title: Dyrektywa Rady 96/35/WE z dnia 3 czerwca 1996 r. w sprawie wyznaczania i kwalifikacji zawodowych doradców do spraw bezpieczeństwa w transporcie drogowym, kolejowym i śródlądowym towarów niebezpiecznych

eurovoc_concepts:
inland waterway transport
rail transport
road transport
self-employed person
transport of dangerous goods
transport safety

text: 346 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 31996L0035 L 145/10 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 19. 6. 1996 DYREKTYWA RADY 96/35/WE z dnia 3 czerwca 1996 r. w sprawie wyznaczania i kwalifikacji zawodowych doradców do spraw bezpieczeństwa w transporcie drogowym, kolejowym i śródlądowym towarów niebezpiecznych RADA UNII EUROPEJSKIEJ, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 75, uwzględniając wniosek Komisji (1), uwzględniając opinię Komitetu Ekonomiczno-Spolecznego (2), stanowiąc zgodnie z procedurą ustanowioną w art. 189c Trak- tatu (3), a także mając na uwadze, co następuje: na prelomie lat znacznie wzrosla ilość krajowych i międzyna- rodowych transportów towarów niebezpiecznych, zwiększając ryzyko wypadków; niektóre wypadki zdarzające się podczas transportu towarów niebezpiecznych mogą być spowodowane niewystarczającą wiedzą na temat zagrożenia wlaściwego dla tego rodzaju trans- portu; przedsiębiorstwa związane z transportem lub z zaladunkiem lub rozladunkiem towarów niebezpiecznych powinno się wymagać stosowania przepisów dotyczących zapobiegania zagrożeniom wlaściwym w transporcie drogowym, kolejowym i śródlądowym towarów niebezpiecznych; w tym celu należy wprowadzić obowiązek mianowania doradców ds. bezpieczeń- stwa transportu towarów niebezpiecznych, którzy odbyli odpo- wiednie szkolenie zawodowe; celem szkolenia zawodowego musi być dostarczenie niezbędnej wiedzy z zakresu przepisów ustawowych, wykonawczych i administracyjnych tych rodzajów transportu; stosowanych w odniesieniu do Państwa Czlonkowskie muszą określić wspólny minimalny zakres szkolenia zawodowego potwierdzonego zdanym egza- minem; Państwa Czlonkowskie muszą wydawać typu wspólnotowego zawodowe doradców, których wlaściciele będą mogli prowadzić dzia- lalność w calej Wspólnocie; poświadczające kwalifikacje świadectwa kwalifikacje zawodowe doradców ds. bezpieczeństwa przy- czynią się do poprawy jakości świadczonych przez nich uslug w interesie użytkowników; zawodowe pomogą także zminimalizować ryzyko wypadków, które mogą szkody w środowisku oraz spowodować nieodwracalne poważne obrażenia u innych osób mogących mieć kontakt z towarami niebezpiecznymi, takie kwalifikacje w związku z realizacją jednolitego rynku transportu niezbędne jest przyjęcie środków mających na celu zapobieganie zagroże- niom wlaściwym dla takiego transportu: PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: dyrektywa Rady 89/391/EWG z dnia 12 czerwca 1989 r. w sprawie wprowadzenia środków w celu poprawy bezpieczeń- stwa i zdrowia pracowników w miejscu pracy (4) nie wprowa- dza środków zapobiegających zagrożeniom wlaściwym dla transportu towarów niebezpiecznych; (1) Dz. U. C 185 z 17. 7. 1991, str. 5 oraz Dz. U. C 233 z 11. 9. 1992, str. 5. (2) Opinia wydana dnia 21 listopada 1991 r. (opublikowana w Dz. U. C 40 z 17. 2. 1992, str. 46). (3) Opinia Parlamentu Europejskiego z dnia 15 maja 1992 r. (Dz. U. C 150 z 15. 6. 1992, str. 332), wspólne stanowisko Rady z dnia 6 października 1995 r. (Dz. U. C 297 z 10. 11. 1995, str. 13) i decyzja Parlamentu Europejskiego z dnia 17 stycznia 1996 r. (Dz. U. C 32 z 5. 2. 1996, str. 49). (4) Dz. U. L 183 z 29. 6. 1989, str. 1. Artykul 1 Cel Państwa Czlonkowskie podejmą zgodnie z wymaganiami niniejszej dyrektywy niezbędne środki mające na celu zagwa- rantowanie, że nie później niż do dnia 31 grudnia 1999 r. każde przedsiębiorstwo, którego dzialalność obejmuje transport drogowy, kolejowy lub wodny śródlądowy, lub związany z tym zaladunek lub rozladunek towarów niebezpiecznych, wyznaczy jednego lub więcej doradców ds. bezpieczeństwa transportu towarów niebezpiecznych, odpowiedzialnych za udzielenie pomocy slużącej zapobieganiu zagrożeniom wlaściwym takiej dzialalności, w odniesieniu do osób, wlasności i środowiska. 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 347 Artykul 2 Definicje Artykul 4 Rola i mianowanie doradcy Do celów niniejszej dyrektywy: a) b) c) d) „przedsiębiorstwo” oznacza każdą osobę fizyczną lub prawną, bez względu na to, czy prowadzi ona dzialalność nastawioną na zysk czy nie, każde stowarzyszenie lub grupę osób nie posiadających osobowości prawnej, bez względu na to, czy prowadzą one dzialalność nastawioną na zysk czy nie, lub każdy organ urzędowy bez względu na to, czy posiada on osobowość prawną czy też jest zależny od organu wladzy posiadającego taką osobowość, ladunkiem lub rozladunkiem zajmującą się transportem, towarów niebezpiecznych; „doradca w zakresie bezpieczeństwa transportu towarów niebezpiecznych”, zwany dalej „doradcą”, oznacza każdą osobę wyznaczoną przez dyrektora przedsiębiorstwa, której rola polega na wykonywaniu zadań oraz spelnianiu obo- wiązków określonych w art. 4 oraz która posiada świadec- two przewidziane w art. 5; „towary niebezpieczne” oznacza towary określone w zalączniku A dyrektywy Rady 94/55/WE z dnia 21 listo- pada 1994 r. w sprawie zbliżenia ustawodawstw Państw Czlonkowskich w zakresie drogowego transportu towarów niebezpiecznych (1); „dzialalność” oznacza transport drogowy, kolejowy, wodny śródlądowy towarów niebezpiecznych, z wyjątkiem krajo- wej wodnej drogi śródlądowej niepolączonej z wodną drogą śródlądową innych Państw Czlonkowskich, wraz ze związanym z nim zaladunkiem i rozladunkiem. Artykul 3 Wyjątki Państwa Czlonkowskie mogą postanowić, że niniejsza dyrek- tywa nie ma zastosowania do przedsiębiorstw: a) których dzialalność dotyczy transportu towarów niebez- piecznych środkami transportu, które należą do sil zbroj- nych lub znajdują się w zakresie ich odpowiedzialności; b) których dzialalność dotyczy ilości, w każdej jednostce transportu, mniejszych niż te określone w uzupelnieniach 10010 i 10011 w zalączniku B do dyrektywy 94/55/WE; lub c) których dzialalność glówna lub drugorzędna nie polega na transporcie, zaladunku lub rozladunku towarów niebez- piecznych, lecz które okazjonalnie zajmują się transportem krajowym, zaladunku lub rozladunku towarów niebez- piecznych i stwarzających niewielkie niebezpieczeństwo lub ryzyko zanieczyszczenia środowiska. (1) Dz. U. L 319 z 12. 12. 1994, str. 7. Glównym zadaniem doradcy, 1. jako osoby podlegającej jest poszukiwanie wszelkich dyrektorowi przedsiębiorstwa, odpowiednich środków i podejmowanie wszelkich dzialań w ramach dzialalności przedsiębiorstwa, mających na celu ulat- wienie przeprowadzenia tych dzialań zgodnie ze stosowanymi przepisami oraz w jak najbezpieczniejszy sposób. Jego obo- wiązki, dostosowane do dzialalności przedsiębiorstwa, wymie- nione są w zalączniku I. 2. Doradcą może być również dyrektor przedsiębiorstwa, a także osoba wykonująca inne zadania w przedsiębiorstwie lub osoba niezatrudniona bezpośrednio w danym przedsiębior- stwie, pod warunkiem że jest ona zdolna do wykonywania obowiązków doradcy. Na wniosek wlaściwych wladz lub organu wyznaczonego 3. w tym celu przez dowolne Państwo Czlonkowskie każde przedsiębiorstwo przekaże dane dotyczące tożsamości doradcy. Artykul 5 Świadectwo szkolenia Doradca posiada świadectwo szkolenia zawodowego 1. zgodne ze wzorem wspólnotowym, zwane dalej „świadec- twem”, ważne dla danego rodzaju lub rodzajów transportu. Świadectwo to jest wydawane przez wlaściwe wladze lub organ wyznaczony w tym celu przez każde Państwo Czlonkowskie. 2. Aby otrzymać świadectwo, kandydat musi odbyć szkole- nie oraz zdać egzamin zatwierdzony przez wlaściwe wladze Państwa Czlonkowskiego. Glównym celem szkolenia jest przekazanie kandydatom 3. wystarczającej wiedzy na temat zagrożeń dotyczących trans- portu towarów niebezpiecznych, przepisów ustawowych, wykonawczych i administracyjnych stosowanych do danego rodzaju transportu oraz obowiązków wymienionych w zalączniku I. Egzamin powinien obejmować przedmioty wymienione 4. w zalączniku II. Świadectwo ma postać 5. zalączniku III. zgodną z przestawioną w Świadectwo jest uznawane przez wszystkie Państwa 6. Czlonkowskie. Artykul 6 Ważność świadectwa Świadectwo jest ważne przez pięć lat. Okres ważności jest automatycznie przedlużany na następne pięć lat, jeśli w ostat- nim roku przed jego wygaśnięciem posiadacz odbędzie ponowny kurs lub zda egzamin, zatwierdzony przez wlaściwe wladze. 