title: Uudelleen käsitelty ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 06. 1996 KOM(%) 250 lopull. 95/0160 (SYN) Uudelleen käsitelty ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekfl elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista (komission EY n perustamissopimuksen 189 C (d) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT (hyväksyttyjen ja hylättyjen tarkistusten osalta) TAVOITE: neuvoston uudelleen käsitelty ehdotus (EY) elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista Viitteet: komission ehdotus KOM (95) 283 lopull. 95/0160 (SYN) Yhteispäätösmenettely, toinen käsittely, 189 c artiklan d kohta ASIAKIRJAN TAUSTA Komissio esitti 14 päivänä heinäkuuta 1996 neuvostolle ja komissiolle asetusehdotuksen elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista. Tämän ehdotuksen tarkoituksena*on tarkistaa, uudelleenjärjestää, saattaa ajan tasalle ja mukauttaa elintarvikeapupolitiikkaan ja -hallintoon, mukaan lukien elintarviketurvaan liittyvät erityiset tukitoimet, kuten tuotannontekijöiden, siementen, varastointiohjelmien ja pikahälytysjärjestelmien jako, lainsäädäntövälineet. elintarviketurvaan Neuvoston ehdotus asetukseksi elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä joka perustuu perustamissopimuksen 130 W artiklaan, kuuluu yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaan (perustamissopimuksen 189 C artikla). tukitoimista, erityisistä liittyvistä Yhteispäätösmenettelyn mukaisesti parlamentti on antanut lausuntonsa toisessa käsittelyssä 21 päivänä toukokuuta 1996 ja tehnyt yhteensä 39 tarkistusta (EP 216/574). Komissio on 189 C artiklan d kohdan mukaisesti esittänyt uudelleen käsitellyn ehdotuksen, johon se on sisällyttänyt hyväksymänsä tarkistukset. HUOMAUTUKSET PARLAMENTIN TOISESSA KÄSITTELYSSÄ TEKEMISTÄ TARKISTUKSISTA Kokonaisuudessaan tarkistukseen voidaan jakaa kahteen ryhmään: niihin, jotka koskevat asetuksen sisältöä (elintarvikeapu köyhyyden torjunnan välineenä, paikallisten ostojen lisääjänä, juomaveden hankinta, naisten osallistuminen elintarviketurvahankkeisiin), ja niihin, jotka koskevat asetuksen muotoa. Monet tarkistuksista tarkentavat ja selkeyttävät tekstiä, ja näin ollen ovat omiaan parantamaan sitä. a) Hyväksyttyjen/hylättyjen tarkistusten lyhyt erittely Toisessa käsittelyssä esitetyt tarkistukset voidaan jakaa neljään ryhmään: Komissio on hyväksynyt kokonaisuudessaan seuraavat tarkistukset: N:o 1, 2, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 15 I luetelmakohta, 15 II luetelmakohta, 15 III luetelmakohta, 16 ^ III luetelmakohta, 17, 18, 19, 20, 211 luetelmakohta, 21II luetelmakohta, 21IV luetelmakohta, 21 V luetelmakohta, 21 VI luetelmakohta, 21 VII luetelmakohta, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 37 ja 38, koska ne parantavat tekstiä tai muuttavat sitä perustellusti. Komissio hyväksyy tarkistusten N:o 8, 4, 11, 13 ja 14 sisällön muotoilultaan erilaisena, sillä ne muuttavat sisältöä perustellusti. Muodon osalta komissio pitää toisenlaista muotoilua parempana. Komissio ei ole hyväksynyt seuraavia tarkistuksia, koska ne joko rajoittavat elintarvikeavun soveltamisalaa tai koska niiden hallinto on kohtuuttoman raskasta komissiolle (15 IV luetelmakohta, 161 luetelmakohta, 16II luetelmakohta, 21 III luetelmakohta, 32, 39 ja 40) tai koska ne on vaikeasti yhdenmukaistettavissa neuvostossa saavutettuun sovitteluratkaisuun (N:o 25, 26, 33 ja 36). b) Komission kanta ja sen perustelut Ottaen huomioon muiden tarkistusten osalta komission ehdotettu kanta sellaisena kuin se on esittetynä a kohdassa komissio hylkää edeltävässä kohdassa mainitut tarkistukset seuraavista syistä: N:o 15IV luetelmakohta: tämä tarkistus koskee avunsaajamaiden elintarvikkeiden tuontiriippuvuuden vähentämistä; päin vastoin komissio tukee kaupallisen viennin lisäämistä rakenteellisesta puutteesta kärsivien maiden elintarviketurvapolitiikan pääasiallisena osana. N:o 16 I ja II luetelmakohta: tämän tarkistuksen tarkoituksena on vahvistaa elintarvikeavun myöntämisen ainoaksi perusteeksi avunsaajien kyvyttömyyden elintarvikepulan. Tällainen selvitä elintarviketurvan myöntämistä koskeva valikoivuus uhkaa rajoittaa elintarvikeavun ja -turvan soveltamisalaa. elintarvikepuutteestaan vakavan tai luetelmakohta: tämän tarkistuksen tarkoituksena on lujittaa N:o 21 III maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden kaupanpidosta, kuljetuksesta ja jakelusta vastaavien henkilöiden rahoitusta. Itse asiassa yhteisön rahoituksen on kohdistuttava maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden kaupanpidon, kuljetuksen jakelun tukemiseen eikä niistä "vastaavien henkilöiden" avustamiseen. tai jalostuksen N:o 25 ja 26: nämä tarkistukset koskevat tuotteiden hankkimista kehitysmaiden markkinoilta, mikä on asetuksen varsinainen ydin. Komissio arvioi, että parlamentin tarkistuksissa N:o 25 ja 26 vahvistamat ostojen ensisijaisuutta koskevat perusteet jättävät huomiotta elintarvikeryhmässä puheenjohtajan toimivan maan laatiman sovitteluratkaisuehdotuksen 11 artiklalla vaikeasti saavutetun "dynaamisen tasapainon", vaikka mainitut perusteet suosivat ja lujittavat kolmisuuntaisten ostojen tärkeyttä. la , N:o 32: tässä tarkistuksessa komissiota pyydetään varmistamaan tarvittava yhteensovittaminen sen pääosastojen ja osastojen välillä, jotta elintarvikeaputoimet ja elmtarviketurvatoimet voidaan yhteensovittaa toimiin muilla aloilla. Komissio ei voi hyväksyä tällaisen yhteensovittamisen, josta myös määrätään myös sen sisäistä hallintoa koskevissa säännöissä. tarkistusta, koska jo varmistaa tätä se N:o 33: tämä tarkistus koskee yhteisen kannan 21 artiklaa, jossa vahvistetaan elintarvikeavusta tehdyssä yleissopimuksessa viljana annettavan elintarvikeavun yhteisölle ja jäsenvaltioille kuuluvat osuudet. Tämän artiklan muotoilusta on käyty pitkä neuvottelu neuvoston ryhmässä, jonka seurauksen on hyväksytty lopullinen teksti, jossa säädetään yhteisestä toiminnasta (sui generis -päätös), ja neuvosto on hyväksynyt yhteisön puolesta Euroopan yhteisön osuuden jäsenvaltioiden edustajien hyväksyessä jäsenvaltioiden osuudet niiden puolesta. N:o 36: tämän tarkistuksen tarkoituksena on sisällyttää kansallinen apu elintarvikeapukomitean toteuttamaan analyysiin ja seurantaan. On aiheellista tarkentaa, että komitean toimivalta rajoittuu yhteisön elintarvikeapua saavaan elintarviketurvaan ja että se ei missään tapauksessa ulotu kansalliseen apuun. N:o 39: tässä tarkistuksessa komissiota pyydetään kerran vuodessa laatimaan elintarvikeaputoimien arviointia koskeva kertomus toimittamaan se parlamentille. Tältä osin komission mielestä on "Williamsonin julistuksen" seurauksena aiheellisempaa poistaa aikaa koskeva viittaus muiden kertomusten kuin yhteisen kannan 31 artiklassa määrätyn kertomuksen osalta. ja N:o 40: tämän tarkistuksen tarkoituksena on saada komissiolta arviointi, joka keskittyy elintarvikeaputoimien ja Euroopan unionin muiden politiikkojen toisiin täydentävyyteen. Tällainen sitoumus velvoittaisi komission toimittamaan arvioita elintarvikeaputoimien täydentävyydestä, ja tällainen arviointitehtävä on jo pitkälle edennyt. U EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen1, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä,2 sekä katsoo, että elintarvikeapu pysyy edelleen tärkeänä osana yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, elintarvikeavun on kuuluttava kehitysmaiden elintarviketurvan parantamiseen pyrkivään politiikkaan, erityisesti toteuttamalla elmtarvikestrategioita, joiden tarkoituksena on köyhyyden tarpeettomaksi tekeminen, lopullisena tavoitteena elintarvikeavun lievittäminen ja Euroopan yhteisöjä sen jäsenvaltiot yhteensovittavat tiiviisti kehitysyhteistyöpolitiikkansa elintarvikeapuohjelmien ja erityisesti elintarviketurvan parantamiseen pyrkivien toimien osalta; yhteisö ja sen jäsenvaltiot osallistuvat tiettyjen tämän alan kansainvälisten sopimusten, erityisesti elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen, soveltamisalaan kuuluvaan toimintaan, alueellisen, kansallisen ja kotitalouksien pitkän tähtäimen elintarviketurva, joka takaa kaikille aktiivisen ja terveen elämän edellyttämän ravinnon jatkuvan saatavuuden, on köyhyyden torjunnan olennainen osa, jota on tarpeen korostaa kaikissa kehitysmaihin suunnatuissa ohjelmissa, elintarvikeavulla ei saa olla haitallisia vaikutuksia avunsaajamaiden tavanomaisiin tuotantorakenteisiin ja kaupallisiin tuontirakenteisiin, elintarvikeapu ja elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet, jotka ovat olennainen osa yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, ovat tavoitteita, jotka on otettava huomioon kaikessa kehitysmaita koskevassa yhteisön politiikassa, ja rakennesopeutuksen kannalta, talousuudistusten erityisesti miesten ja naisten eri vastuualueet kotitalouksien elintarviketurvan osalta huomioon ottaen olisi miesten järjestelmällisesti huomioon elintarviketurvan varmistamiseen pyrkiviä ohjelmia laadittaessa, ja naisten erilaiset roolit otettava 1 2 EYVL N:o C 253, 29. 9. 