title: DICTAMEN DE LA COMISION con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta REGLAMENTO (CE) DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO sobre nuevos alimentos y nuevos ingredientes alimentarios

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 23. 05. 1996 COM(96) 229 final - COD 426 DICTAMEN DE LA COMISIÓN con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de REGLAMENTO (CE) DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO sobre nuevos alimentos y nuevos ingredientes alimentarios POR EL QUE SE MODIFICA LA PROPUESTA DE LA COMISIÓN con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE Introducción El 7 de julio de 1992 la Comisión presentó una propuesta de Reglamento del Consejo sobre nuevos alimentos y nuevos ingredientes alimentarios (COM(92)295 final - SYN 426). Tras el dictamen del Parlamento Europeo de 27 de octubre de 1993, la Comisión elaboró una propuesta modificada que se presentó al Consejo el 1 de diciembre de 1993 (COM(93)631 final - COD 426). El 23 de octubre de 1995, el Consejo adoptó una posición común por mayoría cualificada. El 12 de marzo de 1996, el Parlamento Europeo aprobó 6 enmiendas a la posición común adoptada por el Consejo el 23 de octubre de 1995 respecto de la propuesta de la Comisión de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo sobre nuevos alimentos y nuevos ingredientes alimentarios1. Objetivos del Reglamento Actualmente, dentro de los productos alimentarios pueden comercializarse generalmente sin necesidad de ninguna autorización ni evaluación previa. la Unión Europea, Últimamente, ha aparecido una nueva gama de materias primas, procedimientos y tecnologías, entre las que se incluyen, sin carácter exhaustivo, la moderna biotecnología y técnicas de modificación genética. Estas innovaciones tienen como objetivo, por ejemplo, mejorar los aspectos nutricionales y dietéticos de los productos alimentarios, aumentar el rendimiento técnico del proceso de producción o distribución, reducir el riesgo de contaminación microbiológica o cultivar plantas utilizando menos plaguicidas. A fin de garantizar la protección del consumidor y evitar la creación de barreras comerciales en el mercado interior, se consideró necesario crear un procedimiento comunitario para comercializar los "nuevos alimentos" obtenidos mediante dichas innovaciones y establecer un mecanismo de evaluación de la seguridad y unas disposiciones precisas de etiquetado. Por lo tanto, la propuesta es de importancia primordial para la protección e información de los consumidores, así como para el buen funcionamiento del mercado interior y la difusión de las nuevas tecnologías en el sector agroalimentario. La Comisión cree que hay consenso general entre las instituciones sobre la urgente necesidad de disponer de legislación comunitaria sobre este tema. Dictamen de la Comisión D. O. n° C 190, de 29. 7. 1992, pág. 3. Con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, la opinión de la Comisión sobre dichas enmiendas es la siguiente: La Comisión coincide con el Parlamento en que el Reglamento debería entrar en vigor tan pronto como fuera posible, por lo que puede emitir un dictamen favorable respecto de la enmienda 48, en la que se reduce de 12 meses a 90 días el plazo para la aplicación del Reglamento. Respecto de la enmienda 53, la Comisión entiende y comparte la preocupación del Parlamento por garantizar que los aditivos alimentarios, los aromas y los disolventes de extracción reúnan el mismo nivel de seguridad como nuevos alimentos. Sin embargo, no puede emitir un dictamen favorable sobre la redacción de la enmienda 53, dado que implica que la exclusión es condicional y requiere que se adopten medidas específicas. La Comisión señala que la Directiva marco sobre aditivos alimentarios (89/107/CEE)2 y la posición común adoptada por el Consejo el 22 de diciembre de 1995 sobre una propuesta de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establece un procedimiento comunitario para las sustancias aromatizantes empleadas o destinadas a ser empleadas en los productos alimenticios3 disponen ya un nivel de seguridad igual para los nuevos alimentos, incluida la consulta obligatoria al Comité Científico de Alimentación Humana sobre cuestiones que puedan afectar a la salud pública. En cuanto a los disolventes de extracción, la Directiva 83/344/CEE4 dispone también un nivel de protección de la salud pública igualmente elevado. La enmienda 54 establece que las disposiciones de etiquetado del artículo 8 serán aplicables a los nuevos alimentos y a los nuevos ingredientes alimentarios que son objeto del procedimiento simplificado de notificación. Por sí sola, esta enmienda no plantea ningún problema, ya que se limita a aclarar el propósito de la posición común, que es el de aplicar una única serie coherente de normas de etiquetado a todas las categorías de nuevos alimentos. No obstante, esta enmienda también debe analizarse conjuntamente con la enmienda 55 que elimina el término "significativa" de la letra a) del apartado 1 del artículo 8 de la posición común, de forma que el etiquetado de nuevos alimentos será necesario en todos los casos en que un nuevo alimento sea diferente del alimento producido de forma convencional. Debe recordarse que el etiquetado de diferencias significativas refleja la aplicación del principio científico reconocido internacionalmente de "equivalencia sustancial", sobre el que está basado el Reglamento. Por lo tanto, con arreglo a la posición común, un operador sabría que, si puede demostrar que el alimento o el ingrediente alimentario es clara y sustancialmente equivalente, podría utilizar el procedimiento de notificación y el producto no necesitaría ningún etiquetado específico. Con la nueva redacción de la enmienda 55, el operador no puede estar seguro de que su producto sustancialmente equivalente no presente ligeras diferencias. Por lo tanto, el procedimiento de notificación puede llegar a ser inutilizable en la práctica. D. O. n° L 40, de 11. 2. 1989, pág. 27. D. O. n° C 59, de 28. 2. 1996, pág. 37. D. O. n° 1, 157, de 24. 6. 1988, pág. 28. la preocupación del Parlamento por garantizar que La Comisión comprende los consumidores estén informados de todas las diferencias existentes entre los nuevos alimentos y los alimentos producidos de forma convencional. No obstante, la aplicación de un criterio que imponga unos requisitos especiales de etiquetado, incluso para nuevos alimentos que son sustancialmente equivalentes, podría provocar dificultades de orden práctico. En especial en el caso de las frutas y hortalizas, factores climáticos y geográficos, como los tipos de suelos, pueden tener efectos sensibles en las propiedades del producto final. Las variaciones climáticas anuales, por ejemplo, pueden dar lugar a diferencias en la cosecha final. En estas circunstancias, puede ser difícil decidir cuáles son los parámetros precisos que deben utilizarse para determinar si un nuevo alimento difiere del producto convencional correspondiente. Para ofrecer al consumidor una información significativa, la Comisión considera que un producto sólo debería estar etiquetado cuando presente características que queden fuera de la gama de variaciones naturales y que puedan afectar a la composición, el valor nutritivo o los efectos o la utilización prevista de los productos. En consecuencia, la Comisión no puede aceptar estas dos enmiendas y considera que se deberían estudiar todas las posibilidades con objeto de destacar la noción de diferencia, de forma que se ofrezca una mayor seguridad jurídica a los operadores económicos. El texto actual de la posición común dispone que la presencia de un organismo modificado genéticamente no necesita indicarse en el etiquetado si se debe sólo a características agrícolas y no modifica las características del producto alimentario en sí mismo. Esta exención se aplicaría, por ejemplo, al maíz que se modifica genéticamente para aumentar su resistencia a los insectos. Las enmiendas 51 y 52 eliminan esta exención. La Comisión no comparte la opinión del Parlamento de que la presencia dé organismos modificados genéticamente debe indicarse en el etiquetado del producto alimentario de que se trate en todos los casos, incluso cuando dicha presencia no tenga efectos sobre las propiedades del producto. El propósito del etiquetado de los alimentos es informar a los consumidores de las características de los mismos. La información sobre métodos de producción y propiedades agronómicas sólo es necesaria si tienen consecuencias sobre el producto final. Es más, la introducción de disposiciones de este tipo obligaría bien a establecer sistemas independientes de distribución para alimentos con OMG, lo cual sería extremadamente difícil de aplicar desde un punto de vista práctico, bien prever un etiquetado sistemático en todos los casos en que el producto pueda contener OMG. Se plantean problemas particulares respecto de las importaciones, ya que ninguno de los principales socios comerciales de la Comunidad prevé el etiquetado en tales casos y los productos con OMG suelen mezclarse con productos convencionales antes de ser enviados a la UE. Además, la enmienda 51 exige el etiquetado de "un organismo modificado genéticamente por métodos de ingeniería genética". La Comisión considera que esta formulación supone una incertidumbre jurídica, porque el concepto utilizado no es suficientemente preciso y no se ajusta a ninguna definición ya existente. En la Directiva 90/220/CE se ofrece una definición clara de OMG y por eso se propone utilizar también dicha definición para el etiquetado de nuevos alimentos. Sobre la base de este análisis, la Comisión ha incluido una enmienda (n° 48) en su propuesta modificada. Sin embargo, la Comisión hace hincapié en que existe un acuerdo general sobre la urgente necesidad de establecer un marco reglamentario satisfactorio para los nuevos alimentos a escala comunitaria, Para ello, la Comisión participará constructivamente con las instituciones en las restantes fases del proceso institucional de toma de decisiones aprovechando todos los medios disponibles con objeto de resolver los problemas existentes que se han indicado. Propuesta modificada de Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo sobre alimentos nuevos y nuevos ingredientes alimentarios (presentada por la Comisión con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) Propuesta actual Propuesta modificada Apartado 1 del artículo 15 El presente Reglamento entrará en vigor a los 12 meses de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento entrará en vigor 90 días después de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. ISSN 0257-9545 COM(96) 229 final DOCUMENTOS ES lo 15 N° de catálogo : CB-CO-96-240-ES-C ISBN92-78-04458-X Ofícina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo Ï


title: Proposal for a COUNCIL AND COMMISSION DECISION on the conclusion of a Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Russian Federation (EC/EURATOM/ECSC)

eurovoc_concepts:
Russia
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
enlargement of the Union
protocol to an agreement

text: j i ft '• * A COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 23. 05. 1996 COM(96) 150 final VO/0106 (AVC) Proposal for a COUNCIL AND COMMISSION DECISION on the conclusion of a Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Russian Federation f EC / EURATOM / ECSC) (presented by the Commission) Explanatory memorandum The Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Russian Federation signed the 24 June 1994 takes the Agreement on trade and commercial and economic" cooperation concluded by the EEC and Euratom with the Soviet Union on 18 December 1989 a step further for the Communities. The PCA is based on the Treaty establishing the European Coal and Steel Community, the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 54 (2), the last sentence of Article 57 (2), and Articles 66, 73 c (2), 75, 84 (2), 99, 100, 113 and 235, in conjunction with Article 228 ( 2) and the second subparagraph of Article 228 (3) thereof, and the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, and in particular the second paragraph of Article 101 thereof. Whereas there three new Member States have to be added to the list of contracting Parties and the list of signatories and authentic texts of the Agreements, its Annexes and Protocols, the Final Act and all documents annexed to it, have to be established in Finnish and Swedish. 2. 3. 4. A need arose for a protocol to the text of the Agreement signed on 24 June 1994. The accession to the European Union and thereby to the Eurpean Community of Austria, Finland and Sweden on 1 January 1995 means these three new Member States have to be added to the list of contracting parties and the list of signatories. In light of the above, the Commission proposes that the Council adopt the annexed Decision. I Proposal for a COUNCIL AND COMMISSION DECISION OF on the conclusion of a Protocol to the Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Russian Federation (EC / EURATOM / ECSC) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, THE EUROPEAN COMMISSION, Having regard to the Treaty establishing the European Coal and Steel Community, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 54 (2), the last sentence of Article 57 (2), and Articles 66, 73 c (2), 75, 84 (2), 99, 100, 113 and 235, in conjunction with the second sentence of Article 228 ( 2) and the second subparagraph of Article 228 (3) thereof. Having regard to the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, and in particular the second paragraph of Article 101 thereof, Having regard to the assent of the European Parliament, Having regard to the approval of the Council given in accordance with Article 101 of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community, Having consulted the ECSC Consultative Committee and the Economic and Social Committee, and with the unanimous assent of the Council, Whereas the Republic of Austria, the Kingdom of Sweden and the Republic of Finland acceded to the European Unions, and thereby to the Communities on January 1, 1995. Whereas there three new Member States have to be added to the list of contracting Parties and the list of signatories and authentic texts of the Agreements, its Annexes and Protocols, the Final Act and all documents annexed to it, have to be established in Finnish and Swedish, HAVE DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 The protocol to the Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Russian Federation introducing the name of the three new Member States - Austria, Finland and Sweden- which joined the European Communities and their Member States on 1. 1 1995 is hereby approved on behalf of the European Community, the European Coal and Steel Community, and the European Atomic Energy Community. The texts of the Protocol and its Annexes arc attached to this Decision. Article 2 The President of the Council shall give the notification provided for in Article 112 (2) of the Agreement on behalf of the European Community. The President of the Commission shall give such notification on behalf of the European Coal and Steel Community and the European Atomic Energy Community. Done at Brussels, (* PROTOCOL to the Agreement on Partnership and Cooperation, establishing a Partnership between the EUROPEAN COMMUNITIES and their Member States, of the one part and the RUSSIAN FEDERATION, of the other part. THE KINGDOM OF BELGIUM THE KINGDOM OF DENMARK THE FEDERAL REPUBLIC OF GERMANY THE HELLENIC REPUBLIC THE KINGDOM OF SPAIN THE FRENCH REPUBLIC IRELAND THE ITALIAN REPUBLIC THE GRAND DUCHY OF LUXEMBOURG THE KINGDOM OF THE NETHERLANDS THE REPUBLIC OF AUSTRIA THE PORTUGUESE REPUBLIC THE REPUBLIC OF FINLAND THE KINGDOM OF SWEDEN THE UNITED KINGDOM OF GREAT BRITAIN AND NORTHERN IRELAND Contracting Parties to the Treaty establishing the EUROPEAN COMMUNITY the Treaty establishing the EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY and the Treaty establishing the EUROPEAN ATOMIC ENERGY COMMUNITY, hereinafter referred to as the "Member States", and of the EUROPEAN COMMUNITY, the EUROPEAN COAL AND STEEL COMMUNITY and the EUROPEAN ATOMIC ENERGY COMMUNITY, hereinafter referred to as "the Community", of the one part, and the RUSSIAN FEDERATION, of the other part, taking into account the accession of THE REPUBLIC OF AUSTRIA, THE REPUBLIC OF FINLAND and THE KINGDOM OF SWEDEN to the European Union and thereby to the Community on 1 January 1995, have agreed as follows: Article 1 THE REPUBLIC OF AUSTRIA, THE REPUBLIC OF FINLAND and THE KINGDOM OF SWEDEN are Parties to the Agreement on Partnership and Cooperation, establishing a Partnership between the EUROPEAN COMMUNITIES and their Member states, of the one part, and the RUSSIAN FEDERATION, of the other part, signed at Corfu on 24 June 1994, and respectively adopt and take note of, as other Member States of the Community, the texts of the Agreement, as well as of Joint Declaration, Exchanges of Letters, and Declaration by the RUSSIAN FEDERATION annexed to the Final Act signed on the same date. Article 2 The texts of the Agreement, the Final Act and all documents annexed to it are drawn up in the Finnish and Swedish languages. They are annexed to the present protocol and are equally authentic with the texts in the other languages in which the Agreement, the Final Act and the documents annexed to it are drawn up. Article 3 This protocol is drawn up in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish, Swedish and Russian languages, each ol these texts being equally authentic. Article 4 The protocol will be approved by the Parties in accordance with their own procedures This protocol shall enter into force on the first day of the second month following the day on which the Parties notify each other of the completion of the procedures referred io in the first paragraph. Done at on For For THE KINGDOM OF BELGIUM THE RUSSIAN FEDERATION £ THE KINGDOM OF DENMARK THE FEDERAL REPUBLIC OF GERMANY THE HELLENIC REPUBLIC THE KINGDOM OF SPAIN THE FRENCH REPUBLIC IRELAND THE ITALIAN REPUBLIC THE GRAND DUCHY OF LUXEMBOURG THE KINGDOM OF THE NETHERLANDS THE REPUBLIC OF AUSTRIA THE PORTUGUESE REPUBLIC THE REPUBLIC OF FINLAND THE KINGDOM OF SWEDEN THE UNITED KINGDOM OF GREAT BRITAIN AND NORTHERN IRELAND For THE COMMUNITY ~? ISSN 0254-1475 COM(96) 150 final DOCUMENTS EN 11 01 Catalogue number : CB-CO-96-167-EN-C ISBN 92-78-02602-6 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg


title: Πρόταση ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ για τη σύναψη πρωτοκόλλου της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρωσικής Ομοσπονδίας, αφετέρου (ΕΚ/Ευρατόμ/ΕΚΑΧ)

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ TÛN ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Βρυξέλλες, 23. 05. 1996 COM(96) 150 τελικό 96/0106 (AVC) Πρόταση ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΑΙΟΥ ΚΑΙ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ για τη σύναψη πρωτοκόλλου της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρωσικής Ομοσπονδίας, αφετέρου (ΕΚ/Ευρατόμ/ΕΚΑΧ) (υποβληθ€ίσα από την Επιτροπή) Αιτιολογική έκθεση 1. Η συμφωνία εταιρικής σχέσης και συνεργασίας μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρωσικής Ομοσπονδίας, αφετέρου, που υπεγράφη στις 24 Ιουνίου 1994, συμπληρώνει και αναπτύσσει, όσον αφορά τις Κοινότητες, τη συμφωνία μεταξύ της ΕΟΚ και της Ευρατόμ, αφενός, και της Σοβιεικής Ένωσης, αφετέρου, για το εμπόριο και την εμπορική και οικονομική συνεργασία, που υπεγράφη στις 18 Δεκεμβρίου 1989. Η συμφωνία εταιρικής σχέσης και συνεργασίας βασίζεται στη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ανθρακα και Χάλυβα, στη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και, ιδίως, στα άρθρα 54 παράγραφος 2, την τελευταία φράση του άρθρου 57 παράγραφος 2 και τα άρθρα 66, 73 στοιχείο γ (2), 75, 84 παράγραφος 2, 99, 100, 113 και 235 σε συνδυασμό με τη δεύτερη φράση του άρθρου 228 παράγραφος 2 και με το δεύτερο εδάφιο του άρθρου 228 παράγραφος 3, και στη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ατομικής Ενεργείας και, ειδικότερα, στο άρθρο 101 παράγραφος 2. Τα τρία νέα κράτη μέλη πρέπει να προστεθούν στον πίνακα των συμβαλλομένων μερών, καθώς και στον πίνακα των υπογραφόντων, ενώ επίσης πρέπει να συνταχθούν τα αυθεντικά κείμενα των συμφωνιών και τα παραρτήματα και τα πρωτόκολλα αυτών, η τελική πράξη και όλα τα συνημμένα σε αυτή έγγραφα στη σουηδική και τη φινλανδική γλώσσα. 2. Κατέστη αναγκαία η σύναψη πρωτοκόλλου της συμφωνίας εταιρινής σχέσης και συνεργασίας, που υπεγράφη στις 24 Ιουνίου 1994. 3. Η προσχώρηση στην Ευρωπαϊκή Ένωση και, ως εκ τούτου, στην Ευρωπαϊκή Κοινότητα της Αυστρίας, της Φινλανδίας και της Σουηδίας, την 1η Ιανουαρίου 1995, σημαίνει ότι τα εν λόγω τρία νέα κράτη μέλη πρέπει να προστεθούν στον πίνακα των συμβαλλομένων μερών, καθώς και στον πίνακα των υπογραφόντων. 4. Κατόπιν των ανωτέρω, η Επιτροπή καλεί το Συμβούλιο να εγκρίνει τη συνημμένη πρόταση απόφασης. 2 Πρόταση ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της. για τη σύναψη πρωτοκόλλου της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρωσικής Ομοσπονδίας, αφετέρου (ΕΚ/Ευρατόμ/ΕΚΑΧ) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΙ1ΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΙΙ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ανθρακα και Χάλυβα, τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και ιδίως το άρθρο 54 παράγραφος 2, την τελευταία φράση του άρθρου 57 παράγραφος 2 και τα άρθρα 66, 73 στοιχείο γ (2), 75, 84 παράγραφος 2, 99, 100, 113 και 235, σε συνδυασμό με τη δεύτερη φράση του άρθρου 228 παράγραφος 2 και με το δεύτερο εδάφιο του άρθρου 228 παράγραφος 3, τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ατομικής Ενεργείας και ιδίως το άρθρο 101 παράγραφος 2, τη συγκατάθεση του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου, την έγκριση του Συμβουλίου, που δόθηκε σύμφωνα με το άρθρο 101 της συνθήκης για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ατομικής Ενεργείας, κατόπιν διαβουλεύσεων με τη Συμβουλευτική Επιτροπή της ΕΚΑΧ και με την Οικονομική και Κοινωνική Επιτροπή ,και με την ομόφωνη συμφωνία του Συμβουλίου, Εκτιμώντας: ότι η Δημοκρατία της Αυστρίας, το Βασίλειο της Σουηδίας και η Δημοκρατία της Φινλανδίας προσχώρησαν στην Ευρωπαϊκή Ένωση και, ως εκ τούτου, στις Κοινότητες, την 1η Ιανουαρίου 1995· ότι αυτά τα τρία νέα κράτη μέλη πρέπει να προστεθούν στον πίνακα των συμβαλλομένων μερών, καθώς και στον πίνακα των υπογραφόντων, ενώ επίσης πρέπει να συνταχθούν τα αυθεντικά κείμενα των συμφωνιών και τα παραρτήματα και τα πρωτόκολλα αυτών, η τελική πράξη και όλα τα συνημμένα σε αυτή έγγραφα στη σουηδική και τη φινλανδική γλώσσα, ΑΠΟΦΑΣΙΖΟΥΝ: ϊ ΑΡΘΡΟ 1 Εγκρίνεται εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ατομικής Ενεργείας και της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Άνθρακα και Χάλυβα το πρωτόκολλο της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας μεταξύ των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων και των κρατών μελών τους, αφενός, και της Ρωσική Ομοσπονδίας, αφετέρου, με το οποίο προστίθενται τα ονόματα των τριών νέων κρατών μελών (Αυστρία, Φινλανδία και Σουηδία), τα οποία προσχώρησαν στις Ευρωπαϊκές Κοινότητες και τα κράτη μέλη τους την 1η Ιανουαρίου 1995. Τα κείμενα του πρωτοκόλλου και των παραρτημάτων του επισυνάπτονται στην παρούσα απόφαση. ΑΡΟΡΟ 2 Ο Πρόεδρος του Συμβουλίου προβαίνει στη γνωστοποίηση που προβλέπεται στο άρθρο 112 παράγραφος 2 της συμφωνίας εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας. Ο Πρόεδρος της Επιτροπής προβαίνει στην αντίστοιχη γνωστοποίηση εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Ατομικής Ενεργείας και της Ευρωπαϊκής Κοινότητας Άνθρακα και Χάλυβα Βρυξέλλες, ΠΡΩΤΟΚΟΛΛΟ της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας, που καθιερώνει εταιρική σχέση μεταξύ των ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ και των κρατών μελών τους, αφενός, και της ΡΩΣΙΚΗΣ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΣ, αφετέρου. ΤΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΟΥ ΒΕΛΓΙΟΥ, ΤΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΔΑΝΙΑΣ, Η ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΓΕΡΜΑΝΙΑΣ, Η ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, ΤΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΙΣΠΑΝΙΑΣ, Η ΓΑΛΛΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, II ΙΡΛΑΝΔΙΑ, II ΙΤΑΛΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, ΤΟ ΜΕΓΑΛΟ ΔΟΥΚΑΤΟ ΤΟΥ ΛΟΥΞΕΜΒΟΥΡΓΟΥ, ΤΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΩΝ ΚΑΤΩ ΧΩΡΩΝ, II ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΑΥΣΤΡΙΑΣ, II ΠΟΡΤΟΓΑΛΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, II ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΦΙΝΛΑΝΔΙΑΣ, ΤΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΣΟΥΗΔΙΑΣ, ΤΟ ΗΝΩΜΕΝΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΜΕΓΑΛΗΣ ΒΡΕΤΑΝΙΑΣ ΚΑΙ ΤΗΣ ΒΟΡΕΙΟΥ ΙΡΛΑΝΔΙΑΣ, συμβαλλόμενα μέρη της συνθήκης για την ίδρικιη της ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑΣ, της συνθήκης για την ίδρυση της ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑΣ ΑΝΘΡΑΚΑ και ΧΑΛΥΒΑ και της συνθήκης για την ίδρυση της ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑΣ ΑΤΟΜΙΚΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ, καλούμενα εφεξής "τα κράτη μέλη", και η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ, η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ ΑΝΘΡΑΚΑ και ΧΑΛΥΒΑ και η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ ΑΤΟΜΙΚΗΣ ΕΝΕΡΓΕΙΑΣ, καλούμενες εφεξής "η Κοινότητα", αφενός, και η ΡΩΣΙΚΗ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑ, αφετέρου, 5 λαμβάνοντας υπόψη την προσχώρηση της ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑΣ της ΑΥΣΤΡΙΑΣ, της ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑΣ της ΦΙΝΛΑΝΔΙΑΣ και του ΒΑΣΙΛΕΙΟΥ της ΣΟΥΗΔΙΑΣ στην Ευρωπαϊκή Ένωση και συνεπώς στην Κοινότητα την 1η Ιανουαρίου 1995, συμφώνησαν τα εξής: Άρθρο 1 II ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ της ΑΥΣΤΡΙΑΣ, η ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ της ΦΙΝΛΑΝΔΙΑΣ και το ΒΑΣΙΛΕΙΟ της ΣΟΥΗΔΙΑΣ αποτελούν μέρη της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και συνεργασίας, που καθιερώνει εταιρική σχέση μεταξύ των ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ και των κρατών μελών τους, αφενός, και της ΡΩΣΙΚΗΣ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΣ, αφετέρου, που υπεγράφη στην Κέρκυρα στις 24 Ιουνίου 1994, και αντίστοιχα αποδέχονται και λαμβάνο\η- υπό\))η, όπως και τα άλλα κράτη μέλη της Κοινότητας, τα κείμενα της συμφωνίας, καθώς και τις κοινές δηλώσεις, τις ανταλλαγές επιστολών και τη δήλωση της ΡΩΣΙΚΗΣ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΣ, που επισυνάπτονται στην τελική πράξη, η οποία υπεγράφη την ίδια ημερομηνία. Άρθρο 2 Τα κείμενα της συμφωνίας, η Τελική Πράξη και όλα τα συνημμένα σε αυτήν έγγραφα έχουν συνταχθεί στη σουηδική και τη φινλανδική γλώσσα. Επισυνάπτονται στο παρόν πρωτόκολλο και είναι εξίσου αυθεντικά με τα κείμενα στις άλλες γλώσσες, στις οποίες έχουν συνταχθεί η συμφωνία, η Τελική Πράξη και όλα τα συνημμένα σε αυτήν έγγραφα. Άρθρο 3 Το παρόν πρωτόκολλο συντάσσσεται εις διπλούν στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική, φινλανδική και ρωσική γλώσσα· όλα τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικά. Άρθρο 4 Το παρόν πρωτόκολλο εγκρίνεται από τα μέρη σύμφωνα με τις οικείς διαδικασίες τους. Το παρόν πρωτόκολλο τίθεται σε ισχύ την πρώτη ημέρα του δεύτερου μήνα μετά την ημερομηνία, κατά την οποία τα μέρη θα γνωστοποιήσουν μεταξύ τους την ολοκλήρωση των διαδικασιών που αναφέρονται στην πρώτη παράγραφο. Έγινε στ. , την. Για το ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΟΥ ΒΕΛΓΙΟΥ, Για την ΡΩΣΙΚΗ ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑ Για το ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΔΑΝΙΑΣ, Για την ΟΜΟΣΠΟΝΔΙΑΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΓΕΡΜΑΝΙΑΣ, Για την ΕΛΛΗΝΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, Για το ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΙΣΠΑΝΙΑΣ, Για τη ΓΑΛΛΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, Για την ΙΡΛΑΝΔΙΑ, Για την ΙΤΑΛΙΚΗ ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ, Για το ΜΕΓΑΛΟ ΔΟΥΚΑΤΟ ΤΟΥ ΛΟΥΞΕΜΒΟΥΡΓΟΥ, Για το ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΩΝ ΚΑΤΩ ΧΩΡΩΝ, Για τη ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΑΥΣΤΡΙΑΣ, Για την ΠΟΡΤΟΓΑΛΙΚΗ ΔΓΙΜΟΚΡΑΤΙΑ, Για τη ΔΗΜΟΚΡΑΤΙΑ ΤΗΣ ΦΙΝΑΑΝΔΙΑΣ, Για το ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΣΟΥΙΙΔΙΑΣ, Για το ΗΝΩΜΕΝΟ ΒΑΣΙΛΕΙΟ ΤΗΣ ΜΕΓΑΛΗΣ ΒΡΕΤΑΝΙΑΣ ΚΑΙ ΤΗΣ ΒΟΡΕΙΟΥ ΙΡΛΑΝΔΙΑΣ, Για την ΚΟΙΝΟΤΗΤΑ, ΐ ISSN 0254-1483 COM(96) 150 τελικό ΕΓΓΡΑΦΑ GR 11 01 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-96-167-GR-C ISBN 92-78-02601-8 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L-2985 Λούζεμβούργο


title: PARECER DA COMISSÃO nos termos do n° 2 alinea d) do artigo 189° -B do Tratado CE, sobre as alterações do Parlamento Europeu à posição comum do Conselho respeitante à proposta de REGULAMENTO (CE) DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO relativo a novos alimentos e ingredientes alimentares

eurovoc_concepts:
consumer protection
foodstuff
genetically modified organism
labelling
new product

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS •à à Bruxelas, 23. 05. 1996 COM(96) 229 final - COD 426 PARECER DA COMISSÃO nos termos do n* 2 alinéa d) do artigo 189*-B do Tratado CE, sobre as alterações do Parlamento Europeu à posição comum do Conselho respeitante à proposta de REGULAMENTO (CE) DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO relativo a novos alimentos e ingredientes alimentares QUE ALTERA A PROPOSTA DA COMISSÃO nos termos do n° 2 do artigo 189VA do Tratado CE Introdução Em 7 de Julho de 1992, a Comissão apresentou uma proposta de um Regulamento do Conselho ingredientes alimentares novos (COM(92)295 final - SYN 426). relativo aos géneros alimentícios e Na sequência do parecer do Parlamento Europeu adoptado em 27 de Outubro de 1993, a Comissão preparou uma proposta alterada, que foi apresentada ao Conselho em 1 de Dezembro de 1993 (COM(93)631 final - COD 426). Em 23 de Outubro de 1995, o Conselho adoptou uma posição comum por maioria qualificada. Em 12 de Março de 1996, o Parlamento Europeu adoptou seis alterações à posição comum adoptada pelo Conselho em 23 de Outubro de 1995 sobre a proposta da Comissão de um Regulamento do Parlamento Europeu e do Conselho relativo aos géneros alimentícios e ingredientes alimentares novos. 1 Objectivos do Regulamento Actualmente, os géneros alimentícios podem, em geral, ser colocados no mercado da União Europeia sem qualquer avaliação ou autorização prévias. Recentemente, tem-se assistido ao despertar de uma nova gama de matérias-primas, processos e tecnologias, entre os quais a biotecnologia moderna e as técnicas de modificação genética. Os objectivos de tais inovações são, por exemplo, melhorar os géneros alimentícios nos planos nutritivo e dietético, promover uma melhor eficiência técnica ao nível da produção, da transformação e da distribuição, reduzir os riscos de contaminação microbiológica e diminuir a utilização de pesticidas nas culturas. Para garantir a protecção dos consumidores e evitar quaisquer barreiras ao comércio no mercado interno, entendeu-se ser necessário estabelecer um procedimento comunitário para a colocação no mercado dos "novos alimentos" resultantes das referidas inovações e prever uma avaliação da inocuidade dos mesmos e disposições precisas em matéria de rotulagem. A proposta assume, portanto, grande importância dos pontos de vista da informação e da protecção dos consumidores, do bom funcionamento do mercado interno e da difusão das novas tecnologias no sector agro-alimentar. A Comissão está convencida de que as instituições estão todas de acordo sobre a necessidade urgente de legislação comunitária neste domínio. Parecer da Comissão Em conformidade com o n° 2, alínea d), do artigo 189°-B do Tratado CE, a Comissão emite o seguinte padecer sobre as alterações em questão: JOn°C 190 de 29. 7. 1992, p. 3. A Comissão está de acordo com o Parlamento sobre a necessidade de o regulamento entrar em vigor o mais rapidamente possível. Pode, portanto, emitir um parecer favorável sobre a alteração 48, que reduz o prazo de entrada em vigor de doze meses para 90 dias. A Comissão compreende a preocupação manifestada pelo Parlamento com a alteração 53, que pretende garantir para os aditivos alimentares, aromatizantes e solventes de extracção um nível de segurança idêntico ao previsto para os novos alimentos, princípio que também advoga. No entanto, não está em condições de emitir um parecer favorável em relação à redacção da alteração 53, por implicar que as derrogações sejam condicionais, dependentes de acções específicas. A Comissão sublinha que a directiva-quadro sobre os aditivos alimentares (89/107/CEE2) e a posição comum adoptada pelo Conselho em 22 de Dezembro de 1995 sobre a proposta de um regulamento do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece um procedimento comunitário aplicável no domínio das substâncias aromatizantes utilizadas ou que se destinam a serem utilizadas nos géneros alimentícios3 já prevêm um nível de segurança idêntico ao previsto para os novos alimentos, incluindo a consulta obrigatória do Comité Científico da Alimentação Humana nas questões que possam afectar a saúde pública. No que se refere aos solventes de extracção, a Directiva 83/344/CEE4 já prevê um nível de protecção da saúde pública igualmente elevado. A alteração 54 prevê que as regras de rotulagem do artigo 8o sejam aplicáveis aos novos alimentos e ingredientes alimentares objecto do procedimento simplificado de notificação. Isoladamente, a alteração não coloca qualquer problema, pois limita-se a clarificar a intenção da posição comum, isto é, a aplicação de um conjunto único e coerente de regras de rotulagem a todas as categorias de novos alimentos. Contudo, é necessário ver esta alteração em conjunto com a alteração 55, que, ao suprimir a palavra "significativamente" no n° 1, alínea a), do artigo 8o da posição comum, implicaria a rotulagem obrigatória dos novos alimentos em todos os casos em que o novo alimento fosse diferente do alimento produzido de modo tradicional. Convém recordar que a rotulagem em caso de diferenças significativas é o resultado da aplicação de um princípio científico reconhecido internacionalmente, o princípio do "praticamente equivalente", no qual o regulamento se baseia. Nos termos da posição comum, os agentes económicos saberão que, se puderem demonstrar que o alimento ou ingrediente alimentar em questão é, sem margem para dúvidas, praticamente equivalente a outro alimento ou ingrediente •alimentar, poderão recorrer ao procedimento de notificação, não sendo necessária qualquer rotulagem específica do produto. Com a nova formulação da alteração 55, o agente económico não poderá ter a certeza de que o seu produto "praticamente equivalente" não apresenta, afinal, diferenças "insignificantes", pelo que o procedimento de notificação poderia tornar-se inutilizável na prática. JOn°L4()de 11. 2. 1989, p. 27. JOn°C 59 de 28. 2. 1996, p. 37. JOn°L 157 de 24. 6. 1988, p. 28. A Comissão compreende a preocupação expressa pelo Parlamento ao pretender garantir que os consumidores sejam informados de todas as diferenças entre os novos alimentos e os alimentos produzidos de modo tradicional. No entanto, é previsível que a aplicação de um critério que implicasse exigências de rotulagem especiais mesmo no caso de novos alimentos praticamente equivalentes a outros acabaria por se ver confrontada com dificuldades práticas. Com efeito, os factores climáticos e geográficos, como os tipos de solo, podem ter efeitos significativos nas propriedades do produto final, sobretudo no caso dos frutos e dos produtos hortícolas. Por exemplo, as variações climáticas de ano para ano são responsáveis por diferenças nos produtos colhidos. Nestas circunstâncias, pode ser difícil decidir quais os parâmetros precisos que devem ser utilizados para determinar se um novo alimento difere ou não do seu equivalente tradicional. A Comissão considera, portanto, que, para que as informações fornecidas aos consumidores sejam verdadeiramente significativas, os produtos só devem ser rotulados quando tiverem características que saiam do âmbito das variações naturais e possam afectar a composição, os efeitos ou o valor nutritivo ou ainda a utilização prevista para o produto. A Comissão não está, assim, em condições de aceitar estas duas alterações. Considera ainda que devem ser exploradas todas as possibilidades com vista a uma definição clara do conceito de diferença, para que os agentes económicos possam ter mais certezas na matéria, assentes em bases jurídicas. O texto actual da posição comum prevê que a presença de um organismo geneticamente modificado não terá de ser indicada na rotulagem se se dever unicamente a características agronómicas e não alterar as características do produto em si. Esta derrogação cobriria, por exemplo, o milho geneticamente modificado para aumentar a resistência aos insectos. As alterações 51 e 52 têm por efeito a eliminação desta derrogação. A Comissão não partilha o ponto de vista do Parlamento Europeu de que a presença de organismos geneticamente modificados deve ser indicada na rotulagem do género alimentício em todas as circunstâncias, mesmo se não tiver qualquer efeito nas propriedades do género alimentício em questão. Com efeito, o objectivo da rotulagem dos alimentos é informar os consumidores das características daqueles e só são exigíveis informações sobre os métodos de produção ou as propriedades agronómicas se esses métodos e propriedades tiverem efeitos no produto acabado. Além disso, a introdução de uma tal disposição obrigaria, ou a criar sistemas de distribuição separados para os alimentos que contivessem OGM - o que, por razões de ordem prática, seria extremamente difícil de concretizar -, ou a prever uma rotulagem sistemática em todos os casos em que o produto pudesse conter OGM. A situação seria especialmente problemática no caso das importações, pois nenhum dos principais parceiros comerciais da Comunidade prevê a rotulagem nesses casos. Por esse motivo, os produtos com OGM seriam misturados com produtos de produção tradicional antes da expedição para a União Europeia. Por outro lado, a alteração 51 passa a exigir a rotulagem no caso de "um organismo geneticamente modificado através de métodos de engenharia genética". A Comissão é de opinião que esta redacção implica alguma incerteza jurídica, pois o conceito utilizado não é suficientemente preciso, nem corresponde a uma definição pré-existente. Uma vez que a Directiva 90/220/CEE define claramente os OGM, propõc-se a utilização do mesmo conceito no contexto da rotulagem dos novos alimentos. Com base na presente análise, a Comissão inseriu a alteração 48 na sua proposta alterada. Não quer, no entanto, deixar de realçar que existe um consenso geral quanto à urgência que deve ser colocada na adopção de um quadro regulamentar satisfatório a nível comunitário para os novos alimentos. Nesse sentido, a Comissão colaborará de modo construtivo com as restantes instituições nas fases seguintes do procedimento de decisão institucional, dispondo-se a utilizar todos os meios ao seu alcance para resolver os problemas acima referidos, cuja importância não é demais salientar. Proposta alterada de um Regulamento do Parlamento Europeu c do Conselho relativo a novos alimentos e ingredientes alimentares (apresentada pela Comissão em conformidade com o n° 2 do artigo 189°-A do Tratado CE) Proposta actual Proposta alterada Artigo 15°, primeiro parágrafo O presente regulamento entra em vigor doze meses a contar da data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. regulamento entra em O presente vigor 90 dias após a sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. ISSN 0257-9553 COM(96) 229 final DOCUMENTOS PT 10 15 N. " de catálogo : CB-CO-96-240-PT-C ISBN 92-78-04466-0 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo \


title: Omprövat förslag till rådets förordning (EG) behandlats på nytt

eurovoc_concepts:
EU financing
aid system
cooperation policy
financial management
humanitarian aid

text: EUROPEISKA GEMENKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 23. 05. 1996 KOM(96) 239 slutlig 95/0119 (SYN) Omprövat förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) BEHANDLATS PÅ NYTT (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189c d i Romfördraget) EXPLANATORY MEMORANDUM On 31 May 1995 the Commission presented to the Council and Parliament a proposal for a Regulation concerning humanitarian aid aimed at defining the scope of humanitarian action, the arrangements for coordination and the terms of cooperation between the Community, the Member States, international agencies and non-governmental organizations. 1 Based on Article 130w of the Treaty, the proposed Council Regulation concerning humanitarian aid is subject to the cooperation procedure laid down in Article 189c of the Treaty. In accordance with the cooperation procedure, Parliament delivered its opinion on a first reading on 30 November 1995, tabling 23 amendments in all. 2 Under Article 189a(2) of the Treaty, the Commission presented an amended proposal incorporating those amendments that it accepted. 3 On 29 January the Council adopted a common position,4 which the Commission endorsed. 5 Parliament acknowledged receipt of the common position on 16 February. On 21 May, Parliament delivered its opinion on a second reading, adopting two amendments. They concern: (1) the exemption of the operations under the Regulation from taxes, charges and customs duties, and (3) the holding of an annual meeting at which the Commission and its NGO partners would study common strategies. 6 The Commission, in accordance with Article 189c(d) of the Treaty, is now presenting a revised proposal incorporating the amendments accepted. COM (95) 201 final, OJ No C 180, 14. 7. 1995. PE 213. 938/fm. COM (95) 721 final, OJ No C 58, 28. 2. 1996. Document 12768/3/95, 29. 1. 1996. SEC(96) 203 final, 7. 2. 1996. PE 217. 665/fin. 2 The Commission has accepted amendment No 1, adding a new paragraph to Article 5 of the common position. This is a provision found in other development regulations, the difficulties often encountered by relief agencies trying to get aid to its destination make it particularly appropriate in this case. The Commission has not included amendment 3. As for amendment No 3 adding a new paragraph to Article 19 of the common position (see Annex 1), the Commission is all in favour of greater cooperation with humanitarian agencies, but does not think it wise to make such an annual meeting obligatory under the Regulation. 5 Omprövat förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG^ BEHANDLATS PÅ NYTT Artikel 5 har följande lydelse: 5. 1. Gemenskapens finansiering enligt denna förordning, skall utgå i form av gåvobistånd. 5. 2, De insatser som foreskrivs i denna förordning skall vara befriade från skatt och tullavgifter. H ISSN 1024-4506 KOM(96) 239 slutlig DOKUMENT SV 11 Katalognummcr : CB-CO-96-249-SV-C ISBN 92-78-04547-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ^


eurovoc_concepts:
aid to refugees
developing countries
forced migration
repatriation grant
return migration

formats: html pdf pdfa1b print

text: "TT. i KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN * ** i Brüssel, den 23. 05 1996 KOM(%) 2. U ewig. <>:>/()lo2 (SYN) Geänderter Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES über Aktionen im Bereich der "Hilfe für entwurzelte Bevölkerungsgruppen (Flüchtlinge, Vertriebene und Rückkehrer) in den ALA-Entwicklungsländern (gemäß Artikel 189 a, Absatz 2 des EG-Vertrages von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Der geänderte Vorschlag, der der Kommission jetzt zur Genehmigung und Weiterleitung an den Rat und das Europäische Parlament vorgelegt wird, stützt sich auf den ursprünglichen Wortlaut des von der Kommission am 26. 6. 1995 genehmigten Vorschlags [KOM (95)297 endg. - 95/0162 (SYN)] sowie auf die bei der Sitzung des Europäischen Parlaments im Februar 1996 genehmigten Änderungsanträge, welche die Kommission für annehmbar hält. Die Kommission kann den vom Parlament genehmigten Änderungsanträgen Nr. 1, 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 17, 21 (Absatz 1 sowie der erste Unterabsatz des Absatzes 2) und 22 zustimmen, da es sich hier nach ihrer Auffassung um zweckmäßige Präzisierungen oder die Aufführung von Grundsätzen handelt, die den Vorschlag abrunden. Dem Änderungsantrag Nr. 4 kann sie ebenfalls zustimmen, wenngleich er sich auf die Anstrengungen zur Konfliktverhütung bezieht, während der betreffende Rechtsakt sich eher mit den Folgen der Konflikte befaßt. Gleiches gilt für den Änderungsantrag Nr. 7, auch wenn diese Rechtsvorschrift in Situationen angewendet wird, in denen die Bevölkerungsbewegungen bereits stattgefunden haben. Der Änderungsantrag Nr. 12 wird teilweise in dem geänderten Vorschlag übernommen. Die Kommission ist zwar bereit, die Wörter "Unterstützung" und "/////e " hinzuzufügen, kann der Aufnahme der "zurückgekehrten Vertriebenen" jedoch nicht zustimmen, da dieser Begriff weder in bezug auf die Beschränkung der Aktionen auf die Entwicklungsländer (dies stünde der Fortführung der Hilfe für die entwurzelte Bevölkerung, die sich vorübergehend in einem entwickelten Land niedergelassen hat, entgegen) noch in bezug auf die Begriffsbestimmung der langfristigen Hilfe eindeutig definiert ist. Der Änderungsantrag Nr. 13 wird ebenfalls übernommen, auch wenn er scheinbar zu "idealistisch" ist und mit den der Kommission zu Gebote stehenden materiellen und personellen Ressourcen kaum zu realisieren sein dürfte. Die Kommission stimmt dem Änderungsantrag Nr. 14 teilweise zu und nimmt die vom Parlament vorgeschlagenen Verbesserungen hinsichtlich der Definitionen der zu finanzierenden Aktionen auf, wohingegen andere Änderungswünsche nicht berücksichtigt werden können. Insbesondere ist die Kommission zwar voll und ganz damit einverstanden, daß die Rückführungen auf freiwilliger Basis erfolgen müssen, doch kann sie dem Textvorschlag nicht zustimmen, da dies zur Folge hätte, daß jegliche Hilfe für gegebenenfalls gegen ihren Willen zurückgeführte Bevölkerungsgruppen verhindert würde. Der Grundsatz der freiwilligen Rückführung wird daher in den "Erwägungen" aufgeführt. Aus den gleichen Gründen wird nur der Teil des Änderungsantrags Nr. 15, der die Definition der Vertriebenen betrifft, übernommen. Der Änderungsantrag Nr. 16 wird weitgehend übernommen, mit Ausnahme der Erwähnung der Rehabilitation, die vermieden werden sollte, da diese Art von Maßnahmen durch andere Rechtsakte bereits abgedeckt ist, und der vorgeschlagenen neuen Begriffsbestimmung der ehemaligen Kämpfer, da es wichtig ist, daß auch Maßnahmen zugunsten der ehemaligen Mitglieder bewaffneter Oppositionsbewegungen getroffen werden können. Dahingegen kann die Kommission folgenden Änderungsanträgen nicht zustimmen und nimmt sie daher nicht in ihren geänderten Vorschlag auf: Änderungsantrag Nr. 18, da die Festlegungen hinsichtlich der für die Maßnahmen verfügbaren Mittel zu restriktiv wären und den Anforderungen an die Schnelligkeit und Flexibilität der in dieser L Haushaltslinie vorgesehenen Aktionen kaum gerecht würden, denn die Konsultation aller an der Operation beteiligten Partner, des Parlamentsausschusses und der NRO-Vcrbindungsslcllc wäre eine Auflage, die mit den der Kommission zu Gebote stehenden materiellen und personellen Ressourcen und mit der für die Durchführung dieses Rechtsaktes gebotenen Schnelligkeit und Flexibiltiät unvereinbar wäre; Änderungsantrag Nr. 19, soweit er die Aufhebung der Vorprüfung der Projekte, deren Finanzierung die Kommission plant, durch einen aus Vertretern der Mitgliedstaaten bestehenden Ausschuß betrifft, da die bekannten Standpunkte der Mitgliedstaaten diesen Vorschlag unrealistisch erscheinen lassen; gleiches gilt für den Teil, der die Teilnahme an den Ausschreibungen und den Ursprung der Lieferungen betrifft, da es die Kommission nicht für zweckmäßig hält, dem Aufnahmcland eine Vorzugsstellung einzuräumen, da dies auf die Gewährung von Präferenzen für entwickelte Drittländer hinauslaufen könnte; Änderungsantrag Nr. 20, denn er bezweckt die Streichung der Nennung des ALA-Ausschusses, der angesichts der Art der in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen als das geeignetste Gremium erseheint; er sieht vor, daß die Kommission vor der Erörterung der allgemeinen Orientierungen die Behörden, Partnerorganisationen und Empfänger in den Drittländern, in denen die Aktionen durchgeführt werden sollen, konsultiert. Dies wäre eine mit zu großen Zwängen verbundene Verpflichtung, die mit den der Kommission zu Gebote stehenden materiellen und personellen Ressourcen nicht zu erfüllen wäre und Verzögerungen verursachen dürfte; er sieht vor, daß die Sitzungen des für diese Verordnung vorgesehenen Beratenden Ausschusses öffentlich sind, daß die Protokolle dem Parlament übermittelt werden und daß ein Parlamentsmitglied als Beobachter mit Rederecht an den Sitzungen des Ausschusses teilnimmt; Änderungsantrag Nr. 21, da er die Vorlage eines detaillierten Jahresberichtes durch die Kommission vorsieht, was mit den der Kommission zu Gebote stehenden materiellen und personellen Ressourcen unvereinbar ist. i (Geänderter) Vorschlag für die Verordnung. des Rates vom über Aktionen im Bereich der "Hilfe für entwurzelte Bevölkerungsgruppen (Flüchtlinge, Vertriebene und Rückkehrer) in den ALA-Entwicklungsländcrn Der Rat der Europäischen Union - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 130 w, auf Vorschlag der Kommission, in Zusammenarbeit mit dem Europäischen Parlament1, in Erwägung nachstehender Gründe: Das Übereinkommen über die Rechtsstellung der Flüchtlinge wurde am 28. Juli 1951 von der Konferenz der Vereinten Nationen über die Rechtsstellung der Flüchtlinge und Heimatlosen und das Protokoll von New York am 31. Januar 1967 angenommen, und die Vereinten Nationen haben weitere Entschließungen zur Flüchtlingspolitik angenommen. Im Jahre 1948 wurde die Allgemeine Erklärung der Menschenrechte angenommen, und 1966 wurde der Internationale Pakt über bürgerliche und politische Rechte, 1979 das Übereinkommen zur Beseitigung jeder Form von Diskriminierung der Frau und 1989 das Übereinkommen über die Rechte des Kindes geschlossen. Das Europäische Parlament nahm am 16. Dezember 19832 eine Entschließung über die Unterstützung der Flüchtlinge in den Entwicklungsländern und danach weitere Entschließungen zu diesem Thema an. Sowohl der Rat als auch das Europäische Parlament haben zu einem verstärkten Engagement der Gemeinschaft in diesem Bereich aufgerufen. der Programme Die Wirksamkeit entwurzelten Bevölkerungsgruppen (Flüchtlinge, Rückkehrer und Vertriebene) hängt ab von der Koordinierung der Hilfen sowohl auf europäischer Ebene als auch mit den anderen Geldgebern, den Nichtregierungsorganisationen und der Organisation der Vereinten Nationen. zur Unterstützung der Es ist notwendig, die Anstrengungen zur Konfliktverhütung zu verstärken und jede friedliche Lösung von politischen Konflikten und Kriegen zu fördern, die die Flucht der betroffenen Bevölkerung auslösen. Die Rechtsstellung des "de-facto-Flüchtlings" im Zusammenhang sowohl mit allgemeinen als auch individuellen Notsituationen gemäß der Definition der Erklärung von Karthagena Stellungnahme vom. (ABI. Nr. vom. ) und Beschluß vom. (ABl. Nr. vom. ). ABl. Nr. C 10/279. H von 1984 und der Empfehlung des Europarates und des Europäischen Parlaments wird international zunehmend anerkannt. Die Rechtsstellung des Flüchtlings kann auf der Verfolgung bestimmter sozialer Gruppen beruhen, und es ist daher notwendig, den Grundsatz der Nichtdiskriminierung zu fördern. Es ist notwendig, den Grundsatz der "Nicht/. urückweisung" zu wahren und eine ordnungsgemäße gerichtliche Regelung der Fälle von Menschenrechtsverletzungen zu gewährleisten. Es ist notwendig, den Grundsatz zu wahren, wonach Flüchtlinge oder Vertriebene niemals zur Rückkehr in ihr Heimatland oder in ihre Heimatregion gezwungen werden dürfen und der Wille der Betroffenen bei jeder Rückführung oder Rückkehr zu achten ist. Die Sonderganisationen und -einrichtungen und die Nichtregierungsorganisationen haben bei der Durchführung von Aktionen dieser Art umfangreiche Erfahrung auf dem Gebiet der Unterstützung der entwurzelten Bevölkerungsgruppen gesammelt. Da die Aktion zugunsten der entwurzelten Bevölkerungsgruppen gemäß dem Wunsch der Gemeinschaft darauf ausgerichtet sein soll, die sogenannte Überlebensphase in eine Phase der "Selbsthilfe" oder der verringerten Abhängigkeit dieser Bevölkerungsgruppen zu verwandeln, handelt es sich bei der Hilfe zur Ansiedlung oder Wiederansiedlung dieser Bevölkerungsgruppen um Aktionen, die über die landwirtschaftliche Erzeugung, die Viehzucht, die Fischzucht, die Schaffung von Kreditsystemen, die allgemeine und die berufliche Bildung die Selbstversorgung und ein angemessenes Gesundheits- und Hygieneniveau gewährleisten sollen. Diese Art der Hilfe ist eine notwendige Voraussetzung für die Entwicklung der betreffenden Länder und leistet somit einen wichtigen Beitrag zu den in Artikel 130 u des Vertrags genannten Zielen der Politik der Union der Entwicklungszusammenarbeit. auf dem Gebiet Die von der Europäischen Union gewährte Hilfe entbindet die Regierung des Aufnahmelandes und die Geber nicht von ihrer Verpflichtung, die Menschenrechte der Flüchtlinge im Einklang mit den internationalen Übereinkommen zu unterstützen. Es empfiehlt für die Verwaltung der Kooperationsaktionen im Bereich der Hilfe für die entwurzelten Bevölkerungsgruppen (Flüchtlinge, Vertriebene und Rückkehrer) festzulegen - sich, die Modalitäten und Regeln hat folgende Verordnung erlassen: Artikel 1 Die Gemeinschaft führt ein Programm zur Unterstützung und Hilfe für die entwurzelten Bevölkerungsgruppen (Flüchtlinge, Vertriebene und Rückkehrer, Demobilisierte) in den lateinamerikanischen und asiatischen Ländern durch, um ihnen in der Übergangsphase z w i s c h en oder Entwicklungszusammenarbeit zu helfen, die gegebenenfalls vorgesehen werden, sobald die Entwicklung der Lage dies zuläßt. und R e h a b i l i t a t i o n s h i l fe h u m a n i t ä r er Soforthilfe Artikel la Die Errichtung demokratischer Strukturen und die Förderung der Menschenrechte sind wesentlicher Bestandteil der Hilfsprogramme für die entwurzelten Bevölkerungsgruppen der Entwicklungsländer in Lateinamerika und in Asien. An der Bewertung der Bedürfnisse und der Durchführung der Hilfsprogramme werden alle betroffenen Gruppen sowie die lokale Bevölkerung, die Flüchtlinge und Vertriebene aufnimmt, in vollem Umfang beteiligt. Die Hilfe und die entsprechenden Mittel sind für gefährdete Gruppen einschließlich Frauen, Kinder, einheimischer Bevölkerungsgruppen, Behinderter und Betagter bestimmt. Artikel 2 In diesem Zusammenhang unterstützt die Gemeinschaft unter anderem folgende Aktionen: 1. Überlebenshilfe und Hilfe bei der Unterbringung der Flüchtlinge in den Asylländern; 2. Unterstützung der Bevölkerung der Aufnahmeregionen, damit die Auswirkungen der Anwesenheit der Vertriebenen abgemildert werden; 3. Hilfe bei der Rückführung; 4. Hilfe bei der Wiederansiedlung von Flüchtlingen oder Vertriebenen ihrer Herkunftsregion oder an einem anderen Ort ihrer Wahl einschließlich der eventuellen Wiederansiedlung in einem Drittland; in 5. Unterstützung bei der vorübergehenden Unterbringung oder endgültigen Ansiedlung der Vertriebenen in anderen Regionen ihres Landes; 6. Hilfe bei der wirtschaftlichen Integration der nicht rückkehrwilligen oder -fähigen Flüchtlinge im Aufnahmeland; 7. Unterstützung der sozialen Wiedereingliederung einschließlich Maßnahmen zur Aussöhnung/Vermittlung in den Rückkehrgebieten; sozialen und wirtschaftlichen ''Entwicklung, der 8. Hilfe bei der Verwirklichung der Selbstversorgung mit Nahrungsmitteln, der Bereitstellung von Unterkünften, sanitären Anlagen, Trinkwasser, einer medizinischen Grundversorgung auch im Bereich der Fortpflanzung, einer psychologischen Betreuung, Bildungseinrichtungen und Basisinfrastrukturen bis zu dem Zeitpunkt, zu dem diese Hilfe durch Rehabilitations- oder Entwicklungsaktionen abgelöst wird; 9. Unterstützung der Demobilisierung ehemaliger Kämpfer und ihrer Wiedereingliederung in das Zivilleben; 10. Minenräumarbeiten, sofern sie notwendig sind, um die Sicherheit der Bevölkerungsgruppen während der Wanderungsbewegungen zu gewährleisten und in das ihre Ansiedlung, wirtschaftliche und soziale Leben des Aufnahme- oder Herkunftslandes bzw. der Aufnahme- oder Herkunftsregion zu ermöglichen, sowie Maßnahmen zur Förderung der Sensibilisierung und der Sicherheit im Zusammenhang mit Minen; ihre Wiederansiedlung und Wiedereingliederung 10a Hilfe im Bereich der Beratung und rechtlichen Unterstützung der Vertriebenen, damit sie ihre Eigentumsrechte geltend machen können; 1 Ob Maßnahmen zur Beseitigung der durch die Vertreibung großer Bevölkerungsgruppen verursachten Umweltschäden; 10c Spezifische Programme für vertriebene Frauen zur Bekämpfung sexueller Gewalt, Programme zur Unterstützung von Frauengruppen vor Ort und zur Bereitstellung von Hilfsdiensten, die nur für Frauen bestimmt sind, einschließlich der Betreuung von £ Frauen, die Opfer von Vergewaltigungen geworden sind, der Behandlung von Geschlechtskrankheiten und Gesundheitsprogramme für Mütter und Kinder; lOd Hilfe bei der Förderung der Einheit der Familie einschließlich Programme zur Suche von Familienangehörigen und zur Familienzusammenführung; 10e Hilfe bei der gerichtlichen Regelung von Fällen der Verletzung der Menschenrechte von Vertriebenen. Artikel 3 (1) Die Endbegünstigten der Aktionen sind die entwurzelten Menschen, die aus den Entwicklungsländern in Asien und Lateinamerika kommen oder sich vorübergehend dort aufhalten: a) b) c) Flüchtlinge im Sinne des am 28. Juli 1951 von der Konferenz der Vereinten Nationen über die Rechtsstellung der Flüchtlinge und Heimatlosen angenommenen Übereinkommens über die Rechtsstellung der Flüchtlinge; danach gilt als Flüchtling "jede Person, die aus der begründeten Furcht vor Verfolgung wegen ihrer Rasse, Religion, Nationalität, Zugehörigkeit zu einer bestimmten sozialen Gruppe oder wegen ihrer politischen Überzeugung sich außerhalb des Landes befindet, dessen Staatsangehörigkeit sie besitzt, und den Schutz dieses Landes nicht in Anspruch nehmen kann oder wegen dieser Befürchtungen nicht in Anspruch nehmen will"; "Vertriebene": Einzelpersonen oder Gruppen, die aus ähnlichen Gründen wie den in dem Übereinkommen von 1951 genannten in ihrem eigenen Lande vertrieben wurden und des internationalen Schutzes bedürfen, aber nicht die Rechtsstellung als Flüchtling gemäß dem Übereinkommen von 1951 besitzen; "Rückkehrer": Einzelpersonen oder Gruppen, die, nachdem sie aus ihrem Heimatort geflohen waren, aus freiem Willen oder aufgrund der Situation beschlossen haben, ihre Herkunftsregion in ihr Herkunftsland oder zurückzukehren. (2) Die Hilfe ist ferner bestimmt für: a) b) b a) lokale Bevölkerung der Aufnahmeländer, die sozialen, die wirtschaftlichen und administrativen Ressourcen für die Aufnahme und Unterstützung der Flüchtlinge und Vertriebenen bereitstellen, um ihnen die Durchführung von Projekten zu ermöglichen, die auf lange Sicht die Selbsthilfe, die Integration oder die Wiedereingliederung dieser Menschen gewährleisten sollen; ihre demobilisierte Kämpfer der regulären Streitkräfte und der bewaffneten Widerstandsbewegungen sowie ihre Familien und ihre soziale Basis. Personen, die des internationalen Schutzes bedürfen, weil ihr Leben, ihre Freiheit oder Sicherheit durch Verfolgung, bewaffnete Konflikte oder schwere Störungen der öffentlichen Ordnung ernsthaft bedroht sind. > Artikel 4 im Rahmen der spezifischen Hilfsmaßnahmen und der Als Kooperationspartner lokale technischen Hilfe kommen Organisationen, die Einrichtungen der Vereinten Nationen, die internationalen Hilfsorganisationen, die nationalen, regionalen oder lokalen Behörden und andere geeignete Partner. in Betracht: die Nichtregierungsorganisationen, Artikel 5 (1) Die Mittel, die bei den Aktionen nach Artikel 2 eingesetzt werden können, umfassen insbesondere Studien, technische Hilfe, Ausbildungsmaßnahmen und andere Dienstleistungen, Lieferungen und Bauarbeiten sowie Rechnungsprüfungen und Evaluierungs und Kontrollmissionen. (2) Aus Gemeinschaftsmitteln finanziert werden können je nach den Erfordernissen der Durchführung der Aktionen sowohl Investitionskosten mit Ausnahme des Erwerbs von Immobilien als auch Betriebskosten in Devisen oder in Landeswährung. (3) Es werden systematische Anstrengungen unternommen, damit die Akteure und Partner, denen die Aktion letzlich zugute kommt (Land, Gebietskörperschaften, Unternehmen u. a. ), im Rahmen ihrer Möglichkeiten und je nach der Art der jeweiligen Aktion einen vor allem finanziellen Beitrag leisten. (4) Angestrebt werden mögliche Kofinanzierungen, insbesondere mit den Mitgliedstaaten oder mit multilateralen, regionalen und anderen Organisationen. Es werden die erforderlichen Maßnahmen getroffen, um den Gemeinschaftscharakter der aufgrund dieser Verordnung gewährten Hilfe zum Ausdruck zu bringen. (5)* Zur Stärkung der Kohärenz und der Komplementarität der von der Gemeinschaft finanzierten Aktionen mit den von den Mitgliedstaaten finanzierten Aktionen und zur Gewährleistung einer optimalen Effizienz aller Aktionen trifft die Kommission alle für die Koordinierung erforderlichen Maßnahmen, insbesondere: a) b) Aufbau eines Systems für den systematischen Austausch von Informationen über die finanzierten Aktionen oder Aktionen, deren Finanzierung von der Gemeinschaft und den Mitgliedstaaten geplant ist; im Zuge Koordinierung am Ort der Durchführung der Aktionen regelmäßiger Sitzungen und des Informationsaustauschs zwischen den Vertretern in dem und Empfangerland. der Mitgliedstaaten der Kommission Artikel 6 finanzielle Unterstützung gemäß der Verordnung wird Die nichtrückzahlbaren Zuschüssen gewährt. in Form von s Artikel 7 (1) Die Kommission wird beauftragt, die in dieser Verordnung vorgesehenen Aktionen gemäß den geltenden Haushaltsverfahren und sonstigen Verfahren, insbesondere denen, die in der für den Gesamthaushaltsplan der Gemeinschaften geltenden Haushaltsordnung vorgesehen sind, vorzubereiten, zu beschließen und zu verwalten. (2) Beschlüsse über Aktionen, die gemäß dieser Verordnung mit mehr als 5 Mio. ECU je Aktion finanziert werden, sowie alle Beschlüsse zur Änderung dieser Aktionen, aufgrund deren der für eine Aktion ursprünglich vorgesehene Betrag um mehr als 20 % überschritten wird, werden nach dem Verfahren des Artikels % gefaßt. (3) Die gemäß dieser Verordnung geschlossenen Finanzierungsabkommen und -vertrage sehen insbesondere vor, daß die Kommission und der Rechnungshof vor Ort Kontrollen nach den üblichen Verfahren vornehmen können, die von der Kommission im Rahmen der geltenden Bestimmungen, insbesondere der für den Gesamthaushaltsplan der Gemeinschaft geltenden Haushaltsordnung, festgelegt werden. (4) Soweit im Rahmen der Aktionen Finanzierungsabkommen zwischen der Gemeinschaft und dem Empfangerland geschlossen werden, sehen diese Abkommen vor, daß Steuern, Zölle und Abgaben von der Gemeinschaftsfinanzierung ausgeschlossen sind. (5) Die Teilnahme an Ausschreibungen und Aufträgen steht allen natürlichen und juristischen Personen der Mitgliedstaaten und des Empfangerstaates zu gleichen Bedingungen offen. Sie kann auch auf andere Entwicklungsländer ausgedehnt werden. (6) Die Lieferungen müssen ihren Ursprung in den Mitgliedstaaten oder in dem Empfangerstaat oder in anderen Entwicklungsländern haben. In ordnungsgemäß begründeten Ausnahmefallen sind Lieferungen mit Ursprung in anderen Ländern zulässig. Artikel 8 (1) Die Kommission wird von einem Ausschuß mit beratender Funktion unterstützt, der sich aus Vertretern der Mitgliedstaaten zusammensetzt und in dem der Vertreter der Kommission den Vorsitz führt; dabei handelt es sich um den ALA-Ausschuß, der mit Artikel 15 der Verordnung (EWG) Nr. 443/92 des Rates vom 25. Februar 1992 eingesetzt wurde. (2) Der Vertreter der Kommission unterbreitet dem Ausschuß einen Entwurf der zu treffenden Maßnahmen. Der Ausschuß gibt - gegebenenfalls durch Abstimmung - eine Stellungnahme zu diesem Entwurf innerhalb einer Frist ab, die der Vorsitzende unter Berücksichtigung der Dringlichkeit der betreffenden Frage festsetzen kann. Die Stellungnahme wird in das Protokoll aufgenommen; darüber hinaus hat jeder Mitgliedstaat das Recht zu verlangen, daß sein Standpunkt im Protokoll festgehalten wird. Die Kommission berücksichtigt soweit wie möglich die Stellungnahme des Ausschusses. Sie unterrichtet den Ausschuß darüber, inwieweit sie seine Stellungnahme berücksichtigt hat. (3) Einmal im Jahr erfolgt ein Meinungsaustausch auf der Grundlage der Vorlage der allgemeinen Orientierungen für die im kommenden Jahr durchzuführenden Aktionen durch den Vertreter der Kommission. Artikel 9 Nach Ablauf eines jeden Haushaltsjahres unterbreitet die Kommission dem Europäischen Parlament und dem Rat einen Jahresbericht mit einer Darstellung der im Laufe des Haushaltsjahres finanzierten Aktionen und einer Evaluierung der Durchführung dieser Verordnung während des Haushaltsjahres. Dieser Bericht enthält insbesondere präzise und detaillierte Angaben über die Akteure, an die die Aufträge vergeben oder mit denen die Verträge zur Durchführung der Aktionen geschlossen wurden. Außerdem enthält der Bericht eine Zusammenfassung der gegebenenfalls von unabhängigen Sachverständigen vorgenommenen Evaluierungen bestimmter Aktionen. Artikel 10 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren feilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Diese Verordnung wird fünf Jahre nach ihrem Inkrafttreten überprüft. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident yto ISSN 0256-2383 KOM(96) 234 endg. DOKUMENTE DE U Katalognummer : CB-CO-96-246-DE-C ISBN 92-78-04506-3 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg S»


text: COMMISSE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 23. 05. 1996 COM(96) 239 def. 95/0119 (SYN) Opnieuw behandeld voorstel voor een VERORDENING (EG) VAN DE RAAD BETREFFENDE HUMANITAIRE HULP (door de Commissie overeenkomstig artikel 189 C onder d), van het EG-verdrag ingediend) TOEUCHT1NG Op 31 mei 1995 heeft de Commissie bij de Raad en bij het Parlement een voorstel voor een verordening betreffende humanitaire hulp' ingediend, waarmee wordt beoogd een omschrijving te geven van de draagwijdte van humanitaire actie, de wijze van coördinatie en de voorwaarden voor de samenwerking tussen de Gemeenschap, de Lid staten, internationale organisaties en niet-gouvernementele organisaties. Voor het op artikel 130 W van het Verdrag gebaseerde voorstel voor een verordening van de Raad betreffende humanitaire hulp geldt de samenwerkingsprocedure (artikel 189 C van het Verdrag). Overeenkomstig deze samenwerkingsprocedure heeft het Parlement op 30 november 1995 in eerste lezing advies uitgebracht2, waarbij het in totaal 23 amendementen indiende. Overeenkomstig artikel 189 A, lid 2 van het Verdrag, heeft de Commissie toen een gewijzigd voorstel3 ingediend, waarin de door haar goedgekeurde amendementen waren verwerkt. Op 29 januari 1996 heeft de Raad een gemeenschappelijk standpunt4 aangenomen, waarbij de Commissie zich heeft aangesloten5. Op 16 februari 1996 bevestigde het Europese Parlement de ontvangst van dat gemeenschappelijke standpunt. Op 21 mei 1996 heeft het Europese Parlement in tweede lezing advies uitgebracht6 en in totaal twee amendementen goedgekeurd. Die amendementen hebben betrekking op het volgende : vrijstelling van belastingen, heffingen en douanerechten voor in de Verordening (nr. 1) bedoelde operaties; en de verplichting om jaarlijks een bijeenkomst te beleggen met de NGO's die via partnerschapsovereenkomsten betrokken zijn bij de humanitaire hulpverlening, ten einde met de Commissie gezamenlijk actieplannen uit te werken, (nr. 3). Overeenkomstig artikel 189 C, punt d) van het Verdrag dient de Commissie een voorstel in, dat zij opnieuw onder de loep heeft genomen en waarin de door haar aanvaarde amendementen zijn verwerkt. De Commissie heeft amendement nr. 1 aanvaard, onder toevoeging van een nieuw lid aan artikel 5 van het gemeenschappelijke standpunt. Dat is namelijk een bepaling, die COM (95) 201 def. , gepubliceerd in Publikatieblad C nr. 180 van 14. 7. 95, blz. 6 PE213. 938/def. COM (95) 721 def. , gepubliceerd in het Publikatieblad C nr. 058 van 28. 2. 96, blz. 8 Document 12768/3/95 van 29. 1. 96 SEC (96) 203 def. van 7. 2. 96 PE 217. 665/def. Z 3 4 5 ook in andere ontwikkelingsverordeningen voorkomt en die des te meer gerechtvaardigd is bij humanitaire acties, gezien de moeilijkheden waarmee de uitvoerders van dergelijke humanitaire acties vaak te kampen hebben om de hulp naar de uiteindelijke doelgroepen te vervoeren. De Commissie heeft het amendement nr. 3 niet weerhouden. Met betrekking tot amendement nr. 3, waarbij een nieuw lid wordt toegevoegd aan artikel 19 van het gemeenschappelijke standpunt (zie bijlage 1). is de Commissie het met het principe eens dat het overleg met de andere humanitaire hulpverleners moet worden verbeterd. De Commissie acht het echter niet wenselijk om in de verordening de verplichting op te nemen om een desbetreffende jaarlijkse bijeenkomst te houden. Opnieuw behandeld voorstel voor een VERORDENING fEG^ VAN DE RAAD BETREFFENDE HUMANITAIRE HULP Artikel 5 luidt als volgt 5. 1 De communautaire financiering uit hoofde van deze verordening geschiedt in de vorm van giften 5. 2. De operaties waarop deze verordening betrekking heeft zijn vrijgesteld van belastingen, rechten en douaneheffingen. U ISSN 0254- SS 13 COM(96) 239 def. DOCUMENTEN NL u Catalogusnummer : CB-CO-96-249-NL-C ISBN 92-78-04544-6 Bureau voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg


title: Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) juuriltaan siirtymään joutuneen väestön (pakolaiset, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet ja kotiutetut henkilöt) avustamiseksi Latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaissa toteutettavista toimista

text: I ~. * * -te ff ' * * *' 1 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | l Bryssel, 23. 05. 1996 KOM(96) 234 lopuil. 95/ 0162 (SYN) Muutettu ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI ŒYÏ juuriltaan siirtymään joutuneen väestön (pakolaiset, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet ja kotiutetut henkilöt) avustamiseksi Latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaissa toteutettavista toimista (komission EY:n perustamissopimuksen 189 A (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT Muutettu ehdotus, joka on tällä hetkellä komission hyväksyttävänä ennen sen toimittamista neuvostolle ja Euroopan parlamentille, perustuu ehdotuksen alkuperäiseen tekstiin, jonka komissio on hyväksynyt 26 päivänä kesäkuuta 1995 [KOM(95)297] lopullinen - 95/0162 (SYN)], sekä Parlamentin vuoden 1996 helmikuun istunnossaan hyväksymiin tarkistuksiin, jotka komissio katsoo voivansa hyväksyä. Komissio voi hyväksyä parlamentin hyväksymän tekstin tarkistukset N:o 1, 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 17, 21 (1 kohta ja 2 kohdan ensimmäinen alakohta) ja 22, koska se katsoo, että tarkistuksissa on hyödyllisiä täsmennyksiä tai niissä esitetään hyödyllisiä periaatteita, jotka rikastuttavat ehdotuksen tekstiä. Komissio voi myös hyväksyä tarkistuksen N:o 4, vaikka siinä viitataan pyrkimyksiin selkkausten estämiseksi, kun kyseessä oleva väline on lähinnä tarkoitettu niiden seurauksiin, ja tarkistuksen N :o 7, vaikka kyseessä olevaa välinettä sovelletaan tilanteisiin, joissa väestönsiirrot on jo toteutettu. 'tuki' ja 'avustus' lisäämistä, mutta se ei voi hyväksyä ilmaisun Tarkistus N:o 12 otetaan muutettuun tekstiin osittain. Komissio on samaa mieltä ilmaisujen 'ja asuinsijoiltaan muuttaneet sekä kotiutetut henkilöt' lisäämistä, koska käsitettä ei ole määritelty riittävän hyvin, toiminnan rajoittamista kehitysmaihin (tämä estäisi kehittyneissä maissa tilapäisesti oleskelevan juuriltaan siirtymään joutuneen väestön avustamista) eikä pitkän aikavälin avun määritelmää. Hyväksytään myös tarkistus N:o 13, vaikka se vaikuttaa liiankin "ihanteelliselta" ja se on vaikeasti yhteensovitettavissa komission käytössä oleviin aineellisten ja inhimillisten voimavarojen määrään. Tarkistuksesta N:o 14 komissio on osittain samaa mieltä ja se lisää ehdotukseen parlamentin ehdottamat rahoitettavien toimien määritelmän parannukset; sen sijaan joitakin muita ehdotuksia ei ole voitu hyväksyä. Erityisesti komissio, joka on täysin samaa mieltä siitä, että kotiuttamisten on oltava vapaaehtoisia, ei voi hyväksyä ehdotettua tekstiä, koska sen seurauksena ei olisi enää mahdollista avustaa väestöä, joka mahdollisesti kotiutetaan vastoin tahtoaan. Vapaaehtoisen kotiuttamisen periaatteen esittäminen on sen takia lisätty johdanto-osaan. Samasta syystä tarkistus N:o 15 otetaan ainoastaan tekstin osaan, jossa asuinsijoiltaan muuttamaan joutunet henkilöt määritellään uudestaan. Tarkistus N:o 16 otetaan tekstiin suurimmalta osaltaan lukuun ottamatta kuntoutusta koskevaa viittausta, koska on muita välineitä, jotka kattavat kyseisen toiminnan, ja entisten sotilaiden uutta määritelmää, koska on tärkeää, että voidaan toimia myös aseellisten vastarintaliikkeiden entisten jäsenten hyväksi. Lopuksi komissio ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia, eikä se tämän takia ota niitä muutettuun tekstiin: N:o 18 sen vuoksi, että toiminnan täytäntöönpanemiseksi käytössä olevia välineitä koskevat määrittelyt olisivat liian rajoittavia ja vaikeasti yhteensovitettavissa kyseessä olevan toiminnan nopeus- ja joustavuusvaatimuksiin, sillä kaikkien toiminnan osapuolten, parlamentaarisen komitean ja hallituksista riippumattomien järjestöjen yhteyskomitean kuuleminen ei ole sovitettavissa komission käytössä oleviin aineellisiin tämän välineen täytäntöönpanossa välttämättömään toiminnan nopeuteen ja joustavuuteen. inhimillisiin voimavaroihin eikä ja N:o 19 siltä osin, kuin siinä ehdotetaan jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean suorittaman komission rahoitettavien hankkeiden alustavan tarkastelun poistamista, koska jäsenvaltioiden tiedossa olevista kannoista ilmenee, että tämä ehdotus on epärealistinen; myös tarjouspyyntöihin osallistumista ja toimitusten alkuperää koskevan osuuden osalta, koska komissio pitää etusijan antamista vastaanottajavaltiolle sopimattomana, sillä tämä voisi tarkoittaa etusijan antamista kehittyneille kolmansille maille; N:o 20, koska: siinä ehdotetaan ALA-komiteaa koskevan viittauksen poistamista, vaikka se vaikuttaa sopivimmalta komitealta, ottaen huomioon asetuksessa säädetyn toiminnan, komissio neuvottelee ja kolmannessa maassa, jossa siinä ehdotetaan, että ennen kuin keskustellaan yleisistä viranomaisten, suuntaviivoista, toiminta kumppanijärjestojen toteutetaan, olevien edunsaajien kanssa, mikä olisi liian rajoittava velvoite, vaikeasti yhteensovitettavissa komission käytössä oleviin aineellisiin ja inhimillisiin voimavaroihin ja voisi aiheuttaa myöhästymistä, siinä ehdotetaan, että asetuksessa säädetyn neuvoa-antavan komitean toimitetaan parlamentille ja että yksi parlamentin jäsen osallistuu komitean kokouksiin tarkkailijana, jolla on puheoikeus. julkisia, että selonteot istunnot ovat N:o 21, koska siinä ehdotetaan, että komissio esittää yksityiskohtaisen vuosikertomuksen, mikä näyttää olevan mahdotonta yhteensovittaa komission käytössä oleviin aineellisiin ja inhimillisiin voimavaroihin. i Ehdotus (muutettu): NEUVOSTON ASETUS N:o annettu juuriltaan siirtymään joutuneen väestön (pakolaiset, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet ja kotiutetut henkilöt) avustamiseksi Latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaissa toteutettavista toimista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa1, sekä katsoo, että pakolaisten ja valtiottomien henkilöiden asemaa käsitelleessä Yhdistyneiden Kansakuntien kokouksessa 28 päivänä heinäkuuta 1951 hyväksyttiin pakolaisten oikeusasemaa koskeva yleissopimus, 31 päivänä tammikuuta hyväksyttiin New Yorkin pöytäkirja ja Yhdistyneet Kansakunnat on hyväksynyt muita pakolaispolitiikkaa koskevia päätöslauselmia, ihmisoikeusjulistus annettiin vuonna 1948, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus tehtiin vuonna 1966, yleissopimus kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta tehtiin vuonna 1979 ja yleissopimus lasten oikeuksista tehtiin vuonna 1989, Euroopan parlamentti hyväksyi 16 päivänä joulukuuta 1983 päätöslauselman pakolaisten avustamisessa kehitysmaissa2 ja on sen jälkeen hyväksynyt muita asiaa koskevia päätöslauselmia, sekä neuvosto että parlamentti ovat kehottaneet yhteisöä entistä laajempaan sitoutumiseen kyseisellä alalla, juuriltaan siirtymään joutuneelle väestölle (pakolaiset, kotiutetut ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet henkilöt) kohdennettujen tukiohjelmien tehokkuuden edellytyksenä on avun yhteensovittaminen sekä Euroopan tasolla että muiden rahoittajien, hallituksista riippumattomien järjestöjen ja Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöjen kanssa, on tarpeen tehostaa pyrkimyksiä selkkausten estämiseksi ja edistää rauhanomaisia ratkaisuja poliittisiin selkkauksiin tai sotiin, joista aiheutuu väestön siirtoja, sekä yleisistä että henkilökohtaisista tilanteista, sellaisina kuin ne on määriteltynä vuonna 1984 tehdyssä Cartagenan julistuksessa, johtuva "tosiasiallisen pakolaisen asema" kuuta. päivänä päätös (EYVL N:o EYVL N:o C 10/279 annettu lausunto (EYVL N:o , ). , ) ja. päivänä kuuta. tehty tunnustetaan yhä useammin kansainvälisellä tasolla, kuten Euroopan neuvostoja Euroopan parlamentti ovat kehottaneet, pakolaisen asema voi syrjimättömyyden periaatetta on edistettävä, johtua erityisten yhteiskuntaryhmien vainoamisesta ja on varmistettava käännyttämiskiellon periaatteen kunnioittaminen ja ihmisoikeuksien loukkaamistapausten ratkaiseminen toisasiallista oikeudellista menettelyä noudattaen. on varmistettava, että kunnioitetaan periaatetta, jonka mukaan pakolaisia tai asuinsijoiltaan siirtymään joutuneita henkilöitä ei voida koskaan pakottaa palaamaan kotimaahansa tai - alueellensa, vaan kotiuttamisen tai paluun on tapahduttava asianomaisen henkilön tahdon mukaisesti, erikoistuneilla elimillä ja toimistoilla sekä hallituksista riippumattomilla järjestöillä on juuriltaan siirtymään joutuneen väestön auttamisesta merkittävää kokemusta, joka on saatu kyseisen toiminnan toteuttamisesta, yhteisön toivomuksena olisi, että toimintaa juuriltaan siirtymään joutuneen väestön hyväksi toteutettaisiin osana pyrkimystä muuttaa toimeentulovaiheeksi nimitetty vaihe " omavarai suus vaiheeksi ", tämänlainen tuki on kyseisille maille niiden kehityksen kannalta välttämätön edellytys ja sillä edistettäisiin näin ollen tärkeällä tavalla perustamissopimuksen 130 u artiklassa esitettyjen unionin yhteistyöpolitiikan tavoitteiden saavuttamista, Euroopan unionin antama apu ei vapauta vastaanottaja- ja lahjoittajamaiden hallituksia velvoitteistaan ihmisoikeuksia kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti, tukea pakolaisten olisi vahvistettava juuriltaan siirtymään joutuneen väestön (pakolaiset, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet ja kotiutetut henkilöt) tukemiseksi tarkoitettuun yhteistyötoimintaan sovellettavat yksityiskohtaiset säännöt ja toimien hallintoa koskevat säännöt, ON ANTANUT TAMAN ASETUKSEN: / artikla Yhteisö panee täytäntöön Latinalaisen Amerikan ja Aasian maissa toteutettavan juuriltaan siirtymään joutuneelle väestölle (pakolaiset, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet ja kotiutetut henkilöt, armeijasta vapautetut) tarkoitetun tuki- ja avustusohjelman kyseisen väestön auttamiseksi hätätarpeita vastaavan humanitaarisen toiminnan ja tilanteen kehityksen sen salliessa mahdollisesti aloitettavan kunnostamisavun tai kehitysyhteistyön väliin jäävässä siirtymävaiheessa. / a artikla ja rakenteiden perustaminen Kansanvaltaisten ihmisoikeuksien edistäminen ovat Latinalaisen Amerikan ja Aasian kehitysmaissa juuriltaan siirtymään joutuneelle väestölle tarkoitettujen avustusohjelmien olennainen osa. Asianomaiset ryhmät sekä pakolaisia ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneita henkilöitä vastaanottava paikallinen väestö osallistuvat tarpeiden arviointiin ja avustusohjelmien täytäntöönpanoon. Avustukset ja varat on tarkoitettu heikompiosaisille ryhmille, joihin kuuluvat naiset, lapset, alkuperäisväestö, vammaiset ja vanhukset. Tässä yhteydessä yhteisö antaa tukensa muun muassa seuraaville toimille: 2 artikla 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. pakolaisten turvapaikkamaissa; toimeentulon, ylläpidon ja asettautumisen tukeminen vastaanottoalueiden väestön avustaminen ja tukeminen tarkoituksena lieventää juuriltaan siirtymään joutuneen väestön läsnäolon vaikutuksia; kotiuttamisen tukeminen; pakolaisväestön tai asuinsijoiltaan siirtymään joutuneen väestön tukeminen sen asettautuessa uudelleen alkuperäisille asuinsijoilleen tai muulle valitsemalleen alueelle, mukaan lukien mahdollinen uudelleen asettautuminen kolmanteen maahan; asuinsijoiltaan asettautuessa väliaikaisesti tai pysyvästi muille alueille omassa maassaan; joutuneiden henkilöiden siirtymään avustaminen näiden sellaisten pakolaisten taloudellisen yhdentymisen tukeminen vastaanottajamaassa, jotka eivät halua tai voi palata kotimaahansa; sosiaalis-taloudellisen kehityksen ja yhteiskunnan jäsenyyteen paluun tukeminen paluualueilla, mukaan lukien sovittelu- ja välitystoiminnalle tarkoitettu tuki; apu, johon kuuluvat elintarvikkeiden omavaraisuuden toteuttaminen sekä suojan, lääketieteellisten tarvikkeiden ja juomaveden hankinta sekä lääketieteellinen perushoito, syntyvyyteen liittyvät asiat mukaan lukien, psykologinen apu, koulutus ja perusrakenteet siihen saakka, kun kuntoutus- ja kehitysohjelmat aloitetaan; 9. entisten sotilaiden armeijasta vapauttamisen ja siviilielämään paluun tukeminen; 10. miinanraivaustoimet silloin, kun ne ovat turvallisuuden takaamiseksi sen siirtojen aikana ja sen asettautumisen, uudelleen asettautumisen sekä yhteiskunnain seen ja taloudelliseen elämään yhdentymisen mahdollistamiseksi vastaanottajamaassa tai -alueella taikka paluualueella sekä toimet, joilla lisätään tietoisuutta miinoista ja edistetään niitä koskevaa turvallisuutta; tarpeen väestön 10 a. tuki toiminnalle, jolla annetaan neuvoja ja oikeudellista tukea asuinsijoiltaan siirtymään joutuneille henkilöille, jotta he voisivat vaatia omistusoikeuksiaan; 10 b. toimet, joilla korjataan suurten ihmisryhmien siirroista ympäristölle aiheutuvat vahingot; 10 c. asuinsijoiltaan siirtymään joutuneille naisille erityisohjelmat seksuaalisen väkivallan työskentelevien naisryhmien tukemiseksi ja vain naisille tarkoitettujen palvelujen perustamiseksi, mukaan lukien raiskausten uhrien ja sukupuolitautien hoito sekä äideille ja lapsille tarkoitetut terveysohjelmat; torjumiseksi, paikalla tarkoitetut 10 d. 10 e. tuki perheen yhtenäisyyden edistämiseksi, mukaan löytämiseksi ja perheiden yhdistämiseksi tarkoitetut ohjelmat; lukien perheenjäsenten tuki asuinsijoiltaan loukkaamistapausten ratkaisemiseksi oikeudellista menettelyä noudattaen. joutuneiden henkilöiden siirtymään ihmisoikeuksien 3 artikla 1. Lopulliset edunsaajat ovat Aasian tai Latinalaisen Amerikan kehitysmaasta lähtöisin olevat tai siihen väliaikaisesti sijoittautuneet juuriltaan siirtymään joutuneet henkilöt, jotka ovat: a) b) c) jotka pakolaisten pakolaiset, ja valtiottomien henkilöiden asemaa käsitelleessä Yhdistyneiden Kansakuntien kokouksessa 28 päivänä heinäkuuta 1951 hyväksytyssä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa yleissopimuksessa annetun määritelmän mukaisesti ovat "kaikki henkilöt, jotka oleskelevat kansalaisuusv aitionsa ulkopuolella sen johdosta, että heillä on perustellusti aihetta pelätä joutuvansa siellä vainotuiksi rodun, uskonnon, kansallisuuden, tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään kuulumisen tai poliittisen mielipiteen johdosta, ja jotka pelkonsa vuoksi ovat haluttomia turvautumaan sanotun valtion suojeluun"; "asuinsijoiltaan siirtymään joutuneet henkilöt": henkilöt tai ryhmät, jotka ovat henkilöitä, jotka ovat joutuneet siirtymään asuinsijoiltaan omassa maassaan tehdyssä yleissopimuksessa tarkoitetut syyt ja jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua, mutta joilla ei ole vuoden mainitussa yleissopimuksessa määriteltyä pakolaisasemaa; samanlaisista vuoden syistä 1951 kuin "kotiutetut henkilöt": henkilöt tai ryhmät, jotka ovat alkuperäisiltä asuinsijoiltaan joko omasta tahdostaan tai tilanteen vuoksi paettuaan päättäneet palata alkuperämaahansa tai alkuperäiselle asuinalueelleen. 2. Apua annetaan myös seuraaville ryhmille: a) paikallinen väestö vastaanottajamaissa, joiden sosiaalisia, taloudellisia ja hallinnollisia voimavaroja käytetään pakolaisten ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotto- ja avustustoiminnassa, kyseisten henkilöiden omavaraisuuteen sekä yhteiskuntaan yhdentymiseen tai uudelleen yhdentymiseen toteuttamiseksi pidemmällä aikavälillä; tähtäävien hankkeiden k b) vakinaisista armeijoista ja aseellisista vastarintaliikkeistä vapautetuille sotilaille sekä näiden perheille ja sosiaalisille tukiryhmille; b a) henkilöille, jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua sen vuoksi, että heidän henkeään, vapauttaan tai turvallisuuttaan uhataan vainojen, aseellisen selkkauksen tai vakavien järjestyshäiriöiden takia. 4 artikla Erikoistuneen ja teknisen avun täytäntöönpanossa yhteistyökumppaneina voivat olla hallituksista riippumattomat järjestöt, paikalliset järjestöt, Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöt, kansainväliset avustusjärjestöt, kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset sekä muut soveltuvat kumppanit. 5 artikla 1. 2. 3. 4. 5. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteydessä käytettäviin keinoihin sisältyvät erityisesti tutkimukset, tekninen apu, koulutus ja muut palvelut, tavaranhankinnat ja työurakat, samoin kuin tilintarkastukset sekä arviointi- ja tarkastusmatkat. Yhteisön rahoituksella voidaan näin ollen kattaa sekä investointikulut kiinteistöjen ostoa lukuunottamatta, että toimintakustannukset ulkomaan valuuttana toimien täytäntöönpanoon liittyvien tarpeiden mukaisesti. On ponnisteltava järjestelmällisesti, jotta ne toimijat tai yhteistyökumppanit, joille toimista saatava hyöty on viime kädessä tarkoitettu (maat, paikalliset yhteisöt, yritykset tai muut), saataisiin antamaan oma, etenkin rahoituksellinen panoksensa omien mahdollisuuksiensa rajoissa ja kunkin toimen luonteen mukaisesti. On etsittävä mahdollisuuksia yhteisrahoitukseen erityisesti jäsenvaltioiden tai monenvälisten, alueellisten tai muiden järjestöjen kanssa. On toteutettava tarvittavat toimitettavan avun toimenpiteet yhteisöllisen luonteen julki tuomiseksi. tämän asetuksen mukaisesti Yhteisön rahoittamien ja jäsenvaltioiden rahoittamien toimien yhdenmukaisuuden ja toisiaan täydentävyyden lujittamiseksi ja siten kaikkien kyseisten toimien parhaan mahdollisen toteuttaa kaikki takaamiseksi komissio tehokkuuden tarvittavat toimenpiteet niiden yhteensovittamiseksi erityisesti: a) b) ottamalla käyttöön yhteisön rahoitettaviksi kaavailemia toimia koskevan järjestelmällisen vaihdon varmistavan järjestelmän; jäsenvaltioiden tai rahoittamia tai tietojen yhteensovittamalla toimia niiden täytäntöönpanopaikalla komission sekä jäsenvaltioiden edunsaajamaassa olevien edustajien välisten säännöllisten kokousten ja tietojen vaihdon avulla. * 6 artikla Tämän asetuksen mukainen rahoitusapu annetaan muuna kuin takaisin maksettavana tukena. 7 artikla 1. 2. 3. 4. 5. 6. 1. 2. Komissio vastaa tässä asetuksessa tarkoitettuja toimia koskevien määräysten antamisesta, päätösten toimien hallinnosta voimassa olevia talousarviomenettelyjä ja muita, erityisesti yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen. teosta ja Päätökset toimista, joille tämän asetuksen mukaisesti myönnettävä rahoitus on enemmän kuin 5 miljoonaa ecua tointa kohden, sekä kaikkien kyseisten toimien muutoksista, joista aiheutuisi kyseisen toimen osalta alun perin sovitun rahoituksen määrän ylittyminen enemmällä kuin 20 prosentilla, on tehtävä 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. tämän asetuksen mukaisesti on määrättävä tai Kaikissa rahoitussopimuksissa ja tilintarkastustuomioistuin voivat teettää tarkastuksia itse paikalla voimassa olevissa komission säännöksissä määriteltyjen yleisten yksityiskohtaisten sääntöjen ja erityisesti yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. tehtävissä yleissopimuksissa komissio että erityisesti, Jos toimet perustuvat yhteisön ja vastaanottajamaan välisiin rahoitusta koskeviin yleissopimuksiin, näissä on määrättävä, etteivät verot, tullit ja muut maksut sisälly yhteisön rahoitukseen. Osallistuminen tarjouspyyntöihin ja hankintasopimuksiin on avoin yhtäläisin ehdoin jäsenvaltioiden ja vastaanottajamaan kaikille luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Osallistumisoikeus voidaan ulottaa koskemaan myös muita kehitysmaita. Hankintojen on oltava peräisin jäsenvaltioista tai vastaanottajamaasta tai muista kehitysmaista. Asianmukaisellatavallaperustelluissapoikkeustapauksissahankinnat voivat olla peräisin muista maista. 8 artikla Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja, toisin sanoen 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 15 artiklassa perustettu ALA-komitea. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. Kerran vuodessa on järjestettävä mahdollisuus mielipiteiden vaihtoon komission edustajan esittämistä tulevana vuonna toteutettavia toimia koskevista yleisistä suuntaviivoista. 9 artikla Kunkin varainhoitovuoden jälkeen komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen, johon sisältyy tiivistelmä varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvio tämän asetuksen täytäntöönpanosta varainhoitovuoden aikana. Kertomuksessa on erityisesti tarkkoja ja yksityiskohtaisia tietoja toimijoista, joiden kanssa hankintasopimuksia tai täytäntöönpanoa koskevia sopimuksia on tehty. Kertomukseen sisältyy myös yhteenveto erityisten toteutetuista ulkopuolisista arvioinneista. toimien osalta mahdollisesti 10 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä asetus tarkistetaan viisi vuotta sen voimaantulon jälkeen. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja c ^° ISSN 1024-4492 KOM(96) 234 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 Luettelonumero : CB-CO-96-246-FI-C ISBN 92-78-04513-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg y^ \. \ '!' I i | » l «. I • * i i l : '. >. !


title: Proposta reexaminada de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO RELATIVO À AJUDA HUMANITÁRIA

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 23. 05. 1996 COM(96) 239 final 95/0119 (SYN) Proposta reexaminada de REGULAMENTO (CE^ DO CONSELHO RELATIVO À AJUDA HUMANITÁRIA (apresentada pela Comissão em conformidade com o disposto na alínea d), do artigo 189"-C do tratado CE) EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS Em 31 de Maio e 1995, a Comissão apresentou ao Conselho e ao Parlamento uma proposta de regulamento relativo à ajuda humanitária1 que visa definir o âmbito da acção humanitária, as modalidades de coordenação e as condições de cooperação entre a Comunidade, os Estados-membros, as organizações internacionais e as organizações não governamentais. A proposta de regulamento do Conselho relativo à ajuda humanitária, que tem por base o artigo 130Q-W do Tratado, está sujeita ao procedimento de cooperação (artigo 189°C do Tratado). Em conformidade com este procedimento de cooperação, em 30 de Novembro de 1995, o Parlamento Europeu emitiu o seu parecer em primeira leitura2, tendo apresentado um total de 23 emendas. A Comissão, em conformidade com o n° 2 do artigo 189o-A do Tratado, apresentou uma proposta alterada3 que incluía as emendas que havia aceite. Em 29 de Janeiro de 1996, o Conselho adoptou uma posição comum4 à qual a Comissão aderiu5. O Parlamento Europeu acusou a recepção da posição comum em 16 de Fevereiro de 1996. Em 21 Maio de 1996, o Parlamento Europeu emitiu o seu parecer em segunda leitura6, tendo adoptado um total de 2 emendas. Estas emendas dizem respeito à isenção de impostos, encargos e direitos aduaneiros relativamente às operações contempladas pelo regulamento (n° 1), bem como à realização de uma reunião anual com as ONG parceiras no domínio da ajuda humanitária, a fim de acordar com a Comissão estratégias de trabalho comuns (n° 3). A Comissão, nos termos do disposto na alínea d) do artigo 189°-C do Tratado, apresenta uma proposta reexaminada que incorpora as emendas que aceitou. 1 2 3 4 5 6 COM (95) 201 final, publicado no Jornal Oficial C n° 180 de 14. 7. 95, p. 6. PE 213 939/fin. COM(95) 721 final, publicada no Jornal Oficial C n° 58 de 28. 2. 96, p. 8. Documento 12768/3/95 de 29. 1. 96. SEC(96) 203 final de 7. 2. 96. PE 217 665/fin. £ A Comissão aceitou a emenda n° 1 que adita um novo número ao artigo 5 o da posição comum. Trata-se efectivamente de uma disposição que figura nos outros regulamentos em matéria de desenvolvimento e que se justifica especialmente no âmbito das acções humanitárias, tendo em conta as dificuldades frequentemente enfrentadas pelos operadores humanitários para encaminharem a ajuda até aos seus destinatários. A Comissão não aceitou a emenda n° 3. No que se refere à emenda n° 3, que adita um novo número ao artigo 19° da posição comum (ver anexo 1), a Comissão partilha o princípio de promover uma melhor consertação com os intervenientes da ajuda humanitária. No entanto, a Comissão considera inoportuno inserir no regulamento a obrigação de realizar uma reunião anual neste sentido. 3 PROPOSTA REEXAMINADA DE REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO RELATIVO À AJUDA HUMANITÁRIA O artigo 5o tem a seguinte redacção: 5. 1 5. 2 O financiamento comunitário ao abrigo do presente regulamento assumirá a forma de ajudas não reembolsáveis. As operações previstas ao presente regulamento ficam isentas de impostos, caçamos» direitos e direitos aduaneiros. ISSN 0257-9553 COM(96) 239 final DOCUMENTOS PT 11 N. ° de catálogo : CB-C0-96-249-PT-C ISBN 92-78-04545-4 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo C"