348 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 Artykul 7 3. a) Komisja przyjmuje przewidziane środki, jeżeli są one zgodne z opinią Komitetu. Sprawozdanie z wypadku W sytuacji gdy wypadek dotyka osobę, mienie, środowisko lub jego wynikiem jest uszkodzenie mienia lub środowiska podczas transportu, zaladunku lub rozladunku przeprowadzonego przez dane przedsiębiorstwo, doradca, po zgromadzeniu wszystkich niezbędnych informacji, sporządza sprawozdanie z wypadku odpowiednio dla zarządu przedsiębiorstwa lub dla lokalnych wladz publicznych. Sprawozdanie to nie zastępuje sprawozdania sporządzanego przez zarząd przedsiębiorstwa, który może być wymagany w Państwie Czlonkowskim zgodnie z jakimkolwiek innym pra- wem międzynarodowym, wspólnotowym lub krajowym. Artykul 8 Dostosowanie dyrektywy Zmiany niezbędne do dostosowania niniejszej dyrektywy do postępu naukowego i technicznego w dziedzinach obejmują- cych zakres jej zastosowania zostaną uchwalone zgodnie z pro- cedurą ustanowioną w art. 9. Artykul 9 Komisję wspiera Komitet ds. Transportu Towarów Nie- 1. bezpiecznych ustanowiony na mocy art. 9 dyrektywy 94/55/ WE, zwany dalej „Komitetem”, który sklada się z przedstawi- cieli Państw Czlonkowskich i któremu przewodniczy przedsta- wiciel Komisji. 2. Przedstawiciel Komisji przekazuje Komitetowi projekt dzialań, które mają być podjęte. Komitet przedstawi opinię na temat projektu w terminie, który może zostać określony przez przewodniczącego stosownie do pilności sprawy. Opinia zosta- nie wydana większością glosów określoną w art. 148 ust. 2 Traktatu w przypadku decyzji, które Rada musi podjąć w wyniku propozycji Komisji. Glosy przedstawicieli Państw Czlonkowskich w Komitecie ważone są w sposób określony w niniejszym artykule. Przewodniczący nie bierze udzialu w glo- sowaniu. b) Jeżeli przewidziane środki nie są zgodne z opinią komitetu lub jeżeli komitet nie przedstawil opinii, Komisja bezzwlocznie przedloży Radzie wniosek dotyczący podejmowanych środków. Rada dziala więk- szością kwalifikowaną. Jeśli w terminie trzech miesięcy od dnia wniesienia wniosku do Rady nie podejmie ona żadnych dzialań, Komisja przyjmuje proponowane środki. Artykul 10 Niniejsza dyrektywa pozostaje bez uszczerbku dla przepisów dotyczących bezpieczeństwa i zdrowia pracowników w miejscu pracy, ustanowionych w dyrektywie 89/391/EWG oraz w szczególowych dyrektywach je wykonujących. Artykul 11 Państwa Czlonkowskie wprowadzą w życie przepisy usta- 1. wowe, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wykonania niniejszej dyrektywy nie później niż do dnia 31 grudnia 1999 r. i niezwlocznie powiadomią o tym Komisję. Wspomniane środki zawierają odniesienie do niniejszej dyrek- tywy lub odniesienie to towarzyszy ich urzędowej publikacji. Metody dokonywania takiego odniesienia określane są przez Państwa Czlonkowskie. Państwa Czlonkowskie przekażą Komisji teksty podstawo- 2. wych przepisów prawa krajowego, przyjętych w dziedzinach objętych niniejszą dyrektywą. Artykul 12 Niniejsza dyrektywa skierowana jest do Państw Czlonkowskich. Sporządzono w Luksemburgu, dnia 3 czerwca 1996 r. W imieniu Rady T. TREU Przewodniczący 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 349 ZALĄCZNIK I OBOWIĄZKI DORADCY OKREŚLONE W ART. 4 UST. 1 Doradca ma następujące obowiązki: — śledzenie zgodności z zasadami dotyczącymi transportu towarów niebezpiecznych, — doradzanie przedsiębiorstwu w zakresie transportu towarów niebezpiecznych, — przygotowywanie rocznego sprawozdania, odpowiednio dla zarządu przedsiębiorstwa lub dla lokalnych wladz publicznych, na temat dzialalności przedsiębiorstwa w dziedzinie transportu towarów niebezpiecznych. Takie roczne sprawozdania są przechowywane przez okres pięciu lat i udostępniane na żądanie wladz krajowych. Zadania doradcy obejmują również monitorowanie czynności oraz procedur dotyczących wlaściwych dzialań przedsię- biorstwa: — procedury zgodności z przepisami dotyczącymi identyfikacji przewożonych towarów niebezpiecznych, — czynności przedsiębiorstwa przy zakupie środków transportu uwzględniające szczególne wymagania dotyczące transportu towarów niebezpiecznych, — procedury kontroli sprzętu stosowanego w związku z transportem, zaladunkiem i rozladunkiem towarów niebez- piecznych, — wlaściwe szkolenie pracowników przedsiębiorstwa oraz zachowanie zapisów z tych szkoleń, — wprowadzania odpowiednich procedur dotyczących naglych wypadków stosowanych w momencie incydentu lub wypadku, które mogą wplynąć na bezpieczeństwo w czasie transportu, zaladunku lub rozladunku towarów niebez- piecznych, — śledzenie i, jeśli to wlaściwe, przygotowywanie sprawozdań dotyczących poważnych wypadków, incydentów lub poważnych naruszeń rejestrowanych podczas transportu, ladowania lub rozladowywania towarów niebezpiecznych, — wprowadzania odpowiednich środków w celu uniknięcia ponownych wypadków, incydentów lub poważnych naru- szeń, — uwzględnienie nakazów prawnych i szczególowych wymagań związanych z transportem towarów niebezpiecznych przy wyborze oraz wspólpracy z podwykonawcami lub osobami trzecimi, — dokonywanie weryfikacji mającej na celu stwierdzenie, czy pracownicy zaangażowani w transport, zaladunek i roz- ladunek towarów niebezpiecznych znają szczególowe procedury operacyjne oraz instrukcje, — wprowadzania środków w celu zwiększenia świadomości w zakresie zagrożeń wlaściwych dla transportu, zala- dunku i rozladunku towarów niebezpiecznych, — wprowadzania procedur weryfikacyjnych gwarantujących obecność w środku transportu dokumentów i sprzętu bezpieczeństwa, który musi być obecny podczas transportu oraz zgodność tych dokumentów i sprzętu z rozporzą- dzeniami, — wprowadzania procedur weryfikacyjnych w celu zagwarantowania zgodności z zasadami dotyczącymi zaladunku i rozladunku. 350 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 ZALĄCZNIK II WYKAZ DZIEDZIN WYMIENIONYCH W ART. 5 UST. 4 Wiedza wymagana do uzyskania świadectwa musi obejmować przynajmniej: I. Ogólne środki prewencji i zapewniania bezpieczeństwa: — wiedza dotycząca konsekwencji, które mogą być spowodowane wypadkiem z udzialem towarów niebezpiecz- nych, — wiedza na temat glównych przyczyn wypadków. II. Przepisy odnoszące się do rodzaju transportu stosowanego zgodnie z prawem krajowym, normami wspólnoto- wymi, międzynarodowymi konwencjami i umowami, z uwzględnieniem w szczególności, co następuje: 1. klasyfikacji towarów niebezpiecznych: — procedura slużąca klasyfikowaniu roztworów i mieszanin, — struktura opisu substancji, — klasy ladunków niebezpiecznych oraz zasady ich klasyfikacji, — charakter przewożonych niebezpiecznych substancji i artykulów, — ich wlaściwości fizyczne, chemiczne i toksykologiczne; 2. ogólne wymagania dotyczące pakowania, wlączając cysterny i kontenery zbiornikowe itd. : — rodzaje opakowania, kodyfikacja i znakowanie, — wymagania dotyczące pakowania oraz opisy dotyczące testowania opakowań, — stan opakowania oraz kontrole okresowe; 3. etykietowanie i znakowanie niebezpieczeństwa: — znakowanie na etykietach niebezpieczeństwa, — umieszczanie i usuwanie etykiet niebezpieczeństwa, — plakatowanie i etykietowanie; informacje w dokumentach przewozowych: — informacje na dokumentach przewozowych, — deklaracja zgodności wystawiona przez wysylającego; 4. 5. metody wysylki i ograniczenia w wysylce: — pelny ladunek, — transport luzem, — transport luzem w dużych kontenerach, — transport kontenerowy, — transport w umocowanych i dających się zdemontować cysternach; 6. transport osób; 7. zakazy i ostrzeżenia odnoszące się do ladunków mieszanych; 8. rozdzielanie substancji; 9. ograniczenia ilości przewożonych oraz ilości zwolnionych z ograniczeń; 10. przeladunek i sztauerka; — ladowanie i rozladowywanie (wskaźniki wypelniania), — rozmieszczanie ladunku i segregowanie; 11. oczyszczanie i/lub odgazowywanie przed zaladunkiem i po rozladunku; 12. zalogi: szkolenie zawodowe; 13. dokumenty pojazdu: — dokument przewozowy, — instrukcje pisemne, — świadectwo dopuszczenia pojazdu, — świadectwo szkolenia kierowcy pojazdu, — potwierdzenie szkolenia w transporcie wodnym śródlądowym, — kopie wszelkich naruszeń, — inne dokumenty; instrukcje bezpieczeństwa: wprowadzenie instrukcji oraz sprzętu ochronnego dla kierowcy; 14. 15. zobowiązania w zakresie nadzoru: parkowanie; 16. przepisy i ograniczenia dotyczące ruchu i nawigacji; 17. operacyjne i przypadkowe wyladowywanie materialów zanieczyszczających; 18. wymagania dotyczące wyposażenia urządzeń transportowych. 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 351 ZALĄCZNIK III FORMULARZ ŚWIADECTWA, OKREŚLONY W ART. 5 UST. 5 Wspólnotowe świadectwo szkolenia doradcy w dziedzinie bezpieczeństwa transportu towarów niebezpiecznych: Świadectwo nr:. Znak rozpoznawczy Państwa Czlonkowskiego wydającego świadectwo:. Nazwisko:. Imię (imiona):. Data i miejsce urodzenia:. Narodowość:. Podpis posiadacza:. Ważne do …………………… w stosunku do przedsiębiorstw, które przewożą towary niebezpieczne, oraz dla przedsię- biorstw, które prowadzą związany z tym zaladunek lub rozladunek: n transportem drogowym n transportem kolejowym n żeglugą śródlądową Wydane przez:. Data:. Podpis:. Przedlużone do:. Przez:. Data:. Podpis:


title: Proposition de REGLEMENT (CE) DU CONSEIL dérogeant, pour la campagne 1996/97, au règlement (CEE) n° 1035/77 prévoyant des mesures particulières visant à favoriser la commercialisation des produits transformés à base de citrons

eurovoc_concepts:
agro-industry
citrus fruit
fruit product
guaranteed minimum price
production aid
sales aid

formats: html pdf pdfa1b print

text: - ^ • f "' am COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 03. 06. 1996 COM(96) 240 final 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Proposition de REGLEMENT (CE) PU CONSEIL dérogeant, pour la campagne 1996/97, au règlement (CEE) n° 1035/77 prévoyant des mesures particulières visant à favoriser la commercialisation des produits transformés à base de citrons w ^'^ Proposition de REGLEMENT (CE) PU ÇQNSEfc • S* modifiant le règlement (CE) n* 1543/95 en ce qui concerne la période d'application (présentées par la Commission) ••'••; V ' • •'<. - •M EXPOSE DES MOTIFS Objet : - Proposition de règlement du Conseil dérogeant, pour la campagne 1996/97, au règlement (CEE) n° 1035/77 prévoyant des mesures la commercialisation des produits particulières visant à favoriser transformés à base de citrons - Proposition de règlement du Conseil modifiant le règlement (CE) n° 1543/95 en ce qui concerne la période d'application La réglementation en vigueur pour la transformation des agrumes prévoit, dans le cadre des contrats entre producteur et transformateur, l'octroi d'une compensation financière au transformateur sous réserve du paiement par celui-ci d'un prix minimal au producteur. Lors du paquet prix de la campagne 1995/96, le Conseil a adopté le règlement (CE) n° 1543/95 pour lequel on a permis, au choix de l'Etat membre, de verser la compensation financière directement au producteur dans le cas des oranges, des mandarines et des clémentines, afin de résoudre les problèmes financiers du transformateur. Etant donné la persistance de ces problèmes, il convient de proroger les dispositions du règlement (CE) n° 1543/95 pour la campagne 1995/96 et de les étendre aussi aux citrons. i Proposition de REGLEMENT (CE) N° DU CONSEIL 96/0144 (CNS ) dérogeant, pour la campagne 1996/97, au règlement (CEE) n° 1035/77 prévoyant des mesures particulières visant à favoriser la commercialisation des produits transformés à base de citrons LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 43, vu la proposition de la Commission1, vu l'avis du Parlement européen2, vu l'avis du Comité économique et social3, considérant que, dans le cadre du régime communautaire d'aide à la transformation des citrons, il apparaît que certaines industries de transformation éprouvent des difficultés financières pour payer le prix minimal aux producteurs et qu'il convient, dès iors, de prendre en considération cette situation en autorisant les Etats membres, pour la nouvelle campagne 1996/97, à verser directement, sous certaines conditions, la compensation financière aux producteurs, à partir de l'entrée en vigueur du présent règlement; considérant que le choix, par l'Etat membre, de cette possibilité doit exclure, pour des raisons de gestion et de contrôle, la possibilité de recourir aux dispositions d'octroi visées à l'article 2 du règlement (CEE) n° 1035/774, A ARRETE LE PRESENT REGLEMENT 1 JO n° C 2 JO n° C 3 JO n° C 4 JO n° L 125 du 10. 5. 1977, p. 3 Article premier Par dérogation à l'article 2 du règlement (CEE) n° 1035/77, l'Etat membre peut verser la compensation financière directement aux producteurs pour les quantités livrées par ceux-ci au titre des contrats visés à l'article 1 er paragraphe 2 dudit règlement, conclus après l'entrée en vigueur du présent règlement. Dans ce cas, le transformateur doit payer au producteur un prix au moins égal à la différence entre le prix minimal visé à l'article 1er paragraphe 3 et la compensation financière visée à l'article 2 dudit règlement. Article 2 En cas d'application de l'article 1er, la compensation financière est versée au producteur sur sa demande, dès que les autorités de contrôle de l'Etat membre dans lequel la transformation est effectuée ont constaté que les produits qui ont fait l'objet de contrats ont été livrés. Article 3 La décision de l'Etat membre d'appliquer l'article 1er doit concerner l'ensemble des producteurs et des transformateurs de son territoire. Article 4 Les modalités d'application du présent règlement, notamment en matière de garantie, sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 33 du règlement (CEE) n° 1035/725. 5 JO n° L 118 du 20. 5. 1972, p. 1. Règlement modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 1363/95 (JO n° L 132 du 16. 6. 1995, p. 8) H Article 5 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication I au Journal officiel des Communautés européennes. Il est applicable jusqu'à la fin de la campagne 1996/97. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre. Fait à Pour le Conseil Proposition de 96/0145 (CNS ) REGLEMENT (CE) N* DU CONSEIL du modifiant le règlement (CE) n* 1543/95 en ce qui concerne la période d'application LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 43, vu \a proposition de la Commission1, vu l'avis du Parlement européen2, vu l'avis du Comité économique et social3, considérant que certaines industries de transformation d'agrumes continuent à éprouver des difficultés financières pour payer le prix minimal aux producteurs; que, afin de résoudre cette situation, le règlement (CE) n° 1543/954 a autorisé les Etats membres, pour la campagne 1995/96, à verser directement, sous certaines conditions, la compensation financière aux producteurs; qu'il convient, dès lors, de proroger, pour la nouvelle campagne 1996/97, les dispositions du règlement (CE) n' 1543/95, A ARRETE LE PRESENT REGLEMENT : 1 JO n° C 2 JO n° C 3 JO n° C 4 JO n° L 148 du 30. 6. 1995, p. 30 € L'article 5 deuxième alinéa du règlement (CE) n* 1543/95 est modifié comme suit: "H est applicable pour les campagnes 1995/96 et 1996/97" Artiste 2 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tous le Etats membres. JHÊ'ë-- w Pour le Conseil ISSN 0254-1491 COM(96) 240 final DOCUMENTS FR 03 N° de catalogue : CB-CO-96-250-FR-C ISBN 92-78^04553-5 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg S