1995, s. 10 Euroopan parlamentin päätös, tehty. , ei vielä julkaistu EYVL:ssä s- 2 - on tärkeää vahvistaa naisten ja yhteisöjen osallistumista elintarviketurvan varmistamista koskeviin pyrkimyksiin kansallisella, alueellisella tai paikallisella sekä kotitalouksien tasolla, elintarvikeavun on oltava tehokas väline riittävän ja asianmukaisen ravinnonsaannin turvaamiseksi ja väestön elintarvikkeiden saatavuuden ja saavutettavuuden edellytysten parantamiseksi paikallisten kulutustottumusten sekä tuotanto- ja kauppajärjestelmien mukaisesti erityisesti elintarvikekriisitilanteissa, ja sen on sisällyttävä kokonaisuudessaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan, välineenä elintarvikeapu on yksi tärkeimmistä osista yhteisön kehitysmaiden kriisitilanteiden torjunta- ja hallintapolitiikassa, ja tämän vuoksi sen täytäntöönpanossa olisi otettava huomioon sen mahdolliset yhteiskunnalliset ja poliittiset vaikutukset, elintarvikeaputoimet voivat edistää toimivia ratkaisuja ainoastaan, jos ne yhdennetään paikallisen tuotannon ja kaupankäynnin uudeileenkäynnistämisen mahdollistaviin kehitystoimiin, on osoittautunut olevan tarpeen parantaa elintarvikeavun erittelyä, tilanteen määrittelyä, ohjelmien tehokkuuden varmistamiseksi ja paikalliseen tuotanto-, jakelu-, kuljetus- ja kaupanpitovalmiuksiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi, ja seurantaa koskevia valmiuksia paremman laatimista elintarvikeavusta yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan todellinen väline, jonka avulla yhteisöllä olisi erityisesti mahdollisuus osallistua täysipainoisesti monivuotisiin yhteistyöhankkeisiin, tehtävä mainittuja maita koskevan olisi tätä tarkoitusta varten yhteisön olisi voitava turvata avun säännöllinen toimittaminen ja aiheellisissa tapauksissa sitoutua kyseisten maiden osalta tuotteiden väliimmäismäärien toimittamiseen kehitysyhteistyöpolitiikkoihin liittyvien monivuotisten erityisohjelmien yhteydessä sekä kansainvälisiin järjestöihin nähden, elintarvikeavun yhteisön tukea kehitysmaiden elintarviketurvaa koskeville pyrkimyksille voidaan lisätä parantamalla edellytyksin elintarvikeaputoimet voidaan korvata taloudellisella tuella elintarviketurvatoimille ja erityisesti maatalous- ja elintarviketoimille, ympäristövaatimukset sekä pienviljelijöiden ja kalastajien edut huomioon ottaen, joustavuutta tietyin siten, että yhteisö voi avustaa kehitysmaiden apua tarvitsevaa maaseutu- ja kaupunkiväestöä osallistumalla elintarviketurvaa koskevien tukitoimien rahoitukseen elintarvikkeiden, siementen, maataloustyökalujen sekä erilaisten tuotannontekijöiden hankintojen ja erilaisten tuotantotapojen avulla sekä varastointiohjelmien, pikahälytysjärjestelmien, valmiuden, neuvonnan sekä teknisen ja rahallisen avun kautta, lisäksi olisi vahvistettava alueelliset mallit ja tuettava niitä elintarviketurvan alalla, mukaan lukien kolmenväliset toimet elintarvikeavun alalla ja paikalliset ostotoimet saman alueen maiden luonnollista täydentävyyttä hyödyntäen; elintarviketurvapolitiikkaan olisi liitettävä alueellinen ulottuvuus alueellisen elintarvikekaupan edistämiseksi, ja yhdentymisen elintarvikeostot paikallisella tasolla auttavat vähentämään tehottomuutta, kustannuksia ja ympäristörasitusta, joita voisi syntyä huomattavien elintarvikemäärien kuljetuksista maailmassa, elintarviketuotannon geenipotentiaalia ja biologista monimuotoisuutta olisi suojeltava, yhteisön elintarvikeapupolitiikka on mukautettava useissa avunsaajamaissa käynnissä oleviin maantieteellis-poliittisiin muutoksiin ja taloudellisiin uudistuksiin, olisi laadittava luettelo maistaja elimistä, jotka voivat olla yhteisön avustustoimenpiteiden kohteena, syystä samasta säädettävä mahdollisuudesta antaa yhteisön apua lisäksi olisi kansainvälisten, alueellisten ja hallituksista riippumattomien järjestöjen käyttöön; näiden järjestöjen olisi täytettävä tietyt elintarvikeaputoimien moitteettomuuden takaavat edellytykset, tiettyjen suunniteltujen säännösten soveltamisen helpottamiseksi ja avunsaajamaan politiikkaan mukautumisen varmistamiseksi elintarvikeavun alalla olisi säädettävä jäsenvaltioiden ja komission tiiviistä yhteistyöstä elintarviketurvaa ja -apua käsittelevässä komiteassa, olisi syytä määritellä näiden toimien täytäntöönpanemiseksi toteutettavat toimenpiteet mukauttamalla täytäntöönpanoon liittyvät yksityiskohtaiset säännöt kunkin avunsaaja- alueen erityispiirteisiin yhteisiä poliittisia suuntaviivoja ja yhteistä strategiaa noudattaen, ja elintarvikeavun tehokkaamman hallinnan varmistamiseksi siten, että se vastaa paremmin avunsaajamaiden etuja ja tarpeita, ja päätöksenteko- ja täytäntöönpanomenettelyjen parantamiseksi olisi korvattava elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3972/863, elintarvikkeita koskevien vaihtoehtoisten toimien toteuttamisesta elintarvikeaputoimitusten asemesta 19 1755/844, päivänä kesäkuuta varastointiohjelmien ja pikahälytysjärjestelmien täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2507/885, kansainvälisten toimielinten ja muiden kuin julkishallinnon järjestöjen suorittamien elintarviketuotteiden tai siementen ostojen yhteisrahoitustoimien täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1988 annettu 1984 annettu neuvoston (ETY) N:o asetus EYVL N:o L 370, 30. 12. 1986, s. , Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1930/90 (EYVL N:o L 174, 7. 7. 1990, s. 6) EYVL N:o L 165, 23. 6. 1984, s. 7 EYVL N:o L 220, 11. 8. 1988, s. 1 4 5 neuvoston asetus (ETY) N:o 2508/886 ja elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta annetun asetuksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä toukokuuta 1987 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1420/877, (ETY) N:o 3972/86 ON ANTANUT TAMAN ASETUKSEN: ILUKU Elintarvikeavun ja elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien tavoitteet ja yleiset suuntaviivat 1 artikla 1. Yhteisö toteuttaa elintarvikeaputoimia sekä elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia kehitysmaiden hyväksi kehitysyhteistyöpolitiikkansa mukaisesti asianmukaisen ratkaisun löytämiseksi vakavan elintarvikepulan tai elintarvikekriisien aiheuttamissa elintarviketurvan kannalta epävakaissa tilanteissa. Humanitaarisia elintarvikeaputoimia toteutetaan humanitaarista apua koskevan lainsäädännön perusteella, eivätkä ne kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. Vakavassa kriisitilanteessa käytetään tiiviisti yhteensovitettuina kaikkia yhteisön apupolitiikan välineitä kyseisen väestön hyväksi. 2. Tämän asetuksen mukaisista toimista päätetään, kun on ensin tutkittu tämän välineen soveltuvuus ja tehokkuus verrattuna muihin yhteisön avun käytettävissä oleviin elintarviketurvaan ja elintarvikeapuun mahdollisesti vaikuttaviin toimintakeinoihin ja niiden kanssa yhteensovitettuina. Komissio huolehtii siitä, että tässä asetuksessa säädetyt toimet toteutetaan muiden avunantajien toimien kanssa läheisesti yhteensovitettuina. 3. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen elintarvikeaputoimien sekä elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien tavoitteena on erityisesti: - edistää köyhyyteen liittyvää elintarviketurvaa kehitysmaiden ja -alueiden väestöjen hyväksi, - kohottaa avunsaajaväestön ravitsemustasoa ja helpottaa sen tasapainoisen ravinnon saantia, EYVL N:o L 220, 11. 8. 1988, s. 4 EYVL N:o L 136, 26. 5. 1987, s. 1 - helpottaa väestön puhtaan juomaveden saantia, - edistää elintarvikkeiden saatavuutta ja saavutettavuutta väestön osalta, - edistää avunsaajamaiden tasapainoista taloudellista ja sosiaalista kehitystä maaseutu- ja kaupunkiympäristössä kiinnittäen erityistä huomiota miesten ja naisten rooleihin kotitalouksissa ja yhteiskunnassa; yhteisön avun lopullisena tavoitteena on avunsaajien muuttaminen oman kehityksensä toimijoiksi, - tukea avunsaajamaiden pyrkimyksiä niiden oman elintarviketuotannon parantamiseksi alueellisella, kansallisella ja paikallisella sekä perheiden tasolla, - vähentää niiden riippuvuutta elintarvikeavusta, - edistää niiden elintarvikeomavaraisuutta joko tuotantoa lisäämällä tai parantamalla ostokykyä, - tukea köyhyyden torjumiseen tähtääviä aloitteita kehityksen näkökulmasta. 4. Yhteisön elintarvikeapu on yhdennettävä mahdollisimman täydellisesti kehityspolitiikkoihin erityisesti maatalouden ja maatalouselintarvikkeiden aloilla samoin kuin kyseisten maiden elintarvikestrategioihin. Yhteisön apua käytetään tukemaan avunsaajamaiden kehittämiä politiikkoja köyhyyden torjumisen, ravitsemuksen, äitien ja lasten terveydenhoidon, ympäristönsuojelun ja kunnostamisen aloilla siten, että painopiste on ohjelmien jatkuvuudessa, erityisesti maan elpyessä hätätilanteesta. Riippumatta siitä, myydäänkö apua vai jaetaanko sitä ilmaiseksi, apu ei saa häiritä paikallisia markkinoita. I OSASTO - Elintarvikeaputoimet 2 artikla 1. Elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden sekä muiden elintarvikeavun perusteella toteutettavien toimien on mahdollisimman hyvin vastattava avunsaajaväestön ravintotottumuksia, eikä niillä saa olla haitallisia vaikutuksia apua vastaanottaviin maihin. Tuotteita valittaessa olisi tutkittava keinoja enimmäistää ravinnon määrää, jotta voitaisiin saavuttaa mahdollisimman monet ihmiset, ottaen huomioon tuotteiden laatu tyydyttävän ravitsemustason takaamiseksi. Yhteisön elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden valinnassa sekä niiden hankintaa ja jakelua koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä otetaan erityisesti huomioon elintarvikkeiden saatavuuden yhteiskunnalliset erityispiirteet avunsaajamaissa, erityisesti heikoimmassa asemassa olevat ryhmät ja naisten asema kotitalouksissa. Elintarvikeavun myöntäminen perustuu ensisijaisesti avun perusteena olevien todellisten tarpeiden puolueettomaan arviointiin, silloin kun sen myöntäminen näyttää