title: Muutettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta

formats: pdf pdfa1b print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 07. 05. 1996 KOM(96) 200 lopull. 95/0074 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI * televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta (komission EY:n perustamissopimuksen 189 A (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto 1. 1. Vuoden 1989 direktiivi1 Vuoden 1989 direktiivi annettiin yhteisön tasolla tarvittavan, televisiolähetysten vapaan liikkuvuuden varmistavan oikeudellisen viitekehyksen luomiseksi. Tämä tavoite on saavutettu yhteensovittamalla kansalliset säännöt niillä aloilla, joilla niiden erot aiheuttivat tai saattavat aiheuttaa oikeudellisia esteitä vapaalle liikkuvuudelle. Kyseiset alat ovat kilpailukyky, televisio-ohjelmien jakelun ja tuotannon edistäminen, mainonta ja sponsorointi, alaikäisten suojelu ja vastineoikeus. Jäsenvaltiot eivät yhteensovitetuista aloista riippuvista syistä voi rajoittaa muista jäsenvaltioista tulevien lähetysten vastaanottoa tai edelleenlähettämistä. Jäsenvaltio voi antaa näillä aloilla yksityiskohtaisempia tai tiukempia sääntöjä ainoastaan sen lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta. Direktiivin pääasiallisena tavoitteena on Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/552/ETY (EYVL N:o L 298, 17. 10. 1989, s. 23) toteuttaa vapaa liikkuvuus. Koska direktiivissä käytetään kansallisten sääntöjen yhteensovittamista tämän tärkeimmän tavoitteen saavuttamiseksi, se sisältää myös mainittujen kansallisten sääntöjen tavoitteet. Direktiivi on "Euroopan audiovisuaalisen alueen" kulmakivi ja sitä on täydennetty tai ollaan täydentämässä muilla oikeudellisilla toimenpiteillä (erityisesti satelliittien välityksellä tapahtuvaa yleisradiointiaja kaapeleitse tapahtuvaa edelleen lähettämistä koskevasta tekijänoikeudesta annetulla direktiivillä2). 1. 2. Vuoden 1989 direktiiviä muuttavan direktiiviehdotuksen taustaa Vuoden 1989 direktiivin 26 artiklassa komissio velvoitetaan toimittamaan direktiivin soveltamista koskeva kertomus viiden vuoden kuluttua direktiivin antamisesta ja tekemään tarvittaessa ehdotuksia direktiivin mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen. Komission yksiköt aloittivat laajan lausuntomenettelyn vuonna 1994. Komissio antoi parlamentille ja neuvostolle 31. toukokuuta 1995 tiedonannon, joka sisälsi soveltamiskertomuksen, perustelut ja direktiiviehdotuksen vuoden 1989 direktiivin muuttamisesta3. Ehdotuksen tavoitteena on mukauttaa ja selventää eräitä vuoden 1989 direktiivin säännöksiä sen täytäntöönpanon yhteydessä saatujen kokemusten ja kyseisen alan kehityksen perusteella. Vuoden 1989 direktiivi pysyy voimassa siihen asti kunnes sitä muutetaan (seuraava soveltamista koskeva kertomus on odotettavissa lokakuussa 1996). Talous-ja sosiaalikomitea antoi asiasta lausuntonsa 13. syyskuuta 1995 (TSK 972/95). Parlamentti antoi 14. helmikuuta 1996 yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (EY:n perustamissopimuksen 189 b artikla) ensimmäisessä käsittelyssä lainsäädäntö päätöslauselman4, jossa hyväksyttiin komission ehdotus parlamentin siihen tekemin muutoksin. Myös ministerineuvostossa tarkasteltiin ehdotusta ja sen istunnossa 20. marraskuuta 1995 käytiin ministeritason keskusteluja ennen kuin parlamentti antoi yhteispäätösmenettelyn mukaisesti lausuntonsa. Neuvoston direktiivi 93/83/ETY (EYVL N:o L 248, 6. 10. 1993, s. 15). Katso myös äskettäinen "Vihreä kirja suojattujen palvelujen oikeussuojasta" (KOM(96)76). EYVL N:o C 185, 19. 7. 1995, s. 4 EP 196. 583 2. Muutettu ehdotus 2. 1. Parlamentin tarkistukset Tässä esitetty muutettu ehdotus sisältää komission hyväksymät tarkistukset. Suuri joukko tarkistuksia (25) hyväksyttiin osittain tai tavoitteiltaan ja viisi sellaisenaan eli lähes puolet parlamentin tekemistä tarkistuksista hyväksyttiin. Näissä perusteluissa pyritään selvittämään, miten tarkistukset on sisällytetty tekstiin, ja tarjoamaan tarvittaessa muita erityishuomioita komission ratkaisuista. Yleensä ottaen komissio on tehnyt kaikkensa ottaakseen mahdollisimman laajasti huomioon parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ilmaisemat toiveet. Kun komissio ei ole voinut hyväksyä jotakin tarkistusta osittain tai kokonaan, syynä on ollut jokin seuraavista: tarkistus, jota tarkastellaan yksittäin tai yhdessä muiden tarkistusten kanssa, uhkaisi vakavasti komission ehdotuksen tasapainoa, tarkistus merkitsee toimenpiteitä, joita ei komission mukaan voida käytännössä toteuttaa, tarkistus aiheuttaa komission mielestä suuria oikeudellisia ongelmia. 2. 2. Selvitys hyväksytyistä tarkistuksista Liitteenä olevan asiakirjan oikealla palstalla esitetään komission muutettu ehdotus. Tarkistukset on alleviivattu. Vasemmalla palstalla esitetään vertailun helpottamiseksi komission alkuperäinen ehdotus. Johdanto-osan perustelukappaleessa 5 a esitetään osittain parlamentin tarkistus 35. Komissio katsoo, että jos voidaan esittää, että yhteisön tulevaisuuden oikeudellisten toimenpiteiden on oltava yhteensopivia kyseisellä alalla käytössä olevien toimenpiteiden kanssa, niiden ylittäminen vahingoittaisi lainsäädäntömenettelyjen tuloksia. Johdanto-osan perustelukappale 9 sisältää muutoksen, joka aiheutui parlamentin tarkistuksesta 22, joka sisällytettiin puolestaan osittain 2 artiklan 3 kohtaan. Johdanto-osan perustelukappale 11 sisältää muutoksen, joka aiheutui parlamentin tarkistuksesta 28, joka sisällytettiin puolestaan tavoitteiltaan 3 artiklan 2 kohtaan. Johdanto-osan perustelukappale 15a vastaa parlamentin tarkistusta 88. Johdanto-osan perustelukappale 17 a vastaa parlamentin tarkistusta 10 (ja osittain tarkistusta 4). Johdanto-osan perustelukappaleet 21 a - c vastaavat parlamentin tarkistusta 35. Komissio arvioi, että mikäli 5 artiklan soveltamiseksi on tarpeen antaa yleinen määritelmä ilmaisulle "riippumaton tuottaja", olisi jäsenvaltioissa harjoitettavan riippumattoman tuotannon erittäin vaihteleva luonne huomioon ottaen kohtuutonta liittää kyseinen määritelmä johonkin artiklaan. Komissio ehdottaa siten määritelmän liittämistä johonkin johdanto- osan perustelukappaleeseen. Määritelmän on lisäksi oltava riittävän joustava, jotta siinä voidaan ottaa huomioon kyseiset erot. Esimerkiksi eräissä pienissä jäsenvaltioissa on erittäin vähän televisiolähetystoiminnan harjoittajia (joissakin maissa, kuten Itävallassa ja Irlannissa niitä on tällä hetkellä vain yksi). Tämän vuoksi ei öle mahdollista antaa sellaista ehdotonta määritelmää, jonka mukaisesti tuottaja ei ole riippumaton, jos hän tarjoaa samalle televisiolähetystoiminnan harjoittajalle enemmän kuin 90 prosenttia 5 johdanto-osan perustelukappaleiden Tämä on järjestyksessä ensimmäinen muutettuun ehdotukseen sisällytetty parlamentin tarkistus. On kuitenkin otettava huomioon, että tarkistus 1 on yhdenmukainen vuoden 1989 direktiivin johdanto- osan perustelukappaleen 16 kanssa. Kyseinen perustelukappale on voimassa, sillä vuoden 1989 direktiivin muuttamisesta annettu direktiivi ei vaikuta siihen eikä näin ollen ole tarpeen (tai mahdollista) liittää tarkistusta 1 komission muutettuun ehdotukseen (koska se sisältyy jo vuoden 1989 direktiiviin). tuottamistaan teoksista. Tarkistuksessa esitetyn mukaisesti toisena riippumattomuuden arviointiperusteena on hyödyllistä ottaa huomioon, missä määrin tuottaja pitää itsellään oikeuden hyödyntää teosta toissijaisilla markkinoilla (eli ensimmäisen levityksen jälkeen tai tietyn ajan kuluttua). Johdanto-osan perustelukappaleessa 22 a viitataan 1 artiklassa olevaan uuteen d alakohtaan (televisiomainonnan määritelmä) ja 18 artiklan 1 kohtaan, joita on muutettu parlamentin tarkistuksen 20 huomioon ottamiseksi (mikäli ongelmaa ei ole jo ratkaistu nykyisellä määritelmällä). Johdanto-osan perustelukappaletta 23 muutetaan parlamentin tarkistuksen 12 ottamiseksi mukaan osittain. Johdanto-osan perustelukappaleessa 24 otetaan osittain huomioon parlamentin tarkistus 52. Se sisältää myös muutoksia, jotka ovat aiheutuneet 22 artiklan 2 kohdan muutoksesta, jossa otetaan vastedes huomioon parlamentin tarkistus 76. Johdanto-osan perustelukappale 24 a otetaan mukaan parlamentin tarkistusten 14, 15, 62 ja 55 (joista viimeksi mainittu tunnetaan "V-chipin" tarkistuksena) huomioon ottamiseksi; se vastaa uutta 22 b artiklaa, joka otettiin mukaan samojen tarkistusten huomioon ottamiseksi. Johdanto-osan perustelukappaletta 25 muutetaan, jotta voidaan ottaa huomioon parlamentin tarkistus 26, joka puolestaan liittyy 3 artiklan 1 kohtaan. On korostettava, että 3 artiklan 1 kohta, jossa säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus antaa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvia televisiolähetystoiminnan harjoittajia koskevia tätä direktiiviä tiukempia tai yksityiskohtaisempia sääntöjä, ei sinänsä muodosta oikeudellista velvoitetta jäsenvaltioille. Oikeudellisesti katsoen ei siis ole mitään väliä sillä, sisältyykö luonteeltaan suuntaa-antava luettelo aloista, joilla jäsenvaltiot voivat toteuttaa kyseisiä toimenpiteitä, artiklaan vai johdanto-osan perustelukappaleeseen. Komissio antaa etusijan jälkimmäiselle ratkaisulle esittelyyn ja selkeyteen liittyvistä syistä. 1 artiklan uusi b alakohta. Komissio hyväksyi tämän osan parlamentin tarkistuksesta 18, koska se katsoo, että kyseisen määritelmän liittäminen parantaa oikeusturvan kannalta 1 artiklan a alakohdassa olevaa ilmaisua "televisio-ohjelma" (jonka heikkoutena on, että televisiolähetys määritellään viittaamalla televisio-ohjelmiin, mikä puolestaan aiheuttaa melkoisen kehämääritelmän). Lisäyksellä ei kuitenkaan muuteta televisiolähetyksen määritelmän soveltamisalaa, joka rajataan ilmaisuilla "yleisön vastaanotettavaksi tarkoitettujen" ja "Sillä ei tarkoiteta sellaisia viestintäpalveluja. yksittäisten tilausten pohjalta". Komissio selitti alustavan ehdotuksensa perusteluissa, miksi se ei pidä suotavana laajentaa tämän direktiivin soveltamisalaa vuoden 1989 direktiivin soveltamisalaa laajemmaksi (toisin sanoen siirtyminen pisteliikenteestä monipisteliikenteeksi yleisön vastaanotettavaksi tarkoitetuissa televisio-ohjelmissa). 1 artiklan uusi c alakohta vastaa parlamentin tarkistusta 19. Komissio katsoo, että artiklaan on hyödyllistä liittää määritelmä televisiolähetystoiminnan harjoittajista, joiden on noudatettava niitä kansallisia säännöksiä, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ehdotetussa määritelmässä yhdistyvät parlamentin ehdottama määritelmä ja rajat ylittävistä televisiolähetyksistä tehdyssä Euroopan neuvoston yleissopimuksessa käytetty määritelmä. Määritelmässä on kolme pääkohtaa: se koskee sekä luonnollisia henkilöitä että oikeushenkilöitä (kuten yleissopimuksessakin), joilla on toimituksellinen vastuu televisio-ohjelmakokonaisuuksien laadinnassa (mikä vastaa parlamentin määritelmän toista ja kolmatta osaa sekä Euroopan neuvoston määritelmän toista osaa) ja jotka lähettävät tai ovat lähettäneet kyseisiä ohjelmia (Euroopan neuvoston määritelmän kolmas osa). 1 artiklan d alakohta on vuoden 1989 tekstin b alakohta, jota on muutettu tarkistuksen 20 huomioon ottamiseksi. Alakohtaan sisältyvä säännös olisi luettava yhdessä johdanto-osan perustelukappaleen 22 a kanssa. Tavoitteena on osoittaa selkeästi, että 1 0 - 16 artiklassa esitettyjä kuluttajansuojan perussääntöjä sovelletaan tuote-esittelymainoksiin (katso myös muutettu 18 artikla). 1 artiklan g alakohta on komission ehdotuksen e alakohta, jota on muutettu tarkistuksen 21 huomioon ottamiseksi sekä tavaroita ja palveluja koskevan viittauksen mukauttamiseksi uudessa d alakohdassa olevaan viittaukseen. 2 artiklan 2. 3 ia 4 kohtaa on muutettu tarkistusten 22, 23, 24 (toimivaltaperusteet) huomioon ottamiseksi. Komissio myöntää, että on tärkeää antaa yksityiskohtaiset perusteet, joiden avulla voidaan määrittää riittävän selkeästi ja viitaten kyseisten toimintojen erityiseen luonteeseen televisiotoiminnan harjoittajien sijoittautumispaikka, jotta voitaisiin määritellä toimivaltainen jäsenvaltio. Tämä edellyttää kuitenkin kolmen hyväksytyn erityisperusteen perusteellista ja arvojärjestykseen perustuvaa luokittelua (toimipaikka ja paikka, jossa toimitukselliset päätökset tehdään, sekä paikka, jossa suurin osa henkilöstöstä sijaitsee), jotta voitaisiin ottaa huomioon kyseisten perusteiden kaikki mahdolliset yhdistelmät. Arvojärjestyksen laatimatta jättäminen saattaisi aiheuttaa positiivisia ristiriitoja (useiden jäsenvaltioiden uskoessa olevansa toimivaltaisia) tai negatiivisia ristiriitoja (oikeudellinen tyhjiö). Lisäksi komissio ei voi hyväksyä tarkistuksessa 23 olevaa c alakohtaa seuraavista syistä: liittämällä direktiiviin perusteen valtiosta, jolle ohjelmat on tarkoitettu, kumotaan direktiivin alkuperämaan suorittamaa valvontaa koskeva periaate eikä direktiiviä voitaisi soveltaa; alakohta ei ole johdonmukainen perustamissopimuksen kanssa; se kumoaa itse itsensä, koska sen vuoksi toimivaltaa ei voitaisi määritellä kolmen hyväksytyn perusteen mukaisesti, vaan se olisi määriteltävä 4 kohdassa olevien puhtaasti teknisten perusteiden mukaisesti (lähetystaajuus, satelliittikapasiteetti tai yhteydenmuodostus). 2 a artiklaa on muutettu tarkistuksen 24 huomioon ottamiseksi osittain. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä tarkistuksen osaa, jossa mainontaan laajennetaan menettely, joka on laadittu alaikäisten suojelua koskevien sääntöjen vakavien rikkomusten välttämiseksi ohjelmissa. Olisi täysin sopimatonta sekoittaa nämä kaksi hyvin erilaista kysymystä keskenään. Lisäksi näin kumottaisiin yhdellä alalla alkuperämaan suorittamaa valvontaa koskeva periaate eikä direktiiviä näin ollen voitaisi soveltaa. 3 artiklan 2 kohtaa on muutettu tarkistusten 27 (direktiivin tosiasiallinen noudattaminen) ja 28 (kolmansien osapuolien muutoksenhakumahdollisuus) huomioon ottamiseksi. (Tarkistus 35 on sisällytetty johdanto-osan perustelukappaleeseen 21 a - katso edellä). 6 artiklan 1 kohta sisältää uuden d alakohdan, jonka komissio katsoo olevan tarpeen b ja c alakohdissa tarkoitettujen tiettyjen Euroopan kolmansien maiden yleisradiotoimintaa koskevan lainsäädännön alalla tapahtuneen viimeaikaisen kehityksen huomioon ottamiseksi. Tämä lisäys vastaa myös komission näkemyksen mukaan osittain parlamentin tarkistuksen 36 tavoitetta. 7 artiklaa muutetaan, jotta siihen voidaan sisällyttää osittain tarkistus 37. Ensimmäinen virke on muotoiltu niin, että siinä korostetaan ikkunoiden olevan ennen kaikkea sopimuspuolten vastuulla. Ikkunoiden kesto mukautetaan tarkistuksen mukaisesti. Komissio katsoo kuitenkin, että b alakohtaan sisältyvän televisiolähetystoiminnan 8 harjoittajien yhteistuotantona tuottamia teoksia koskevan säännöksen vuoksi tarkistuksen viimeinen alakohta on tarpeeton. Lisäksi sisämarkkinoilla voidaan pitää eri ikkunoiden aloituspäivänä ainoastaan sitä päivää, jona ne on esitetty ensimmäisen kerran yhteisön alueella. 9 artikla sisältää muutoksen, joka vastaa osittain tarkistusta 38. 10 ja 11 artiklassa on nyt viittauksia teleostoksiin kuten tarkistuksissa 39, 40 ja 42. 11 artiklan 3 kohta sisältää sen osan tarkistuksesta 41, joka koskee televisiota varten tuotettuja elokuvia. Komissio ei voi hyväksyä sitä osaa tarkistuksesta, jossa esitetään, että sallittujen mainoskatkosten laskentaperusteena tulisi olla ohjelman kesto "ottamatta huomioon mahdollisia taukoja. " Näin asetettaisiin tarpeeton rajoitus, jolla olisi erittäin haitallinen vaikutus yleisradiotoiminnan harjoittajien tuloihin. 12 artiklan c alakohta sisältää tarkistuksen 43. 14 artiklaa on muutettu, jotta siihen voitaisiin liittää parlamentin tarkistuksen 44 toisen osan pääasiallinen sisältö; lauseet on muotoiltu niin, että ne ovat yhdenmukaiset yhteisön nykyisten säännösten kanssa. Tarkistuksen ensimmäistä osaa ei voida hyväksyä, sillä se kumoaa direktiivin alkuperämaan suorittamaa valvontaa koskevan periaatteen eikä ole yhdenmukainen tuomioistuimen oikeuskäytännön (asiassa 352/89 Bond van Adverteerders 24. 4. 1988 annetun tuomion) kanssa. Lääkkeiden teleostostarjorman laajamittaisen kieltämisen nykyiseen yhteisön sääntelyyn viitaten voidaan katsoa olevan perusteltua toisaalta kansanterveydellisistä syistä ja toisaalta sen vuoksi, että teleostoksessa, toisin kuin mainonnassa ja sponsoroinnissa, luodaan paljon suorempi yhteys lopulliseen kuluttajaan. 17 artikla sisältää uuden 2 a kohdan, johon on liitetty muutokset, jotka johtuvat lääkeyritysten käymissä ohjelmien sponsorointia koskevissa keskusteluissa saavutetusta edistyksestä komission alustavan ehdotuksen jälkeen. 18 artikla sisältää muutoksia, jotka johtuvat osittain tarkistuksista 45 ja 46. Komissio katsoo kuitenkin, ettei ole toivottavaa eikä edes mahdollista kieltää muita mainoksia kuin mainospaloina esitettävät mainokset. Artiklaan sisältyy myös muutos, joka koskee yleisradiotoiminnan harjoittajien omien ohjelmiensa yhteydessä välittämiä ilmoituksia; tämä toiminta on tullut tarpeelliseksi 1 artiklaan tehdyn "televisiomainonnan" määritelmää koskevan muutoksen vuoksi, jotta niitä ei tarvitsisi ottaa huomioon päivittäisen enimmäismainosajan laskennassa. 18 a artiklassa otetaan huomioon tarkistus 74, joka koskee teleostosta muilla kuin teleostoskanavilla. 19 artikla vastaa komissio alustavan ehdotuksen 18 b artiklaa, joka koskee teleostoskanavia ja muita ainoastaan mainostoimintaan tarkoitettuja kanavia. Komissio ei pidä suotavana, että perinteisille kanaville tai ainoastaan mainontaan tai suoramyyntiin tarkoitetuille kanaville asetettaisiin 18 artiklan mukaisesti sovellettavia määrällisiä rajoituksia. Viimeksi mainitut kanavat toimivat muiden tavoitteiden saavuttamiseksi eivätkä aiheuta kilpailua samoilla markkinaosuuksilla kuin perinteiset kanavat. 20 artikla sisältää muutoksen, joka on 9 artiklassa käytetyn terminologian mukainen ja joka sisältää osittain tarkistuksen 51. 10 22 artiklan 2 kohta vastaa erityisesti tarkistusta 76 ja niitä kysymyksiä, jotka koskevat alaikäisten yleistä suojelua siten kuin asia on ilmaistu tarkistuksissa 14, 15, 62, 52 ja 55 (katso myös johdanto-osan perustelukappale 24). Komissio katsoo kuitenkin, että saattaisi olla kohtuutonta vaatia, että jo koodattu ohjelma sisältäisi varoitussignaaleja. Lisäksi katsojien varoittamistavoitteen saavuttamiseksi riittää jommankumman (akustisen tai visuaalisen) varoitusmuodon käyttäminen. 22 b artikla sisältää uuden 2 kohdan, joka vastaa erityisesti tarkistuksia 62 ja 55 (katso myös johdanto-osan perustelukappale 24 a). Komissio pitää "V-chip" -laitetta mielenkiintoisena edistyksenä, josta saattaa tulla vanhemmille tehokas keino valvoa paremmin lastensa televisionkatselua. Ajatusta on kuitenkin kehitettävä edelleen ennen kuin se voidaan ottaa mukaan yhteisön oikeudellisesti sitoviin säännöksiin. Etenkin luokittelujärjestelmää koskeva kysymys aiheuttaa erityisongelmia rajat ylittävissä televisiolähetyksissä Euroopassa. Lisäksi "V-chipin" ja nykyisten perheohjelmien osalta vallitsevien käytäntöjen välinen vuorovaikutus, mukaan lukien häirintäjuovat tiettyinä kellonaikoina, edellyttävät perinpohjaista analyysia, jotta päästäisiin varmuuteen siitä, että uusi kehitys täydentää nykyisiä toimenpiteitä eikä heikennä niitä. Antamalla riittävästi aikaa kaikkien näiden kysymysten tarkasteluun Eurooppa pystyy myös hyötymään Yhdysvaltojen ja Kanadan kokemuksista "V-chipiä" koskevan lainsäädännön täytäntöönpanossa. 26 artikla vastaa osittain tarkistusta 58. Komissio myöntää, että televisiolähetystoiminnan kehitys on otettava huomioon direktiivin täytäntöönpanossa ja sen tulevissa tarkistuksissa, mutta katsoo, että olisi liian kapea-alaista rajoittaa tehtävänä olevat analyysit ainoastaan yksityisen kysynnän perusteella toimiviin palveluihin. Komissio antaakin etusijan laajemman yleisen teknologisen kehityksen käsitteelle. 11 Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta AZ, MUUTETTU EHDOTUS EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen6, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon7, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat, että 1. neuvoston direktiivi 89/552/ETY8 on sisämarkkinoiden televisiotoiminnan oikeudellinen perusta, 2. direktiivin 89/552/ETY 26 artiklassa säädetään, että viimeistään viidennen vuoden lopussa siitä, kun mainittu direktiivi on annettu, komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen direktiivin soveltamisesta ja tekee tarvittaessa uusia ehdotuksia sen mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen, EYVL N:o EYVL N:o EYVL N:o yi 3 3. direktiivin 89/552/ETY täytäntöönpano ja komission antama soveltamiskertomus ovat tehneet ilmeiseksi, että mainitussa direktiivissä olevia tiettyjä määritelmiä ja jäsenvaltioiden velvoitteita olisi selvennettävä tai täsmennettävä, 4. komissio on 19 päivänä heinäkuuta 1994 antamassaan tiedonannossa "Kohti Euroopan tietoyhteiskuntaa - toimintasuunnitelma"9 korostanut, miten tärkeä on audiovisuaalisten palvelujen sisältöön sovellettava lainsäädännöllinen kehys, joka osaltaan takaa palvelujen vapaan liikkumisen yhteisössä ja joka vastaa uusien tekniikoiden näille aloille tarjoamiin kasvumahdollisuuksiin ottaen samalla huomioon audiovisuaalisten ohjelmien erityisesti kulttuuriset ja sosiologiset erityispiirteet niiden lähetystavasta riippumatta, 5. neuvosto otti mainitun toimintasuunnitelman myönteisesti vastaan 1787. istunnossaan 28 päivänä syyskuuta 1994 ja korosti Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kilpailukyvyn kehittämistarvetta, 5 a. "televisio-ohjelman" määritelmän lisäämistä ei missään tapauksessa ole tulkittava niin, että se laajentaa tämän direktiivin soveltamisalaa sellaisiin uusiin palveluihin kuin video-on-demand ja on-line-video tai Internet-tvvppisiin palveluihin: uusia audiovisuaalisia palveluja koskevan puitelainsäädännön on noudatettava tämän direktiivin tavoitetta, joka on oikeudellisen kehyksen luominen palvelujen vapaalle liikkumiselle. 6. Eurooppa-neuvostoon Essenissä 9 ja 10 päivänä joulukuuta 1994 kokoontuneet valtionpäämiehet ja pääministerit pyysivät komissiota esittämään ehdotuksen direktiivin 89/552/ETY tarkistamiseksi ennen heidän seuraavaa kokoustaan, EYVLN:oL298, 17. 10. 1989, s. 23 A* 7. direktiivin 89/552/ETY täytäntöönpano on tehnyt ilmeiseksi, että erityisesti audiovisuaaliseen alaan sovellettavan lainkäyttövallan käsitettä on selvennettävä; Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön huomioon ottaen sijoittautumisen peruste olisi asetettava selkeästi pääperusteeksi, jonka mukaan määritellään jäsenvaltion lainkäyttövalta, 8. yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-221/89 "Factortame"10 25 päivänä heinäkuuta 1991 antamassaan tuomiossa vahvistamien perusteiden mukaan sijoittautumisen käsitteeseen kuuluu todellisen liiketoiminnan harjoittaminen määrittämättömän ajan vakaan laitoksen kautta, 9. sovellettaessa direktiiviä 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, televisiolähetystoiminnan harjoittajan sijoittautuminen voidaan määritellä joukolla aineellisia perusteita, kuten palvelujen tarjoajan toimipaikan sijainti, paikka, jossa päätökset ohjelmapolitiikasta tavallisesti tehdään, lopullinen ohjauspaikka (toisin sanoen paikka, jossa yleisölle lähetettävä ohjelma kootaan lopullisesti) ja paikka, iossa merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen tarvittavasta henkilökunnasta työskentelee. Kok. 1991,1 - 3905, kohta 20 A 9a. aineellisten perusteiden vahvistamisen tarkoituksena on pystyä määrittämään tyhjentävällä menettelyllä vksi ainoa jäsenvaltio, jonka lainkäyttövaltaan televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu tässä direktiivissä tarkoitettujen palvelujen toimittamisen osalta: kuitenkin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö huomioon ottaen ia oikeudellisesti sääntelemättömän tilan välttämiseksi tietyissä tapauksissa, jos kvsvmvstä toimivaltaisesta jäsenvaltiosta ei voida ratkaista aineellisten perusteiden avulla, toimivaltainen jäsenvaltio on se. johon televisiolähetystoiminnan harjoittaja on sijoittautunut EY:n perustamissopimuksen 52 artiklan ia sitä seuraavien artiklojen merkityksessä. is 10. yhteisöjen tuomioistuimen pysyvän oikeuskäytännön mukaan11 jäsenvaltio säilyttää oikeutensa toteuttaa toimenpiteitä sellaista toiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta televisiolähetystoiminnan harjoittajaa vastaan, jonka toiminta kohdistuu kokonaan tai pääasiallisesti ensin mainittuun jäsenvaltioon, jos sijoittautumisen tarkoitus on ollut kiertää sääntöjä, joita sovellettaisiin mainittuun harjoittajaan, jos se olisi sijoittautunut ensin mainitun jäsenvaltion alueelle, 11. kolmansien osapuolten, joita asia suoraan koskee, muiden jäsenvaltioiden kansalaiset mukaan lukien, on voitava puolustaa oikeuksiaan sen jäsenvaltion toimivaltaisten tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten edessä, jonka lainkäyttövallan alaisena on sellainen televisiolähetystoiminnan harjoittaja, joka ei ehkä noudata tämän direktiivin soveltamisesta johtuvia kansallisia säännöksiä, 12. jäsenvaltioilla on mahdollisuus toteuttaa asianmukaisina pitämiään toimenpiteitä kolmansista maista lähtöisin olevia lähetyksiä kohtaan, jotka eivät vastaa direktiivin 89/552/ETY 2 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä, jos ne noudattavat yhteisön oikeutta ja yhteisön kansainvälisiä velvollisuuksia, 13. jäsenvaltioiden eurooppalaisten teosten edistämistä koskevan kansallisen lainsäädännön välisistä eroista johtuvien esteiden poistamiseksi direktiivissä 89/552/ETY on säännöksiä, joiden tarkoitus on yhdenmukaistaa näitä sääntöjä, ja näihin kaupan vapauttamiseksi annettuihin säännöksiin on yleensä kuuluttava kilpailuedellytyksiä yhdenmukaistavia säännöksiä, Muun ohessa asia 33/74 (Van Binsbergen), Kok. 1974, s. 1299 JA ASIA C23/93 (TV 10 S. A. ), Kok. 1994,1 - 4795 y*? 14. lisäksi perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdan mukaan yhteisö on velvollinen ottamaan kulttuuriin liittyvät näkökohdat huomioon muiden perustamissopimuksen määräysten mukaisessa toiminnassaan, 15. komission 7 päivänä huhtikuuta 1994 hyväksymässä vihreässä kirjassa "ohjelmatuotannon vahvistamiseen tähtäävistä strategiamalleista Euroopan unionin audiovisuaalisen politiikan puitteissa" korostetaan tarvetta vahvistaa eurooppalaisten teosten edistämistoimenpiteitä alan kehittämiseksi, 15 a. televisiolähetystoiminnan harjoittajien, ohi elmientekii öiden, tuottajien, kirjoittajien ia muiden asiantuntijoiden olisi laadittava yksityiskohtaisempia käsitteitä ja suunnitelmia, joiden tarkoituksena on kehittää suurelle yleisölle suunnattuja eurooppalaisia audiovisuaalisia fiktiivisiä elokuvia. 16. edellä mainittujen näkemysten lisäksi olisi varmistettava riittävät edellytykset ohjelmateollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi; direktiivin 89/552/ETY 4 ja 5 artiklan soveltamista koskevassa tiedonannossa, jonka komissio antoi 3 päivänä maaliskuuta 1994 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, osoitettiin, että eurooppalaisten teosten edistämistoimenpiteet myötävaikuttavat mainittuun parantamiseen, mutta niitä olisi mukautettava televisiolähetystoiminnan kehitykseen, 17. soveltamalla tehokkaasti kymmenen vuoden ajan direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, 4 artiklan säännöksiä olisi voitava saavuttaa eurooppalaisen ohjelmateollisuuden vahvistamista koskeva tavoite, kun otetaan huomioon myös yhteisön ja jäsenvaltioiden käytössä olevien rahoitusvälineiden vaikutukset, 1z 17 a. MEDIA II -ohjelmalla, joka tukee audiovisuaalisen alan koulutusta ja jakelua, pyritään myös helpottamaan eurooppalaisten teosten tuotannon kehitystä. 18. on tarpeen varmistaa tällaisten toimenpiteiden tehokas soveltaminen koko yhteisössä terveen ja oikeudenmukaisen kilpailutilanteen takaamiseksi saman alan toimijoiden kesken; lisäksi näiden toimenpiteiden soveltaminen on omiaan vahvistamaan jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta, 19. kymmenen vuoden kauden kuluttua loppuun mahdollisesti tällä alalla toteutettavat kansalliset toimenpiteet eivät saa uhata palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatetta haittaamalla toisista jäsenvaltioista lähtöisin olevien televisiolähetyksien vastaanottoa tai edelleenlähettämistä, 20. eurooppalaisten teosten suhteellisten osuuksien saavuttamisessa on otettava huomioon taloudelliset tosiseikat; tämän vuoksi olisi säädettävä asteittaisesta järjestelmästä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, 21. olisi otettava huomioon sellaisten ohjelmien erityisluonne, jotka lähetetään yksinomaan muulla kuin jäsenvaltioiden kielillä, /) O) 21 a. televisiolähetystoiminnan harjoittajista riippumattomien tuottajien luomien teosten tukemiseen tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiseksi on tarpeen määritellä arviointiperusteet, joiden mukaan tuottajaa voidaan pitää riippumattomana: z jos televisiolähetystoiminnan harjoittajalla on hallussaan enintään 25 prosenttia tuotantoyhtiön osakepääomasta (50 prosenttia, jos kvse on useammasta kuin yhdestä televisiolähetystoiminnan harioittaiasta\ - jos tuottaja ei toimita kolmen vuoden aikana samalle televisiolähetystoiminnan harjoittajalle vii 90:tä prosenttia tuotetuista teoksista, paitsi jos tuottaja tekee saman jakson aikana ainoastaan yhden ohjelman tai yhden sarjan, ia : ios tuottajalla ei ole hallussaan merkittävää määrää jonkin televisiolähetystoiminnan harjoittajan osakkeita. 21 b. edellä mainittuja arviointiperusteita sovellettaessa otetaan asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden audiovisuaalisten järjestelmien erityispiirteet, erityisesti niiden jäsenvaltioiden, joiden audiovisuaalinen tuotantokyky on alhainen tai joiden kielialue on suppea. 21 c. arvioidessaan riippumattomuuden perusteita jäsenvaltiot voivat myös ottaa huomioon johdettujen oikeuksien kohteen ja omistussuhteet. 22. kysymys kullekin elokuvateosten käyttötavalle televisiossa tarvittavista erityisistä määräajoista kuuluu ensi sijassa sopimusvapauden piiriin; koska osapuolien, joita asia koskee, tai kyseisten ammattipiirien välistä sopimusta ei ole, olisi kuitenkin säädettävä mainitunlaisten teosten kunkin käyttövaiheen tarpeisiin mukautetusta aikataulusta, Zo 22 a. ohjelmia ja vastaavia tuotteita koskeville ilmoituksille tai julkisen alan ilmoituksille sekä ilmaiseksi lähetetyille hvväntekeväisvvspvvnnöille varattua lähetysaikaa ei kuulu laskea mukaan päivittäiseen tai tunnittaiseen enimmäislähetvsaikaan. joka voidaan varata mainonnalle ia teleostoksille. 23. teleostosten, jotka ovat kaikille toimijoille tärkeä liiketoiminta ja todellinen markkina-alue yhteisön tavaroille ja palveluille, kehittämiseksi on välttämätöntä mukauttaa tuntimääräjärjestelmää ja taata kuluttajansuojan korkea taso ottamalla käyttöön asianmukaisia vaatimuksia, joilla ohjaillaan näiden lähetysten muotoa ja sisältöä, 24. on tarpeen selventää sääntöjä alaikäisten fyysisen, henkisen ja moraalisen kehityksen suojelemisesta erityisesti sellaisten ohjelmien suhteen, joiden aiheeton väkivalta voisi järkyttää heitä psykologisesti niin, että se yllyttäisi heitä jäljittelemään senkaltaista asennetta tai käyttäytymistä: tekemällä selvä ero ehdottomasti kiellettyjen ohjelmien ja niiden ohjelmien välillä, jotka voidaan sallia soveltuvin teknisin tai lähetysaikaa koskevin keinoin, on voitava vastata oikeutettuun huoleen; silloin kun viimeksi mainitut ohjelmat lähetetään koodaamattomana. ne olisi voitava tunnistaa optisin tai akustisin keinoin niiden lähetysajasta riippumatta. 2^ 24 a. koska herkkätunteisuudessa ja moraalissa ilmenevät erot rajoittavat alaikäisten suojelua koskevien kansallisten sääntöjen yhdenmukaistamista, olisi tutkittava teknisten seulontalaitteiden ia luokittelujärjestelmien käyttömahdollisuudet kansallisella ia yhteisön tasolla, jotta vanhemmat ja kasvattajat voisivat seuloa pois ne ohjelmat, jotka saattavat vahingoittaa alaikäisten henkistä ja fyysistä kehitystä: tällaisissa luokittelujärjestelmissä olisi turvauduttava mahdollisimman paljon asiantuntijoista (kasvattajat ja joukkotiedotusvälineiden asiantuntijat) koostuviin elimiin, jotka ovat yhteydessä televisiolähetystoiminnan harjoittajiin ja tuotantoyhtiöihin toimivaltaisten kansallisten ia eurooppalaisten viranomaisten asianmukaisella tuella. 24 b. komission olisi yhdessä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa tutkittava perusteellisesti näitä kysymyksiä ja mahdollisia toimenpiteitä, joihin sisältyy : - = : z velvollisuus varustaa uudet televisiovastaanottimet teknisellä laitteella, jolla vanhemmat ja kasvattajat voivat seuloa pois tietyt ohjelmat. asianmukaisten luokittelujärjestelmien käyttöön ottaminen. perhetelevisiopolitiikan rohkaiseminen. muita koulutus- ja tiedotustoimia. esittääkseen tarvittaessa ennen 26 artiklassa vahvistettua määräaikaa asianmukaisia ehdotuksia lainsäädännöllisistä ia muista toimenpiteistä. z z 25. direktiivissä 89/552/ETY ia tässä direktiivissä noudatettu lähestymistapa otettiin käyttöön sen varmistamiseksi, että tällä direktiivillä yhteensovitettuihin aloihin liittyvät syyt eivät rajoita välttämätöntä, tarvittavaa ia riittävää yhdenmukaistamista televisiolähetysten vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi yhteisössä: jäsenvaltioilla on mahdollisuus soveltaa näillä aloilla tarkempia tai tiukempia sääntöjä niiden lainkäyttövaltaan kuuluviin televisiolähetystoiminnan harjoittajiin: nämä säännöt, joiden on oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia7, voivat koskea muun muassa kielipolitiikan tavoitteiden toteuttamista ja yleisen edun huomioon ottamista suhteessa television tehtävään tiedonlähteenä, koulutus-, kulttuuri- ja ajanvietevälineenä sekä tarvetta suojata tietoteollisuuden ia joukkoviestimien moniarvoisuus. 25 a. tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen toteuttaa kilpailun suojan takaamiseksi toimenpiteitä, joilla estetään määräävän markkina-aseman väärinkäyttö ia/tai määräävän aseman saaminen tai vahvistaminen fuusioiden, sopimusten, hankintojen ja muiden samankaltaisten aloitteiden seurauksena. 7 (muutettu ehdotus) Katso asiaa C-412/93 (Leclerc-Siplec) koskeva tuomio, Kok. 1995, s. 1-179. 23 26. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artiklassa määrätään, että unioni asettaa tavoitteekseen muun muassa pitää kaikilta osin voimassa yhteisön säännöstön, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 89/552/ETY seuraavasti: 1) Muutetaan 1 artikla seuraavasti: a) korvataan b alakohta seuraavasti: "fr) 'televisio-ohjelmalla' a alakohdan tarkoittamassa merkityksessä sarjaa liikkuvia tai liikkumattomia kuvia, joihin on liitetty ääni tai jotka ovat ilman ääntä:" b) korvataan c alakohta seuraavasti: "c) 'televisiolähetystoiminnan harjoittajalla' b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä luonnollista tai oikeushenkilöä, jolla on toimituksellinen vastuu televisio- ohjelmakokonaisuuksien laadinnassa ia joka lähettää niitä tai antaa niiden lähetyksen kolmannen osapuolen tehtäväksi:" 1 1 c) korvataan d alakohta seuraavasti: "d) 'televisiomainonnalla' kaikenlaisia kauppaan, teollisuuteen, käsiteollisuuteen tai vapaisiin ammatteihin liittyviä ilmoituksia, joita julkinen tai yksityinen yritys lähettää maksua tai muuta vastiketta vastaan taikka tuote-esittelvtarkoituksessa edistääkseen tavaroiden tai palvelujen tarjoamista maksua vastaan, mukaan lukien kiinteä omaisuus tai oikeudet ja sitoumukset;" d) muutetaan direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan c alakohta e alakohdaksi: e) muutetaan direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan d alakohta f alakohdaksi: f) lisätään g alakohta seuraavasti: "g 'teleostoksella' yleisölle osoitettuja suoria tarjouksia tavaroiden tai palvelujen tarjoamiseksi maksua vastaan, mukaan lukien kiinteä omaisuus ia oikeudet ia sitoumukset;" zs 2) Korvataan 2 artikla seuraavasti: "2 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kaikki televisiolähetykset, joita lähettävät kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan harjoittajat, ovat niiden säännösten mukaisia, joita sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa yleisölle tarkoitettuihin televisiolähetyksiin. 2. Jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvat tässä direktiivissä ne televisiolähetystoiminnan harjoittajat, jotka ovat sijoittautuneet kyseisen jäsenvaltion alueelle 3 kohdan mukaisesti, sekä ne harjoittajat, joihin sovelletaan 4 kohtaa. 3. Tässä direktiivissä televisiolähetystoiminnan harjoittajan katsotaan sijoittautuneen jäsenvaltioon seuraavissa tapauksissa: a) televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa ia ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään kyseisen jäsenvaltion alueella; 1G b) ios televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on yhdessä iäsenvaltiossa mutta ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään toisessa jäsenvaltiossa, televisiolähetystoiminnan harjoittajan katsotaan sijoittautuneen siihen iäsenvaltioon. jossa merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta työskentelee: jos merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta työskentelee molemmissa kyseessä olevissa jäsenvaltioissa, televisiolähetystoiminnan harioittaian katsotaan sijoittautuneen siihen iäsenvaltioon. jossa sillä on toimipaikka: jos merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta ei työskentele kummassakaan kyseessä olevassa jäsenvaltiossa, televisiolähetystoiminnan harioittaian katsotaan sijoittautuneen siihen iäsenvaltioon. jossa se on aloittanut lähetystoimintansa ensimmäisen kerran kyseisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti, edellyttäen että sillä on pvsvvä ja todellinen yhteys kyseisen jäsenvaltion talouteen: c) jos televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on yhdessä iäsenvaltiossa mutta ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään kolmannessa maassa, tai päinvastoin hänen katsotaan sijoittautuneen kyseiseen iäsenvaltioon sillä edellytyksellä, että merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta työskentelee kyseisessä iäsenvaltiossa. 4. Televisiolähetystoiminnan harjoittajien, jotka eivät ole sijoittautuneet iäsenvaltioon 3 kohdan mukaisesti, katsotaan kuuluvan jäsenvaltion lainkäyttövaltaan seuraavissa tapauksissa : * •! a) ne käyttävät kyseisen jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta, b) ne eivät käytä jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta, mutta käyttävät kyseiselle jäsenvaltiolle kuuluvaa satelliittikapasiteettia. c) ne eivät käytä jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta eivätkä jäsenvaltiolle kuuluvaa satelliittikapasiteettia, mutta käyttävät kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevaa satelliittilähetysasemaa. 5. Tätä direktiiviä ei sovelleta niihin televisiolähetyksiin, jotka on tarkoitettu vastaanotettaviksi yksinomaan kolmansissa maissa ja joita yhden tai useamman jäsenvaltion yleisö ei vastaanota suoraan tai välillisesti. " lt 3) Lisätään 2 a artikla seuraavasti: "2 a artikla Jäsenvaltioiden on taattava alueellaan vapaus vastaanottaa toisten jäsenvaltioiden televisiolähetyksiä, eivätkä ne saa rajoittaa lähetysten edelleenlähettämistä sellaisin perustein, jotka kuuluvat tässä direktiivissä yhteensovitettuihin aloihin. Jäsenvaltiot voivat väliaikaisesti poiketa edeltävistä säännöksistä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) toisesta jäsenvaltiosta tulevassa televisiolähetyksessärikotaan ilmiselvästi, törkeästi ja vakavasti 22 artiklan tai 22 a artiklan säännöksiä; b) televisiolähetystoiminnan harjoittaja on edeltävien 12 kuukauden aikana rikkonut kyseistä säännöstä tai kyseisiä säännöksiä vähintään kaksi kertaa; c) kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut kirjallisesti televisiolähetystoiminnan harjoittajalle ja komissiolle väitetystä rikkomisesta ja toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa, jos tällaista rikkomista tapahtuu uudelleen; d) lähettävän valtion ja komission kuulemisissa ei ole saatu aikaan sovintoratkaisua 15 päivän kuluessa c alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta lukien ja väitetty rikkominen jatkuu. 2^ Komissio päättää kahden kuukauden kuluessa siitä, kun sille on ilmoitettu jäsenvaltion toteuttamasta toimenpiteestä, onko mainittu toimenpide yhteisön oikeuden mukainen. Jos päätös on kielteinen, jäsenvaltion on nopeasti lopetettava tarkoitettu toimenpide. Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu säännös ei estä minkään menettelyn, oikeuskeinon tai kyseisestä rikkomisesta aiheutuvan seuraamuksen soveltamista siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan kyseinen televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu. " 4) Korvataan 3 artikla seuraavasti: "3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on voitava antaa lainkäyttövaltaansa kuuluviin televisioyhtiöihin sovellettavia tarkempia tai tiukempia sääntöjä tässä direktiivissä tarkoitettujen alojen osalta. So 2. Jäsenvaltioiden on aiheellisin keinoin ja lainsäädäntönsä mukaisesti varmistettava, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan harjoittajat todella noudattavat tämän direktiivin säännöksiä. Toimenpiteet käsittävät sellaiset aiheelliset menettelyt, joiden mukaisesti kolmannet osapuolet, joita asia suoraan koskee, mukaan lukien muiden jäsenvaltioiden kansalaiset, voisivat vedota oikeusviranomaisiin tai muihin toimivaltaisiin viranomaisiin pyytääkseen säännösten todellista noudattamista kansallisten säännösten mukaisesti". 5) Korvataan 4 artikla seuraavasti: "4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on tarkoituksenmukaisin keinoin varmistettava, että televisiolähetystoiminnan harjoittajat varaavat 6 artiklassa tarkoitetuille eurooppalaisille teoksille suurimman osan lähetysajastaan, johon ei lueta uutisille, urheilutapahtumille, kilpailunomaisille viihdeohjelmille, mainoksille, tekstitelevisiopa!veluille ja teleostoksille varattua aikaa. 5-) 2. Sellaisten kanavien osalta, joiden ohjelma-ajasta lukuun ottamatta mainoksille tai teleostoksille varattua aikaa vähintään 80 prosenttia muodostuu elokuva- tai fiktioteoksista, dokumenteista tai piirretyistä elokuvista, jäsenvaltioiden on säädettävä, että televisiolähetystoiminnan harjoittajat voivat sen sijaan, että noudattavat 1 kohdassa säädettyä velvoitetta, valita varaavansa 6 artiklassa tarkoitetuille eurooppalaisille teoksille 25 prosenttia ohjelmistobudjetistaan. Tässä direktiivissä ohjelmistobudjetilla tarkoitetaan kyseisen kanavan viitevuonna lähettämien kaikkien ohjelmien televisiolähetysoikeuksien hankintaan ja esihankintaan, tuotantoon j a yhteistuotantoon liittyviä kirjanpidollisiakustannuksia. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut osuudet on saavutettava vähitellen, asteittain kolmen vuoden kuluessa kyseisen kanavan lähetysten aloittamisesta. 4. Tämän artiklan ja 5 artiklan säännöksillä ei tarkoiteta kanavia, jotka lähettävät ohjelmansa kokonaan muulla kielellä kuin jäsenvaltioiden kielillä. 5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän direktiivin antamispäivästä alkaen joka toinen vuosi kertomus tämän artiklan ja 5 artiklan soveltamisesta. iz Kertomuksessa on erityisesti oltava tilastollinen selvitys siitä, miten tässä artiklassa ja 5 artiklassa mainitut osuudet ovat toteutuneet kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisiokanavan osalta. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tieto syistä, joiden vuoksi näitä osuuksia ei ole saavutettu, sekä toimenpiteistä, joita ne toteuttavat kussakin tapauksessa varmistaakseen, että televisiolähetystoiminnan harjoittaja saavuttaa ne tosiasiallisesti. Komissio antaa kertomukset tiedoksi muille jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille ja liittää tarvittaessa oheen lausunnon. Komissio huolehtii siitä, että tätä artiklaa ja 5 artiklaa sovelletaan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Komissio voi ottaa lausunnossaan huomioon erityisesti kehityksen aikaisempiin vuosiin nähden, ensilähetysten osuuden ohjelmistosta, uusien televisiolähetystoiminnan harjoittajien erityisolosuhteet ja niiden maiden erityistilanteen, joissa on pieni tuotantokapasiteetti tai suppea kielialue. " 13 6) Korvataan 5 artikla seuraavasti: "5 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava aiheellisin keinoin, että televisiolähetystoiminnan harjoittajat varaavat vähintään 10 prosenttia lähetysajastaan, johon ei lueta uutisille, urheilutapahtumille, kilpailunomaisille viihdeohjelmille, mainoksille, teleostoksille ja tekstitelevisiopalveluille varattua aikaa, tai vaihtoehtoisesti, jäsenvaltion valinnan mukaan, vähintään 10 prosenttia ohjelmistobudjetistaan eurooppalaisille, televisiolähetystoiminnan harjoittajista riippumattomien tuottajien valmistamille teoksille. Tämä osuus on saavutettava varaamalla vähintään 50 prosentin osuus uusille ohjelmille eli ohjelmille, jotka lähetetään viiden vuoden kuluessa niiden valmistumisesta". 7) Muutetaan 6 artikla seuraavasti: a) korvataan 1 kohdan a alakohta seuraavasti: "a) jäsenvaltioista peräisin olevia teoksia" ia lisätään uusi d alakohta: "d) b ja c alakohdan säännösten soveltamisen edellytyksenä on. ettei jäsenvaltioista peräisin oleviin ohjelmiin kohdistu syrjiviä toimenpiteitä kyseessä olevissa kolmansissa maissa. " ^ b) korvataan 3 kohta seuraavasti: "3. Teokset ovat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja teoksia, jos tuottajat, jotka ovat sijoittautuneet yhteen tai useampaan sellaiseen Euroopan kolmanteen maahan, jonka kanssa yhteisö on tehnyt audiovisuaaliseen alaan liittyviä sopimuksia, ovat tuottaneet teokset joko kokonaan tai yhteistuotantona yhteen tai useampaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden tuottajien kanssa ja jos teokset on tehty pääosin yhdessä tai useammassa Euroopan valtiossa asuvien tekijöiden ja työntekijöiden myötävaikutuksella. " c) lisätään 3 a kohta seuraavasti: "3 a. Teoksia, jotka eivät ole 1 kohdassa tarkoitettuja eurooppalaisia teoksia mutta jotka on tuotettu jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten kahdenvälisten yhteistuotantosopimusten mukaisesti, on pidettävä eurooppalaisina teoksina, jos yhteisön tuottajien osuus on enemmistönä koko tuotannon kustannuksista ja jos tuotantoa ei valvo yksi tai useampi jäsenvaltioiden ulkopuolelle sijoittautunut tuottaja. " d) Lisätään 4 kohtaan sanojen "teoksia, jotka eivät ole 1 kohdassa" jälkeen sanat "ja 3 a kohdassa. " ir 8) Korvataan 7 artikla seuraavasti: "7 artikla Jolleivät oikeuksien haltijat ja televisiolähetystoiminnan harjoittajat toisin sovi, viimeksi mainitut eivät voi lähettää elokuvateoksia ennen kahdeksantoista kuukauden pituisen määräajan kulumista kyseisen teoksen ensiesityksestä jonkin jäsenvaltion elokuvateattereissa. Kyseinen määräaika lyhennetään kahdeksitoista kuukaudeksi: a) esityksen mukaan maksettavien kanavien ja maksutelevision osalta, b) yhteistuotantona televisiolähetystoiminnan harioittaian kanssa toteutettujen elokuvateosten tapauksessa. " 9) Kumotaan 8 artikla. 9 a. Korvataan 9 artikla seuraavasti: "9 artikla Tätä lukua ei sovelleta paikalliselle yleisölle suunnattuihin televisiolähetyksiin, iotka eivät kuulu kansalliseen verkkoon. " 10) Korvataan IV luvun otsikko seuraavasti: "Televisiomainonta, sponsorointi ja teleostos". zc 10 a. Korvataan 10 artikla seuraavasti: "10 artikla 1. Televisiomainonnan ia teleostoksen tulee olla helposti tunnistettavissa sellaisiksi, ia ne on pidettävä selkeästi erillään muista ohjelmapalveluista optisin tai akustisin keinoin. 2. Yksittäiset mainospalat ia teleostokset ovat sallittuja vain poikkeuksellisesti. 3. Mainonnassa ia teleostoksessa ei saa käyttää alitajunnan kautta vaikuttavaa tekniikkaa. 4. Piilomainonta ia -teleostos ovat kiellettyjä. " in Korvataan 11 artikla seuraavasti: "11 artikla 1. Mainonta ia teleostos on sijoitettava ohielmien väliin. Jos tämän artiklan 2 -5 kohdan edellytykset täyttyvät, mainonta ia teleostos voidaan siioittaa mvös ohielmien keskelle siten, ettei loukata ohjelman eheyttä ia arvoa ottaen huomioon ohjelman luonnolliset tauot sekä kesto ia luonne eikä tekijänoikeuden haltijoiden oikeuksia. 2. Ohjelmissa, jotka koostuvat itsenäisistä osista, tai urheiluohielmissa ia saman tapaisesti rakentuvissa, väliaikoia sisältävissä tapahtumissa ja esityksissä mainonta ia teleostos saadaan siioittaa ainoastaan osien väleihin. 13 3. Audiovisuaalisten teosten, kuten pitkien elokuvien ja televisiota varten valmistettujen elokuvien (lukuun ottamatta tv-sarioia. sarjafilmejä, kevyitä viihdeohjelmia ia dokumenttiohjelmia), esitys saadaan keskeyttää kerran kutakin täyttä 45 minuutin jaksoa kohti, kun ohjelma kestää yli 45 minuuttia. Keskeytys on vielä sallittu, jos ohjelman kesto on vähintään 20 minuuttia pidempi kuin kaksi tai useampi täyden 45 minuutin jakso. 4. Kun mainoksella tai teleostoksella keskeytetään muita kuin 2 kohdassa tarkoitettuja ohjelmia, vähintään 20 minuuttia tulisi kulua mainoskatkojen välillä yhden ohjelman aikana. 5. Uskonnollisesta palveluksesta tapahtuvaa lähetystä ei saa katkaista mainonnalla tai teleostoksella. Uutisia ia ajankohtaisohjelmia, dokumenttiohjelmia, uskonnollisia ohielmia ia lasten ohielmia ei saa keskeyttää mainonnalla tai teleostoksella, kun ohjelma kestää vähemmän kuin 30 minuuttia. Jos ohjelma kestää vähintään 30 minuuttia, noudatetaan 1 - 4 kohdan säännöksiä. " 12) Korvataan 12 artiklan johtolause seuraavasti: "Televisiomainonta ja teleostos eivät saa:" ia korvataan c alakohta seuraavasti: "c) loukata uskonnollista, elämänkatsomuksellista tai poliittista vakaumusta:" S? 13) Korvataan 13 ja 14 artikla seuraavasti: "13 artikla Kaikenlainen savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden televisiomainonta ja teleostostarjonta on kiellettyä. 14 artikla 1. On kiellettyä mainostaa sellaisia lääketuotteita ja lääkehoitoja, jotka ovat saatavissa vain lääkärin määräyksestä siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu. 2. On kiellettyä tarjota teleostoksina sellaisia lääketuotteita ia lääkehoitoja, joihin vaaditaan direktiivin 65/65/ETY8, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/343/ETY9. mukainen markkinoille saattamista koskeva lupa. " 14) Muutetaan 15 artikla seuraavasti: a) Korvataan johtolause seuraavasti: "Alkoholijuomien televisiomainonnassa ja teleostostarjonnassa on noudatettava seuraavia periaatteita:" b) Korvataan a alakohdassa oleva ilmaus "sitä ei saa" ilmaisulla "niitä ei saa". c) Korvataan b, c, d , e ja f alakohdassa ilmaus "siinä ei saa" ilmaisulla "niissä ei saa". 8 9 EYVL N:o L 22, 9. 2. 1965, s. 369. EYVL N:o L 142, 25. 5. 1989, s. 14. 33 15) Muutetaan 16 artikla seuraavasti: a) Korvataan johtolause seuraavasti: "Televisiomainonta ja teleostostarjonta eivät saa aiheuttaa moraalista tai fyysistä haittaa alaikäisille, ja sen vuoksi mainonnassa ja teleostostarjonnassa on heidän suojelemisekseen noudatettava seuraavia periaatteita:" b) Korvataan a, b, c ja d alakohdassa ilmaisu "siinä ei saa" ilmaisulla "niissä ei saa". ^o 16) Korvataan 17 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Televisio-ohjelmia eivät saa sponsoroida yritykset, joiden pääasiallisena toimintana on savukkeiden ia muiden tupakkatuotteiden valmistus tai myynti. " 2 a. Sellaisten yritysten harjoittamalla televisio-ohjelmien sponsoroinnilla, joiden toimintaan kuuluu muiden muassa lääketuotteiden ia lääkehoitojen valmistus tai myynti, voidaan tehdä yrityksen nimeä tai mainetta tunnetuksi mutta sillä ei saa mainostaa ainoastaan lääkärin määräyksestä saatavissa olevia erityisiä lääketuotteita tai lääkehoitoja. " 17) Korvataan 18 artikla seuraavasti: "18 artikla 1. Teleostoskatkosten ia mainospalojen sekä muiden mainontakeinoien määrä, lukuun ottamatta 18 a artiklassa tarkoitettuia teleostosohjelmia. ei saa olla suurempi kuin 20 prosenttia päivittäisestä lähetysajasta. Mainospalojen määrä ei saa olla suurempi kuin 15 prosenttia päivittäisestä lähetysajasta. 2. Mainospalojen ja teleostoskatkosten määrä yhtä tuntia kohti ei saa olla suurempi kuin 20 prosenttia. 3. Tässä artiklassa ilmaisu 'mainospalat' ei kata televisiolähetystoiminnan harioittaian antamia ilmoituksia omista ohjelmistaan. " Mi 18) Lisätään 18a artikla: "18 a artikla Sellaisten kanavien, iotka eivät harjoita pelkästään teleostostariontaa. lähettämille teleostosohielmille mvönnetvn keskeytymättömän ohjelma-aian on oltava vähintään 15 minuuttia. Ohjelmien kokonaiskesto ei saa olla suurempi kuin kolme tuntia päivässä. Teleostosohjelmien tulee optisin ia/tai akustisin keinoin olla helposti tunnistettavissa sellaisiksi. " 19) Korvataan 19 artikla seuraavasti: "19 artikla Edellä 18 ia 18 a artiklaa ei sovelleta yksinomaan mainontaa ia/tai teleostostariontaa harjoittaviin kanaviin. " V e 20) Korvataan 20 artikla seuraavasti: "20 artikla Jäsenvaltiot voivat yhteisön oikeuden huomioon ottaen asettaa muita kuin 11 artiklan 2 - 5 kohdassa sekä 18 ja 18 a artiklassa säädettyjä edellytyksiä paikalliselle yleisölle suunnattujen lähetysten osalta, jos lähetyksiä ei voida vastaanottaa suoraan tai välillisesti yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista. " 21) Kumotaan 21 artikla. 22) Lisätään seuraava ilmaus V luvun otsikkoon: "ja yleisen siveellisyyden" 23) Korvataan 22 artikla seuraavasti: "22 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien lähetyksissä ei ole ohjelmia, jotka saattaisivat vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä, eikä varsinkaan pornografiaa tai aiheetonta väkivaltaa sisältäviä ohjelmia. M^ 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet koskevat myös muita ohjelmia, jotka saattaisivat vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä, paitsi jos lähetysaikojen valinnalla tai teknisin keinoin on varmistettu, että lähetysalueen alaikäiset eivät tavallisesti näe tai kuule kyseisiä lähetyksiä. Kun tällaisia ohjelmia lähetetään koodaamattomana. jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että niitä edeltää akustinen varoitus tai että ne on merkitty symbolilla, joka on nähtävissä koko ohielman keston ajan. " HV 24) Lisätään 22 a ja 22 b artikla seuraavasti: "22 a artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ohjelmiin ei sisälly yllytystä rotuun, sukupuoleen, uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan. 22 b artikla 1. Komissio kiinnittää erityistä huomiota tämän luvun säännösten soveltamiseen 26 artiklassa säädetyssä kertomuksessa. 2. Komissio tekee yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tutkimuksen sellaisten muiden toimenpiteiden mahdollisista eduista ia haitoista, joiden tarkoituksena on auttaa vanhempia tai kasvattajia valvomaan, mitä ohielmia lapset voivat katsoa. " Hi 24 a. Korvataan 23 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Kansallisuudesta riippumatta jokaisella luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä, jonka oikeutettuja etuja, varsinkin mainetta ia kunniaa on vahingoitettu esittämällä virheellisiä väitteitä televisio-ohjelmassa, on oltava oikeus vastineeseen tai vastaavaan oikaisukeinoon. sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden siviili-, hallinto- tai rikosoikeutta koskevien säädösten soveltamista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vastineoikeuden tosiasiallista käyttöä ei haitata asettamalla kohtuuttomia ehtoia. Vastine esitetään kohtuullisen ajan kuluttua pyynnöstä, mahdollisimman samankaltaisissa olosuhteissa kuin lähetys, johon pyyntö liittyy. 25) Kumotaan 25 artikla. 26) Korvataan 26 artikla seuraavasti: "26 artikla Viimeistään kolmannen vuoden lopussa siitä, kun tämä direktiivi annetaan, ja sen jälkeen kahden vuoden välein komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisestaja tarvittaessa tekee uusia ehdotuksia sen mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen, erityisesti sen antamisen jälkeen saavutetun teknologisen kehityksen perusteella. W£ 2 ARTIKLA 1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle. 3 ARTIKLA Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Edellä 1 artiklan 5 kohdan säädöksiä sovelletaan tehokkaasti kymmenen vuoden ajan tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 4 ARTIKLA Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. S^ ISSN 1024-4492 KOM(96) 200 lopullinen ASIAKIRJAT FI 16 Luettelonumero : CB-CO-96-210-FI-C ISBN 92-78-03598-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg M^