title: Direktiva Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC

eurovoc_concepts:
family policy
framework agreement
gender equality
maternity benefit
parental allowance
parental leave

formats: html pdf print

text: 05/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 285 31996L0034 19. 6. 1996 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 145/4 DIREKTIVA SVETA 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC SVET EVROPSKE UNIJE JE obvestile Komisijo, da želijo sprožiti postopek iz člena 4 omenjenega Sporazuma; ob upoštevanju Sporazuma o socialni politiki, ki je priložen Pro- tokolu (št. 14) o socialni politiki, ki je priložen Pogodbi o usta- novitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 4(2) Sporazuma, ob upoštevanju predloga Komisije, (1) (2) (3) (4) (5) (6) ker so na podlagi Protokola o socialni politiki države čla- nice, z izjemo Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska (v nadaljevanju „države članice“), ki želijo nadaljevati pot, zarisano leta 1989 s Socialno listino, med sabo sklenile Sporazum o socialni politiki; ker lahko socialni partnerji v skladu s členom 4(2) Spora- zuma o socialni politiki skupno zahtevajo, da se sporazumi na ravni Skupnosti uresničujejo s sklepom Sveta na pod- lagi predloga Komisije; ker šestnajsti odstavek Listine Skupnosti o temeljnih social- nih pravicah delavcev, ki govori o enakem obravnavanju moških in žensk, med drugim določa, da je „treba sprejeti tudi ukrepe, ki moškim in ženskam omogočajo uskladitev svojih poklicnih in družinskih obveznosti“; ker Svet kljub obstoju širokega konsenza še ni uspel ukre- pati glede predloga Direktive o starševskem dopustu iz družinskih razlogov (1), kot je bil spremenjen (2) 15. novembra 1984; ker se je Komisija v skladu s členom 3(2) Sporazuma o socialni politiki posvetovala s socialnimi partnerji o more- bitni smeri ukrepanja Skupnosti glede usklajevanja poklic- nega in družinskega življenja; ker je Komisija po teh posvetovanjih ugotovila, da so ukrepi Skupnosti zaželeni, in se zato v skladu s čle- nom 3(3) omenjenega Sporazuma še enkrat posvetovala s socialnimi partnerji o vsebini predvidenega predloga; (7) ker so splošne medpanožne organizacije (Unice, CEEP in ETUC) v svojem skupnem pismu z dne 5. julija 1995 (8) (9) (10) (11) (12) ker so omenjene medpanožne organizacije 14. decembra 1995 sklenile okvirni sporazum o starševskem dopustu; ker so Komisiji posredovale skupno zahtevo po uresniče- vanju tega okvirnega sporazuma s sklepom Sveta na pod- lagi predloga Komisije v skladu s členom 4(2) omenjenega Sporazuma; ker je Svet v svoji resoluciji z dne 6. decembra 1994 glede nekaterih vidikov socialne politike Evropske unije — Pri- spevek h gospodarskemu in socialnemu zbliževanju v Uni- ji (3) — prosil socialne partnerje, da izkoristijo možnosti za sklenitev sporazumov, saj so praviloma bliže socialni real- nosti in socialnim problemom; ker so v Madridu tiste čla- nice Evropskega sveta, ki so podpisale Sporazum o socialni politiki, pozdravile sklenitev tega okvirnega sporazuma; ker so podpisnice želele skleniti okvirni sporazum, ki določa minimalne pogoje glede starševskega dopusta ter prostih delovnih ur na podlagi višje sile, ter se obrača na države članice in/ali socialne partnerje za opredelitev pogo- jev, pod katerimi bi se izvajal starševski dopust, da bi s tem upoštevale stanje, ki obstaja v vsaki posamezni državi čla- nici, vključno s stanjem na področju družinske politike, še zlasti kar se tiče pogojev za dodeljevanje starševskega dopusta ter izvajanja pravice do starševskega dopusta; ker je ustrezen instrument za uresničevanje tega okvirnega sporazuma direktiva v smislu člena 189 Pogodbe; ker je zato direktiva za države članice obvezujoča glede rezulta- tov, ki jih je treba doseči, a jim prepušča, da se same odlo- čijo glede oblike in načinov; ker ob spoštovanju načela subsidiarnosti ter načela sora- zmernosti, kot sta določena v členu 3b Pogodbe, države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev te direktive in jih zato lahko bolje doseže Skupnost; ker je direktiva ome- jena na minimum, ki se zahteva za doseganje teh ciljev, in se ne spušča globlje, kot je to potrebno za doseganje tega namena; (1) UL C 333, 9. 12. 1983, str. 6. (2) UL C 316, 27. 11. 1984, str. 7. (3) UL C 368, 23. 12. 1994, str. 6. 286 (13) (14) (15) (16) (17) (18) (19) SL Uradni list Evropske unije 05/Zv. 2 ker je Komisija oblikovala predlog direktive, pri čemer je upoštevala status reprezentativnosti podpisanih strani, nji- hov mandat in legalnost klavzul v okvirnem sporazumu, ter spoštovanje relevantnih določb glede majhnih in sred- nje velikih podjetij; ker je Komisija v skladu s svojim Sporočilom z dne 14. decembra 1993, ki se nanaša na izvajanje Protokola o socialni politiki, obvestila Evropski parlament tako, da mu je poslala besedilo okvirnega sporazuma, ki ga je spremljal predlog za direktivo in obrazložitveni memorandum; ker je Komisija obvestila tudi Ekonomsko-socialni odbor, tako da mu je poslala besedilo okvirnega sporazuma, ki ga je spremljal njen predlog za direktivo in obrazložitveni memorandum; ker točka 2 klavzule 4 okvirnega sporazuma določa, da uresničevanje določb tega sporazuma ni podlaga za zmanj- ševanje splošne ravni varstva, ki so je deležni delavci na področju tega sporazuma. To ne vpliva na pravico držav članic in/ali socialnih partnerjev, da oblikujejo različne zakonodajne, uredbene ali pogodbene določbe na podlagi spreminjajočih se okoliščin (vključno z uvajanjem nepre- nosljivosti), v kolikor se spoštujejo minimalne zahteve, ki jih določa zdajšnji sporazum; ker Listina Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah delav- cev priznava pomembnost boja proti vsem oblikam diskri- minacije, še zlasti, če ta temelji na spolu, barvi kože, rasi ali veri; ker člen F(2) Pogodbe o Evropski uniji predvideva, da „Unija spoštuje temeljne pravice, kakršne zagotavlja Evrop- ska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisana v Rimu 4. novembra 1950, in ki kot splošna načela prava Skupnosti izhajajo iz skupnih ustav- nih tradicij držav članic. “; ker lahko države članice na njihovo skupno zahtevo social- nim partnerjem zaupajo uresničevanje te direktive, v koli- kor bodo sprejele vse ustrezne ukrepe, s katerimi lahko v vsakem trenutku zagotovijo rezultate, ki jih zahteva ta direktiva; (20) ker uresničevanje okvirnega sporazuma prispeva k dosega- nju ciljev iz člena 1 Sporazuma o socialni politiki, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Izvajanje okvirnega sporazuma Namen te direktive je uveljaviti priložen okvirni sporazum o starševskem dopustu, ki je bil sprejet 14. decembra 1995 med splošnimi medpanožnimi organizacijami (Unice, CEEP in ETUC). Člen 2 Končne določbe 1. Države članice najkasneje do 3. junija 1998 uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, ali pa do tega datuma zagotovijo, da so socialni partnerji vnesli potrebne ukrepe v pogodbe, pri čemer jim morajo države članice v vsakem trenutku omogočiti, da lahko zagotavljajo rezultate, ki jih zahteva ta direktiva. O tem nemudoma obvestijo Komisijo. 2. Države članice imajo lahko na razpolago še največ eno dodatno leto, če je to potrebno za upoštevanje specifičnih težav ali izvajanja s kolektivno pogodbo. O takih okoliščinah morajo nemudoma obvestiti Komisijo. 3. Države članice se morajo pri sprejemanju ukrepov iz odstavka 1 sklicevati na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določajo države članice. Ta direktiva je naslovljena na države članice. Člen 3 V Luxembourgu, 3. junija 1996 Za Svet Predsednik T. TREU 05/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 287 PRILOGA OKVIRNI SPORAZUM O STARŠEVSKEM DOPUSTU PREAMBULA Priloženi okvirni sporazum predstavlja pobudo Unice, CEEP in ETUC, da se minimalni pogoji glede starševskega dopusta in prostih delovnih ur v primeru višje sile določijo kot pomembni dejavniki pri usklajevanju poklicnih in družinskih obveznosti in pri spodbujanju enakih možnosti in enakega obravnavanja moških in žensk. ETUC, Unice in CEEP zahtevajo od Komisije, da predloži ta okvirni sporazum Svetu za Sklep Sveta, s katerim bodo postale te minimalne zahteve obvezujoče v državah članicah Evropske skupnosti, z izjemo Združenega Kraljestva Velike Britanije in Severne Irske. I. SPLOŠNE UGOTOVITVE 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. ob upoštevanju Sporazuma o socialni politiki, ki je priložen Protokolu o socialni politiki, ki je priložen Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti glede na člen 3(4) in 4(2) Sporazuma; ker člen 4(2) Sporazuma o socialni politiki predvideva, da se sporazumi, sklenjeni na ravni Skupnosti, na skupno zahtevo podpisanih strani izvajajo z Odločbo Sveta na podlagi predloga Komisije; ker je Komisija objavila svojo namero, da bo predlagala ukrep Skupnosti za usklajevanje družinskih in poklic- nih obveznosti; ker Listina Skupnosti o temeljnih socialnih pravicah pod točko 16, ki ureja enako obravnavanje, določa, da je treba sprejeti ukrepe, ki bodo moškim in ženskam omogočili usklajevanje svojih poklicnih in družinskih obvez- nosti; ker Resolucija Sveta z dne 6. decembra 1994 priznava, da učinkovita politika enakih možnosti predpostavlja integrirano splošno strategijo, ki omogoča boljše organiziranje delovnega časa in večjo prožnost ter lažjo vrni- tev na delovno mesto, in poudarja pomembno vlogo socialnih partnerjev na tem področju ter ponuja moškim in ženskam, da uskladijo svoje poklicne obveznosti z družinskimi obveznostmi; ker naj ukrepi za usklajevanje poklicnih in družinskih obveznosti spodbujajo uvajanje novih prožnih načinov organiziranja dela in časa, ki so najprimernejši za spreminjajoče se potrebe družbe in ki upoštevajo tako potrebe podjetij kot potrebe delavcev; ker je treba na družinsko politiko gledati v kontekstu demografskih sprememb, vplivov starajočega se prebi- valstva, premostitve generacijskega prepada in spodbujanja sodelovanja žensk v delovni sili; ker je treba moške spodbujati, da prevzamejo nase enak delež družinskih obveznosti — tako jih je treba na primer spodbujati k starševskemu dopustu s pomočjo programov ozaveščanja; ker je ta sporazum okvirni sporazum, ki določa minimalne zahteve in določbe za starševski dopust, za razliko od porodniškega dopusta, in za proste delovne ure na podlagi višje sile ter prepušča državam članicam in social- nim partnerjem, da določijo pogoje dostopa in podrobna pravila izvajanja ter tako upoštevajo situacijo v vsaki državi članici; 288 SL Uradni list Evropske unije 05/Zv. 2 10. ker naj države članice zagotovijo ohranjanje storitev v okviru bolniškega zavarovanja v času minimalnega obdobja starševskega dopusta; 11. ker naj države članice, če je to primerno v skladu z nacionalnimi pogoji ter z upoštevanjem proračunske situ- acije, upoštevajo ohranitev upravičenosti do relevantnih ugodnosti socialnega varstva, kot te veljajo med mini- malnim obdobjem starševskega dopusta; 12. ker ta sporazum upošteva tudi potrebo po izboljšanju zahtev socialne politike, za povečanje konkurenčnosti gospodarstva Skupnosti ter za preprečevanje vsiljevanja upravnih, finančnih in zakonskih omejitev na način, ki bi preprečeval nastajanje in razvoj majhnih in srednjih podjetij; 13. ker so uprava in delavci najprimernejši za iskanje rešitev, ki ustrezajo potrebam tako delodajalcev kot tudi delavcev, in morajo zato imeti dodeljeno posebno vlogo pri izvajanju in uporabi tega sporazuma, SO SE PODPISNICE DOGOVORILE O NASLEDNJEM: II. VSEBINA Klavzula 1: Namen in področje uporabe 1. Ta sporazum določa minimalne zahteve, ki so namenjene lažjemu usklajevanju starševskih in poklicnih obveznosti zaposlenih staršev. 2. Ta sporazum velja za vse delavce — moške in ženske, ki imajo pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje, kot ga definira zakon, kolektivne pogodbe ali prakse, ki veljajo v vsaki državi članici. Klavzula 2: Starševski dopust 1. V okviru drugega odstavka klavzule 2. 2 ta sporazum podeljuje moškim in ženskim delavcem individualno pravico do starševskega dopusta v primeru rojstva ali posvojitve otroka, da bodo lahko skrbeli za tega otroka, in sicer za najmanj tri mesece in do določene starosti do največ 8 let, ki jo določi država članica in/ali uprava in delavci. 2. Za spodbujanje enakih možnosti in enakega obravnavanja moških in žensk podpisane strani tega sporazuma menijo, da bi bilo treba pravico do starševskega dopusta, ki ga predvideva prvi odstavek klavzule 2, načelno dodeliti na naprenosljivi podlagi. 3. Pogoji za dostop in podrobna pravila za način izrabe starševskega dopusta se opredelijo z zakonom in/ali kolektivno pogodbo v državi članici, kolikor se minimalne zahteve tega sporazuma spoštujejo. Države čla- nice in/ali uprava in delavci lahko še posebej: (a) odločijo, ali se starševski dopust dodeli za polni čas ali za polovični čas, po vnaprej določenih časovnih intervalih ali po izbiri posameznika; (b) dodelijo pravico do starševskega dopusta na podlagi obdobja delovne kvalifikacije in/ali dolžine delovne dobe, ki ne presega obdobja enega leta; (c) pogoje za dostop in podrobna pravila za uporabo starševskega dopusta prilagodijo posebnim okolišči- nam posvojitve; (d) določijo rok za vnaprejšnje obvestilo delodajalcu s strani delavca, ko želi ta izkoristiti pravico do star- ševskega dopusta, pri čemer mora delavec navesti začetek in konec tega dopusta; (e) opredelijo okoliščine, v katerih lahko delodajalec po posvetovanju v skladu z nacionalnim zakonom, kolektivnimi pogodbami in prakso odloži dodelitev starševskega dopusta iz upravičenih razlogov, ki so povezani z delovanjem podjetja (npr. če je delo sezonske narave, če ni mogoče najti zamenjave v roku vnaprejšnjega obvestila, če zaprosi za porodniški dopust znaten delež delovne sile hkrati, če je funkcija, ki jo delavec opravlja, posebne strateške narave). Vsako težavo, ki nastane zaradi izvajanja te določbe, je treba obravnavati v skladu z državnim zakonom, kolektivno pogodbo in prakso; (f) poleg navedenega pod črko (e), dovoli posebno ureditev, s katero zadovolji delovne in organizacijske zahteve majhnih podjetij. 05/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 289 4. Za zagotavljanje izkoriščanja pravice delavcev do starševskega dopusta države članice v skladu z nacional- nim zakonom, kolektivno pogodbo ali prakso sprejmejo ustrezne ukrepe za varstvo delavcev pred odpu- stom na podlagi prošnje za porodniški dopust ali odhoda na porodniški dopust. 5. Po zaključku starševskega dopusta imajo delavci pravico, da se vrnejo na isto delovno mesto, če pa to ni mogoče, pa na enakovredno ali podobno delovno mesto, ki je v skladu s pogodbo o zaposlitvi ali delovnim razmerjem. 6. Pravice delavca, ki so pridobljene ali pa so v postopku pridobitve na dan, ko se starševski dopust začne, se ohranijo take, kot so, do konca starševskega dopusta. Te pravice se uporabijo po koncu starševskega dopu- sta, vključno z vsemi spremembami, ki izhajajo iz nacionalnih zakonov, kolektivnih pogodb ali prakse. 7. Države članice in/ali uprava definirajo status pogodbe o zaposlitvi ali pogodbenega razmerja za obdobje star- ševskega dopusta. 8. Vse zadeve, povezane s socialno varnostjo v okviru tega sporazuma morajo obravnavati in določiti države članice v skladu z nacionalnim zakonom, pri čemer morajo upoštevati pomembnost kontinuitete upraviče- nosti do socialne varnosti v okviru različnih sistemov, še zlasti zdravstvenega varstva. Klavzula 3: Proste delovne ure v primeru višje sile 1. Države članice in/ali uprava in delavci sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi so delavci upravičeni do prostih delovnih ur v skladu z nacionalno zakonodajo, kolektivnimi pogodbami in/ali prakso v primeru višje sile za nujne družinske obveznosti v primeru bolezni ali nesreče, ko je takojšnja prisotnost delavca nepogrešljiva. 2. Države članice in/ali uprava in delavci lahko določijo pogoje dostopa in podrobna pravila za uporabo klav- zule 3. 1 in omejijo to upravičenost na določeno časovno obdobje na leto in/ali na posamezen primer. Klavzula 4: Končne določbe 1. Države članice lahko uporabijo ali uvedejo ugodnejše določbe od tistih, ki so navedene v tem sporazumu. 2. Uresničevanje določb tega sporazuma ne predstavlja veljavne podlage za zmanjševanje splošne ravni varstva, ki so je deležni delavci na področju, ki ga pokriva ta sporazum. To ne vpliva na pravico držav članic in/ali uprave in delavcev, da razvijejo različne zakonske, pogodbene ali druge določbe v luči spreminjajočih se oko- liščin (vključno z uvedbo neprenosljivosti), kolikor se spoštujejo minimalne zahteve, ki jih predvideva ta spo- razum. 3. Ta sporazum ne vpliva na pravico uprave in delavcev, da na ustrezni ravni, vključno z evropsko ravnijo, skle- nejo sporazume, ki prilagajajo in/ali dopolnjujejo določbe tega sporazuma ter tako upoštevajo posebne oko- liščine. 4. Države članice v roku dveh let po sprejetju sklepa Sveta sprejmejo zakone in druge predpise, ki so potrebni za uskladitev s sklepom, ali pa zagotovijo, da uprava in delavci (1) sporazumno uvedejo ustrezne ukrepe do konca tega obdobja. Če je to potrebno za upoštevanje specifičnih težav ali za izvajanje z kolektivno pogodbo, imajo države članice lahko največ eno dodatno leto časa, da se uskladijo s tem sklepom. 5. Preprečevanje in reševanje sporov in pritožb, ki izhajajo iz uporabe tega sporazuma, se obravnava v skladu z nacionalnim zakonom, kolektivnimi pogodbami in prakso. 6. Brez vpliva na vlogo Komisije, nacionalnih sodišč in Evropskega sodišča, mora vsako zadevo, ki se nanaša na razlaganje tega sporazuma na evropski ravni, Komisija na prvi stopnji predložiti podpisnicam, ki podajo svoje mnenje. 7. Podpisnice pregledajo uporabo tega sporazuma pet let po datumu sklepa Sveta, če to zahteva ena izmed pod- pisnic tega sporazuma. (1) V pomenu člena 2(4) Sporazuma o socialni politiki. 290 SL Uradni list Evropske unije 05/Zv. 2 V Bruslju, 14. decembra 1995 Fritz VERZETNITSCH, Antonio Castellano AUYANET, François PERIGOT, Predsednik ETUC Predsednik CEEP Predsednik Unice Emilio GABAGLIO, Generalni sekretar Roger GOURVŽAES, Zygmunt TYSZKIEWICZ, Generalni sekretar Generalni sekretar ETUC Bld Emile Jacqmain 155 B-1210 Bruselj CEEP Rue de la Charité 15 B-1040 Bruselj UNICE Rue Joseph II 40 B-1040 Bruselj


title: Директива 96/35/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно назначаването и професионалната квалификация на консултантите по безопасността на автомобилния, железопътния и вътрешния воден транспорт на опасни товари

formats: html pdf print xhtml

text: 07/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 233 31996L0035 L 145/10 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 19. 6. 1996 ДИРЕКТИВА 96/35/ЕО НА СЪВЕТА от 3 юни 1996 година относно назначаването и професионалната квалификация на консултантите по безопасността на автомобилния, железопътния и вътрешния воден транспорт на опасни товари СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаването на Европейската общност, и по-специално член 75 от него, като взе предвид предложението на Комисията (1), като има предвид, че следва да се изисква предприятия за превоз и предприятия, извършващи свързаните с този превоз товаро- разтоварни дейности, да спазват правилата за предотвратяване на рисковете, свързани с превоза на опасни товари, независимо дали се отнася за автомобилния, железопътния или вътрешния воден транспорт на опасни товари; като има предвид, че за целта трябва да се предвиди назначаването на консултанти по безопасност за превоз на опасни товари, които са получили необходимото про- фесионално обучение; като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), като има предвид, че професионалното обучение на такива консултанти по безопасност трябва да цели познаването на основ- ните законови, подзаконови и административни разпоредби, при- ложими за тези видове превоз; в съответствие с процедурата, предвидена в член 189в от Договора (3), като има предвид, че държавите-членки трябва да установят обща минимална рамка за професионално обучение, доказана с успешно полагане на изпит; като има предвид, че в продължение на няколко години количест- вата на превозваните опасни товари в национален и междунаро- ден мащаб са нараснали значително, което увеличава и риска от транспортни произшествия; като има предвид, че държавите-членки трябва да издават серти- фикати по образец на Общността, които да удостоверяват за про- фесионалната квалификация на консултантите така, че притежа- телите на такива сертификати да могат да упражняват своята дейност на територията на Общността; като има предвид, че някои от произшествията при превоза на опасни товари се причиняват от недостатъчно познаване на свър- заните с този вид превоз рискове; като има предвид, че в контекста на завършване на единния пазар по отношение на транспорта е необходимо да се приемат мерки за подобряване предотвратяването на свързаните с този вид превоз рискове; като има предвид, че професионалната квалификация на консултантите по безопасност ще спомогне за подобряване на качеството на услугите, които предлагат в интерес на потребите- лите; като има предвид, че такава професионална квалификация ще спомогне също така за намаляване риска от произшествия, които могат да причинят необратими щети на околната среда и сериозни увреждания на други хора, които биха могли да влязат в контакт с опасни товари, като има предвид, че Директива 89/391/ЕИО на Съвета от 12 юни 1989 г. относно въвеждането на мерки за насърчаване подобрява- нето на безопасността и здравословното състояние на работниците на работното им място (4) не предвижда мерки за предотвратяване на рисковете, свързани с превоза на опасни товари; (1) ОВ C 185, 17. 7. 1991 г. , стр. 5, и ОВ C 233, 11. 9. 1992 г. , стр. 5. (2) Становище от 27. 11. 1991 (ОВ С 40, 17. 2. 1992 г. , стр. 46). (3) Становище на Европейския парламент от 15. 5. 1992 г. (ОВ C 150, 15. 6. 1992 г. , стр. 332), Обща позиция на Съвета от 6. 10. 1995 г. (ОВ C 297, 10. 11. 1995 г. , стр. 13) и Решение на Европейския парла- мент от 17. 1. 1996 г. (ОВ C 32, 5. 2. 1996 г. , стр. 49). (4) ОВ L 183, 29. 6. 1989 г. , стр. 1. ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 Цел Държавите-членки приемат необходимите мерки в съответствие с изискванията на настоящата директива, за да гарантират, че най-късно до 31 декември 1999 г. , всяко предприятие, чиито дейности включват автомобилен, железопътен или вътрешноводен транспорт или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, назначава един или няколко консултанти по безопасност за превоз на опасни товари, които спомагат за предотвратяване на свързаните с тези дейности рискове по отношение на хората, имуществото и околната среда. 234 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 3 Член 2 Определения Член 4 Роля и назначаване на консултанта За целите на настоящата директива: а) означава всяко физическо „предприятие“ всяко юридическо лице със или без стопанска цел, всяко сдружение или група лица със или без стопанска цел, които нямат правосубектност, или всеки официален орган, който има такава или е подчинен на орган, който има правосубектност, и извър- шва превоз, товаро-разтоварни дейности на опасни товари; лице, б) „консултант по безопасност на превоз на опасни товари“, нари- чан по-долу „консултант“ означава всяко лице, назначено от управителя на предприятие, чиято роля е да изпълнява зада- чите и функциите, определени в член 4, и което притежава сер- тификат за обучение, предвидено в член 5; на на управителя отговорността предприятието, 1. Под консултантът има за основна задача с всички подходящи средства и действия, в рамките на съответните дейности на предприятието, да улеснява осъществяването на тези дейности в съответствие с приложимите правила и по най-безопасния възможен начин. Той изпълнява задълженията, посочени в приложение I, свързани с дейностите на предприятието. 2. Консултантът може да бъде също и управител на предприя- тието, лице с други задължения в предприятието или лице, което не е пряко наето от предприятието, при условие, че това лице е в състояние да изпълнява задълженията на консултант. 3. Всяко заинтересовано предприятие, при поискване уведомява компетентните органи или определения за целта орган от всяка държава-членка относно самоличността на своя консултант. в) г) „опасни товари“ означава товарите, определени като такива в приложение А към Директива 94/55/ЕО на Съвета от 21 ноем- ври 1994 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на превоза по шосе на опасни товари (1); Член 5 Сертификат за обучение „дейности“ означава автомобилния, железопътния или вътреш- ния воден транспорт на опасни товари, с изключение на нацио- налните вътрешноводни пътища, които не са свързани с вътрешноводните пътища на други държави-членки, или свър- заните с този превоз товаро-разтоварни дейности. 1. Консултантът трябва да притежава сертификат професионално обучение по образец на Общността, наричан по-долу „сертифика- тът“, валидно за съответния вид или видове превоз. Този сертифи- кат се издава от компетентните органи или определения за целта орган от всяка държава-членка. Член 3 Освобождаване Държавите-членки могат да предвидят настоящата директива да не се прилага по отношение на предприятия: а) дейностите на които се отнасят за превоз на опасни товари, които принадлежат на въоръжените сили или са под тяхна отговорност; б) дейностите, на които се отнасят за количества на превозвана единица по-малки от тези, определени в маргинали 10010 и 10011 на приложение Б към Директива 94/55/ЕО; или в) основните или допълнителните дейности, които не са превоз или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, но които нередовно извършват национален превоз или свързаните с него товаро-разтоварни дейности на опасни товари, които представляват минимална опасност или риск от замърсяване. (1) ОВ L 319, 12. 12. 1994 г. , стр. 7. 2. За да получи сертификат, кандидатът трябва да премине обу- чение и да положи изпит, одобрен от компетентните органи на държавата-членка. 3. Основна цел на обучението е да предостави достатъчни позна- ния на кандидата за рисковете, свързани с превоза на опасни товари, относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приложими към съответните видове превоз, както и относно задълженията, посочени в приложение I. 4. Изпитът включва най-малко темите, посочени в приложение II. 5. Сертификътът се издава във формата, установена в приложе- ние III. 6. Сертификатът се признава от всички държави-членки. Член 6 Валидност на сертификата Сертификатът е валиден за срок от пет години. Срокът на валидност се продължава автоматично за пет години, ако през последната година преди изтичането му неговият притежател е посещавал опреснителни курсови или е положил изпит, което и в двата случая трябва да бъде одобрено от компетентните органи. 07/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 235 Член 7 3. а) Комисията приема предвижданите мерки, ако те са в съот- ветствие със становището на Комитета; Докладване на произшествия Когато дадено произшествие засяга лица, имущество или околна среда, или причинява щети на имущество или на околната среда по време на превоз, товаро-разтоварителни дейности, осъществявани от засегнатото предприятие, консултантът, след събиране на съответната информация, изготвя доклад за произшествието до ръководството на предприятието или до местен орган на публичната власт, по целесъобразност. заменя докладите на ръководството на Този доклад не предприятието, които може да се изискват в държавите-членки съгласно което и да е друго международно, общностно или национално законодателство. б) ако предвижданите мерки не са в съответствие със станови- щето на Комитета или Комитетът не се произнася със ста- новище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно предвижданите мерки. Съветът се произнася с ква- лифицирано мнозинство. Ако, в тримесечен срок, считано от сезирането на Съвета, последният не се е произнесъл, Комисията приема предло- жените мерки. Член 10 директива Настоящата относно безопасността и здравословното състояние на работниците на работното им място, установени с Директива 89/391/ЕИО и отделните директиви по прилагането ѝ(cid:65). разпоредбите засяга не Член 8 Привеждане в съответствие на директивата Член 11 Измененията, необходими за привеждането в съответствие на настоящата директива с научно-техническия прогрес в областите, обхванати от нейното приложно поле, се приемат в съответствие с процедурата, предвидена в член 9. Член 9 1. Комисията се подпомага от Комитет за превоз на опасни товари, създаден съгласно член 9 от Директива 94/55/ЕО, наричан по-долу „Комитетът“, който се състои от представители на държавите-членки и се председателства от представител на Коми- сията. 2. Представителят на Комисията внася в Комитета проект на мер- ките, които да бъдат приети. Комитетът се произнася със стано- вище по проекта в срок, който председателят определя съобразно неотложността на случая. Становището се приема с мнозинството, определено в член 148, параграф 2 от Договора за приемането на решения, които Съветът трябва да вземе по предложение на Коми- сията. Гласовете на представителите на държавите-членки се преброяват съгласно постановеното в този член. Председателят не участва в гласуването. 1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 31 декември 1999 г. Те незабавно информират Комисията за това. Когато държавите-членки приемат такива разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на това позо- ваване се определят от държавите-членки. 2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на основ- ните разпоредби от националното си право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива. Член 12 Адресати на настоящата директива са държавите-членки. Съставено в Люксембург на 3 юни 1996 година. За Съвета Председател T. TREU 236 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 3 ПРИЛОЖЕНИЕ I ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА КОНСУЛТАНТА, ПОСОЧЕНИ В ЧЛЕН 4, ПАРАГРАФ 1 Консултантът, по-специално, има следните общи задължения: — мониторинг за спазване на правилата относно превоза на опасни товари, — консултиране на предприятието относно превоза на опасни товари, — изготвяне на годишен доклад до ръководството на предприятието или до местен орган на публичната власт, по целесъобразност, относно дейностите на предприятието по превоза на опасни товари. Такива доклади се съхраняват в продължение на пет години и се предоставят на националните органи при поискване. Задълженията на консултанта включват също мониторинг на следните практики и процедури по отношение на дейностите на предприятието: — процедурите за спазване на правилата относно идентификацията на превозваните опасни товари, — практиката на предприятието за съобразяване със специфични изисквания във връзка с превозването на опасни товари при закупуването на превозни средства, — процедурите за проверка на съоръжение, използвано във връзка с превоз, товаро-разтоварни дейности на опасни товари, — подходящо обучение на служителите в предприятието и воденето на отчет за такова обучение, — въвеждането на подходящи процедури за спешно реагиране в случай на произшествие или инцидент, които могат да засегнат безопасността по време на превоза, товаренето или разтоварването на опасни товари, — разследване и, по целесъобразност, изготвяне на доклади относно сериозни произшествия, инциденти или сериозни нарушения, отбелязани през време на превоза или товаро-разтоварителните дейности на опасни товари, — въвеждане на подходящи мерки за избягване на повторни произшествия, инциденти или сериозни нарушения, — съобразяването с правните предписания и специфичните изисквания, свързани с превоза на опасни товари, при избора и използването на подизпълнители или трети страни, — проверка доколко работниците, участващи в превоза или в товаро-разтоварните дейности на опасни товари, разполагат с подробни оперативни процедури и инструкции, — въвеждането на мерки за по-добро познаване на рисковете, свързани с превоза или товаро-разтоварните дейности на опасни товари, — въвеждането на процедури за проверка с цел гарантиране на наличността в превозното средство на документите и съоръженията за безопасност, които трябва да съпътстват превоза, както и на съответствието на такива документи и съоръжения с правните норми, — въвеждането на процедури за проверка на съответствието с разпоредбите, уреждащи товаро-разтоварните дейности. 07/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 237 ПРИЛОЖЕНИЕ II Теми, посочени в член 5, параграф 4 Необходимите познания за придобиване на сертификат трябва да включват най-малко следното: I. Основни мерки за превенция и безопасност: — познаване на видовете последствия, които могат да бъдат причинени от произшествие с опасни товари, — познаване на основните причини за произшествия. II. Разпоредби, свързани с начина на превоз, използвани в националното право, стандарти на Общността, международни конвенции и споразумения, отнасящи се до следното: 1. класификация на опасни товари: — процедура за класифициране на разтвори и смеси, — структура на описване на веществата, — класове опасни товари и принципи за класифициране, — вид на превозваните опасни вещества и предмети, — техните физически, химически и токсикологични характеристики; общи изисквания за опаковане, включително резервоари, контейнери и др. : — видове опаковка, подреждане и маркировка, — изисквания за опаковка и предписания за тестване на опаковката, — състояние на опаковката и периодични проверки; 2. 3. маркиране и етикетиране на опасността: 4. 5. — маркиране на опасността върху етикети, — поставяне и премахване на етикети, — сигнализация и етикетиране; справки в транспортните документи: — информация в транспортните документи, — декларация на експедитора за съответствие; начина на доставки и ограничения при превоз: — максимално допустим товар, — превоз на непакетирани товари, — превоз на непакетирани товари в големи контейнери, — превоз с контейнери, — превоз в закрепени и подвижни цистерни; превоз на пътници; забрани и предпазни мерки, отнасящи се до смесени товари; разделяне на веществата; предели на преносимите количества и на освободените количества; 6. 7. 8. 9. 10. манипулиране и складиране: — товарене и разтоварване, — складиране и сортиране; 11. почистване и/или обезгазяване преди товарене и след разтоварване; 12. екипаж: професионално обучение; 13. документи на превозното средство: — превозен документ, — писмени инструкции, — сертификат за одобрение на превозното средство, — сертификат за правоспособност на водача на превозното средство, — атестация за обучение за извършване на превоз по вътрешноводни пътища, — копия от документи за нарушения, — други документи; 14. инструкции за безопасност: въвеждане на инструкциите и съоръжения за предпазване на водача на превозното средство; 15. задължения за наблюдение: паркиране; 16. правилата и ограниченията за движение по пътищата и навигация; 17. оперативно и случайно разтоварване на замърсители; 18. изисквания относно оборудването за превоз. 238 BG Официален вестник на Европейския съюз 07/т. 3 ПРИЛОЖЕНИЕ III ОБРАЗЕЦ НА СЕРТИФИКАТА, ПОСОЧЕН В ЧЛЕН 5, ПАРАГРАФ 5 Сертификат на ЕО — за обучение като консултант по безопасност за превоза на опасни товари


title: Nõukogu direktiiv 96/35/EÜ, 3 juuni 1996, ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedude ohutusnõustajate määramise ja kutsekvalifikatsiooni kohta

text: 346 ET Euroopa Liidu Teataja 07/2. kd 31996L0035 L 145/10 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 19. 6. 1996 NÕUKOGU DIREKTIIV 96/35/EÜ, 3 juuni 1996, ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedude ohutusnõustajate määramise ja kutsekvalifikatsiooni kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 75, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras (3) ning arvestades, et: aastate jooksul on riigisiseselt ja rahvusvaheliselt transpordita- vate ohtlike kaupade kogused oluliselt suurenenud ning see suurendab õnnetuste ohtu; mõned ohtlike kaupade vedamisel juhtuvad õnnetused võivad tekkida veostega seotud ohtude ebapiisava tundmise tõttu; ohtlike kaupade vedamise või sellega seotud peale- või maha- laadimistöödega tegelevatelt ettevõtetelt tuleks nõuda, et nad täidaksid ohtlike kaupade veost tulenevate ohtude vältimise ees- kirju, olenemata sellest, kas veod toimuvad maanteel, raudteel või siseveekogudel; sel eesmärgil oleks ohtlike kaupade vedami- seks vaja ette näha asjakohase kutsealase koolituse saanud ohu- tusnõustajate tööle määramine; ohutusnõustajate kutsealase koolituse eesmärgiks on anda tead- misi kõnealuste vedude suhtes kohaldatavate oluliste õigus- ja haldusnormide kohta; liikmesriigid peavad kehtestama kutsealase koolituse ühise mii- nimuraamistiku, millele vastavust tõendatakse eksami soorita- misega; liikmesriigid peavad välja andma ühenduse näidisvormile vas- tava koolitustunnistuse, mis tõendab ohutusnõustajate kutse- kvalifikatsiooni ning võimaldab kõnealuse tunnistuse omanikel praktiseerida ühenduse kõigis osades; ohutusnõustajate kutsekvalifikatsioon aitab tõsta teenuse kvali- teeti, mida ohutusnõustajad kasutajate huvides pakuvad; kutse- kvalifikatsioon võimaldab vähendada miinimumini õnnetuste ohtu, mis võivad tekitada pöördumatut kahju keskkonnale ning tõsiseid vigastusi ohtlike kaupadega kokku puutuda võivatele isikutele, siseturu transpordisektori väljakujundamisel on vaja vastu võtta meetmed, mis aitavad selliste veostega seotud ohte vältida; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv 89/391/EMÜ töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate meet- mete kehtestamise kohta (4) ei sisalda ohtlike kaupade vedu- dega kaasnevate ohtude ärahoidmise abinõusid; Artikkel 1 Eesmärk (1) EÜT C 185, 17. 7. 1991, lk 5 ja EÜT C 233, 11. 9. 1992, lk 5. (2) Arvamus on esitatud 27. novembril 1991. aastal (EÜT C 40, 17. 2. 1992, lk 46). (3) Euroopa Parlamendi 15. mai 1992. aasta arvamus (EÜT C 150, 15. 6. 1992, lk 332),nõukogu 6. oktoobri 1995. aasta ühine seisu- koht (EÜT C 297, 10. 11. 1995, lk 13) ja Euroopa Parlamendi 17. jaa- nuari 1996. aasta otsus (EÜT C 32, 5. 2. 1996, lk 49). (4) EÜT L 183, 29. 6. 1989, lk 1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi nõuete kohaselt vaja- likud meetmed tagamaks, et kõik need ettevõtjad, kelle tegevus hõlmab ohtlike kaupade maantee-, raudtee- või siseveevedusid või selliste kaupade vedudega seotud peale- või mahalaadimis- töid, määravad hiljemalt 31. detsembril 1999 tööle ühe või mitu ohtlike kaupade veo ohutusnõustajat, kelle ülesandeks on aidata ära hoida sellisest tegevusest tulenevad ohud isikutele, varale ja keskkonnale. 07/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 347 Artikkel 2 Mõisted Artikkel 4 Nõustaja ülesanded ja määramine Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) juriidiline isik, ettevõtja – mis tahes tulu taotlev või mittetaotlev füüsiline või tulu taotlev või mittetaotlev isikute ühendus või rühm, kes ei ole juriidiline isik, või avaliku võimuasutus, kes on juriidiline isik või sõltub juriidilise isiku staatust omavast võimust, kes tegeleb ohtlike kaupade vedamise, peale- ja mahalaadimisega; Nõustaja põhiülesandeks on ettevõtjat juhtiva isiku vastu- 1. tusel tegutsedes püüda kõigi asjakohaste vahendite ja asjako- hase tegevuse abil ettevõtja kõnealusele tegevusele kaasa aidata, et see tegevus toimuks kooskõlas kehtivate eeskirjadega ja kõige ohutumal viisil. Ettevõtja tegevusest tulenevad nõustaja kohustused on loetletud I lisas. 2. Nõustaja võib olla ettevõtjat juhtiv isik, ettevõtjale muid kohustusi täitev isik või isik, kes ei ole otseselt selle ettevõtja töötaja, kui kõnealune isik on võimeline täitma nõustaja kohus- tusi. b) ohtlike kaupade veo ohutusnõustaja, edaspidi “nõustaja” – isik, kelle ettevõtjat juhtiv isik on tööle määranud artiklis 4 kindlaksmääratud ülesannete ja kohustuste täitmiseks ning kellel on artiklis 5 ettenähtud koolitustunnistus; Iga asjaomane ettevõtja teeb taotluse korral pädevale asu- 3. tusele või liikmesriigi poolt selleks määratud organile teatavaks oma nõustaja isikuandmed. c) d) ohtlikud kaubad – kaubad, nagu on määratletud nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiivi 94/55/EÜ (ohtlike kau- pade autovedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlus- tamise kohta) (1) A lisas; Artikkel 5 Koolitustunnistus tegevus – ohtlike kaupade veod maanteel, raudteel või sise- veekogudel, välja arvatud riigi siseveekogudel, mis ei ole seotud muude liikmesriikide siseveekogudega, ning kõnea- luste vedudega seotud peale- ja mahalaadimistööd. 1. Nõustajal peab olema ühenduse näidisvormi kohane tööalase koolituse tunnistus, edaspidi “tunnistus”, mis kehtib asjaomas(t)e transpordiliigi (transpordiliikide) suhtes. Kõnealuse tunnistuse annab välja liikmesriigi poolt selleks määratud pädev asutus või organ. Artikkel 3 Erandid Liikmesriigid võivad ette näha, et käesolevat direktiivi ei kohal- data järgmiste ettevõtjate suhtes: a) ettevõtjad, kes tegelevad ohtlike kaupade vedamisega trans- pordivahendites, mis kuuluvad relvajõududele või on relva- jõudude käsutuses; b) ettevõtjad, kelle tegevus piirdub iga veoüksuse puhul kogustega, mis on väiksemad direktiivi 94/55/EÜ B lisa äärenumbrites 10010 ja 10011 kindlaksmääratud kogustest; või c) ettevõtjad, kelle põhi- või kõrvaltegevus ei hõlma ohtlike kaupade vedamist või sellega seotud peale- või mahalaadi- mistöid, kuid kes aeg-ajalt tegelevad olulist ohtu või saaste- riski mitte sisaldavate ohtlike kaupade riigisisese vedamise ja nende peale- või mahalaadimisega. (1) EÜT L 319, 12. 12. 1994, lk 7. 2. Tunnistuse saamiseks peab kandidaat läbi tegema kooli- tuse ning sooritama eksami, mille on kinnitanud liikmesriigi pädev asutus. 3. Koolituse põhieesmärk on anda kandidaatidele piisavad teadmised ohtlike kaupade veost tulenevate ohtude, asjaomaste transpordiliikide suhtes kohaldatavate õigusnormide ja I lisas loetletud kohustuste kohta. 4. Eksam hõlmab vähemalt kõiki II lisas loetletud teemasid. Tunnistus koostatakse III 5. kohaselt. lisas ettenähtud näidisvormi 6. Tunnistust tunnustavad kõik liikmesriigid. Artikkel 6 Tunnistuse kehtivus Tunnistus kehtib viis aastat. Tunnistuse kehtivusaega pikenda- takse automaatselt viie aasta kaupa, kui tunnistuse valdaja on kehtivusaja viimasel aastal osalenud täiendõppes või sooritanud eksami, kusjuures mõlemad peavad olema pädeva asutuse kin- nitatud. 348 ET Euroopa Liidu Teataja 07/2. kd Artikkel 7 3. a) Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu. Ettekanded õnnetusjuhtumite kohta Iga asjaomase ettevõtja vedude ning peale- ja mahalaadi- mistööde ajal toimunud õnnetusjuhtumi korral, mis mõjutab isikut, vara või keskkonda või kahjustab vara või keskkonda, peab nõustaja pärast kogu asjakohase teabe kogumist koostama ettevõtja juhtkonnale või vajaduse korral kohalikule omavalit- susasutusele õnnetusjuhtumi kohta ettekande. Kõnealune ettekanne ei asenda ühtegi ettekannet, mida ette- võtja juhtkonnalt võidakse nõuda liikmesriikides mis tahes muu rahvusvahelise, ühenduse või siseriikliku õigusakti alusel. Artikkel 8 Direktiivi kohandamine Muudatused, mis on vajalikud käesoleva direktiivi kohandami- seks teaduse ja tehnika arenguga direktiivi reguleerimisalas ole- vates valdkondades, võetakse vastu artiklis 9 ettenähtud korras. Artikkel 9 1. Komisjoni abistab direktiivi 94/55/EÜ artikliga 9 asutatud ohtlike kaupade veo komitee, edaspidi “komitee”, mis koosneb liikmesriikide esindajatest ja mille eesistujaks on komisjoni esindaja. 2. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsi- muse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätesta- tud viisil. Eesistuja ei hääleta. b) Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepa- neku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates tema poole pöördumisest, võtab komisjon ette- pandud meetmed vastu. Artikkel 10 Käesolev direktiiv ei piira töötajate suhtes töökohal kehtivaid tööohutuse ja töötervishoiu nõudeid käsitleva direktiivi 89/ 391/EMÜ ning selle rakendamist reguleerivate üksikdirektiivide sätete kohaldamist. Artikkel 11 Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi 1. järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembril 1999. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nen- desse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. Artikkel 12 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Luxembourg, 3. juuni 1996 Nõukogu nimel eesistuja T. TREU 07/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 349 I LISA NÕUSTAJA ARTIKLI 4 LÕIKES 1 NIMETATUD KOHUSTUSED Nõustajal on eelkõige järgmised kohustused: — järelevalve ohtlike kaupade vedamist reguleerivate eeskirjade täitmise üle, — ettevõtja nõustamine ohtlike kaupade vedude alal, — iga-aastase ettekande koostamine ettevõtja juhtkonnale või vajaduse korral kohalikule omavalitsusasutusele ettevõtja ohtlike kaupade veoga seotud tegevuse kohta. Neid iga-aastaseid ettekandeid säilitatakse viis aastat ning need tehakse taotluse korral kättesaadavaks riigi ametiasutustele. Nõustaja kohustuste hulka kuulub ka järelevalve järgmiste ettevõtja asjakohase tegevusega seotud seikade üle: — transporditavate ohtlike kaupade identifitseerimist reguleerivate eeskirjade täitmise kord, — ettevõtja tava võtta transpordivahendite ostu puhul arvesse ohtlike kaupade vedudega seotud erinõudeid, — ohtlike kaupade vedamisel ning peale- ja mahalaadimisel kasutatud seadmete kontrollimise kord, — ettevõtja töötajate nõuetekohane koolitus ning koolitusdokumentide säilitamine, — ohtlike kaupade vedamise või peale- ja mahalaadimise ajal turvalisust mõjutavate õnnetuste või vahejuhtumite kor- ral nõuetekohaste avariimeetmete rakendamine, — ohtlike kaupade vedamise ning peale- või mahalaadimise ajal juhtunud tõsiste õnnetuste, vahejuhtumite või raskete rikkumiste uurimine ja vajaduse korral nende kohta ettekannete koostamine, — asjakohaste abinõude rakendamine, et ära hoida õnnetuste, vahejuhtumite või raskete rikkumiste kordumine, — ohtlike kaupade vedamisega seotud eeskirjade ja erinõuete arvestamine allhankijate või kolmandate isikute valimisel ja kasutamisel, — kontroll selle üle, kas ohtlike kaupade vedamise, peale- või mahalaadimistöödega tegelevad töötajad on varustatud üksikasjalike tööeeskirjade ja -juhenditega, — meetmete kehtestamine, et tõsta teadlikkust ohtudest, mis kaasnevad ohtlike kaupade vedamise ning peale- või mahalaadimisega, — kontrollmenetluste rakendamine tagamaks nõutavate dokumentide ja turvaseadmete olemasolu transpordivahendis veo ajal ning kõnealuste dokumentide ja seadmete vastavus määrustega ettenähtud nõuetele, — kontrollmenetluste rakendamine, et tagada peale- ja mahalaadimist reguleerivate eeskirjade täitmine. 350 ET Euroopa Liidu Teataja 07/2. kd II LISA Artikli 5 lõikes 4 nimetatud teemad Koolitustunnistuse saamiseks vajalikud teadmised peavad hõlmama vähemalt järgmist. I. Üldised ennetus- ja ohutusmeetmed: — teadmised ohtlike kaupadega seotud õnnetuste tagajärgedest, — teadmised õnnetuste peamistest põhjustest. II. Transpordiliike käsitlevad siseriiklike õigusaktide sätted, ühenduse normid, rahvusvahelised konventsioonid ja lepin- gud, eelkõige seoses järgmisega: 1. ohtlike kaupade liigitamine: — lahuste ja segude liigitamise menetlus, — ainete kirjeldamise süsteem, — ohtlike kaupade klassid ja nende liigitamise põhimõtted, — transporditavate ohtlike ainete ja kaupade laad, — nende füüsikalised, keemilised ja toksikoloogilised omadused; 2. põhinõuded pakenditele, kaasa arvatud paagid, paakkonteinerid jne: — pakendiliigid, kodifitseerimine ja märgistamine, — pakendamisnõuded ja ettekirjutused pakendi testimiseks, — pakendi olukord ja korrapärased kontrollimised; 3. ohutähised ja -märgised: — märgistus ohumärgisel, — ohumärgiste kohaleasetamine ja eemaldamine, — sildistamine ja märgistamine; 4. veodokumentides sisalduvad viited: — veodokumendis sisalduv teave, — kaubasaatja vastavusdeklaratsioon; 5. kaubasaatmisviis ja lähetamispiirangud: — täiskoorem, — mahtkaupade vedu, — mahtkaupade vedu suurtes konteinerites, — konteinerveod, — veod kinnitatud ja teisaldatavates tsisternides; 6. reisijatevedu; 7. segalastiga seotud keelud ja ettevaatusabinõud; 8. ainete eraldamine; 9. veetavate koguste piirmäärad ja vabastatud kogused; 10. käitlemine ja lastimine: — pealelaadimine ja mahalaadimine (täitemäärad), — lasti paigutamine ja segregeerimine; 11. puhastamine ja/või degaseerimine enne pealelaadimist ja pärast mahalaadimist; 12. personal: tööalane koolitus; 13. sõidudokumendid: — veodokument, — kirjalik juhend, — sõiduki tüübikinnitustunnistus, — sõidukijuhi koolitustunnistus, — siseveetranspordi alase koolituse tunnistus, — koopiad võimalikest eranditest, — muud dokumendid; järelevalvekohustused: parkimine; liiklus- ja navigeerimiseeskirjad ja -piirangud; 14. tööohutusjuhendid: tööohutusjuhendite rakendamine ja juhi kaitsevarustus; 15. 16. 17. saasteainete heitkogused ekspluatatsiooni käigus ja avariide tagajärjel; 18. transpordiseadmetega seotud nõuded. 07/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 351 III LISA ARTIKLI 5 LÕIKES 5 NIMETATUD TUNNISTUSE NÄIDISVORM Ohtlike kaupade veo nõustaja EÜ koolitustunnistus Tunnistus nr::. Tunnistuse väljaandnud liikmesriigi tunnusmärk:. Perekonnanimi:. Eesnimi (eesnimed):. Sünniaeg ja -koht:. Kodakondsus:. Tunnistuse omaniku allkiri:. Kehtiv kuni … ettevõtjatele, kes tegelevad ohtlike kaupade veoga ning ettevõtjatele, kes tegelevad veoga seotud peale- ja mahalaadimisega. n maanteel n raudteel n siseveeteel Välja antud:. Kuupäev:. Allkiri:. Pikendatud kuni:. Kelle poolt:. Kuupäev:. Allkiri:


eurovoc_concepts:
EU aid
agro-industry
citrus fruit
economic support
food processing

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Βρυξέλλες, 03. 06. 1996 COM(%) 240 τελικό 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για παρέκκλιση, για την περίοδο 1996/97, από τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1035/77 περί προβλέψεως ειδικών μέτρων για την προώθηση της εμπορίας των μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα λεμόνια Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1543/95 σχετικά με την περίοδο εφαρμογής (υποβληθείσες <ϋτό την 1 ΐπιτροπή) ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ Θέμα: -Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου σχετικά με παρέκκλιση, για την περίοδο εμπορίας 1996/97, από τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1035/77 που προβλέπει ιδιαίτερα μέτρα τα οποία αποσκοπούν στην προώθηση της εμπορίας μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα λεμόνια -Πρόταση κανονισμού του Συμβουλίου που τροποποιεί τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1543/95 όσον αφορά την περίοδο εφαρμογής Η ισχύουσα κανονιστική ρύθμιση για τη μεταποίηση των εσπεριδοειδών προβλέπει, στο πλαίσιο συμβάσεων μεταξύ παραγωγού και μεταποιητή, τη χορήγηση μιας χρηματικής αντιστάθμισης στο μεταποιητή με την επιφύλαξη ότι ο μεταποιητής καταβάλλει στον παραγωγό μία ελάχιστη τιμή. Κατά τον καθορισμό της δέσμης τιμών της περιόδου εμπορίας 1995/96, το Συμβούλιο εξέδωσε τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1543/95 με τον οποίο επιτρέπεται η απευθείας καταβολή της χρηματικής αντιστάθμισης στον παραγωγό στην περίπτωση των πορτοκαλιών, των μανταρινιών και των κλεμεντινων, για να επιλυθούν τα οικονομικά προβλήματα του μεταποιητή. Δεδομένου ότι τα προβλήματα αυτά εξακολουθούν να υφίστανται, είναι σκόπιμο να παραταθεί η ισχύς των διατάξεων του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1543/95 για την περίοδο εμπορίας 1995/96 και να επεκταθεί και στα λεμόνια. Ι ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΑΙΟΥ 96/0144 (CNS ) Πρόταση για παρέκκλιση, για την περίοδο 1996/97, από τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 1035/77 περί προβλέψεως ειδικών μέτρων για την προώθηση της εμπορίας των μεταποιημένων προϊόντων με βάση τα λεμόνια ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 43, την πρόταση της Επιτροπής1, τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου2, τη γνώμη της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής3, Εκτιμώντας: ότι, στο πλαίσιο του κοινοτικού καθεστώτος της ενισχύσεως στη μεταποίηση των λεμονιών, διαπιστώθηκε ότι ορισμένες βιομηχανίες μεταποίησης συναντούν χρηματικές δυσκολίες για να πληρώσουν την ελάχιστη τιμή στους παραγωγούς και πρέπει, συνεπώς, να ληφθεί υπόψη η κατάσταση αυτή εξουσιοδοτώντας τα κράτη μέλη, για τη νέα περίοδο 1996/97 και από την έναρξη ισχύος του παρόντος κανονισμού, να πληρώσουν απευθείας τη χρηματική αντιστάθμιση στους παραγωγούς, υπό ορισμένους όρους· ότι το κράτος μέλος που επιλέγει τη δυνατότητα αυτή πρέπει να αποκλείσει, για λόγους διαχείρισης και ελέγχου, τη δυνατότητα προσφυγής στις διατάξεις του άρθρου 2 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1035/77 του Συμβουλίου4 που αφορούν τη χορήγηση χρηματικής αντιστάθμισης, ΕΕ αριθ. C ΕΕ αριθ. C ΕΕ αριθ. C ΕΕαριθ. L 125 της 19. 5. 1977, σ. 3 ^ S ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Αοθοο 1 Κατά παρέκκλιση από το άρθρο 2 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1035/77, το κράτος μέλος μπορεί να πληρώσει τη χρηματική αντιστάθμιση απευθείας στους παραγωγούς, για τις ποσότητες που παραδίδουν στο πλαίσιο των συμβάσεων που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του εν λόγω κανονισμού και οι οποίες έχουν συναφθεί μετά την έναρξη ισχύος του παρόντος κανονισμού. Στην περίπτωση αυτή, ο μεταποιητής πρέπει να πληρώσει στον παραγωγό τιμή τουλάχιστον ίση με τη διαφορά μεταξύ της ελάχιστης τιμής που αναφέρεται στο άρθρο 1 παράγραφος 3 και της χρηματικής αντιστάθμισης που αναφέρεται στο άρθρο 2 του εν λόγω κανονισμού. Άρθρο 2 Σε περίπτωση εφαρμογής του άρθρου 1, η χρηματική αντιστάθμιση καταβάλλεται στον παραγωγό, κατόπιν αιτήσεως του, μόλις οι αρμόδιες για τον έλεγχο αρχές του κράτους μέλους στο οποίο έχει πραγματοποιηθεί η μεταποίηση διαπιστώσουν ότι παραδόθηκαν τα προϊόντα τα οποία αποτέλεσαν το αντικείμενοι συμβάσεων. Άρθρο 3 Η απόφαση του Κράτους μέλους να εφαρμόσει το άρθρο 1 πρέπει να αφορά το σύνολο των παραγωγών και των μεταποιητών της επικράτειας του. Άρθρο 4 Οι λεπτομέρειες εφαρμογής του παρόντος κανονισμού, ιδίως σε θέματα εγγυήσεως, θεσπίζονται σύμφωνα με τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 33 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1035/72 του Συμβουλίου5. ΕΕ αριθ. L 118 της 20. 5. 1972, Κανονισμός όπως τροποποιήθηκε τελευταία από τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1363/95 (ΕΕ αριθ. L 132 της 16. 6. 1995, σ. 8). Άρθρο 5 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα από τη δημοσίευση του στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Εφαρμόζεται μέχρι τη λήξη της περιόδου 1996/97. Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος. Για την Επιτροπή s Πρόταση 96/0145 (CNS ) ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ της για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1543/95 σχετικά με την περίοδο εφαρμογής ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη : τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 43, την πρόταση της Επιτροπής1, τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου2, τη γνώμη της Οικονονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής3, Εκτιμώντας : ότι ορισμένες βιομηχανίες μεταποίησης εσπεριδοειδών εξακολουθούν να αντιμετωπίζουν οικονομικές δυσκολίες όσον αφορά την καταβολή της ελάχιστης τιμής στους παραγωγούς· ότι, για να επιλυθεί αυτό το πρόβλημα, ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1543/954 επιτρέπει στα κράτη μέλη, για την περίοδο εμπορίας 1995/96, να καταβάλουν απευθείας, υπό ορισμένους όρους, την χρηματική αντιστάθμιση στους παραγωγούς· ότι, ως εκ τούτου, πρέπει να παραταθεί, για τη νέα περίοδο εμπορίας 1996/97, η ισχύς των διατάξεων του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1543/95, ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ : 1 2 3 4 ΕΕ αριθ. C ΕΕ αριθ. C ΕΕ αριθ. C ΕΕ αριθ. L 148 της 30. 06. 1995, σ. 30 Άρθρο 1 Το άρθρο 5 δεύτερο εδάφιο του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1543/95 τροποποιείται ως εξής : Εφαρμόζεται για την περίοδο εμπορίας 1995/96 και 1996/97". Άρθρο 2 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα της δημοσίευσης του στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος. Για την Επιτροπή -? ISSN 0254-1483 COM(96) 240 τελικό ΕΓΓΡΑΦΑ GR 03 AQLB. καταλόγου : CB-CO-96-250-GR-C ISBN 92-78-04551-9 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L-2985 Λουξεμβούργο $


text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 03. 06. 1996 KOM(96) 240 endelig udg. 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om undtagelse for produktionsåret 1996/97 fra forordning (EØF) nr. 1035/77 om særlige foranstaltninger til fremme af afsætningen af produkter forarbejdet på basis af citroner IP Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1543/95 for så vidt angår anvendelsesperioden (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE Vedr. : - Forslag til Rådets forordning om fravigelse for produktionsåret 1996/97 af forordning (EØF) nr. 1035/77 om særlige foranstaltninger til fremme af afsætningen af produkter forarbejdet på basis af citroner - Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1543/95 for så vidt angår anvendelsesperioden I reglerne for forarbejdning af citrusfrugter er det fastsat, at i forbindelse med kontrakter til mellem producent og forarbejdningsvirksomheden, såfremt denne betaler producenten en minimumspris. forarbejdningsvirksomhed ydes der et udligningstilskud I forbindelse med prispakken for produktionsåret 1995/96 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1543/95, hvor man gav medlemsstaten mulighed for at udbetale udligningstilskuddet direkte til producenterne i forbindelse med appelsiner, mandariner og clementiner for at løse forarbejdningsvirksomhedernes finansielle problemer. Da disse problemer vedvarer, bør forordning (EF) nr. 1543/95 forlænges for produktionsåret 1996/97 og udvides til også at omfatte citroner. ^ Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 96/0144 (CNS ) af om undtagelse for produktionsåret 1996/97 fra forordning (EØF) nr. 1035/77 om særlige foranstaltninger til fremme af afsætningen af produkter forarbejdet på basis af citroner RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen1, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3, og ud fra følgende betragtninger: I forbindelse med EF-ordningen for støtte til forarbejdning af citroner har visse forarbejdningsvirksomheder finansielle vanskeligheder med at betale minimumsprisen til producenterne, og der bør derfor tages hensyn hertil ved for det nye produktionsår 1996/97 at tillade medlemsstaterne at foretage direkte udbetaling af udligningstilskuddet til producenterne på visse betingelser fra denne forordnings ikrafttræden; hvis denne mulighed vælges, skal medlemsstaten af forvaltnings- og kontrolhensyn være udelukket fra at anvende bestemmelserne i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1035/774 - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 1 2 3 4 EFTnr. EFTnr. EFTnr. EFTnr. L 125 af 19. 5. 1977, s. 3. 2 Artikel 1 Uanset artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1035/77 kan medlemsstaten udbetale udligningstilskuddet direkte til producenterne for de mængder, som disse har leveret i henhold til kontrakter som omhandlet i artikel 1, stk. 2 i nævnte forordning, der er indgået efter denne forordnings ikrafttræden. I så fald skal forarbejdningsvirksomheden betale producenten en pris, der mindst svarer til forskellen mellem den i artikel 1, stk. 3, omhandlede minimumspris og det i samme forordnings artikel 2 omhandlede udligningstilskud. Artikel 2 Hvis artikel 1 anvendes, udbetales udligningstilskuddet til producenten på dennes anmodning, når kontrolmyndighederne i den medlemsstat, i hvilken forarbejdningen foretages, har konstateret, at de af kontrakterne omfattede produkter er blevet leveret Artikel 3 En medlemsstats beslutning om at anvende artikel 1 skal omfatte alle producenter og alle forarbejdningsvirksomheder på dens område. Artikel 4 Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning, bl. a. vedrørende sikkerhedsstillelse, vedtages efter proceduren i artikel 33 i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/725. EFT nr. L 118 af 20. 5. 1972, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1363/95 (EFT nr. L 132 af 16. 6. 1995, s. 8). Artikel 5 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskaber* tideiide. Deri anvendes ihdtii udgangen af t)rbduktibrtsåret 1996/97. Denne ibrorrMhg er blrittede i all% éhkètthledèr og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Rådets vegne FORSLAG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 96/0145 (CNS ) af om ændring af forordning (EF) nr. 1543/95 for så vidt angår anvendelsesperioden RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen , under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3, og ud fra følgende betragtning: Visse virksomheder, der forarbejder citrusfrugter, har stadig vanskeligheder med at betale producenterne minimumsprisen; for at løse dette problem blev medlemsstaterne ved forordning (EF) nr. 1543/954 bemyndiget til for produktionsåret 1995/96 på visse betingelser at udbetale udligningstilskuddet direkte til producenterne; forordning (EF) nr. 1543/95 bør derfor forlænges for det nye produktionsår 1996/97 - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 1 2 3 4 EFT nr. C EFT nr C EFT nr. C EFT nr. L 148 af 30. 6. 1995, s. 30. Artikel 1 Artikel 5, stk. 2, i forordning (ÉF) nr. 1543/95 affattes således: "Den anvendes for produktionsåret 1995/96 og 1996/97". Artikel! Denne forordning træder i kraft på tredjedagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder dg gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Rådets vegne ISSN 0254-1459 KOM(96) 240 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 Katalognummer : CB-CO-96-250-DA-C ISBN 92-78-04549-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 8


title: Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO que estabelece uma derrogação, para a campanha de 1996/97, ao Regulamento (CEE) n° 1035/77 que prevê medidas especiais para favorecer a comercialização dos produtos transformados à base de limões

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 03. 06. 1996 COM(96) 240 final 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO que estabelece uma derrogação, para a campanha de 1996/97, ao Regulamento (CEE) n' 1035/77 que prevê medidas especiais para favorecer a comercialização dos produtos transformados à base de limões Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO que altera o Regulamento (CE) n° 1543/95 no que diz respeito ao período de aplicação (apresentadas pela Comissão) EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS Assunto: - Proposta de Regulamento do Conselho que derroga, para a campanha de 1996/97, o Regulamento (CEE) n° 1035/77 que prevê medidas especiais para favorecer a comercialização dos produtos transformados à base de limões - Proposta de Regulamento do Conselho que altera o Regulamento (CE) n° 1543/95 no que diz respeito ao período de aplicação A regulamentação em vigor para a transformação dos citrinos prevê, no âmbito dos contratos entre produtor e transformador, a concessão de uma compensação financeira ao transformador sob reserva do pagamento por este de um preço mínimo ao produtor. Aquando do pacote de preços da campanha de 1995/96, o Conselho adoptou o Regulamento (CE) n° 1543/95, que permitia ao Estado-membro, se este assim o desejasse, pagar a compensação fiannceira directamente ao produtor no caso das laranjas, das mandarinas e das Clementinas, a fim de resolver os problemas financeiros do transformador. Dado que esses problemas persistem, é conveniente prorrogar as disposições do Regulamento (CE) n° 1543/95 para a campanha de 1995/96 e alargá-las também aos limões. z. Proposta de 96/0144 (CNS ) REGULAMENTO (CE) N' DO CONSELHO de de de 1996 que estabelece uma derrogação, para a campanha de 1996/97, ao Regulamento (CEE) n* 1035/77 que prevê medidas especiais para favorecer a comercialização dos produtos transformados à base de limões O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43°, Tendo em conta a proposta da Comissão1, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu , Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social3, Considerando que, no âmbito do regime comunitário de ajuda à transformação de limões, se afigura que determinadas indústrias de transformação defrontam dificuldades financeiras para pagar o preço mínimo aos produtores; que, por conseguinte, é conveniente ter essa situação em conta, autorizando os Estados-membros, para a campanha de 1996/97 e em determinadas condições, a pagarem a compensação financeira directamente aos produtores, a partir da entrada em vigor do presente regulamento; Considerando que a opção por esta possibilidade impede que o Estado-membro. por razões de gestão e de controlo, recorra às disposições de concessão referidas no artigo 2o de Regulamento (CEE) n° 1035/77 do Conselho4, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: JOn'C JOiTÇ JOiTC JO n* L 125 de 19. 5. 1977, p. 3. 3 Artigo 1' Em derrogação do artigo 2o do Regulamento (CEE) n° 1035/77, o Estado-membro pode pagar a compensação financeira directamente aos produtores, em relação às quantidades por estes entregues ao abrigo dos contratos referidos no n° 2 do artigo 1° do citado regulamento celebrados após a entrada em vigor do presente regulamento. Neste caso, o transformador deve pagar ao produtor um preço pelo menos igual à diferença entre o preço mínimo referido no n° 3 do artigo T ea compensação financeira referida no artigo 2o do mesmo regulamento. Artigo 2' Em caso de aplicação do artigo 1°, a compensação financeira será paga ao produtor, a seu pedido, logo que as autoridades de controlo do Estado-membro em que a transformação é efectuada verificarem que os produtos objecto de contratos foram entregues. Artigo 3' A decisão do Estado-membro de aplicar o artigo 1° deve abranger a totalidade dos produtos e dos transformadores do seu território. Artigo 4' As normas de execução do presente regulamento, nomeadamente em matéria de garantia, serão adoptadas de acordo com o processo previsto no artigo 33" do Regulamento (CEE) n° 1035/725. JO n* L 118 de 20. 5. 1972, p. 1. Regulamento com última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n* 1363/95 (JO n* L 132 de 16. 6. 1995, p. 8. ) ^ Artigo 5 ' O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é aplicável até ao final da campanha de 1996/97. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Pelo Conselho j* Proposta de 96/0145 (CNS ) REGULAMENTO (CE) N° DO CONSELHO de que altera o Regulamento (CE) n° 1543/95 no que diz respeito ao período de aplicação O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43°, Tendo em conta a proposta da Comissão1, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu , Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social3, Considerando que certas indústrias de transformação de citrinos continuam a enfrentar dificuldades financeiras para pagar o preço mínimo aos produtores; que, para resolver essa situação, o Regulamento (CE) n° 1543/954 autorizou, para a campanha de 1995/96, os Estados- membros a pagar directamente, sob determinadas condições, a compensação financeira aos produtores; que é, pois, conveniente, prorrogar para a nova campanha de 1996/97 as disposições do Regulamento (CE) n° 1543/95, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: 1 2 3 4 JO n° C JO n° C JO n° C JOn°L 148 de 30. 6. 1995, p. 30. Artigo Io O segundo parágrafo do artigo 5o do Regulamento (CE) n° 1543/95 passa a ter a seguinte redacção: "O presente regulamento é aplicável à campanha de 1995/96 e 1996/97". Artigo 2o O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Pelo Conselho ISSN 0257-9553 COM(96) 240 final DOCUMENTOS PT 03 NT de catálogo : CB-CO-96-250-PT-C ISBN 92-78-04556-X Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L 2985 Luxemburgo 2?