ainoalta keinolta parantaa sellaisten ryhmien elintarviketurvaa, joilla ei ole keinoja eikä mahdollisuuksia itse korjata elintarvikepulaansa. Tätä varten on kiinnitettävä huomiota seuraaviin perusteisiin jättämättä kuitenkaan huomiotta muita asiaan kuuluvia perusteita: - elintarvikepula, - ravintotilanne mitattuna inhimillisen tilanteen ja ravintotilanteen kehityksen osoittimilla, - tulot asukasta kohti ja erityisen köyhät väestöryhmät, - kyseisten väestöjen hyvinvoinnin yhteiskunnalliset osoittimet, - avunsaajamaan maksutasetilanne, - ehdotetun toimen taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus ja rahoituskustannukset; - pitkän tähtäimen elintarviketurvapolitiikan olemassaolo avunsaajamaassa. Elintarvikeavun myöntäminen on tarvittaessa riippuvainen lyhytaikaisten, monivuotisten kehityshankkeiden, alakohtaisten toimien tai kehitysohjelmien toteuttamisesta siten, että etusija annetaan elintarvikkeiden kestävää ja pitkän tähtäimen tuotantoa ja elintarviketurvaa elintarvikepolitiikan ja -strategian mukaisesti avunsaajamaissa edistäville hankkeille, toimille tai ohjelmille. Tarvittaessa avulla voidaan suoraan edistää tällaisten hankkeiden, toimien tai ohjelmien toteuttamista. Tämä avun täydentävä luonne on varmistettava vastikevarojen käytöllä yhteisön ja edunsaajamaan tai tarvittaessa apua saavan elimen tai hallituksista riippumattoman järjestön yhteisen sopimuksen mukaisesti, jos yhteisön toimittama apu on tarkoitettu myytäväksi. Jos elintarvikeapu on tarkoitettu useiden vuosien ajalle jakautuvan kehitysohjelman tueksi, se voidaan myöntää monivuotisena kyseiseen ohjelmaan liittyvänä tukena. Apua voi peruselintarvikkeiden myöntämisen lisäksi olla erityisesti siementen, lannoitteiden, työkalujen, muiden tuotannontekijöiden ja raaka- aineiden toimittaminen, varmuusvarastojen muodostaminen, tekninen ja taloudellinen apu sekä valistus- ja koulutustoimet. 4. 5. Elintarvikeavulla voidaan tukea sekä elintarvikeohjelmaan oleellisesti kuuluvien varmuusvarastojen perustamista, erityisesti viljelijöiden varastot ja kansalliset varastot huomioon ottaen, että alueellisten varastojen perustamista. Vastikevaroja on hoidettava johdonmukaisesti muihin yhteisön avun välineisiin nähden. Neuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien mukaisesti kehitysavun eri välineiden tuottamia vastikevaroja rakennesopeutusta läpikäyvien maiden osalta on hoidettava yhtenäisen ja johdonmukaisen budjettipolitiikan osana uudistusohjelman yhteydessä. Tässä tilanteessa yhteisö voisi siirtyä vastikevarojen kohdentamisesta niiden kokonaisvaltaisempaan käyttöön heti kun edistystä tapahtuu valvontavälineiden tehokkuudessa, talousarvion suunnittelussa ja toteuttamisessa sekä julkistalouden tilintarkastustoimen hoitamisessa kotimaisin voimin. Mainittuja vastikevaroja hoidetaan yhteisön avun näitä varoja koskevien yleisten menettelyjen mukaan, ensisijaisesti elintarviketurvaohjelmien ja -politiikkojen tukemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, mitä edellä säädetään. II OSASTO - Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet 3 artikla Yhteisö voi toteuttaa elintarvikepulasta kärsivien kehitysmaiden hyväksi elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia, kun se on edellytyksiin nähden perusteltua. Avunsaajamaa, komissio, kansainvälinen, alueellinen tai hallituksista riippumaton järjestö voi toteuttaa nämä toimet. Näiden toimien tarkoituksena on tukea käytettävissä olevilla varoilla elintarvikestrategian tai muiden kyseisen väestön elintarviketurvaa parantavien toimenpiteiden laatimista ja toteuttamista ja kannustaa kyseisiä maita ja erityisesti mitä maita, joissa tulotaso on alhainen ja elintarvikepula vakava, vähentämään riippuvuuttaan elintarvikkeista ja elintarvikeavusta. Niiden avulla on parannettava kyseisten maiden köyhimpien väestöryhmien elinolosuhteita. Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet toteutetaan taloudellisena ja teknisenä apuna tässä asetuksessa säädettyjä perusteita ja menettelyjä noudattaen. Näitä toimia suunnitellaan ja niistä päätetään johdonmukaisesti ja täydentävästi yhteisön muiden kehitysapuvälineiden rahoittamien tavoitteiden ja toimien yhteydessä. Näiden toimien on oltava osa monivuotisia ohjelmia. 4 artikla Elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia voidaan toteuttaa sellaisten kehitysmaiden ja sellaisten kansainvälisten, alueellisten ja hallituksista riippumattomien järjestöjen hyväksi, jotka ovat oikeutettuja yhteisön elintarvikeaputoimiin tämän asetuksen mukaisesti, osittain tai kokonaisuudessaan sellaisen elintarvikeavun osalta, joka niille on myönnetty tai voitaisiin myöntää, ottaen erityisesti huomioon kyseisen maan tuotannon, kulutuksen ja varastojen kehitys, väestön elintarviketilanne ja muiden avunantajien myöntämä elintarvikeapu. 5 artikla Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet ovat rahoitustukea ja teknistä apua, joiden tarkoituksena on 1 artiklan tavoitteiden mukaisesti parantaa kestävää ja pitkän tähtäimen elintarviketurvaa rahoittamalla erityisesti seuraavia: siementen, työvälineiden ja elintarviketuotannon kannalta välttämättömien tuotannontekijöiden toimittaminen, erityisesti naisille tarkoitetut maaseudun luotonannon tukitoimet, toimet juomavesihuollon järjestämiseksi väestölle, varastointitoimet soveltuvalla tasolla, maatalous- ja elintarviketuotteiden kaupanpitämiseen, kuljetukseen, jakeluun tai jalostamiseen liittyvät toimet, yksityiselle sektorille suunnatut tukitoimet kaupan kehittämiseksi kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla, sovellettuun tutkimukseen ja kentällä tapahtuvaan koulutukseen liittyvät toimet, ympäristöystävällisen elintarviketuotannon kehittämishankkeet, erityisesti naisille ja tuottajajärjestöille suunnatut liitännäis- ja valistustoiminta, tekninen apu ja kentällä tapahtuva koulutus, tukitoimet naisten ja tuottajajärjestöjen hyväksi, lannoitteiden tuotanto avunsaajamaiden raaka-aineista, tukitoimet paikallisten elintarvikeapurakenteiden hyväksi, mukaan lukien kentällä tapahtuva koulutus. m OSASTO - Pikahälytysjärjestelmät ja varastointiohjelmat 6 artikla Yhteisö voi tukea kansallisia pikahälytysjärjestelmiä ja osallistua olemassa olevien kansainvälisten pikahälytysjärjestelmien vahvistamiseen, ja se voi asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa itse ottaa käyttöön sellaisia järjestelmiä kehitysmaiden elintarviketilanteen osalta tämän asetuksen 27 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Yhteisö voi myös vastata varastointiohjelmien toteuttamisesta näissä maissa tämän asetuksen mukaisten elintarvikeaputoimien taikka jäsenvaltioiden tai kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen toteuttamien vastaavien toimien tukemiseksi. Olisi varmistettava näiden toimien ja yhteisön muiden kehitysapuvälineiden välinen johdonmukaisuus, mukaan lukien elintarvikeavun myynnistä muodostuvat vastikevarat, ja toimien sopivuus yhteisön noudattamaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan. Näiden toimien tarkoituksena on vahvistaa avunsaajamaiden elintarviketurvaa. Niiden avulla on edistettävä näiden maiden köyhimmän väestönosan elinolosuhteita, ja niiden on oltava näiden maiden vahvistamien kehitystavoitteiden ja erityisesti niiden elintarvikkeiden tuotantopolitiikan mukaisia. Yhteisön osallistuu näihin toimiin myöntämällä taloudellista ja/tai teknistä apua tässä asetuksessa säädettyjä perusteita ja menettelyjä noudattaen. Yhteisön tukemista toimista päätetään olemassa olevat, kansainvälisten erityisjärjestöjen hallinnoimat ohjelmat huomioon ottaen ja johdonmukaisesti niiden kanssa. 7 artikla Yhteisön tukea varastointiohjelmiin ja pikahälytysjärjestelmiin voidaan pyydettäessä myöntää kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen toimiin sellaisten kehitysmaiden hyväksi, jotka voivat saada yhteisön ja sen jäsenvaltioiden elintarvikeapua. Yhteisön avulla voidaan rahoittaa seuraavia toimenpiteitä: 8 artikla pikahälytysjärjestelmät ja sadon, varastojen ja markkinoiden kehitystä sekä kotitalouksien ravitsemustilannetta ja väestön tilanteen vakavuutta koskevien 10 tietojen keruuta koskevat järjestelmät, jotka on tarkoitettu kyseisten maiden elintarviketilannetta koskevan tiedonsaannin tehostamiseen, toimet, joiden tarkoituksena on parantaa varastointijärjestelmiä hävikkien vähenemisen varmistamiseksi ja hätätilanteen varalta riittävien varastointimahdollisuuksien takaamiseksi. Näihin toimiin voi lisäksi sisältyä näissä maissa elintarvikkeiden käsittelyn edellyttämän infrastruktuurin, erityisesti säkitys-, lastinpurku-, desinfiointi-, käsittely- ja varastointiyksikköjen, luominen elintarvikeaputoimien tukemiseksi ja elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien edistämiseksi, edellä mainittuihin toimiin liittyvät alustavat tutkimukset ja koulutustoimet. II LUKU Elintarvikeavun, varastointitoimien, pikahälytysjärjestelmien ja elintarvike turvaan liittyvien tukitoimien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 9 artikla 1. Maat ja elimet, jotka voivat saada yhteisön tukea tässä asetuksessa säädettyihin toimiin, luetellaan liitteessä. Tässä yhteydessä pidetään ensisijaisina köyhimpiä väestöryhmiä ja maita, joiden tulotaso on alhaisin ja elintarvikepula vakavin. Komissio voi 26 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan ja 27 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen muuttaa luetteloa maista ja elimistä, jotka voivat saada apua. 2. Voidakseen päästä välittömästi tai välillisesti osallisiksi yhteisön rahoituksesta tässä asetuksessa säädettyjen toimien toteuttamiseksi hallituksista riippumattomien järjestöjen on oltava seuraavien perusteiden mukaisia: a) b) eurooppalaiset hallituksista riippumattomat järjestöt: järjestö on perustettu jossakin Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa itsenäisenä, voittoa tavoittelemattomana järjestönä voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti; järjestön pääasiallinen toimipaikka sijaitsee yhteisön jäsenvaltiossa, avunsaajamaassa tai poikkeuksellisesti kansainvälisten hallituksista riippumattomien järjestöjen osalta jossakin kolmannessa maassa. Tämän toimipaikan on oltava yhteisrahoituksen piiriin kuuluvia toimia koskevien päätösten tosiasiallinen keskus; c) järjestön on osoitettava kykynsä toteuttaa moitteettomasti elintarvikeaputoimia erityisesti seuraavin perustein: 11' - riittävä hallinto- ja rahoituskyky, - suunnitellun toimen kannalta riittävä tekninen ja huoltokyky, - kyseisen hallituksista riippumattoman järjestön aikaisemmin erityisesti yhteisön tai jäsenvaltioiden rahoituksella toteuttamien toimien tulokset, - elintarvikeapuun ja elintarviketurvaan liittyvä kokemus, - järjestön läsnäolo avunsaajamaassa ja kyseisen maan tai kehitysmaiden tuntemus; d) järjestö on sitoutunut noudattamaan komission vahvistamia avun myöntämistä koskevia edellytyksiä. 10 artikla 1. 2. Yhteisö voi osallistua avunsaajamaiden, komission taikka kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen toteuttamien elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien, sellaisina kuin ne määritellään I, II ja III osastossa (I ja II luku), rahoittamiseen. Yhteisrahoitustoimet voidaan toteuttaa avunsaajamaiden taikka kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen pyynnöstä sellaisten väestöryhmien elintarviketurvan parantamiseksi, jotka eivät kykene selviytymään elintarvikepulasta omin keinoin tai omin voimavaroin, silloin kun tällaiset toimet vaikuttavat tarkoituksenmukaisimmalta keinolta. 3. Suunniteltaessa I, II ja II osastossa määriteltyjä yhteisön toimia on erityisesti huolehdittava siitä, että: - hankkeet suunnitellaan siten, että niiden vaikutukset ovat pysyviä ja ne ovat taloudellisesti elinkelpoisia, - tavoitteet ja niiden toteutumisen osoittimet määritellään selkeästi ja tavoitteiden toteutumista valvotaan. 11 artikla 1. 2. Tuotteiden hankinta tapahtuu yhteisön markkinoilla, avunsaajamaassa tai jossakin kehitysmaassa (joka mainitaan tämän asetuksen liitteessä), joka sijaitsee mikäli mahdollista samalla maantieteellisellä alueella. Poikkeuksellisesti ja 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hankinnat voidaan tehdä muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun maan markkinoilta silloin, kun: - pyydettyä tuotetta ei sen ominaisluonteen tai laadun vuoksi ole saatavissa yhteisön markkinoilta tai kehitysmaan markkinoilta, 12 - vallitsee vakava elintarvikepula ja tällaisten ostojen mahdollisuus auttaisi tehostamaan toimintaa. Sisämarkkinoilta saatavissa olevien elintarvikkeiden hankinta voidaan tehdä kehitysmaan markkinoilta sikäli kuin taloudellinen tehokkuus varmistetaan yhteisön markkinoilta tehtäviin hankintoihin nähden. Kun osto tai myynti tapahtuu avunsaajamaassa tai kehitysmaassa, on varmistuttava siitä, että se ei aiheuta häiriöitä kyseisen maan tai saman alueen kehitysmaiden markkinoilla tai aiheuta niiden väestön elintarvikkeiden tuotannolle tai elintarvikehuollolle haitallisia vaikutuksia. Näiden ostojen tai myyntien on kuuluttava mahdollisimman täydellisesti yhteisön kyseiseen maahan soveltamaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan, erityisesti tämän maan tai alueen elintarviketurvan edistämisen osalta. 12 artikla Niiden avunsaajamaiden osalta, joissa elintarvikkeiden tuonti on osittain tai kokonaan vapautettu, yhteisön avun käyttö on toteutettava sopusoinnussa kansallisten politiikkojen kanssa ja markkinoiden vääristymistä välttäen. Tällöin yhteisön avustukset voidaan toteuttaa myöntämällä kyseiselle maalle valuuttaa yksityisten toimijoiden käyttöön annettavaksi, edellyttäen että toimi kuuluu köyhyyden lievittämiseen tähtäävään talous- ja sosiaalipolitiikkaan ja maatalouspolitiikkaan (mukaan lukien peruselintarvikkeiden tuontistrategia). Avunsaajien on todistettava, että heidän käyttöönsä annetut varat on käytetty oikein. Etusijalla ovat pienet ja keskisuuret yksityiset toimijat toimien täydentävyyden varmistamiseksi. Toimien täytäntöönpanoa koskevien toimivaltuuksiensa rajoissa komissio voi päättää positiivista syrjintää koskevista toimenpiteistä pienten ja keskisuurten yksityisten toimijoiden hyväksi. Tähän apuun sovelletaan 11 artiklassa tarkoitettuja periaatteita. 13 artikla 1. Yhteisö voi vastata elintarvikeavun kuljetukseen liittyvistä kustannuksista. 2. Kun komissio katsoo, että yhteisön on vastattava elintarvikeavun sisäiseen kuljetukseen liittyvistä kustannuksista, se ottaa huomioon seuraavat yleiset perusteet: - vakava elintarvikepula, - elintarvikeavun toimittaminen alhaisen tulotason maihin, joissa vallitsee vakava elintarvikepula, 13 - elintarvikeavun toimittaminen 10 artiklassa tarkoitetuille kansainvälisille, alueellisille tai hallituksista riippumattomille järjestöille, - tarve varmistaa kyseisen elintarvikeaputoimen suurempi tehokkuus. Jos elintarvikeapu myydään avunsaajamaassa, yhteisö vastaa ainoastaan poikkeustapauksissa sisäiseen kuljetukseen liittyvistä kustannuksista. Yhteisö voi poikkeustilanteissa vastata myös elintarviketoimiin liittyvistä lentokuljetuksista aiheutuvista kustannuksista. 14 artikla Yhteisö voi vastata lopullisista jakelukustannuksista, jos se on tarpeen kyseisten elintarvikeaputoimien moitteettomalle toteuttamiselle. 15 artikla Yhteisön apu myönnetään avustuksena, jota ei makseta takaisin. Apu voi kattaa toimien toteuttamisen kannalta välttämättömät ulkoiset ja paikalliset menot, mukaan lukien huolto- ja toimintamenot. Tämän asetuksen mukaisia toimia eivät koske verot, tullit eivätkä vaikutukseltaan vastaavat maksut. Mahdolliset vastikevarat käytetään tässä asetuksessa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti ja niitä on hallinnoitava yhteisymmärryksessä komission kanssa. Avunsaajamaan toimivaltainen viranomainen pitää kirjaa vastaanotetuista rahoista ja niiden käytöstä ja on velvollinen esittämään kirjanpitonsa. 16 artikla Yhteisön avustukset voivat kattaa myös tässä asetuksessa säädettyjen toimien tehokkuuden lisäämisen kannalta tarpeelliset liitännäistoimenpiteet erityisesti neuvonnan, seurannan ja valvonnan sekä jakelun ja kentällä tapahtuvan koulutuksen osalta. 17 artikla Tarjouspyyntöjen tekeminen ja tarjouskilpailuihin osallistuminen sekä julkiset markkinat ja sopimukset ovat yhtäläisin edellytyksin avoinna kaikille Euroopan unionin ja avunsaajamaan luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Edellä 11 14 artiklan 2 kohdassa säädettyjen toimien osalta komissio voi ulottaa osallistumisoikeuden koskemaan myös Euroopan unionin ja avunsaajamaan luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä. Komissio vahvistaa näiden toimien avoimuuden takaavan asianmukaisen julkisuuden tämän asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä. Komissio huolehtii siitä, että asianmukaisen julkisuuden periaatetta sovelletaan myös välittäjinä toimivien järjestöjen toimiin. 18 artikla Komissio voi nimetä henkilön, jolle annetaan valtuudet tehdä yhteisrahoitusta koskevia sopimuksia sen puolesta. 19 artikla 1. Komissio vahvistaa tässä asetuksessa tarkoitetun avun myöntämistä, käyttöönottoa ja täytäntöönpanoa koskevat edellytykset. 2. Apu pannaan täytäntöön ainoastaan, jos avunsaajamaa taikka kansainvälinen, alueellinen tai hallituksista riippumaton järjestö noudattaa mainittuja edellytyksiä. 20 artikla Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet elintarvikeapuohjelmien ja -toimien sekä elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien moitteettoman toteutuksen varmistamiseksi. Tätä varten jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen kaiken tarvittavan avun sekä kaikki tarpeelliset tiedot. III LUKU Elintarvikeaputoimien ja elintarviketurvaa tukevien pikahälytysjärjestelmien ja varastointiohjelmien täytäntöönpanoa koskeva menettely 21 artikla 1. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan yhteisön osuuden elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen 15 mukaisesta vilja-avun kokonaismäärästä, jäsenvaltioiden kokonaisosuus. joka on sekä yhteisön että sen 2. Komissio hoitaa yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen yhteensovittamisen elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen mukaisen vilja-avun toimittamisen osalta ja valvoo, että yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kokonaisosuus kattaa vähintään mainitussa yleissopimuksessa määrätyt määrät8. 22 artikla Toimien 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja ottaen huomioon elintarvikeapua koskevat yleiset suuntaviivat komissio: vahvistaa luettelon tuotteista, joita voidaan hankkia apuun kuuluvina, vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt hankinnan, valvonnan ja arvioinnin osalta, * vahvistaa tuotteiden jakautumisen eri avunsaajien kesken tuotteiden määrien ja kustannusten mukaisesti, muuttaa tarvittaessa tuen suuntaamista ohjelmien toteuttamisen aikana. 23 artikla Komissio tekee 27 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ja 25 artiklassa vahvistettuja rajoituksia noudattaen päätökset, joissa: myönnetään elintarvikeapua tai määrätään elintarviketurvaan liittyvistä tukitoimista ja joissa vahvistetaan tämän avun toimittamista koskevat edellytykset, kansainvälisille, alueellisille tai valtioista riippumattomille järjestöille myönnetään avustusta elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien rahoittamiseen, myönnetään tukea varastointiohjelmalle tai pikahälytysjärjestelmälle. Neuvoston ja komission julistus suullisessa menettelyssä: "Neuvostoja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että neuvostossa kokoontuneiden yhteisön puolesta toimivan neuvoston ja jäsenvaltioiden puolesta toimivien jäsenvaltioiden edustajien olisi yhdessä vahvistettava samanaikaisesti yhteisön osuus ja jäsenvaltioiden osuudet elintarvikeavusta. Tämän vuoksi komission neuvostolle toimittamaan ehdotukseen liittyy luonnos jäsenvaltioille kuuluvan kokonaisosuuden jakainiKcsm niiden kesken. 16 24 artikla 1. a) Noudattaen 21 artiklassa tarkoitettuja neuvoston päätöksiä ja 22 artiklan nojalla tehtyjä päätöksiä komissio päättää: toimista kriisitilanteessa tai vakavassa elintarvikepulassa, jossa nälänhätä tai sen välitön uhka aiheuttaa vakavan vaaran sellaisen maan väestön hengelle tai terveydelle, joka ei pysty selviytymään elintarvikepulasta omien keinojensa ja varojensa avulla. Komissio toimii kuultuaan aiheellisimmalla tavalla jäsenvaltioita. Jäsenvaltioille annetaan kolmen työpäivän määräaika mahdollisten vastaväitteiden esittämiseen. Jos vastaväitteitä esitetään, 26 artiklassa tarkoitettu komitea tarkastelee asiaa seuraavassa kokouksessaan9. b) avun toimittamista ja täytäntöönpanoa koskevista edellytyksistä ja erityisesti: - avunsaajiin sovellettavista yleisistä lausekkeista, - hankintamenettelyjen ja tuotteiden toimittamisen sekä muiden toimien toteuttamisen käynnistämisestä sekä niitä vastaavien sopimusten teosta. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi komissiolla on valtuudet toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet elintarvikeavun toimittamisen nopeuttamiseksi. Kussakin erityistapauksessa toimitettavan avun määrä on rajoitettava siihen määrään, jonka kohteeksi joutunut väestö tarvitsee selviytyäkseen tilanteesta ajanjaksona, joka periaatteessa on enintään kuuden kuukauden pituinen. Komissio huolehtii siitä, että elintarvikeavun antamisen kaikissa vaiheissa annetaan etusija 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyille toimille. 25 artikla Niitä toimia, joiden tämän asetuksen mukainen rahoitus on enemmän kuin 2 miljoonaa ecua, koskevat päätökset tehdään 27 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 26 artikla 1. Komissiota avustaa elintarvikeapukomitea, jäljempänä 'komitea', joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Julistus suullisessa menettelyssä: "Yksityiskohtaiset säännöt ja jäsenvaltioiden määrä kirjallisessa menettelyssä esitettyjen vastaväitteiden huomioon ottamiseksi määritellään komitean työjärjestyksessä. " 17 2. Komitean on tarkasteltava elintarviketurvan kustannuksiin sitoutumista koskevien ehdotusten pitkän tähtäimen vaikutuksia avunsaajamaihin kansallisella, alueellisella ja perhekohtaisella tasolla, ottaen huomioon tämän asetuksen 1 artiklassa vahvistetut periaatteet. Komitea erittelee myös yhteisön apua saavia elintarviketurvapolitiikkoja ja seuraa niitä sekä tarkastelee ehdotuksia yhteisiksi aloitteiksi. 3. Komitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. 27 artikla Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kahdella kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 28 artikla 1. Perustamissopimuksessa tarkoitetun täydentävyysperiaatteen soveltamisen varmistamiseksi sekä elintarvikeapua ja elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia koskevien yhteisön säännösten ja kansallisten säännösten tehokkuuden ja johdonmukaisuuden lujittamiseksi komissio pyrkii takaamaan, sikäli kuin mahdollista, omien toimiensa ja jäsenvaltioiden toimien sekä Euroopan unionin muiden politiikkojen tiiviin yhteensovittamisen sekä päätöksenteon tasolla että toiminnassa kentällä, ja se voi tehdä aiheellisia aloitteita yhteensovittamisen edistämiseksi. Tämän vuoksi jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kansallisista elintarvikeapua koskevista toimistaan sekä elintarviketurvan varmistamiseen tähtäävistä ohjelmistaan. Toimien 27 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti komissio vahvistaa kansallisista toimista ilmoittamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 2. Komissio huolehtii siitä, että yhteisön toteuttamat toimet yhteensovitetaan kansainvälisten järjestöjen ja elinten toimiin, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvien järjestöjen ja elinten toimiin. 18 3. 4. Elintarviketurvan alalla komissio pyrkii kehittämään yhteisön ja apua antavien kolmansien maiden yhteistoimintaa ja yhteistyötä. Komiteassa vaihdetaan säännöllisesti tietoja yhteisön ja jäsenvaltioiden sekä näiden ja kansainvälisten järjestöjen ja apua antavien kolmansien maiden välisestä yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä. 29 artikla Komitea voi tarkastella mitä tahansa muita elintarvikeapua ja muita tässä asetuksessa tarkoitettuja toimia koskevia, puheenjohtajan omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä esille ottamia asioita. Enintään kuukauden kuluttua päätöksestään komissio ilmoittaa komitealle hyväksymänsä elintarvikeapua tai elintarviketurvaa koskevat toimet ja hankkeet ilmoittaen niihin käytettävän määrän suuruuden, niiden ominaisluonteen, avunsaajamaan ja täytäntöönpanosta vastaavan yhteistyökumppanin. Komissio ilmoittaa komitealle yhteisön elintarvikeapuna hankittavia tuotteita koskevat yleiset suuntaviivat. 30 artikla Komissio arvioi säännöllisesti merkittäviä elintarvikeaputoimia todetakseen, onko näistä toimista päätettäessä määritellyt tavoitteet saavutettu ja antaakseen ohjeita tulevien toimien tehokkuuden parantamiseksi. Komissio antaa määräajoin komitealle tietoja arviointiohjelmista. Jäsenvaltiot ja komissio ilmoittavat toisilleen arviointityön tulokset ja avun tehokkuuden parantamisen mahdollistavat erittelyt tai tutkimukset niin pian kuin se on mahdollista. Arviointityötä eritellään komiteassa. Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät toteuttamaan yhteisiä arviointitoimia. Komissio määrittelee yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti asianomaisille osastoille ja järjestöille ilmoitetaan arviointien tulokset ja joiden mukaisesti tuloksista tiedotetaan sisäisesti ja ulkoisesti. 31 artikla Kunkin varainhoitovuoden päättyessä komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tässä kertomuksessa esitetään talousarvion täytäntöönpanon tulokset maksusitoumusten ja maksujen osalta sekä vuoden aikana rahoitetut hankkeet ja ohjelmat. Kertomukseen sisältyy tiedot saman varainhoitovuoden aikana kansallisella tasolla sidotuista varoista, sikäli kuin se on mahdollista. Siinä on tärkeimmät hankkeiden ja ohjelmien 19 toteuttamiseksi avattuihin tarjouskilpailuihin liittyvät tilastotiedot (avunsaajamaittain, kansallisuuksittain jne. ryhmitettynä), sikäli kuin se on mahdollista. Kertomuksessa on myös tämän asetuksen 2, 5 ja 8 artiklan mukainen kunkin toimenpidelajin kustannusten jakautumista koskeva selvitys. Kertomuksessa on lisäksi tietoja elintarvikeavun tuottamien vastikevarojen avulla toteutetuista hankkeista. 32 artikla Kumotaan asetukset (ETY) N:o 3972/86, (ETY) N:o 1755/84, (ETY) N:o 2507/88, (ETY) N:o 2508/88 ja (ETY) N:o 1420/87. Yhteisön elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden hankkimista yhteisöstä koskevista yleisistä yksityiskohtaisista säännöistä 8 päivänä heinäkuuta 1987 annettua komission asetusta (ETY) N:o 2200/87 sovelletaan siirtymäkauden ajan siihen asti, kunnes komissio antaa uuden hankintaa koskevan asetuksen. Kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen mukaisesti rahoittamista toimista sekä asetuksen tulevaisuutta koskevat ehdotukset ja tarvittaessa asetuksen muuttamista koskevat ehdotukset. 33 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 20 1. MAAT LDC-maat (Vähiten kehittyneet maat) Muut LIC-maat (Muut alhaisen tulotason maat GNP/henki < $ 675 vuonna 1992) Afganistan Bangladesh Benin Bhutan Botswana Burkina Faso Burundi Djibouti Etiopia Gambia Guinea Guinea-Bissau Haiti Jemen Kambodia Kap Verde Keski-Afrikan tasavalta Kiribati Komorit Laos Lesotho Liberia Länsi-Samoa Madagaskar Malawi Malediivit Mali Mauritania Mosambik Myanmar Nepal Niger Päiväntasaajan Guinea Ruanda Salomonsaaret Sambia Säo Tome ja Principe Sierra Leone Somalia Sudan Tansania Togo TJad Tuvalu Uganda Vanuatu Zaire Egypti Eritrea Ghana Guyana Honduras Indonesia Intia Kenia Kiina Nicaragua Nigeria Pakistan Sri Lanka Tadjikistan Timor Vietnam Zimbabwe 21 LIITE LMIC-maat (Alemman keskitulotason maat GNP/henki $ 676 - $ 2695 vuonna 1992) Albania Algeria Angola Anguilla Armenia Azerbaidzan Belize Bolivia Chile Costa Rica Dominica Dominikaaninen tasavalta Ecuador El Salvador Entisen Jugoslavian valtiot Etelä-Afrikka Fidzi Filippiinit Georgia Grenada Guatemala Irak Iran Jamaika Jordania Kamerun Kazakstan Kirgisia Kolumbia Kongo Korean kansantasavalta Kuuba Libanon Macao Marokko Marshallinsaaret Mikronesia Moldova Mongolia Namibia Niuesaari Norsunluurannikko Panama Papua-Uusi-Guinea Paraguay Peru Saint Helena Saint Vincent ja Grenadiinit Senegal Swazimaa Syyria Thaimaa Tokelau Tonga Tunisia Turkki Turkmenistan Turks- ja Caicossaaret Uzbekistan Wallis- ja Futunasaaret Miehitetyt alueet (Gaza ja Länsiranta) 2. ELIMET WFP (Maailman elintarvikeohjelma) FAO (YK:n elintarvike- ja ICRC (Punaisen ristin kansainvälinen maatalousjärjestö) komitea) UNICEF (YK:n lastenavun järjestö) IFRC (Punaisen ristin kansainvälinen federaatio) UNHCR (YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu) UNRWA (YK:n palestiinalaispakolaisten avustus- ja työelin) 3. HALLITUKSISTA RIIPPUMATTOMAT JÄRJESTÖT Eurooppalaiset, avunsaajamaan tai poikkeuksellisesti kansainväliset kehitystyöhön erikoistuneet hallituksista riippumattomat järjestöt 22 ISSN 1024-4492 KOM(96) 250 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 Luettelonumero : CB-CO-96-263-FI-C ISBN 92-78-05185-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 2-3


title: STELLUNGNAHME DER KOMMISSION zu den vom Europäischen Parlament vorgeschlagenen Abänderungen an dem gemeinsamen Standpunkt des Rates zu dem Vorschlag für eine RICHTLINIE DES RATES ZUR ANGLEICHUNG DER RECHTS-UND VERWALTUNGSVORSCHRIFTEN FÜR DIE EISENBAHNBEFÖRDERUNG GEFÄHRLICHER GÜTER

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competence of the Member States
rail transport
transport of dangerous goods
transport safety

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 04. 06 19% KOM(96) 235 endg. 94/0284 (SYN) STELLUNGNAHME DER KOMMISSION zu den vom Europäischen Parlament vorgeschlagenen Abänderungen an dem gemeinsamen Standpunkt des Rates zu dem Vorschlag für eine RICHTLINIE DES RATES ZUR ANGLEICHUNG DER RECHTS- UND VERWALTUNGSVORSCHRIFTEN FÜR DIE EISENBAHNBEFÖRDERUNG GEFÄHRLICHER GÜTER (gemäß Artikel 189 c, Buchstabe d) des FG~Ver!r:ge:> von der Kommission vorgelegt) Am 16. April 1996 änderte das Europäische Parlament den vom Rat am 8. Dezember 1995 angenommenen gemeinsamen Standpunkt zum oben erwähnten Vorschlag. Die Änderungen des Parlaments sind im Anhang wiedergegeben. Gemäß Artikel 189c Unterabsatz (d) des EG-Vertrags hat die Kommission ihren Vorschlag überarbeitet und aus folgenden Gründen beschlossen, die Änderungen nicht anzunehmen: Die erste Änderung, die vor der Beförderung von (nicht definierten) "äußerst" gefährlichen Gütern eine Notifizierung erfordert, wird von der Kommission als unnötig bürokratisch und ohne ersichtlichen Gewinn für die Sicherheit betrachtet. Der Verweis auf "äußerst" gefährliche Güter verursacht eine gewisse Rechtsunsicherheit, da hierdurch eine zusätzliche Kategorie zu den schon im Vorschlag aufgeführten Gütern geschaffen würde (die "äußerst" gefährlichen Güter). Die mit der zweiten Änderung anvisierte Beförderungsart wird schon nahezu vollständig durch die in Artikel 6 Absatz 11 und dem neuen Artikel 6 Absatz 14 des gemeinsamen Standpunkts vorgesehene Abweichung erfaßt, die weniger strenge Bedingungen für die Beförderung innerhalb von Häfen und Flughäfen, Industrieanlagen oder zwischen solchen zuläßt. Die Kommission hält deshalb ihren Voschlag aufrecht und lehnt die zwei vom Parlament vorgeschlagenen Änderungen des gemeinsamen Standpunkts des Rates ab. Anhang: 2 Änderungen des Europäischen Parlaments i Gemeinsamer Standpunkt des Rates Abänderungen träge ANHANG (Abänderungsantrag 1) Artikel 3, Absatz 2a (neu) Über die Beförderung extrem gefährli cher Güter sind die einzelnen zustän digen Stellen zuvor zu unterrichten. (Abänderungsantrag 2) Artikel 5 Beförderung U n b e s c h a d et a n d e r er ( 1) Rechtsvorschriften der Gemeinschaft behält jeder Mitgliedstaat das Recht, die bestimmter gefährlicher Güter in seinem Gebiet zu regeln oder zu verbieten; dies ist jedoch nicht im Zusammenhang mit der Transportsicherheit, sondern nur aus zwar anderen der insbesondere nationalen des Umweltschutzes zulässig. und Gründen oder aus Sicherheit Gründen, Beförderung U n b e s c h a d et a n d e r er ( 1 ) Rechtsvorschriften der Gemeinschaft behält jeder Mitgliedstaat das Recht, die bestimmter gefährlicher Güter in seinem Gebiet zu regeln oder zu verbieten; dies ist jedoch nicht im Zusammenhang mit der Transportsicherheit, sondern nur aus zwar anderen der insbesondere nationalen des Umweltschutzes zulässig. und Gründen oder aus Sicherheit Gründen, zu d a) Diese Richtlinie beeinträchtigt nicht das Recht der Mitgliedstaaten, d es u n t er W a h r u ng besondere Gemeinschaftsrechtes oder Regelungen Abweichungen zuzulassen für Verkehre von z. B. Transporte von Cyanwasserstroff in Spezialkesselwagen. für m it G e f a h r g y t t r ^ n s p o r te und Schmalspurbahnen, Hafenbahnen Bergbahnen. Bedeutung. treffen lokaler oder das (2) a) Bei Beförderungen durch den Ärmelkanal-Tunnel können Frankreich und Königreich Vereinigte strengere Vorschriften als im Anhang Diese vorgesehen Vorschriften werden der Kommission mitgeteilt; diese unterrichtet die übrigen Mitgliedstaaten. anwenden. das (2) a) Bei Beförderungen durch den Ärmelkanal-Tunnel können Frankreich und Königreich Vereinigte strengere Vorschriften als im Anhang Diese vorgesehen Vorschriften werden der Kommission mitgeteilt; diese unterrichtet die übrigen Mitgliedstaaten. anwenden. Ärmelkanal-Tunnel b) Sollten nach Ansicht eines Mitgliedstaats Beförderungen auf durch in seinem Gebiet liegende Tunnel mit ähnlichen Merkmalen wie angewendet der werden, so teilt er dies der Kommission mit. Diese entscheidet nach dem Verfahren des Artikels 9, ob der betreffende Tunnel ähnliche Merkmale aufweist. Die von einem Mitgliedstaat erlassenen Vorschriften werden der Kommission mitgeteilt, die die übrigen Mitgliedstaaten davon unterrichtet. 1 Ärmelkanal-Tunnel b) Sollten nach Ansicht eines Mitgliedstaats Beförderungen auf durch in seinem Gebiet liegende Tunnel mit ähnlichen Merkmalen wie angewendet der werden, so teilt er dies der Kommission mit. Diese entscheidet nach dem Verfahren des Artikels 9, ob der betreffende Tunnel ähnliche Merkmale aufweist. Die von einem Mitgliedstaat erlassenen Vorschriften werden der Kommission mitgeteilt, die die übrigen Mitgliedstaaten davon unterrichtet. für d er b e z ü g l i ch c) Die Mitgliedstaaten, in denen reglmäßig Umgebungstemperaturen von weniger als -20 °C auftreten, können j e d o ch Betriebstemperaturen von Material, das innerstaatliche Beförderung gefährlicher Güter mit der Eisenbahn bestimmt ist, strengere Vorschriften bis Bestimmungen über die angemessenen Referenztemperaturen die verschiedenen Klimazonen in den Anhang aufgenommen worden sind. festlegen, für die für d er b e z ü g l i ch c) Die Mitgliedstaaton, in denon reglmäßig Umgebungstemperaturen von weniger als -20 °C auftreten, können j e d o ch Betriebstemperaturen von Material, das innerstaatliche Beförderung gefährlicher Güter mit der Eisenbahn bestimmt ist, strengere Vorschriften bis Bestimmungen über die angemessenen Referenztemperaturen die verschiedenen Klimazonen in den Anhang aufgenommen worden sind. festlegen, für die d ie oder Zwischenfall E i n d ä m m u ng (3) Vetritt ein Mitgliedstaat die Auffassung, daß sich die geltenden Sicherheitsvorschriften bei einenm als Unfall unzureichend herausgestellt haben, w as Beförderungsrisiken betrifft, und besteht dringender Handlungsbedarf, so teilt er der Kommission die beabsichtigten Maßnahmen bereits mit, wenn diese sich noch in der Planung befinden. Die Kommission befindet nach dem Verfahren des Artikels 9, ob die Durchführung dieser Maßnahmen genehmigt werden soll, und legt ihre Dauer fest. d er d ie oder Zwischenfall E i n d ä m m u ng (3) Vetritt ein Mitgliedstaat die Auffassung, daß sich die geltenden Sicherheitsvorschriften bei einenm als Unfall unzureichend herausgestellt haben, w as Beförderungsrisiken betrifft, und besteht dringender Handlungsbedarf, so teilt er der Kommission die beabsichtigten Maßnahmen bereits mit, wenn diese sich noch in der Planung befinden. Die Kommission befindet nach dem Verfahren des Artikels 9, ob die Durchführung dieser Maßnahmen genehmigt werden soll, und legt ihre Dauer fest. d er (4) Die Mitgliedstaaten können alle am 31. Dezember 1996 geltenden innerstaatlichen Vorschriften über die Beförderung und Verpackung von Stoffen beibehalten, die Dioxine oder Furane enthalten. (4) Die Mitgliedstaaten können alle am 31. Dezember 1996 geltenden innerstaatlichen Vorschriften über die Beförderung und Verpackung von Stoffen beibehalten, die Dioxine oder Furane enthalten. t PE215. 566/endg. ISSN 0256-2383 KOM(96) 235 endg. DOKUMENTE DE 06 07 Katalognummer : CB-CO-96-247-DE-C ISBN 92-78-04517-9 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg ±>


title: Rozporządzenie Komisji (WE) nr 1000/96 z dnia 4 czerwca 1996 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 1538/91 wprowadzające szczegółowe zasady wykonywania rozporządzenia Rady (EWG) nr 1906/90 w sprawie niektórych norm handlowych w odniesieniu do drobiu

eurovoc_concepts:
marketing standard
poultry
poultrymeat

formats: html pdf print

text: 03/t. 19 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 143 31996R1000 5. 6. 1996 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 134/9 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 1000/96 z dnia 4 czerwca 1996 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 1538/91 wprowadzające szczegółowe zasady wykonywania rozporządzenia Rady (EWG) nr 1906/90 w sprawie niektórych norm handlowych w odniesieniu do drobiu KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, Artykuł 1 uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 1906/90 z dnia 26 czerwca 1990 r. w sprawie niektórych norm handlowych w odniesieniu do drobiu (1), ostatnio zmienione rozporządzeniem (WE) nr 3204/93 (2), w szczególności jego art. 9, a także mając na uwadze, co następuje: rozporządzenie Komisji (EWG) nr 1538/91 (3), ostatnio zmie- nione rozporządzeniem (WE) nr 205/96 (4), ustanawia szcze- gółowe zasady wykonywania norm handlowych w odniesieniu do drobiu; w świetle zebranych doświadczeń definicja kapłona i odnoszące się do niego kryteria zawarte w załączniku IV do rozporzą- dzenia (EWG) nr 1538/91 powinny zostać zmienione; W rozporządzeniu (EWG) nr 1538/91 wprowadza się nastę- pujące zmiany: 1) W art. 1 ust. 1 lit. a) tiret trzecie otrzymuje brzmienie: „— kapłon: samiec ptaka chirurgicznie kastrowany przed osiągnięciem dojrzałości płciowej i poddany ubojowi w wieku minimum 140 dni: po kastracji kapłony muszą być tuczone przez okres co najmniej 77 dni. ” 2) W załączniku IV wprowadza się następujące zmiany: — w lit. c) tiret drugim tiret drugie otrzymuje brzmienie: „— 2 m2 na kaczkę lub kapłona,” — w lit. d) tiret ostatnim tiret drugie otrzymuje brzmienie: „— cztery tygodnie w przypadku kapłonów,” Artykuł 2 środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Zarządzającego ds. Mięsa Drobiowego i Jaj, Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie siódmego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europej- skich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 4 czerwca 1996 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji (1) Dz. U. L 173 z 6. 7. 1990, str. 1. (2) Dz. U. L 289 z 24. 11. 1993, str. 3. (3) Dz. U. L 143 z 7. 6. 1991, str. 11. (4) Dz. U. L 27 z 3. 2. 1996, str. 6


title: PARECER DA COMISSÃO sobre as alterações propostas pelo Parlamento Europeu à posição comum do Conselho relativa à proposta de DIRECTIVA DO CONSELHO RELATIVA À APROXIMAÇÃO DAS LEGISLAÇÕES DOS ESTADOS-MEMBROS RESPEITANTES AO TRANSPORTE FERROVIÁRIO DE MERCADORIAS RERIGOSAS

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS it ir it it * it Bruxelas, 04. 06. 1996 C()M(%> 235 final 94/0284 (SYN) PARECER DA COMISSÃO sobre as alterações propostas pelo Parlamento Europeu à posição comum do Conselho relativa à proposta de DIRECTIVA DO CONSELHO RELATIVA À APROXIMAÇÃO DAS LEGISLAÇÕES DOS liSTADOS-MKMBROS RESPEITANTES AO TRANSPORTE FERROVIÁRIO DE MERCADORIAS PERIGOSAS (apresentado pela Comissão em conformidade com o disposto na alinéa d), do artigo 189°-C do Tratado CE) Em 16 de Abril de 1996, o Parlamento Europeu alterou a posição comum adoptada pelo Conselho em 8 de Dezembro de 1995, relativa à proposta acima citada. As alterações do Parlamento figuram em anexo. Nos termos da alínea d) do Artigo 189° - C do Tratado CE, a Comissão reexaminou a sua proposta e decidiu não aceitar as alterações pelas seguintes razões. Em relação à primeira alteração, que exige a notificação prévia de todos os transportes de mercadorias "extremamente" (não definido) perigosas, a Comissão considera que é desnecessariamente burocrática e que não traz qualquer benefício em termos de segurança. A referência a mercadorias "extremamente" perigosas introduz um elemento de insegurança jurídica, na medida em que criaria uma categoria adicional de mercadorias (as "extremamente" perigosas) às referidas na proposta. O tipo de transporte visado pela segunda alteração já está na sua quase totalidade abrangido pela derrogação já existente, prevista no âmbito do n° 11 e do novo n° 14 do Artigo 6o da posição comum, segundo a qual se podem aplicar disposições menos rigorosas para os transportes dentro dos portos ou aeroportos ou nos percursos entre instalações industriais. Esta alteração é portanta supérflua. Por conseguinte, a Comissão mantém a sua proposta e rejeita as alterações propostas pelo Parlamento Europeu à posição comum do Conselho. Anexo: 2 alterações do Parlamento Europeu. JL Posição comum do Conselho Alterações do Parlamento ANEXO (Alteração 1) Artigo 3C, nc 2 bis (novo) 2 bis. 0 transporte de mercadorias sera antecedência autoridades altamente comunicado com às diversas competentes. perigosas (Alteração 2) Artigo 5» 1. Sem prejuízo da r e s t a n te o ou razões do l e g i s l a ç ão os E s t a d o s - m e m b r os r e s e r v a r - se de regulamentar apenas por a segurança nomeadamente de o t r a n s p o r te mercadorias t e r r i t ó r i o. c o m u n i t á r i a, podem d i r e i to p r o i b i r, não t r a n s p o r t e, m o t i v os n a c i o n a l, determinadas seu no s e g u r a n ça perigosas que p or de 1. Sem p r e j u í zo da r e s t a n te o ou razões do l e g i s l a ç ão os E s t a d o s - m e m b r os r e s e r v a r - se de regulamentar apenas por a segurança nomeadamente de o t r a n s p o r te mercadorias t e r r i t ó r i o. c o m u n i t á r i a, podem d i r e i to p r o i b i r, não t r a n s p o r t e, m o t i v os n a c i o n a l, determinadas seu no. de perigosas s e g u r a n ça que p or d i r e c t i va 1 b i s. A p r e s e n te nao d i r e i to c o n t r a r ia de os E s t a d o s - m e m b r o s, d i r e i to r e s p e i t a n do a d o p t a r em c o m u ni t á r i o. e s p e c íf i ç as d i s p o s i ç õ es derrogações ou autorizarem t r a n s p o r te em favor do de l o c al nomeadamente transporte d e á c i d o c i an í d r i c o em vagoes-cisterna especiais, ou em favor do transporte de mercadorias perigosas por caminho-de-ferro de bitola estreita, caminho-de-ferro portuário ou caminho-de-ferro de montanha. i n t e r e s se 2. a) Em relação aos transportes que utilizem o túnel sob a Mancha^ a França e o Reino Unido podem impor disposições mais severas do que as previstas no Anexo. Essas serão disposições- comunicadas à Comissão^ qyc delas informará os restantes Estados-membros,. 2. a) Em relação aos transportes que utilizem o mnel sob a Mancha^, a França e o Reino Unido podem impor disposições mais severas do que as previstas no Anexo. Essas serão disposições comunicadas à Comissão, que delas informará os restantes Estados-membros. 3 1 > "> Se uni K s t. u io m e m b ro c o us i d ei ,i i b) l ie Vein t e r r i t ó r i o , ,, a p l i c ai s e v e i as a os q ue u t i l i z e m^ t ú n e is com i d ê n t i c as i n f o r m a rá f a c t o. t e r m os t ú n el i (in • *,e d ï s j x i '. i ç o es mai:; t r a n s p o r t es no s eu c a r a c t e r í s t i c as ao da Mancha_, a C o m i s s ão E s ta d e c i d i rá 9a, do c i r t i qo em q u e s t ão tem c a r a c t e r í s t i c as i d ê n t i c a s. As d i s p o s i ç õ es a d o p t a d as p or um E s t a d o - m e m b io s e r ão n o t i f i c a d as à C o m i s s ã o^ q j je i n f o r m a rá r e s t a n t es E s t a d o s - m e m b r o s. os n os se o d e l as d e s se. i| > I i ca i i\> *vt -m qu*1 t e r r i t ó r i ot s e v e r as a os u t i l i z e m, t ú n e is com i d ê n t i c as i n f o r m a rá f a c t o. termos, t ú n el. Se nm K s t a d o - m o m b ro c o n s i d e i ai ( p ie : ,e d i s p o s i ç õ es m a is t r a n s p o r t es no s eu c a r a c t e r í s t i c as ao da Mancha^ a C o m i s s ão K s ta d e c i d i rá 9f l do a r t i qo em q u e s t ão tem c a r a c t e r í s t i c as i d ê n t i c a s. As d i s p o s i ç õ es a d o p t a d as p or um E s t a d o - m e m b io s e r ão n o t i f i c a d as à C o m i s s ã o. q_u e i n f o r m a rá r e s t a n t es E s t a d o s - m e m b r o s. os d e s se no:; se o d e l as L c) Os em i m p or n o r m as a m b i e n te E s t a d o s - m e m b r os c u ja s e ja i n f e r i or a - 2 0 °C m a is m a t é r ia t e m p e r a t u ra t e m p e r a t u ra r e g u l a r m e n te podem s e v e r as de f u n c i o n a m e n to do m a t e r i al de t r a n s p o r te d e s t i n a do n a c i o n al r o d o v i á r io p e r i g o s as de m e r c a d o r i as a t. é o ue no s eu i n c o r p o r a d as no Anexo s e i am r e l a t i v as d i s p o s i ç õ es às t e m p e r a t u r as de r e f e r ê n c ia a d e q u a d as a d e t e r m i n a d as z o n as c l i m á t i c a s. t e r r i t ó r i o^ ao c) Os em i m p or n o r m as a m b i e n te E s t a d o s - m e m b r os c u ia s e ia i n f e r i or a - 2 0 °C m a is m a t é r ia t e m p e r a t u ra f u n c i o n a m e n to do m a t e r i al t r a n s p o r te n a c i o n ai p e r i g o s as t e m p e r a t u ra r e g u l a r m e n te podem s e v e r as de de d e s t i n a do r o d o v i á r io de m e r c a d o r i as no se_u i n c o r p o r a d as no Anexo s e j am r e l a t i v as d i s p o s i ç õ es às t e m p e r a t u r as de r e f e r e n c ia a d e q u a d as a d e t e r m i n a d as z o n as c l i m á t i c a s. ao t e r r i t ó r i o^ a te q ue 3. Q u a n d o, na a / ' s e q u ê n c ia c i d e n te às um i n c i d e n t e, t r a n s p o r te e q ue a de ou de um c o n s i d e r a r em os E s t a d o s - m e m b r os q ue as d i s p o s i ç õ es a p l i c á v e is em m a t é r ia de s e g u r a n ça podem s er r i s c os m e l h o r a d as p a ra r e d u z ir os o p e r a ç õ es a s s o c i a d os r e f e r i da de a uma a c ç ão c o r r e s p o n de n o t i f i c a r ão n e c e s s i d a de u r g e n t e, a f a se de p r o j e c t o, d as m e d i d as q ue a d o p t a r. A C o m i s s ão t e n c i o n a ra d e c i d i r á, n os t e r m os do a r t i go 9 °, se a e x e c u ç ão d e s s as m e d i d as p o de s er a u t o r i z a da e d e t e r m i n a rá o r e s p e c t i vo p r a zo de a p l i c a ç ã o. C o m i s s ã o, a i n da na 3. Q u a n d o, às um na a. " ' s e q ' u ê n c ia i d e n te c i n c i d e n t e, t r a n s p o r te e q ue a de ou de um c o n s i d e r a r em os E s t a d o s - m e m b r os q ue as d i s p o s i ç õ es a p l i c á v e is em m a t é r ia de s e g u r a n ça podem s er m e l h o r a d as p a ra r e d u z ir os r i s c os o p e r a ç õ es a s s o c i a d os r e f e r i da de a c ç ão a uma c o r r e s p o n de n o t i f i c a r ão n e c e s s i d a de u r g e n t e, a f a se de p r o j e c t o, d as m e d i d as q ue t e n c i o n a ra a d o p t a r. A C o m i s s ão d e c i d i r á, n os t e r m os do a r t i go 9D, se a e x e c u ç ão d e s s as m e d i d as p o de s er a u t o r i z a da e d e t e r m i n a rá o r e s p e c t i vo p r a zo de a p l i c a ç ã o. C o m i s s ã o, a i n da na 4. _ Os E s t a d o s - m e m b r os podem m a n t er t o d as as d i s p o s i ç õ es n a c i o n a is a p l i c á v e i s^ em 31 de D e z e m b ro de e às e m b a l a q e ns de m a t é r i as c o n t e n h am d i o x i n as ou f u r ^ n o s. t r a n s p o r te q ue 1 9 9 6, ao 4. Os E s t a d o s - m e m b r os podem m a n t er t o d as as d i s p o s i ç õ es n a c i o n a is a p l i c á v e i s, em 31 de D e z e m b ro de e às e m b a l a g e ns de m a t é r i as c o n t e n h am d i o x i n as ou f u r a n o s. t r a n s p o r te q ue 1 9 9 6, ao DOC P O \ R R \ 2 9 5 \ 2 9 5 9 3 3. J PG PE 215. 566/def H~ ISSN 0257-9553 COM(96) 235 final DOCUMENTOS PT 06 07 N. ° de catálogo : CB-CO-96-247-PT-C ISBN 92-78-04523-3 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo b


text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 04. 06. 1996 COM(96) 235 final 94/0284 (SYN) AVIS DE LA COMMISSION sur les amendements proposés par le Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DIRECTIVE DU CONSEIL RELATIVE AU RAPPROCHEMENT DES LEGISLATIONS DES ETATS MEMBRES CONCERNANT LE TRANSPORT DE MARCHANDISES DANGEREUSES PAR CHEMIN DE FER (présenté par la Commission conformément à l'article 189 C, point <j) du traita CE) Le 16 avril 1996, le Parlement européen a modifié la position commune adoptée par le Conseil le 8 décembre 1995 sur la proposition précitée. Les amendements du Parlement figurent en annexe. Conformément à l'article 189 C, sous d), du traité CE, la Commission a réexaminé sa proposition et décidé de rejeter les amendements pour les raisons suivantes. En ce qui concerne le premier amendement, qui prévoit que tout transport de marchandises extrêmement dangereuses - sans que celte notion soit définie - doit être notifié préalablement, la Commission est d'avis qu'il est inutilement bureaucratique et qu'il n'est guère susceptible de contribuer à l'amélioration de la sécurité. L'emploi de la notion de marchandise "extrêmement" dangereuse introduit un élément d'insécurité juridique, car il crée une nouvelle catégorie de marchandises (les marchandises "extrêmement dangereuses") par rapport à celles visées dans la proposition. Les types de transport visés par le deuxième amendement sont déjà couverts presque totalement par la dérogation existante prévue à l'article 6, paragraphe 11, et au nouvel article 6, paragraphe 14, de la position commune pour les cas où des dispositions moins strictes s'appliquent aux transports effectués dans les ports ou les aéroports, ou à l'intérieur de sites industriels ou entre de tels sites. Ce nouvel amendement est donc superflu. C'est la raison pour laquelle la Commission maintient sa proposition et rejette les amendements proposés par le Parlement à la position commune du Conseil. Annexe : deux amendements du Parlement européen Position commune du Conseil Amendements du Parlement ANMEXE (Amendement 1) Article 3, paragraphe 2 bis (nouveau) autorités 2 bis. Les c o m p é t e n t es i n f o r m é es préalablement de tout transport de marchandises extrêmement dangereuses. différentes sont (Amendement 2) Article 5 conservent 1. Sans d'autres préjudice dispositions communautaires, les États membres le droit de réglementer ou d'interdire, uniquement pour des raisons autres que la sécurité pendant le transport, liées notamment à la sûreté nationale ou à la protection de l'environnement, le transport de certaines marchandises dangereuses sur leur territoire. p r é j u d i ce 1. Sans d ' a u t r es dispositions communautaires, les États membres conservent le droit de réglementer ou d'interdire, uniquement pour des raisons autres que la sécurité pendant le transport, liées notamment à la sûreté nationale ou à la protection de l'environnement, le transport de certaines marchandises dangereuses sur leur territoire. 1bis. La présente directive ne porte pas atteinte au droit des États membres d'arrêter, dans le respect du droit communautaire, des dispositions particulières ou d'autoriser des dérogations en faveur de transports d'intérêt local, par exemple le transport d ' acide cyanhvdricrue dans des wagons citernes spéciaux, ou en faveur du transport de matières dangereuses par chemin de fer à voie étroite, chemin de fer portuaire ou chemin de fer de montagne. 2. a ) Pour ce qui est des transports empruntant le tunnel sous la Manche, la France et le Royaume-Uni peuvent imposer des dispositions plus strictes que celles qui sont prévues à l'annexe. sont portées à la connaissance de la Commission, qui en informe les autres États membres. dispositions Ces 2. a) Pour ce qui est des transports empruntant le tunnel sous la Manche, la France et le Royaume-Uni peuvent imposer des dispositions plus strictes que celles qui sont prévues à l'annexe. sont portées à la connaissance de la Commission, qui en informe les autres États membres. dispositions Ces aux transports b) Si un État membre estime que des dispositions plus strictes devraient qui s'appliquer empruntent, sur son territoire, des tunnels présentant des caractéris tiques semblables au tunnel sous la Manche, il en informe la Commission. Celle-ci, agissant selon la procédure prévue à l'article 9, décide si le tunnel en question présente des caractéristiques Les dispositions adoptées par un État membre sont notifiées à la Commission, qui en informe les autres États membres. semblables. aux transports b) Si un État membre estime que des dispositions plus strictes devraient s'appliquer qui empruntent, sur son territoire, de;; tunnels présentant des caractéri:; tiques semblables au tunnel sou;; l. i Manche, il en informe la Commission. Celle-ci, agissant selon la procédure prévue à l'article 9, décide si le tunnel en question présente des caractéristiques Les dispositions adoptées par un État membre sont notifiées à la Commission, qui en informe les autres État;. membres. semblables. 3 Position commune du Conseil Amendements du Parlement où États membres c) Les la température ambiante est régulièrement inférieure à -20e C peuvent imposer des normes plus strictes en matière de température de fonctionnement du matériel destiné au transport national de marchandises dangereuses par chemin de fer effectué sur leur territoire, jusqu'à ce que des dispositions relatives de référence appropriées pour des zones soient déterminées climatiques incorporées dans 1'annexe. 1 températures aux où États membres c) Les la température ambiante est régulièrement inférieure à -20° C peuvent imposer des normes plus strictes en matière de température de fonctionnement du matériel destiné au transport national de marchandises dangereuses par chemin de fer effectué sur leur territoire, jusqu'à ce que des dispositions relatives de référence appropriées pour des zones soient déterminées climatiques incorporées dans 1'annexe. températures aux à liés l'opération 3. Lorsqu'à la suite d'un accident ou d'un incident un État membre estime que les dispositions applicables en matière de sécurité sont susceptibles d'être améliorées afin de réduire les risques de transport et que l'action envisagée répond à une nécessité urgente, il notifie à la Commission, dès le stade de la planification, les mesures qu'il se propose d'adopter. La Commission décide, selon la procédure prévue à l'article 9, si la mise en oeuvre de ces mesures peut être autorisée et en fixe la durée d'application. à liés l'opération 3. Lorsqu'à la suite d'un accident ou d'un incident un État membre estime que les dispositions applicables en matière de sécurité sont susceptibles d'être améliorées afin de réduire les risques de transport et que l'action envisagée répond à une nécessité urgente, il notifie à la Commission, dès le stade de la planification, les mesures qu'il se propose d'adopter. La Commission décide, selon la procédure prévue à l'article 9, si la mise en oeuvre de ces mesures peut être autorisée et en fixe la durée d'application. États membres 4. Les peuvent maintenir toutes les dispositions nationales applicables au 31 décembre 1996 en ce qui concerne les transports matières et contenant ou des f ur armes. les emballages des de dioxines États membres 4. Les peuvent maintenir toutes les dispositions nationales applicables au 31 décembre 1996 en ce qui concerne les transports matières et contenant ou des furannes. les emballages des de dioxines DOC FR\REC\295\295933. dw PE 215. 566/déf + ISSN 0254-1491 COM(96) 235 final m 07 N° de catalogue : CB-CO-96-247-FR-C ISBN 92-78-04520-9 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg S