen af visse kemiske stoffer pågældende bestemmelser139. 3. 14. Salg af mælk ud over kvoterne i Det Forenede Kongerige Denne sag, der har været meget omtalt i den britiske presse, har ført til en undersøgelse i samarbejde med de britiske myndigheder. De første resultater har vist, at salg af mælk ud over kvoterne uden opkrævning af tillægsafgiften140 har fundet sted i den nordvestlige del af Det Forenede Kongerige. Adskillige mennesker er retsforfulgt og derefter dømt til at betale bøder. I den fase, undersøgelsen nu befinder sig i, anslår de britiske myndigheder den finansielle virkning til at være på omkring 1,5 mio. ECU, som vil blive inddrevet. Undersøgelsen fortsættes, navnlig i Nordirland, i forbindelse med manipulation med fedtindholdet i forsendelser af mælk (produktionsåret 1994-1995) med en uberettiget nedsættelse af tillægsafgiften som vigtigste konsekvens. Det vil også fremgå af undersøgelsen, om der har foreligget en angivelse i forbindelse med visse forsendelser i tilknytning til kvotaordningen. De nationale myndigheder har iværksat særlige procedurer angående den manglende overholdelse af varernes fedtindhold. Kommissionen forventer, at denne undersøgelse afsluttes i 1996. 3. 15. Skummetmælkspulver i Italien og Nederlandene Efter at de nederlandske myndigheder havde forelagt en rapport, iværksatte Kommissionen en undersøgelse af en sag om sammensatte næringsmidler (for dyr) indeholdende mælkepulver. Dette produkt, der var fremstillet i Italien, blev destrueret i Nederlandene. Omkring 1 200 t af denne vare, hvortil der tilsyneladende er modtaget fællesskabsstøtte, er blevet destrueret efter ordre fra den nederlandske filial af den italienske virksomhed, der har modtaget præmien fra Fællesskabet. I henhold til fællesskabsbestemmelserne141 er udbetalingen af støtten nemlig betinget af, at mælkepulveret indgår i præparatet, men også af, at varerne skal være fortæret af de pågældende dyr. Der er altså tale om "en pligt til konsum". Dette var givetvis ikke tilfældet i denne sag, for varerne var i Nederlandene angivet som "uegnet til dyrefoder"! Den med urette udbetalte støtte skal derfor inddrives hos den pågældende producent. Allerede i de første faser af undersøgelsen viste det sig, at der opstod alvorlige problemer i de pågældende medlemsstater med hensyn til de kontroller, der skulle iværksættes. Kommissionen regner med at finde en løsning på dette spørgsmål i første halvdel af 1996. Rådets forordning (EØF) nr. 2921/90 som nævnt ovenfor og Rådets forordning nr. 83/417/EØF, EFT L 237 af 26. 8. 1983. Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92, EFT L 405 af 31. 12. 1992. Kommissionen forordning (EØF) nr. 1725/79, EFT L 199 af 26. 7. 1979. 140 141 74 AFSNIT 4: ANDRE TILFÆLDE AF SVK; I FORBINDELSE MED STRUKTURFONDENE 4. 1. Den Europæiske Socialfond (ESF) ESF er den strukturfond, som Kommissionens tjenestegrene har det største antal undersøgelser i gang om. 4. 1. 1. I forbindelse med afslutningen af gamle ESF-sager aflagde Kommissionen i marts 1995 et kontrolbesøg i Portugal vedrørende nogle erhvervsuddannelsesforanstalt ninger i større finansielt omfang. Kontrollen viste, at der havde været tale om overfaktureringer, hvilket er typisk for underleverandørers tjenesteydelser (manglende regnskabsbilag osv. ). Sådanne forseelser er omfattet af den portugisiske strafferet. Anklagemyndigheden (Circulo Judicial de Anadia) beordrede en retslig undersøgelse. 4. 1. 2. En anden større retslig undersøgelse, der er igangsat af anklagemyndigheden i Lissabon, har medført, at en initiativtager, visse af lederne og nogle underleverandører er blevet anklaget for underslæb med midler fra Fællesskabet og med nationale støttemidler til i alt 1,5 mio. ECU (sagerne går tilbage til 1988 og 1989). Forseelserne bestod i, at der var blevet fremlagt "oppustede" udgiftsbilag, og at erhvervsuddannelseskurserne aldrig var blevet gennemført. Kommissionen traf beslutning om civilretligt søgsmål. Da den pågældende initiativtager er nævnt i den første og den anden FSR (fællesskabsstøtteramme142), har Kommissionen desuden foretaget kontrolbesøg i marken for at sikre sig, at de pågældende foranstaltninger gennemføres i henhold til gældende regler. 4. 1. 3. I forbindelse med faglig bistand på det sociale område er der blevet iværksat en undersøgelse af en britisk virksomhed, idet Kommissionen har mistanke om underslæb i forbindelse med gennemførelsen af en kontrakt. Den foretagne kontrol har vist, at der både er tale om manglende regnskabsbilag for de afholdte udgifter og dobbelt udbetaling for en og samme foranstaltning. Kontrakten andrager et beløb på 1,73 mio. ECU. 4. 2. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 4. 2. 1. I 1994-1995 foretog la Chambre Régionale des Comptes i regionen Provence-Alpes- Côte d'Azur en gennemgang af forvaltningen i Var-departementet i Frankrig. Det viste sig, at der havde været tale om overfakturering på over 5 mio. ECU i forbindelse med fremstillingen af udstyr til fremme af den teknologiske fornyelse (EFRU-støtte på 27,4 142 FSR udarbejdes af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaten og de pågældende regioner. I FSR fastlægges de prioriterede felter, de påkrævede finansielle midler og de forskellige former for støtte. 75 mio. ECU inden for rammerne af RENAVAL-programmet til fordel for omstilling i skibsværftsområder i tidsrummet 1990-1993). Den igangværende undersøgelse rejser tvivl om lokalt valgte repræsentanter, der for at have manipuleret med offentlige udbud har modtaget uigennemsigtige indbetalinger til et beløb, der i øjeblikket andrager 0,5-1 mio. ECU. Den efterforskning, som i øjeblikket foretages af undersøgelsesinstanserne, skulle gøre det muligt at afgøre, om der er tale om et isoleret tilfælde eller en generel praksis i departementet. 4. 2. 2. Kommissionens kontrolbesøg vedrørende mål 2-programmerne (1992-1993), "Resider"143 (1990-92) og "Konver"144 (1993) i april og august 1994 og De Europæiske Fællesskabers Revisionsrets besøg i november 1994 i provinsen Liege i Belgien har i 1995 blotlagt visse uregelmæssigheder. Efter disse kontrolbesøg har Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 24, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88145 standset den finansielle afvikling af disse programmer, indtil der kan drages endelige konklusioner, og foreslået, at der inddrives et betydeligt beløb og på budgettet frigøres flere mio. ECU, så de kan anvendes til andet formål, samtidig med at man opfordrer medlemsstaten til at fremsætte sine bemærkninger. Proceduren er i gang. AFSNIT 5: ANDRE TILFÆLDE AF SVIG I FORBINDELSE MED DE DIREKTE UDGIFTER Disse udgifter forvaltes og kontrolleres direkte af Kommissionen. De operationelle aktiviteter i denne sektor er blevet styrket i 1995. Den foretagne efterforskning vedrører et betydeligt antal tilfælde i disse sektorer. 5. 1. Forskning 5. 1. 1. På grundlag af bemærkninger fremsat af Revisionsretten i et sektorbrev til den kommissær, der har ansvaret for informations- og telekommunikationsteknologi, har Kommissionen foretaget kontrol i Belgien og Det Forenede Kongerige af en gruppe selskaber, der har modtaget finansieringsstøtte inden for rammerne af RACE- programmet146. Det er blevet fastslået, at den største støttemodtager systematisk og delvis gennem fakturering af fiktive ydelser har fremlagt falske erklæringer om udgifter. Det skønnes, at falskneriet beløber sig til 500 000 ECU. I øvrigt har de ledende i selskaberne 143 Omstilling i jern- og stålområderne. 144 Diversificering i områder, der er afhængige af militæret. 145 Forordning offentliggjort i F. FT L 374 af 13. 12. 1988, som ændret ved Rådets forordning (EØF) 2082/93 ( E FT L 193 af 13. 7. 1993). "Forsknings- og udviklingsprogram inden for avanceret kommunikationsteknologi for Europa". 146 76 forsætligt truffet juridiske, regnskabsmæssige og finansielle dispositioner for at give indtryk af medfinansiering, hvilket i realiteten ikke var tilfældet. Kommissionen annullerede hurtigst muligt de pågældende kontrakter, og beordredepengene inddrevet, ligesom den indbragte sagen for de kompetente retslige instanser (Belgien), så der kan træffes strafferetlige sanktioner mod bedrageriernes ophavsmænd. 5. 1. 2. En I og JOULE har medført, af programmerne III47/APAS-RENA og de analyse tjenesters kritiske gennemgang af forvaltningen af disse anvisningsberettigede programmer systematisk bedrageribekæmpelsesundersøgelse på området. De første resultater af kontrollen i Tyskland har bekræftet, at der er tale om uregelmæssigheder af en sådan art, at det skaber formodning om særlige former for svig i denne sektor sammenholdt med de konstateringer, som de administrative tjenester har gjort. er blevet iværksat at der en 5. 2. Energi En undersøgelse foretaget af anklagemyndigheden i Oristano (Sardinien) resulterede i en begæring om retsforfølgelse af 6 personer, der er anklaget for at have begået underslæb med midler fra Kommissionen og regionen Sardinien til bygning af et vindmølleanlæg af fornyende art, et projekt hvis samlede budget androg 1,25 mio. ECU. De pågældende selskaber havde i realiteten udbedret et allerede eksisterende anlæg, og deres ledere havde anvendt midlerne til andre formål end kontraktens. 5. 3. Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) Kommissionens tjenestegrene og Senegals finansministerium har opdaget, at der er begået underslæb med et større støttebeløb (mellem 2 og 4 mio. ECU ifølge et første skøn), som var bestemt til oprettelse af arbejdspladser i de små og mellemstore virksomheder i regionen Saint Louis. Den senegalesiske retsforfølgelsesprocedure centreres hovedsagelig om en konsulent, som mistænkes for at have anvendt en del af midlerne til egen fordel. 5. 4. Miljø/MEDSPA-programmet (Italien)148 Den indtægtsordre, som blev udstedt i 1994 til det italienske selskab, der ledede projektet, har ikke kunnet udføres på grund af direktionens undvigelsesmanøvrer. Kommissionens tjenestegrene undersøger muligheden af at forelægge spørgsmålet for det italienske politi med henblik på at anlægge strafferetlig sag mod de ansvarlige. JOULE: "Joint Opportunities for Unconventional or Long-term Energy supply". 147 148 Se årsberetningen om bekæmpelse af svig for 1994, kapitel 5, afsnit 5. 1. 77 KAPITEL 7: STATISTIKKER OG ANALYSER "Efterretningsarbejdet" består i at indsamle et maksimum af relevante oplysninger, at kombinere alle tilgængelige informationskilder og at strukturere alle de indsamlede oplysninger. Formålet er at blive i stand til at afsløre så mange tilfælde af uregelmæssigheder og bedrageri som muligt. Det skal samtidig være muligt på passende vis at følge afsløringerne op administrativt, finansielt og strafferetligt. Dette opfølgningsarbejde kan evt. føre til en ændring af den eksisterende fællesskabslovgivning og vil i så fald tjene som udgangspunkt for den kommende lovgivning. Kommissionens vigtigste informationskilde er de meddelelser om bedrageri, som den får fra medlemsstaterne i henhold til lovgivningen for de pågældende områder149. En anden vigtig kilde er den udveksling af oplysninger, der finder sted i forbindelse med den gensidige bistand150. Den gratis telefonlinje, der blev taget i brug i november 1994, har vist at være en vigtig kilde til supplering af oplysningerne151. I det første år efter dens oprettelse152 modtog Kommissionen mere end 4 000 opkald. Blandt disse er der i 200 tilfælde blevet foretaget en mere tilbundsgående undersøgelse. 1 enkelte tilfælde har telefonopkaldet ført til, at der er blevet gennemført en formel undersøgelse vedrørende beløb på over 30 mio. ECU. I andre tilfælde har de indtelefonerede oplysninger gjort det muligt at kontrollere de oplysninger, som Kommissionen har fået på anden måde. Adgangen internationale baser eller baser på til forskellige fællesskabsniveau (navnlig vedrørende handel) gør det ligeledes muligt at foretage denne form for kontrolsammenligninger og spore mistænkelige transaktioner, så kontrollen på stedet kan målrettes bedre. Kommissionen er for øjeblikket ved at udvikle et integreret informationssystem, som tager højde for disse forskellige informationskilder og deres natur. Systemet baseres på den nye generation af databasen IRENE, som er en sammenlægning af de to oprindeligt adskilte databaser IRENE (tilfælde af svig indberettet af medlemsstaterne) og præ-IRENE (tilfælde, som er under behandling i UCLAF og medlemsstaterne). I den nye database vil der desuden være en direkte forbindelse til de meddelelser, der gives i forbindelse med den gensidige bistand, når disse meddelelser vedrører tilfælde, der har betydning for fællesskabsbudgettet. Den nye database, som hedder IRENE 95, vil ikke kun være en database med oplysninger om bedrageri, men vil også kunne anvendes som et forvaltningsredskab. En analyse af databasens oplysninger vil lette arbejdet med at indkredse risikofaktorerne i forbindelse med bedrageri til skade for Fællesskabets budget. 149 Rådets forordning (EØF) nr. 1552/89 (egne indtægter), nr. 595/91 (EUGFL, Garantisektionen) og nr. 4253/88 (strukturfondene). 150 Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81. 151 I bilaget findes en ajourført liste over telefonnumrene i de forskellige lande. 152 Den blev oprindelig oprettet med henblik på de gamle medlemsstater. De tre nye medlemsstater er siden blevet tilsluttet. Se desuden årsberetningen for 1994 om bekæmpelse af svig, kapitel 2, afsnit 2. 4. 78 AFSNIT 1: SITUATIONEN I 1995 I 1995 afslørede medlemsstaterne og Kommissionen tilfælde af uregelmæssigheder på forskellige budgetområder til et samlet beløb af over 1,1 mia. ECU. Der er tale om en ret kraftig stigning i antallet af sager, medens stigningen i det samlede beløb, der bedrages for, er mindre markant. tilsammen 4. 750 Disse tal omfatter dels de tilfælde af bedrageri, som medlemsstaterne i henhold til bestemmelserne er forpligtede til at oplyse om, dels de sager, Kommissionen på eget initiativ indleder, samt sager, der behandles i samarbejde med medlemsstaterne. Til sidstnævnte kategori hører sager, hvor der udveksles oplysninger mellem en medlemsstats undersøgelsesmyndighed og Kommissionen, og sager, der involverer koordinering inden for rammerne af ordningen med "gensidig bistand". Antallet af sager i sidstnævnte kategori vokser støt, og denne form for undersøgelser tegner sig for stadig større beløb (i 1995 over 50 % af det beløb, der blev konstateret uregelmæssigheder for, se tabel 2). Tallene i tabel 1 og 2 vedrørende de sager, der er indgivet af medlemsstaterne, og som angår de traditionelle egne indtægter, er blevet ekstrapoleret til hele året for at give et bedre overblik over den samlede situation. Denne ekstrapolation er baseret på tal fra 1. halvår samt på de tal, der allerede nu er tilgængelige for 2. halvår. Da medlemsstaterne i henhold til forordning (EØF/EURATOM) nr. 1552/89 kun er forpligtigede til at indberette sager 1 gang pr. halvår, er statistikkerne for 2. halvår 1995 endnu ikke færdiggjort. I 1. halvår har medlemsstaterne indberettet 1. 146 sager til et beløb af 132 mio. ECU (se tabel 3). Hvad angår EUGFLs Garantisektion (se tabel 4) har medlemsstaterne indberettet 1. 754 sager til et beløb af over 214 mio. ECU, hvilket er et væsentligt fald i forhold til de foregående år. Derimod er beløbet for de sager, Kommissionen behandler i samarbejde med medlemsstaterne, i kraftig stigning. Hvis disse sager medregnes, når beløbet op på 316 mio. ECU. Den kraftigste stigning både hvad angår antallet af sager og beløbsstørrelse findes inden for strukturforanstaltningerne (se tabel 5). Antallet af sager, der indberettes af medlemsstaterne, er stadig lille men stiger drastisk i forhold til tidligere, hvilket skyldes Kommissionens nylige gennemførelse af forordninger på området, hvilket ligeledes forklarer den stigning i forhold til 1994, der har været i sager, Kommissionen har fået kendskab til ad andre veje. Det samlede beløb er på 67 mio. ECU, hvoraf de 23 mio. ECU stammer fra undersøgelser igangsat af Kommissionen. Der er ligeledes konstateret en kraftig stigning, hvad angår antallet af sager vedrørende de direkte udgifter (se tabel 6). På dette område indgiver medlemsstaterne ikke oplysninger, da disse udgifter administreres af Kommissionen. For de 3 hovedbudgetområder, der er nævnt ovenfor, findes i tabel 7 en oversigt over de sager, der er indgivet af medlemsstaterne eller behandlet af Kommissionen. De er underopdelt, hvilket giver bedre mulighed for at bedømme uregelmæssighedernes omfang på de forskellige områder. Antallet af anmeldte sager og beløbsstørrelsen varierer naturligt nok en del fra den ene medlemsstat til den anden (se tabel 8). Eftersom den del af de traditionelle egne indtægter, som en given medlemsstat står for, varierer en hel del alt efter den pågældende medlemsstats position i Fællesskabets udenrigshandel, og der desuden er stor forskel på, hvilke beløb de forskellige lande modtager fra fællesskabsbudgettet, skal tallene for det konkrete antal sager og de konkrete 79 beløb sammenholdes med den pågældende medlemsstats situation m. h. t. de traditionelle egne indtægter og udgifterne. Gennemsnitsbeløbet på en sag, der indgives af en medlemsstat, er på 130. 000 ECU. Kun 1,5 % af de indgivne sager omfatter bedrageri for over 1 mio. ECU. Derimod er den gennemsnitlige beløbsstørrelse på de sager, der koordineres af Kommissionen, på 1,6 mio. ECU. Dette er grunden til, at Kommissionen med fuldt overlæg har valgt at koncentrere indsatsen om at bekæmpe de organiserede og avancerede former for bedrageri, da omfanget af denne form for svindel, der ofte er karakteriseret ved, at der opereres i flere lande, sjældent kan gennemskues af det enkelte land uden den støtte, som kun Fællesskabet er i stand til at yde. AFSNIT 2: TENDENSER I modsætning til tidligere år, hvor antallet afsåvel uregelmæssigheder og bedragerisager som den samlede beløbsstørrelse har været i konstant stigning, har der globalt set i 1995 været tale om en stabilisering af svindlens størrelse. Antallet af indberettede sager er dog steget med ca. 15 % i forhold til 1994, men den samlede beløbsstørrelse er stort set forblevet uændret. I den samme periode er Fællesskabets budget steget med 9 %. to 2 år. Der skal kun nogle få større sager Udviklingen inden for de 4 hovedbudgetområder, der er beskrevet i afsnit 1, har været meget forskellig. Hvad angår EUGFLs Garantisektion har der været tale om en pæn tilbagegang, medens der inden for de traditionelle egne indtægter må konstateres en kraftig stigning. Der bør dog udvises varsomhed med at drage konklusioner om tendenserne på grundlag af en sammenligning mellem forrykke helhedsindtrykket af tallene for et enkelt år, og det vil altid være tilfældigt, hvornår en sag om store og indviklede uregelmæssigheder bliver afsløret og indberettet. For eksempel var 1994 karakteriseret ved en række større sager vedrørende EUGFLs Garantisektion (7 sager ud af de 1. 610, der blev indgivet af medlemsstaterne, tegnede sig for over 200 mio. ECU eller over halvdelen af det samlede beløb). Det fremgår endvidere tydeligt, at andelen af de sager (og navnlig de involverede beløbsstørrelser), der behandles af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne, er i kraftig stigning. Dette afspejler de fremskridt, der er sket med udgangspunkt i en ændring af strategien: Kommissionen og medlemsstaterne fokuserer på de største og vigtigste sager, der indkredses og afdækkes mere effektivt som følge af den forbedrede kontrol; der kan altså konstateres en positiv udvikling, skønt situationen på dette område stadig ikke er tilfredsstillende til at For første gang kunne der på EUGFL, Garantisektionens område i 1995 konstateres en større nedgang i den samlede beløbsstørrelse i forhold til det foregående år. Dette kan vise sig at være et første resultat af reformen af den fælles landbrugspolitik. Her må den generelle udvikling i EUGFL, Garantisektionens udgifter tages i betragtning, navnlig inden for to sektorer, der var kraftigt berørt af uregelrnæssigheder i 1994 (eksportrestitutioner til korn og støtte til forbrug af olivenolie), hvor udgifterne blev kraftigt beskåret i 1995. Udgifterne til eksportrestitutioner (alle produkter taget under ét) blev beskåret fra 8,159 mio. ECU i 1994 til 7,802 mio. ECU i 1995, medens støtten til olivenolieforbrug gik ned fra 613 mio. ECU i 1994 til 263 mio. ECU i 1995. Til gengæld steg den direkte støtte (herunder støtten til braklægning af landbrugsjord) fra 10,552 mio. ECU i 1994 til 13,506 mio. ECU i 1995. Næste årsberetning ventes at bekræfte denne tendens. Hvad angår de traditionelle egne indtægter, afslører medlemsstaterne og Kommissionen bedrageriforsøg for stadig større beløb. Dette skyldes først og fremmest den øgede indsats fra 80 kontrolinstanserne i både medlemsstaterne og Kommissionen, der har medført en øget satsning på højrisikosektorerne (dvs. produkter, der er pålagt høje skatter, punkt- eller importafgifter). Toldafgifter på industriprodukter er stadig det hårdest ramte område. Medens der i 1994 var flere sager, der involverede toldafgifter end landbrugsafgifter (45 % mod 30 %), var situationen omvendt i 1995 (39 % mod 30 %). M. h. t. beløbsstørrelsen, udgjorde toldafgiftsbedragerierne i 1995 tæt på 54 % af det samlede beløb, en stigning fra 39 % i 1994 (se tabel 7). Denne udvikling skyldes først og fremmest den stigning, der har været i afsløringen af bedrageri i forbindelse med indførsel af cigaretter. Den task force, der blev oprettet af Kommissionen med støtte fra medlemsstaterne, har afsløret bedrageri for betydelige beløb (se tabel 9). Hvad angår strukturforanstaltningerne er både antallet af sager og den samlede beløbsstørrelse steget. Dette skyldes i første instans, at de nye mere detaljerede regler for medlemsstaternes indberetningspligt er trådt i kraft, samt at Kommissionen har udstyret sig selv med bedre redskaber til at foretage undersøgelser på området. Der er flest sager på ESF-området, men EFRU er mest udsat, hvis man ser på beløbsstørrelsen (56 % af det samlede beløb), hvilket afspejler denne fonds større midler. AFSNIT 3: FORSENDELSESOMRÅDET I marts 1995 sendte Kommissionen en meddelelse til Parlamentet og Rådet; heri giver Kommissionen en realistisk bedømmelse af situationen på forsendelsesområdet, gør opmærksom på systemets mangler og fremkommer med forslag til løsninger på såvel kort som længere sigt. 153 Tab på egne indtægter og afgifter mellem 1990 og 1995 er blevet anslået til mindst 975 mio. ECU for Fællesskabet og medlemsstaterne samlet. Det er blevet anslået, at man er gået glip af 409 mio. ECU alene på egne indtægter; dette tal er baseret på meddelelser fra medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EØF, EURATOM) nr. 1552/89 eller forordning (EØF) nr. 1468/81 om gensidig bistand. Det produkt, der tegner sig for de fleste uregelmæssigheder og tilfælde af bedrageri inden for forsendelsesområdet, er cigaretter (i perioden 1990 - 1995 tegnede cigaretter sig for 47 % af det samlede beløb). Herefter følger mælkeprodukter, levende dyr og kød (se tabel 10). Eftersom disse produkter er belagt med meget høje skatter og punktafgifter (eller evt. importafgifter for visse varer), betragtes de som hørende til i gruppen af "følsomme" produkter. Medlemsstaterne og Kommissionen har inden for rammerne af en administrativ ordning indført et edb-system, der gør det muligt at udveksle oplysninger hurtigt ("forhåndsunderretningssystem"154). AFSNIT 4: INDDRIVELSE Inddrivelsessituationen hvad angår traditionelle egne indtægter og EUGFLs Garantisektion er stadig ikke tilfredsstillende. Dette er så meget desto mere bekymrende som det er et område, hvor medlemsstaterne har mindst lige så stor interesse som Fællesskabet i en opretning af situationen. 153 Se kapitel 2, afsnit 3, pkt. I, s. 2 3. 154 Se kapitel 2, afsnit 3, pkt. 1, s. 26. 81 Her er der mange problemer, navnlig den langsomme interne sagsbehandling i medlemsstaterne og de mange sager, hvor de økonomiske aktører indbringer beslutningen om inddrivelse for en domstol. Ydermere giver tallene i tabel 11 til 13 muligvis ikke et korrekt billede af medlemsstaternes indsats på området, da ikke alle inddrevne beløb systematisk opgives til Kommissionen, hvilket navnlig gælder de traditionelle egne indtægter. Specielt Det Forenede Kongerige har fremlagt taloplysninger, der viser at den faktiske inddrivningssats for de traditionelle egne indtægter ( se tabel 11) ligger noget over den, der fremgår af databaserne. Oplysningerne heri indkodes samlet pr. kvartal, og systemet giver ikke mulighed for at ajourføre enkelttilfælde. Det er dem der benyttes til beregningen af statistikkerne for inddrivelsen af de traditionelle egne indtægter. I 1996 skulle dette problem blive løst, når den nye forordning bliver vedtaget. Inddrivelse af toldafgifter er et område, der frembyder særlig store problemer. Spørgsmål om toldgældens opståen og kompetencefordelingen under inddrivelsen vil næsten uvægerligt opstå, hvilket så igen fører til forsinkelser i procedureforløbet. Som svar på dette problem har Kommissionen indført en speciel ordning med hurtigere beslutningstagning, således at forældelsesfristerne ikke overskrides. En tvæi tjenestelig arbejdsgruppe er nedsat til undersøgelse af tvister; den samler alle relevante data og fremlægger derefter konklusionerne af sit arbejde. For at kunne bedømme effektiviteten af medlemsstaternes procedurer på en både kritisk og konstruktiv måde, er det en god idé at have en tidsmæssig afstand til tingene. Det forekommer derfor at være en bedre idé at analysere inddrivelsessituationen for sager, der er blevet indberettet i årene forud for denne årsrapport. Tabel 11 til 13 gennemgår i detaljer situationen for de sager, der blev indberettet i årene 1992 til 1994, og giver en samlet oversigt over de ældste sager. I 1995 var der stadig et stort antal meget gamle sager (visse sager går helt tilbage til 70erne), som endnu ikke var afgjort. Pr. 31. december 1995 var der, alene inden for EUGFLs Garantisektion, tale om 1. 169 sager indberettet i 1991 eller tidligere, der endnu ikke var afgjort; 419 af disse sager var indbragt for en domstol. To medlemsstater (Italien og Tyskland) tegnede sig for over 90 % af alle retssager. Kommissionen overvejer, som det blev bekendtgjort på mødet for ekspertgruppen for uregelmæssigheder og gensidig bistand den 20. oktober 1995, i samarbejde med medlemsstaterne at finde en løsning for afslutning af de ældste sager, som der ikke kan forventes nogen afslutning på, og hvor det endvidere skal besluttes, om det er den involverede medlemsstat eller Fællesskabet, der skal pålægges at betale det beløb, der er erklæret uinddriveligt. Medens der, hvad EUGFLs Garantisektion angår, er mulighed for at holde en medlemsstat ansvarlig for enhver form for forsømmelse vedrørende inddrivelse af beløb i forbindelse med uregelmæssigheder og pålægge den pågældende medlemsstat at afholde det beløb, den burde og kunne have inddrevet (den såkaldte "regnskabsafslutnings"-procedure), foreligger der for for de andre budgetområder. Den stærkt indeværende utilfredsstillende situation, der hersker inden for de traditionelle egne indtægter, gør spørgsmålet om udvidelsen af princippet om regnskabsafslutning til de andre budgetområder, sådan som Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 gjorde sig til talsmand for, endnu mere aktuelt. ikke en sådan mulighed inden 82 AFSNIT 5: ANALYSE AF LOVGIVNINGEN Inden for rammerne af initiativet SEM 2. 000 ("sund finansiel forvaltning") har Kommissionen iværksat foranstaltninger for at sikre, at alle nye lovforslag med større indvirkning på budgettet skal analyseres med henblik på at bedømme, hvilke risici for bedrageri det pågældende forslag indeholder, samt sikre, at forslaget indeholder tiltag, der garanterer en effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. I fase III på dette område, der udføres i samarbejde med medlemsstaterne, har man med samme mål for øje søgt at finde frem til en måde, hvorpå det kan undgås, at ændringer til Kommissionens forslag, der fremsættes under Rådets forhandlinger, øger mulighederne for bedrageri. Endvidere udarbejder Kommissionen hvert år på grundlag af de uregelmæssigheder, der tidligere er afsløret, en liste over de bestemmelser, der trænger til en fornyet gennemgang med henblik på en bedre beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Disse foranstaltninger skulle gerne v. h. a. en mere systematisk udnyttelse af de indhøstede erfaringer føre til en styrkelse af samarbejdet, hvilket er en absolut betingelse for succes inden for dette område. Vægten vil i særlig grad blive lagt på bestemmelser, der: tegner sig for en betydelig del af budgettet, og hvor overtrædelse af reglerne giver de økonomiske aktører betydelige fordele er svære og komplicerede at kontrollere i Revisionsrettens rapporter eller i databaserne IRENE og præ-IRENE er blevet udpeget som områder, der er særlig udsat for bedrageri. Ud fra disse betragtninger samt de erfaringer, der er indsamlet i 1995, har Kommissionen besluttet navnlig at koncentrere sig om garanti forældelsesreglerne i toldkodekset, importafgifterne og eksportrestitutionerne inden for oksekødssektoren, spørgsmålet om antallet af ansatte i Fællesskabets kontrolkorps for vinsektoren155, støtten til olivenolieproduktion samt artikel 23 og 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88. Ligeledes inden for rammerne af fase III i SEM 2000-initiativet undersøger Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne mulighederne for andre forbedringer, der kan føre til reduktion af risikoen for uregelmæssigheder. Det drejer sig bl. a. om en klarere definition af udgiftskriterier på strukturfondenes område og kontrol- og revisionssystemet for de indirekte udgifter, der administreres af medlemsstaterne. 155 Rådets forordning (EØF) nr. 2048/89, EFT L 202 af 14. juli 1989. 83 TABEL 1 ALLE OMRÅDER 1992-1995 UREGELMÆSSIGHEDERNES SAMLEDE OMFANG Sager officielt indberettet af medlemsstater ne og undersøgelser gennemført af Kommis sionen i samarbejde med medlemsstaterne ANTAL SAGER 1995 4. 758?) BELØB i mio. ECU 1992 l 1993 ~f 1994 | 1995 1. 200 1. 100 1. 000 900 800 TOO 600 500 400 300 200 100 [ 1. 087 1 204 403 | O T a l l e ne for egne indtægter indbefatter et skøn for 2. halvår 1995 84 1. 146 O u TABEL 2 ALLE OMRÅDER 1992-1995 1. UREGELMÆSSIGHEDER OFFICIELT INDBERETTET (#) af MEDLEMSSTATERNE 2. UNDERSØGELSER GENNEM FØRT af KOMMISSIONEN ( ##) i samarbejde med MEDLEMSSTATERNE ANTAL SAGER 1992 1993 1994 1995 4. 500 4. 2SO 4. 0O0 2. 750 3. SOO 3. JS0 3. 000 2. 7S0' 2. 500 ' 2. 250 ' 2. 000 ' ». 750 " f,50o" »250 " » 0 0 0* 800 " too' 1992 1993 1994 1995 1992 1993 1994 1995 BELØB i MIO. ECU - m 572 n 574 m ?**£ mm • Konstaterede og officielt indberettede sager fra medlemsstaterne for det angivne ir I henhold til gnidende forordninger vedrerende traditionelle egne indtægter, EUGFLs Garantisektion og strukturforanstaltningerne. ## Kommissionsundersøgelser (i samarbejde med specialiserede tjenester i medlemsstaterne), der har afsleret en uregelmæssighed og anslået dens indflydelse på budgettet I det opgivne ir. Egne indtagter: herunder sken for 2. halvår 1995. 85 TABEL 3 TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 1992-1995 1. OFFICIELT INDBERETTEDE UREGELMÆSSIGHEDER (#) fra MEDLEMSSTATERNE UNDERSØGELSER GENNEM FØRT af KOMMISSIONEN i samarbejde med MEDLEMSSTATERNE ANTAL SAGER 1994 | 1995" 2. 500 2. 400 2. 300 2. 200 2. 100 2. 000 1. 900 1 800 1. 700 1. 600 1. 500 1. 400 1. 300 1. 200 1. 100- 1. 000 \ 900 B00 700 600 500 400 H: 300 i: 200 100 mim BELØB i MIO ECU T1992 T i 9 93 1 1994 f 1 9 9 5" 421 500 475 450 425 400 275 J50 325 300 275 250 225 200 175 150 125 100 m i henhold til FORORDNING (EØF) nr. 1552/89 [indberetninger fra 1. halvår 1995 j§H8nfçr2. h9lY9r1995 86 TABEL 4 EUGFLs Garantisektion 1992 -1995 1. OFFICIELT INDBERETTEDE UREGELMÆSSIGHEDER (#) fra MEDLEMSSTATERNE 2. UNDERSØGELSER GENNEM FØRT AF KOMMISSIONEN i samarbejde med MEDLEMSSTATERNE ANTAL SAGER 1992 1993 1994 1995 1992 1993 1994 1995 2. 000 1. 900 1. 900 1. 700 1. 600 1. 500 1. 400 1. 300 _ - 1. 200 1. 100 1. 000 11»* 1 *tø?a 900 B00 700 600 500 400 300 200 100 1. 754 1MÙ UlSPfe 2. 000 1. 900 1. 100 1. 700 1. 600 1. 500 1. 400 1. 300 1. 200 1. 100 1. 000 900 B00 700 600 500 400 300' 200 100 1992 1993 1994 1995 1992 1993 1994 1995 BELØB i MIO. ECU soo" 47S~ 450 " 425 400 " 375 " 350 " 325~ 300 275 " 250 " 225 200 " 175~ 150 ~ 125 " 100 75 " 5 0~ 2 5" 417 300 214 d ^ L ^ te 500 475 450 425 400 37S' 350 325 ' 300 ' 275' 250 ' 225" 200' 175' 150' 125 ' IOO' WmåfM ^ÈSÈiÈ^aimË (#) i henhold til FORORDNING (EØF) nr. 595/91 87 102 STRUKTURFORANSTALT NINGER 1992 -1995 TABEL 5 1. OFFICIELT INDBERETTEDE UREGELMÆSSIGHEDER (#) fra MEDLEMSSTATERNE 2. UNDERSØGELSER GENNEM FØRT af KOMMISSIONEN i samarbejde med MEDLEMSSTATERNE 1992 1993 1994 1995 1992 1993 1994 1995 ANTAL SAGER 194 WmMâfiW M L ^ I J S" ; v-WJ9Xæ& | | | |C Hi- - ; 56 en total C) 112 ^Ué^S: BELØB i MIO. ECU 1994 I 1995 (*) FØR FORORDNINGERNE (EØF) 1681/94 og 1831/94 trådte i kraft # Officielt indberettede sager fra medlemsstaterne i henhold til forordningerne (EØF) 1681/94 og 1831/94 88 TABEL 6 DIREKTE UDGIFTER (*) UNDERSØGELSER GENNEMFØRT af KOMMISSIONEN (**) ANTAL SAGER 1992 1993 1994 1995 40 35 30 25 20 15 10 5 40 35 30 25 20 15 10 5 31 f*A9IHB 16 BELØB i MIO. ECU 1992 1993 1994 1995 28 23 (*) SE KAPITEL 6, afsnit 5 (**) I samarbejde med medlemsstaternes myndigheder 89 TABEL 7 Uregelmæssighedernes fordeling i 1995 Officielt indberettede uregelmæssigheder fra medlemsstaterne og undersøgelser gennemført af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne. TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 1995 EGNE INDTÆGTER 1995 antal sager EGNE INDTÆGTER 1995 beløb seialfordëlïhgen iTABEL 3. OLD- AFGIFTER 30% EUGFLs GARANTISEKTOR 1995 EUGFLs GARANTISEKTOR 1995 antal sager RESTITU- TIONSFORAN- STALTNINGER 24% EUGFLs GARANTISEKTOR 1995 beløb MARKEDS STØTTE 53% RESTITUTIONS- F O R A N S T A L T NINGER 3 7% FFENTLIG OPLAGRING se talfordelingen i TABEL 4. STRUKTURFORANSTALTNINGER 1995 STRUKTURFORANSTALTNINGER 1995 - antal sager STRUKTURFORANSTALTNINGER 1995 - BELØB EUGFL Udviklingssek 20% EUGFL Udviklingssek 16% se talfordelingen i TABEL 5. 90 ALLE OMRÅDER TABEL 8 Officielt INDBERETTEDE UREGELMÆSSIGHEDER pr. MEDLEMSSTAT i 1995 Beløb x 1. 000 ECU BELGIEN DANMARK TYSKLAND GRÆKENLAND O SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE ØSTRIG PORTUGAL FINLAND SVERIGE UK ( *) KUN 1. HALVÅR 1995 TRADITIONELLE EGNE UDGIFTER TIL EUGFLs UDGIFTER TIL STRUK S A M L E DE U R E G E L M Æ S S I G H E D ER INDTÆGTER( * ) GARANTISEKTOR TURFORANSTALTNINGER INDBERETTET af medlemsstaterne Indberettede SAGER Indberettede BELØB Indberettede SAGER Indberettede BELØB Indberettede SAGER Indberettede BELØB Indberettede SAGER Indberettede BELØB 54 8 558 9 22 121 15 73 0 110 2 18 1 2 155 1. 148 22. 419 1. 213 39. 548 1. 603 3. 342 28. 754 613 22. 123 0 11. 600 33 2. 103 25 38 10. 456 143. 870 35 39 349 151 116 65 20 416 0 154 10 132 0 48 219 1J54 1. 613 3. 524 69. 228 10. 838 17. 681 3. 769 214 82. 716 0 9. 679 381 7. 247 0 67 7. 149 21 58 46 5 13 44 214. 106 lil 0 o 12. 691 2. 597 20. 149 0 0 4. 443 0 0 0 2. 576 0 0 1. 960 44. 416 89 47 928 218 184 186 35 494 0 277 12 194 1 50 381 •i« 24. 032 4. 737 121. 467 15. 038 41. 172 32. 523 827 109. 282 0 21. 279 414 11. 926 25 105 19. 565 BE DK DE EL ES FR IR IT LU NL OS PO SU SV UK 402. 392 TABEL 9 " CIGARET-TASK GRUPPEN " CIGARETSMUGLING I 1995 MEDLEMSSTAT Beslaglagte cigaretter Finland Sverige Østrig/Italien UK Grækenland Spanien Belgien Danmark/Spanien/ Portugal Irland Frankrig / UK Tyskland Nederlandene Italien 4. 650. 000 6. 750. 000 11. 450. 000 13. 000. 000 20. 000. 000 40. 000. 000 51. 540. 000 60. 000. 000 167. 534. 600 l a it 374. 924. 600 Antal cigaretter 35. 000. 000 80. 000. 000 426. 650. 000 450. 000. 000 Budgetindvirkning C) for MEDLEMSSTATERNE og EU's egne indtægter i ecu 3. 000. 000 10. 000. 000 50. 000. 000 45. 000. 000 57. 350. 000 92. 000. 000 8. 888. 665 15. 000. 000 450. 000. 000 45. 000. 000 1. 000. 000. 000 1. 097. 810. 000 3. 688. 810. 000 100. 000. 000 110. 580. 000 387. 468. 665 CIGARETSMUGLING I 1995 JD Beslaglagte cigararter HH llleoall irxJf cigaretter IOBmk)ehfK*vif>rnrxj i »tu __ - i L. 1, 1 _' , _ , X , Jn • 1 IR f ill C) Skøn 92 UREGELMÆSSIGHEDER på FORSENDELSES-området Fra og med 1990 til og med 1995 (*). BELØB vedrørende de TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER TABEL 10 UREGELMÆSSIGHEDER PÅ FORSENDELSESOMRÅDET ANDRE PRODUKTER 11% CIGARETTER 48% MÆLKEPRODUKTER 15% OKSE- OG SVINEKØD 8% (*) uregelmæssigheder indberettet inden for rammerne af forordningerne 1552/89 og 1468/81 T A B EL 11 INDDRIVELSESSITUATIONEN pr. 31-12-1995 TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER SITUATIONEN for sager indberettet FØR 1992 (*) SITUATIONEN for sager indberettet i 1992, 1993 og 1994 (*) Forordning (EØF) 1552/89 BELØB x 1. 000 ecu indberettede BELØB C") i ikke inddrevne BELØB (***) Endnu ikke inddrevne BELØB (+**) I *«/•»»«• far DOMSTOL I % af oprindelige BELØB I *•'*<'"»«• *»• DOMSTOL J % af oprindelige I | A LT Indberettede BELØB (") BELGIEN DANMARK TYSKLAND GRÆKENLAND SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE (+) ØSTRIG PORTUGAL FINLAND SVERIGE UK c++; IALT 8. 593 3. 476 122. 737 1. 336 2. 410 27. 564 270 4. 186 41 6. 030 # 699 # # 24. 228 201. 570 3. 606 2. 017 118. 716 1. 336 1. 647 21. 010 93 4. 186 41 5. 612 3 134 0 65. 730 819 260 55 0 3. 719 0 2. 676 4 = 2/1 42% 58% 91% 100% 68% 76% 34% 100% 100% 93% 322 202 46% 18. 175 176. 761 73. 595 75% 88% 97. 943 7. 005 127. 985 2. 162 13. 267 80. 895 12. 038 98. 620 89 9. 323 # 2. 716 # # 72. 606 524. 649 (*) Beløb officielt indberettet til Kommissionen. (**) Beløb oprindeligt indberettet efter korrlgering(er). (+) Nederlandene har meddelt Kommissionen, at der er blevet inddrevet for 58 mio. ECU i forbindelse med sager om cigaretter 11993 og 1994, uden at dette er blevet indført I basen. INDDREVET Endnu ikke inddrevne BELØB (+++) \mntstgttor oousroL % af oprindelige BELØB I A LT 7 = 5- 91. 388 4. 053 121. 910 2. 162 11. 652 79. 938 5. 920 97. 981 43 9. 198 6. 555 2. 952 6. 075 0 1. 615 957 6. 118 639 46 125 50. 624 204 24. 685 2. 037 2. 803 452 0 92. 991 0 5. 090 9 = 7/5 93% 58% 95% 100% 88% 99% 49% 99% 48% 99% 677 2. 039 1. 172 75% 2. 260 28. 019 70. 346 496. 630 658 180. 716 97% 95% # = IKKE aktuel (+•) Det Forenede Kongerige har oplyst over for Kommissionen, at inddrivelsessatsen er højere end den, der fremgår af de britiske bedrageribaser, som endnu ikke er blevet ajourført. (+++) Inddrivelsessatserne gives med forbehold. Så længe ændringen af de gældende regler endnu ikke er vedtaget, er medlemsstaterne endnu ikke forpligtet til at Informere Kommissionen om udviklingen I de meddelte beløb. INDDRIVELSESSITUATIONEN pr. 31-12-1995 EUGFLs GARANTISEKTOR TABEL 12 SITUATIONEN for sager indberettet FØR 1992 (*) SITUA TIONEN for tager indberettet i 1992, 1993 og 1994 (*) BELØB x 1. 000 ecu Indberettede BELØB (**) Endnu ikke inddrevne BELØB Indberettede INDDREVET Endnu ikke inddrevne BELØB IALT ntrmf » gw far DOMSTOL % af oprindelige BELØB BELØB (**) IALT HWstgv for DOMSTOL % af oprindelige BELØB <0 BELGIEN DANMARK TYSKLAND GRÆKENLAND SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE ØSTRIG PORTUGAL FINLAND SVERIGE UK IALT 14. 570 23. 252 155. 868 784 2. 486 29. 248 13. 945 409. 108 0 27. 980 # 1. 146 # # 24. 042 702. 429 2. 550 11. 011 23. 543 0 0 8. 891 2. 228 149. 210 0 3. 471 4. 510: 13. 258! 30. 510! 253! 1. 2421 10. 6961 7. 316J 393. 283 0 16. 607 496 31% 57% 20%. 32% 50% 37% 52% 96% 59% 43% 11. 196 489. 367 492 201. 396 47% 70% C) Beløb officielt indberettet til Kommissionen. (**) Beløb oprindeligt indberettet efter korrigering(er). 16. 593 9. 101 62. 150 82. 914 79. 607 49. 404 2. 992 460. 606 0 17. 204 # 14. 327 # # 22. 405 817. 303 990 4. 829 9. 949 56. 409 1. 951 14. 877 1. 870 90. 063 0 9. 684 15. 603 4. 272 52. 201 26. 505 77. 656 34. 527 1. 122 370. 543 0 7. 520 43 1. 029 2. 951 0 212 6. 474 0 114. 445 0 0 1. 153 13. 174 2. 187 10. 524 202. 299 11. 881 615. 004 189 127. 530 94% 47% 84% 32% 98% 70% 38% 80% 44% 92% 53% 75% # = IKKE aktuel INDDRIVELSESSITUATIONEN pr. 31-12-1995 STRUKTURFONDE o SITUA TIONEN for sager ind berettet FØR 1992 INDBERETTEDE Endnu ikke ind BELØB (*) drevne BELØB A Heraf SAGER for DOMSTOL B 13 19 111 72 945 58 562 # 13 12 35 60 945 23 444 # # # 420 2. 200 # # 356 1. 888 944 45 # # # 79 1. 068 X 1. 000 ECU BELGIEN DANMARK TYSKLAND GRÆKENLAND SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE ØSTRIG PORTUGAL FINLAND SVERIGE UK IALT Situationen for sager indberettet i 1992, 1993 og 1994 INDBERETTEDE INDDREVET Endnu ikke ind %-del af oprindelige BELØB (*) 1 drevne BELØB 2 3*2-1 73 29 72 12 32 210 2802 385 BELØB 4 = 3/1 30% 88% 97% 97% 1477 100% 192 45% 72 5. 170 100% 92% # 238 # # 424 105 239 2874 397 1477 # 430 # # 72 5. 594 (*) beløb oprindeligt indberettet efter korrektion(er). # = IKKE-aktuelt TABEL 13 BE DK DE EL ES FR IR IT LU NL OS PO SU SV UK KAPITEL 8: BEVILLINGER TIL BEKÆMPELSE AF BEDRAGERI AFSNIT 1: GENNEMFØRELSE AF 1995-BUDGETTET I 1995 blev der af budgetmyndigheden afsat 132,618 mio. ECU til bekæmpelse af bedrageri (forpligtelsesbevillinger). Efter overførslerne156 androg de disponible bevillinger 88,233 mio. ECU. Dette beløb omfatter ikke de bevillinger, der er opført under budgetpost B5-800 (Samarbejde om retlige og indre anliggender), og som i 1995 er blevet anvendt til at finansiere de projekter, som medlemsstaterne har forelagt Kommissionen i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. Bevillingerne er for en stor dels vedkommende beregnet på at blive givet videre til de nationale myndigheder som led i Fællesskabets forskellige politikker for støtte og teknisk bistand. En del af bevillingerne er omfattet af helt klare bestemmelser i lovgivningen for bestemte områder, bl. a. landbrugsområdet, hvorimod der gælder mere smidige bestemmelser for den del, der anvendes til at støtte de praktiske kontrol- og undersøgelsesaktiviteter, der gennemføres af medlemsstaternes specialtjenester. Samtlige bevillinger anvendes dog efter princippet om en sund finansiel forvaltning, som Kommissionen er underkastet. Nærmere oplysninger vedrørende anvendelsen af bevillinger for 1995 findes i tabel 14. AFSNIT 2: BEVILLINGER FOR 1996 For 1996 har budgetmyndigheden bevilget 86,665 mio. ECU, inkl. de bevillinger, der er opført som reserve157. Det er mindre end i 1995, især hvad del B angår. Faldet er især sket i bevillingerne til budgetpost Bl-360, hvor der er afsat 29 mio. ECU + 15 mio. ECU som reserve i 1996, medens denne part var på 85 mio ECU i 1995. Forklaringen er, at en række samfinansieringsprogrammer udløb i 1995, undtagen for de tre nye medlemslande. Det drejer sig om samfinansieringen i henhold til forordning (EØF) nr. 307/91 om øget kontrol med visse udgifter, der afholdes af EUGFL, Garantisektionen, og forordning (EØF) nr. 3508/92 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF- støtteordninger. Under den nye artikel B2-150 har man samlet budgetposterne vedrørende bedrageribekæmpelse i forbindelse med strukturpolitikkerne, dvs. posterne B2-101, B2-111, B2-121 og B2-131. Efter ønske fra Parlamentet er der i budgettets undersektion vedrørende forbrugerbeskyttelse, det indre marked, industri og transeuropæiske net blevet oprettet et nyt afsnit B5-9 med titlen "Bekæmpelse af svig" og en ny artikel B5-910 med titlen "Generelle foranstaltninger til bekæmpelse af svig". Disse bevillinger er beregnet til dækning af udgifterne til Kommissionens (UCLAF) tekniske bistand til medlemsstaterne på landbrugsområdet og i forbindelse med de traditionelle egne indtægter samt udgifterne til f. eks. den kontrol, der gennemføres på stedet med det formål at undgå uretmæssige udbetalinger og tab i forbindelse med de egne indtægter158. 156 Interne overførsler, som foretages af budgetmyndigheden. 157 Disse bevillinger kan ikke umiddelbart anvendes, men efter hensigten skal de dog kunne anvendes i løbet af regnskabsåret (dvs. efter at bedrageribekæmpelsesbudgetterne er udarbejdet og vedtaget). I 1995 blev disse udgifter på landbrugsområdet afholdt over artikel B2-519. 158 97 Tabel 15 og 16 indeholder en detaljeret oversigt over fordelingen af de bevillinger, der i 1996 er afsat til bedrageribekæmpelse. 98 ANVENDELSE AF 1995-BEVnXINGERNE TABEL 14 BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE FORANSTALTNINGER A-2554 A-3530 Konferencer, kongresser og moder i forbindelse med europæiske juristforbunds aktiviteter med henblik på at beskatte Fællesskabets finansielle interesser Afdelingen for samordning af foranstaltninger til bekæmpelse af svig (UCLAF) o o A-3531 Kontrol, undersøgelser og analyser som led i bekæmpelsen af svig A-3532 TAFI (foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for tekstilsektoren) Seminarer, møder og uddannelsesforanstaltninger i medlemsstaterne - Møder, seminarer, undersøgelser - Edb - Information - Forordn. (EOF) 4045/89 - Seminarer og juridiske undersøgelser - Seminarer om told, moms - Undersøgelser og kontrolbesøg - Andre seminarer - Beretning om bedrageribekæmpelse - Analyser - Edb og databaser - Subsidier - Forligsorgan (EUGFL) - SCENT - Undersøgelser og kontrolbesøg - Subsidier - Medfinansiering af en forskningsafdeling - Tekstilbrochurer DISPONIBLE BEVIL LINGER EFTER OVER FØRSEL ANVENDTE BEVIL LINGER UDNYT TELSES GRAD 260. 000 259. 605 99,9 200-000 3. 308. 000 800. 000 100 98 93 199999 85. 615 24. 384 90. 000 3. 244. 018 470. 000 112. 904 90. 000 414. 800 516. 246 31. 000 9. 598 718. 120 418. 000 438. 350 25. 000 740. 000 188. 799 200. 000 300. 000 51. 201 I ALT AT FREMFØRE 4. 568. 000 4. 443. 622 BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE FORANSTALTNINGER DISPONIBLE BEVILLINGER EFTER OVERFØRSEL ANVENDTE BEVILLIN GER UDNYT TELSES GRAD o o A-355 Bl-360 B2-I02 B2-111 B2-121 B2-131 FREMFØRSEL Europæisk netværk for. dokumentation, koordinering og undersøgelse med henblik på bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet og bedrageri Bekæmpelse af syig inden for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen Oprettelse af et organ undergivet nederlandsk ret (juridisk struktur for nettet) omfattende fem lande: D, I, GR, L, NL. - Forordn. (EØF) 307/91 + Forordn. (EF) 3235/94 - Forordn. (EF) 165/94 (Telemåling) kontrol - Forordn. (EØF) 3508/92 (Integreret system for forvaltning og kontrol) + Forordn. (EF) 3235/94 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - EUGFL , Udviklingssektionen Subsidier Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - Den Europæiske Fond for Regionaludvikling Subsidier Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - Den Europæiske Socialfond Subsidier 4. 568. 000 4. 443. 622 400. 000 62. 500 16 65. 000. 000 62. 060. 000 95,5 10. 000. 000 8. 700. 000 43. 360. 000 200. 000(*) 10. 000 5 50. 000(*) - - 300. 000(*) 30. 000 10 200. 000(*) 19. 000 9,5 IALT 70. 718. 000 66. 625. 122 (*) Bevillinger var opført under reserven B0-40 (posterne var forsynet med et p. m. ). Overførslen af disse bevillinger til de pågældende poster skulle ske ved en afgørelse fra budgetmyndighedens side, som skulle træffes på grundlag af en rapport fra Kommissionen (GS/UCLAF). Denne afgørelse blev truffet i juli 1995, og på grund af den sene tilrådighedsstillelse af bevillingerne kunne disse ikke udnyttes fuldt ud i 1995. BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE FORANSTALTNINGER DISPONIBLE BEVILLINGER EFTER OVERFØRSEL ANVENDTE BEVILLINGER UDNYTTEL SESGRAD FREMFØRSEL 70. 718. 000 66. 625. 122 B2-5110 Kontrol inden for landbruget B2-519 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for landbruget - Kontrol og analyser - Olivenoliekontorer - Undersøgelser, analyser, kontrol - Subsidier - Ekspertudgifter B5-3051 B6-840 B7-530 EF-handlingsprogram for faglig uddannelse af toldembedsmænd (MATTFIÆUS) og skatteeksperter (MATTHÆUS-TAX) - MATTHÆUS - MATTHÆUS-TAX Foranstaltninger til bekæmpelse af svig i forskningssektoren - foranstaltninger med omkostningsdeling Foranstaltninger til bekæmpelse af svig i samarbejdssektoren 12. 715. 000 1. 650. 000 (*) 3. 000. 000 50. 000 12. 668. 864 168. 864 12. 500. 000 764. 387 149. 387 590. 000 25. 000 3. 000. 000 2. 290. 570 709. 430 42. 000 99,6 46,5 100 84 100. 000 - - I A LT 88. 233. 000 83. 100. 373 94. 2 (*) Bevillinger var opført under reserven BO-40 (posterne var forsynet med et p. m. ). Overførslen af disse bevillinger til de pågældende poster skulle ske ved en afgørelse fra budgetmyndighedens side, som skulle træffes på grundlag af en rapport fra Kommissionen (GS/UCLAF). Denne afgørelse blev truffet i juli 1995, og på grund af den sene tilrådighedsstillelse af bevillingerne kunne disse ikke udnyttes fuldt ud i 1995. BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE - 1996-BUDGETTET TABEL 15 POST A-2554 A-3530 A-3531 A-3532 A-355 TEKST BELØB (ECU) Konferencer, kongresser og møder i forbindelse med europæiske juristforbunds aktiviteter med henblik på at beskytte Fællesskabets økonomiske interesser. Afdelingen for Samordning af Foranstaltningerne til Bekæmpelse af Svig. Kontrol, undersøgelser, analyser som led i bekæmpelsen af svig. Foranstaltning til bekæmpelse af svig inden for tekstilsektoren (TAFI). Europæisk netværk for dokumentation, koordinering og undersøgelse med henblik på bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet og bedrageri. 290. 000 200. 000 4. 000. 000 800. 000 350,000' Bl-360 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for EUGFL, 29. 000,0002 B2-150 B2-301 B2-5II B5-3051 B5-910 B6-910 B7-650 Garantisektionen. Bekæmpelse af svig i forbindelse med strukturaktioner. Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - Samhørighedsfonden. Kontrol i landbruget. EF-handlingsprogram for faglig uddannelse af toldembedsmænd (MATTHÆUS) og skatteeksperter (MATTHÆUS-TAX). Generelle foranstaltninger til bekæmpelse af svig Bekæmpelse af svig i forskningssektoren - foranstaltninger med omkostningsdeling. Foranstaltninger til bekæmpelse af svig i samarbejdssektoren. 750. 000 300. 000 15. 500. 000' 3. 200. 000 4. 175. 000 50. 000 50. 000 Bevillinger opført samlet under kapitel A0-10 (reserve - budgettets del A) 2 En bevilling på 15 mio ECU er opført under reserven BO-40. En bevilling på 13 mio. ECU er opført under reserven BO-40. 102 T A B EL 16 BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE I 1996 Fordeling efter hovedområde Område 1. EUGFL - GARANTISEKTIONEN 2. STRUKTURFONDE + SAMHØRIGHEDSFONDEN 3. LANDBRUG (KONTROL) 4. UDDANNELSE (TOLD og SKAT) 5. KOORDINATION og GEN. BEDRAGERI BEKÆMPELSESFORANSTALTNINGER Budgetpart B1-360 B2-150/B2-301 B2-511 B5-3051 A2554 / A-353 / A-355 + B-910/B6-910/B7-650 IALT BEVILLINGER TIL BEDRAGERI BEKÆMPELSE I 1996 EUGFL - GARANTI 51% KOORDINATION og GENERELLE BEDRAGERI- BEKÆMPELSES- FORANSTALT-NINGER 11% UDDANNELSE (TOLD OG SKAT) 4% LANDBRUG (KONTROL) 33% STRUKTURFONDE + SAMHØRIGHEDS FONDEN 1% 103 BILAG 2: LISTE OVER GRATISNUMRE 1 DE FORSKELLIGE MEDLEMSSLA 1ER Tyskland 0130820595 Belgien 080012426 Danmaik 80018495 Spanien 900993295 Frankrig 05917295 Grækenland 008003212595 I iland 1800553295 Italien 167878495 Luxembourg 08003595 Nederiandene 060224595 Portugal 0505329595 Det forenede Kongerige 0800963595 Østrig 06605845 Sverige 020791695 Finland 0800112595 104 EØF: EF: FORKORTELSER Det Europæiske Økonomiske Fællesskab Det Europæiske Fællesskab (betegnelse, der anvendes siden traktaten om Den Europæiske Union er trådt i kraft) SEM 2000: Sound and Efficient Management - (Sund og effektiv forvaltning) - Kommissionens program indtil år 2000 til forbedring af forvaltningen af fællesskabsmidler SG/UCLAF: Kontoret for koordination af bedrageribekæmpelse (figurerer på Generalsekretariatets organisationsplan) SCENT: System for a Customs Enforcement NeTwork SID: TAFI: GSP: GATT: ESF: EFRU: FSR: EUF: IRENE: EUGFL: Système d'information Douanier (CIS på engelsk: Customs Information System. Denne forkortelse bruges i betegnelsen for arbejdsgruppen SCENT/CIS. Textile AntiFraud Initiative (engelsk akronym) Den generelle præferenceordning General Agreement on Tariffs and Trade ( Den Europæiske Socialfond Den Europæiske Regionaludviklingsfond Fællesskabsstøtteramme Den Europæiske Udviklingsfond IRrcgularités, ENqucte, Exploitation (Uregelmæssigheder, undersøgelser, statistikker) Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (Garantisektionen eller Udviklingssektionen) 105 ISSN 0254-1459 KOM(96) 173 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 Katalognummer : CB-CO-96-220-DA-C ISBN 92-78-03986-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg