title: 1996 m. birželio 24 d. Komisijos sprendimas dėl statybos produktų atitikties atestavimo tvarkos, susijusios su geotekstilės produktais, pagal Tarybos direktyvos 89/106/EEB 20 straipsnio 2 dalįTekstas svarbus EEE

text: 416 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31996D0581 1996 10 8 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 13/17 t. L 254/59 KOMISIJOS SPRENDIMAS 1996 m. birželio 24 d. dėl statybos produktų atitikties atestavimo tvarkos, susijusios su geotekstilės produktais, pagal Tarybos direktyvos 89/106/EEB 20 straipsnio 2 dalį (tekstas svarbus EEE) (96/581/EB) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvą 89/106/EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su statybos produktais, derinimo (1) su pakeitimais, padarytais Direktyva 93/68/EEB (2), ypač į jos 13 straipsnio 4 dalį, kadangi reikalaujama, kad Komisija produktų atitikties atestavi- mui pasirinktų vieną iš dviejų tvarkų, nurodytų Direktyvos 89/106/EEB 13 straipsnio 3 dalyje, kuri būtų „mažiausiai sudėtinga ir saugos reikalavimus atitinkanti galima tvarka“; kadangi tai reiškia, kad būtina nuspręsti, ar konkrečiam pro- duktui ar produktų grupei yra būtina gamyklos produkcijos kontrolės sistema, už kurią atsako gamintojas, ir kuri būtų pakankama sąlyga atitikčiai atestuoti, ar dėl priežasčių, susijusių su atitiktimi 13 straipsnio 4 dalyje minėtiems kriterijams, būtinas patvirtintos sertifikavimo įstaigos įsikišimas; kadangi 13 straipsnio 4 dalis reikalauja, kad taip nustatyta tvarka turi būti nurodyta įgaliojimuose ir techninėse specifika- cijose; kadangi todėl pageidautina apibrėžti produktų ar pro- duktų grupės sąvoką taip, kaip ji vartojama įgaliojimuose ir techninėse specifikacijose; kadangi 13 straipsnio 3 dalyje nurodytos dvi tvarkos rūšys yra išsamiai apibūdintos Direktyvos 89/106/EEB III priede; kadangi todėl yra būtina aiškiai apibrėžti metodus, kuriuos taikant šios dvi tvarkos rūšys turi būti įgyvendintos pagal III priedą kiek- vienam produktui ar produktų grupei, kadangi III priede pir- menybė teikiama tam tikroms sistemoms; kadangi 13 straipsnio 3 dalies a punkte nurodyta tvarka atitinka pirmojoje galimybėje nurodytas sistemas be nuolatinės priežiūros, III priedo 2 dalies ii punkte nurodytas antrąją ir trečiąją galimybes, o 13 straipsnio 3 dalies b punkte nurodyta tvarka atitinka III priedo 2 dalies i punkte nurodytas sistemas bei III priedo 2 dalies ii punkto pirmąją galimybę su nuolatine priežiūra; kadangi šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Staty- bos nuolatinio komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis I priede išvardytų produktų ir produktų grupių atitiktis ates- tuojama taikant tvarką, pagal kurią tik gamintojas atsako už gamyklos produkcijos kontrolės sistemą, užtikrinančią, kad produktas atitinka reikiamas technines specifikacijas. 2 straipsnis II priede nurodytų produktų atitiktis atestuojama taikant tvarką, pagal kurią be gamintojo naudojamos gamyklos produkcijos kontrolės sistemos, patvirtinta sertifikavimo įstaiga dalyvauja atestuojant ar prižiūrint produkcijos kontrolę ar patį produktą. 3 straipsnis Atitikties atestavimo tvarka, kaip nurodyta III priede, yra nuro- doma suderintų standartų įgaliojimuose. 4 straipsnis Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1996 m. birželio 24 d. Komisijos vardu Martin BANGEMANN Komisijos narys (1) OL L 40, 1989 2 11, p. 12. (2) OL L 220, 1993 8 30, p. 1. 13/17 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 417 I PRIEDAS GEOTEKSTILĖS PRODUKTAI — Geosintetika (plėvelės ir audiniai), geomišiniai, geotinkleliai, geoplėvelės ir geotinklai, naudojami visiems darbams: — kaip atskiriamasis sluoksnis. II PRIEDAS GEOTEKSTILĖS PRODUKTAI — Geosintetika (plėvelės ir audiniai), geomišiniai, geotinkleliai, geoplėvelės ir geotinklai, naudojami keliams, geležinke- liams, pamatams ir sienoms, drenažo sistemoms, erozijos kontrolei, talpykloms ir užtvankoms, kanalams, tuneliams ir požeminėms konstrukcijoms, skystų atliekų šalinimui ar sulaikymui, kietų atliekų saugojimui ar atliekų šalinimui: — kaip skysčių ar dujų užtvarai, — kaip apsauginis sluoksnis, — drenažui ir filtravimui, — sutvirtinimui. 418 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/17 t. III PRIEDAS PRODUKTŲ GRUPĖ GEOTEKSTILĖS PRODUKTAI (1/2) Atitikties atestavimo sistemos Toliau nurodytam (-iems) produktui (-ams) ir jų paskirčiai CEN ir CENELEC prašoma atitinkamame (-uose) darniajame (darniuosiuose) standarte (-uose) apibrėžti tokias atitikties atestavimo sistemas: Produktas (-ai) Paskirtis Geosintetika (plėvelės ir audiniai), geotekstilės produk- tai, geomišiniai, geotinkleliai, geoplėvelės ir geotinklai, naudojami: — kaip skysčių ar dujų užtvarai, — kaip apsauginis sluoksnis, — drenažui ir filtravimui, — sutvirtinimui. Keliams, geležinkeliams, pama- tams ir sienoms, drenažo siste- kontrolei, erozijos moms, talpykloms ir užtvankoms, ka- tuneliams ir požemi- nalams, nėms konstrukcijoms, skystų atliekų šalinimui ar sulaikymui, kietų atliekų saugojimui ar at- liekų šalinimui Lygis (-iai) arba klasė (-ės) (Reakcija į ugnį) — Atitikties atestavimo sistema (-os) 2+ (1) (1) 2 + sistema: žr. Direktyvos 89/106/EEB III priedo 2 dalies ii punkto pirmąją galimybę, įskaitant patvirtintos institucijos atliekamą gamyklos produkcijos kontrolės sertifikavimą, remiantis nuolatine priežiūra, įvertinimu ir patvirtinimu. Sistemos specifikacija turėtų būti tokia, kad ji galėtų būti įgyvendinta net tada, kai naudingumo koeficiento nebūtina nustatyti tam tikrai charakteristikai, kadangi bent viena valstybė narė neturi jokių teisinių reikalavimų, taikomų šioms charakteristikoms (žr. Direktyvos 89/106/EEB 2 straipsnio 1 dalį ir, kai taikoma, aiškinamųjų dokumentų 1. 2. 3 straipsnį). Tokiais atvejais šių charakteristikų patikra neturi būti skiriama atlikti gamintojui, jei jis nenori paskelbti apie šio produkto naudingumo koeficientą šiuo atžvilgiu. PRODUKTŲ GRUPĖ GEOTEKSTILĖS PRODUKTAI (2/2) Atitikties atestavimo sistemos Toliau nurodytam (-iems) produktui (-ams) ir jų paskirčiai CEN ir CENELEC prašoma atitinkamame (-uose) darniajame (darniuosiuose) standarte (-uose) apibrėžti tokias atitikties atestavimo sistemas: Produktas (-ai) Paskirtis Geosintetika (plėvelės ir audiniai), geotekstilės produk- tai, geomišiniai, geotinkleliai, geoplėvelės ir geotinklai, naudojami: — kaip apsauginis sluoksnis Naudojami visiems darbams (1) 4 sistema: žr. Direktyvos 89/106/EEB III priedo 2 dalies ii punkto trečiąją galimybę. Lygis (-iai) arba klasė (-ės) (Reakcija į ugnį) — Atitikties atestavimo sistema (-os) 4 (1) Sistemos specifikacija turėtų būti tokia, kad ji galėtų būti įgyvendinta net tada, kai naudingumo koeficiento nebūtina nustatyti tam tikrai charakteristikai, kadangi bent viena valstybė narė neturi jokių teisinių reikalavimų, taikomų šioms charakteristikoms (žr. Direktyvos 89/106/EEB 2 straipsnio 1 dalį ir, kai taikoma, aiškinamųjų dokumentų 1. 2. 3 straipsnį). Tokiais atvejais šių charakteristikų patikra neturi būti skiriama atlikti gamintojui, jei jis nenori paskelbti apie šio produkto naudingumo koeficientą šiuo atžvilgiu


title: Revideret forslag til RÅDETS DIREKTIV om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening

eurovoc_concepts:
EU policy
environmental protection
pollution control measures
prevention of pollution
public health

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN tir * Brüssel, den 24. 06. 1996 KOM(96) 306 endg. - SYN 526 Überprüfter Vorschlag fur eine RICHTLINIE DES RATES über die i n t e g r i e r te Vermeidung und Verminderung der Umweltverschmutzung (gemäß Artikel 189 c, Buchstabe d) des EG-Vertrages von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Am 14. September 1993 verabschiedete die Kommission einen "Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über die integrierte Vermeidung und Verminderung der U m w e l t v e r s c h m u t z u n g "1. Der Wirtschafts- und Sozialausschuß nahm am 27. April 1994 dazu Stellung2. Das Europäische Parlament nahm in erster Lesung am 14. Dezember 1994 dazu S t e l l u n g3. Am 15. Mai 1995 verabschiedete die Kommission gemäß Artikel 189 a (2) des EG- Vertrags einen geänderten Vorschlag, in dem sie eine Reihe der Änderungsvorschläge d es E u r o p ä i s c h en P a r l a m e n ts ü b e r n a h m4. Der Rat einigte sich am 27. November 1995 auf einen gemeinsamen Standpunkt zu dem g e ä n d e r t en V o r s c h l ag d er K o m m i s s i o n5. Das Europäische Parlament prüfte den gemeinsamen Standpunkt des Rates in zweiter Lesung am 22. Mai 1996 und stimmte ihm vorbehaltlich der Berücksichtigung von 31 Ä n d e r u n g s v o r s c h l ä g en z u. Die Kommission prüfte die Änderungsvorschläge des Europäischen Parlaments in zweiter Lesung und übernahm einige davon in den vorliegenden erneut überprüften Vorschlag. Die Kommission nimmt wie folgt zu den vom Parlament in zweiter Lesung v e r a b s c h i e d e t en Ä n d e r u n g s v o r s c h l ä g en S t e l l u n g: V on d er K o m m i s s i on ü b e r n o m m e ne Ä n d e r u n g en In Änderungsvorschlag 14 zur Definition des Ausdrucks "beste" in "beste verfugbare T e c h n i k e n" i n A r t i k e l 2 ( l l) wird ein ü b e r f l ü s s i g es Wort g e s t r i c h e n. In den Änderungen 16 und 17 (Artikel 3 Absätze (b) und (f)) werden die Verpflichtungen des Betreibers im Hinblick auf die Vermeidung der Umweltverschmutzung und die Stillegung der Anlage genauer erläutert. Der Schutz der menschlichen Gesundheit war implizit vorausgesetzt, da er in der in der Richtlinie enthaltenen Definition der Umweltverschmutzung bereits enthalten war; der Vorschlag des Parlaments wird jedoch in leicht abgeänderter Form übernommen, um auf diese Forderung ausdrücklich hinzuweisen. ABl. Nr. C 311 vom 17. 11. 1993 ABl. Nr. C 195 vom 18. 7. 1994 ABl. Nr. C 18 vom 23. 1. 1995 ABl. Nr. C 165 vom 1. 7. 1995 ABl. Nr. C 87 vom 25. 3. 1996 2 3 4 5 Die Änderungen 18 und 21 (Artikel 6 (1), erster Gedankenstrich, und neuer zweiter Unterabsatz) machen deutlicher, welche Informationen im Genehmigungsantrag enthalten sein müssen. Bei der ersten handelt es sich um eine geringfügige Änderung, die zweite ist jedoch eine nützliche Bestimmung über die Vorlage einer nichttechnischen Zusammenfassung der übrigen Informationen, die der Öffentlichkeit den Zugang e r l e i c h t e rn u nd s o m it d ie T r a n s p a r e nz e r h ö h en w i r d. Änderungsantrag 28 (Artikel 13 (1)) betrifft die Häufigkeit der Überprüfung der Genehmigung. Die Kommission stimmt dem Parlament grundsätzlich dahingehend zu, daß ein maximaler Zeitraum für die Überprüfungsabstände festgelegt werden sollte. Ein Zeitraum von fünf Jahren ist jedoch zu kurz; die Kommission kommt daher auf ihren u r s p r ü n g l i c h en V o r s c h l ag v on z e hn J a h r en z u r ü c k. Änderungsantrag 30 ( Artikel 15 (1) erster Unterabsatz) behandelt die Bestimmungen der Richtlinie über den Zugang der Öffentlichkeit zu Informationen. Die Kommission ür^emimmt den Vorschlag des Parlaments zur Herstellung eines Zusammenhangs mit der Richtlinie über die Umweltverträglichkeitsprüfung mit einem leicht geänderten Wortlaut, der den b e s o n d e r en Bestimmungen dieser R i c h t l i n ie R e c h n u ng t r ä g t. Änderungsantrag 39 (Anhang I Nummer 3. 5) betrifft die Keramikindustrie. Zum Teil korrigiert diese Änderung nur Übersetzungsfehler. Wichtig ist der Ausdruck "Besatzdichte pro Ofen"; da die Besatzdichte ofenspezifisch ist, kann sie nicht für die g e s a m te A n l a ge b e s t i m mt w e r d e n. Änderungsantrag 42 (Anhang I Nummer 6. 7) betrifft Unternehmen, die Lösungsmittel einsetzen. Der Wortlaut des erneut überarbeiteten Vorschlags hat die gleiche Wirkung wie der vom Parlament vorgeschlagene Text und bringt den Wortlaut der vorliegenden Richtlinie in Einklang mit dem Schwellenkriterium, das die Kommission für ihren demnächst vorzulegenden Vorschlag zur Bekämpfung der Emissionen flüchtiger organischer Verbindungen aus bestimmten ortsfesten Quellen vorschlägt. Von d er K o m m i s s i on n i c ht ü b e r n o m m e ne Ä n d e r u n g s a n t r ä ge 7 Änderungsanträge (4, 5, 8, 15, 24, 49 und 52) können nicht übernommen werden, da durch sie das integrierte Konzept grundlegend verändert würde. Die Verpflichtung, die örtlichen Umweltbedingungen zu berücksichtigen, die durch die Anträge 4, 5 und 24 aufgehoben würde, ist wesentlich im Hinblick auf die von der Richtlinie angestrebte bestmögliche Eindämmung der Umweltverschmutzung. Die Aufnahme des Prinzips des Kosten/Nutzen-Verhältnisses in die Definition der besten verfügbaren Techniken, die durch die Anträge 49 und 52 aufgehoben bzw. verzerrt würde, ist ebenfalls grundlegend, da durch diese Definition der Umfang der Maßnahmen im Rahmen der Richtlinie bestimmt wird; ohne die Berücksichtigung des Kosten/Nutzen-Verhältnisses gäbe es keine Verhältnismäßigkeit der Maßnahmen. Ferner bestimmt in der Praxis jeder Mitgliedstaat das diesbezügliche Gleichgewicht durch die Festlegung seiner eigenen Kontrollmaßnahmen, und dies sollte auch auf Gemeinschaftsebene anerkannt werden. Ein Auftrag an die Kommission, einheitliche Emissionsgrenzwerte für alle möglichen Fälle festzulegen, was die Folge des Änderungsantrags 8 wäre, würde erneut die Möglichkeit der Ermitüung optimaler Lösungen vor Ort einschränken; die Kommission wird jedoch e r f o r d e r l i c h e n f a l ls s o l c he G r e n z w e r te v o r s c h l a g e n. Die verbleibenden 15 Anträge (2, 7, 10, 19, 20, 22, 32, 33, 34, 35, 37, 44, 46, 54, 57) enthalten zahlreiche kleinere redaktionelle Änderungen. Diese wurden nicht übernommen, da sie bereits an anderer Stelle im gemeinsamen Standpunkt berücksichtigt wurden, oder weil sie aus rechtlichen oder technischen Gründen nicht im Einklang mit dem V o r s c h l ag s t e h e n. Gemäß Artikel 189 c (d) des EG-Vertrags ändert die Kommission den Wortlaut des gemeinsamen Standpunkts zu ihrem Vorschlag über die integrierte Vermeidung und Verminderung der Umweltverschmutzung wie folgt, indem sie die akzeptierten Ä n d e r u n g s a n t r ä ge in den g e m e i n s a m en S t a n d p u n kt ü b e r n i m m t; ü b e r p r ü f t er V o r s c h l ag für e i ne R I C H T L I N IE DES R A T ES über d ie i n t e g r i e r te V e r m e i d u ng und V e r m i n d e r u ng der U m w e l t v e r s c h m u t z u ng GEMEINSAMER STANDPUNKT G E Ä N D E R T ER W O R T L A UT B e z u g s v e r m e r ke u n v e r ä n d e rt E r w ä g u n g s g r ü n de u n v e r ä n d e rt Artikel 1 u n v e r ä n d e rt Artikel 2 (11) erster Unterabsatz "beste verfügbare Techniken" den effizientesten und fortschrittlichsten Ent wicklungsstand der Tätigkeiten und ent sprechenden Betriebsmethoden, der spezielle Techniken als praktisch geeig net erscheinen läßt, grundsätzlich als Grundlage für die Emissionsgrenzwerte zu dienen, um Emissionen in und Aus wirkungen auf die gesamte Umwelt allgemein zu vermeiden oder, wenn dies nicht möglich ist, zu vermindern; A r t i k el 3 ( b) keine erheblichen Umweltverschmut z u n g en v e r u r s a c ht w e r d e n; A r t i k el 3 (f) "beste verfügbare Techniken" den effizientesten und fortschrittlichsten Ent wicklungsstand der Tätigkeiten und ent sprechenden Betriebsmethoden, der spezielle Techniken als praktisch geeig net erscheinen läßt, als Grundlage für die Emissionsgrenzwerte zu dienen, um Emissionen in und Auswirkungen auf die gesamte Umwelt allgemein zu vermeiden oder, wenn dies nicht möglich ist, zu v e r m i n d e r n; keine erheblichen Umweltverschmut zungen, insbesondere Emissionen, die die menschliche Gesundheit gefährden k ö n n e n, v e r u r s a c ht w e r d e n; bei einer endgültigen Stillegung die erforderlichen Maßnahmen getroffen werden, um jegliche Gefahr einer Umweltverschmutzung zu vermeiden bei einer endgültigen Stillegung die erforderlichen Maßnahmen getroffen werden, um jegliche Gefahr einer Umweltverschmutzung, insbesondere die und um einen zufriedenstellenden Zu stand des Betriebsgeländes wiederherzu- s t e l l e n. Gefährdung der menschlichen Gesund heit, zu vermeiden und um einen zufrie denstellenden Zustand des Betriebs g e l ä n d es w i e d e r h e r z u s t e l l e n. A r t i k el 4 A r t i k el 5 u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt Artikel 6 ( 1) erster Gedankenstrich - Anlage und ihre T ä t i g k e i t e n; A r t i k el 7 A r t i k el 8 A r t i k el 9 A r t i k el 10 A r t i k el 11 A r t i k el 12 - Anlage, Standort. Art und Umfang. und ihre T ä t i g k e i t e n; Artikel 6 (1) zweiter Unterabsatz (neu) Der Genehmigungsantrag muß ferner eine nichttechnische Zusammenfassung der unter den o b e n s t e h e n d en Gedankenstrichen genannten Angaben e n t h a l t e n. u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt Artikel 13 (1) Die Mitgliedstaaten treffen die erförderlichen Maßnahmen, damit die zuständigen Behörden die Genehmi gungsauflagen regelmäßig überprüfen und gegebenenfalls auf den neuesten Stand b r i n g e n. Die Mitgliedstaaten treffen die erfor derlichen Maßnahmen, damit die zustän digen Behörden die Genehmigungsauf lagen regelmäßig und spätestens zehn Jahre nach der Inbetriebnahme der Anlage, und anschließend mindestens alle zehn Jahre, überprüfen, und gegebenenfalls auf den neuesten Stand bringen. Wird eine Genehmigung aus einem der unter Absatz 2 genannten Gründe aktualisiert, so gilt der Zeitraum von zehn Jahren ab dem Zeitpunkt der Aktualisierung der Genehmigung. A r t i k el 14 u n v e r ä n d e rt Artikel 15 (1) erster Unterabsatz Unbeschadet der Richtlinie 90/313/EWG des Rates vom 7. Juni 1990 über den freien Zugang zu Informationen über die Umwelt treffen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Maßnahmen, um sicher zustellen, daß Anträge auf Genehmigung neuer Anlagen oder wesentlicher Ände rungen der Öffentlichkeit während eines angemessenen Zeitraums zugänglich gemacht werden, damit sie dazu Stellung nehmen kann, bevor die zuständige Behörde ihre Entscheidung trifft. Unbeschadet der Richtlinie 90/313/EWG des Rates vom 7. Juni 1990 über den freien Zugang zu Informationen über die Umwelt treffen die Mitgliedstaaten die erforderlichen Maßnahmen, um sicher zustellen, daß Anträge auf Genehmigung neuer Anlagen oder wesentlicher Ände rungen der Öffentlichkeit mit allen zweckdienlichen Informationen und Schlußfolgerungen, die sich gemäß den Artikeln 5. 6 und 7 der Richtlinie 85/337/EWG ergeben haben, sofern Artikel 4 dieser Richtlinie zur Anwen dung kommt, während eines ange messenen Zeitraums zugänglich gemacht werden, damit sie dazu Stellung nehmen kann, bevor die zuständige Behörde ihre E n t s c h e i d u ng t r i f f t. A r t i k el 16 A r t i k el 17 A r t i k el 18 A r t i k el 19 A r t i k el 20 A r t i k el 21 A r t i k el 22 A r t i k el 23 u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt A N H A NG I ( 3. 5) Anlagen zur Herstellung von kerami schen Erzeugnissen durch Brennen, und zwar insbesondere von Dachziegeln, Ziegelsteinen, feuerfesten Steinen, Fliesen, Steinzeug oder Porzellan mit einer Produktionskapazität von über 75 t pro Tag und/oder einer Ofenkapazität von über 4 m3 und einer Besatzdichte v on ü b er 3 00 k g / m3 A N H A NG I ( 6. 7) Anlagen zur Behandlung von Ober flächen und Stoffen, Gegenständen oder Erzeugnissen unter Verwendung von organischen Lösungsmitteln, insbeson dere zum Appretieren, Bedrucken, Ent fetten, Imprägnieren, Kleben, Lackieren, Reinigen oder Tränken, mit einer Verbrauchskapazität von mehr als 150 kg Lösungsmitteln pro Stunde oder von m e hr a ls 2 00 t p ro J a h r. Anlagen zur Herstellung von kerami schen Erzeugnissen durch Brennen, und zwar insbesondere von Dachziegeln, Ziegelsteinen, feuerfesten Steinen, Fliesen, Steinzeug oder Porzellan mit einer Produktionskapazität von über 75 t pro Tag und/oder einer Ofenkapazität von über 4 m3 und mit einer Besatz dichte pro Ofen von über 300 kg/m3 Anlagen zur Behandlung von Ober flächen und Stoffen, Gegenständen oder Erzeugnissen unter Verwendung von organischen Lösungsmitteln, insbeson dere zum Appretieren, Bedrucken, Ent fetten, Imprägnieren, Kleben, Lackieren, Reinigen oder Tränken, mit einem Lösungsmittelverbrauch von mehr als 150 kg Lösungsmitteln pro Stunde oder v on m e hr a ls 2 00 t p ro J a h r. A N H A NG II A N H A NG III A N H A NG IV u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt u n v e r ä n d e rt OSN 0254-1467 KOM(96) 306 cndg. DOKUMENTE DE 14 Katalognummer : CB-CO-96-315-DE-C ISBN 92-78-05840-8 Amt für imtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemcinschiffcn L-2985 Luxemburg


title: 96/580/EZ: Odluka Komisije od 24. lipnja 1996. o postupku za potvrđivanje sukladnosti građevnih proizvoda na temelju članka 20. stavka 2. Direktive Vijeća 89/106/EEZ u vezi s pregradnim zidovima  Tekst značajan za EGP

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
building materials
product quality
production control

text: L_1996254HR. 01005601. xml 13/Sv. 057 HR Službeni list Europske unije 85 31996D0580 L 254/56 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 24. 06. 1996. ODLUKA KOMISIJE od 24. lipnja 1996. o postupku za potvrđivanje sukladnosti građevnih proizvoda na temelju članka 20. stavka 2. Direktive Vijeća 89/106/EEZ u vezi s pregradnim zidovima (Tekst značajan za EGP) (96/580/EZ) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 89/106/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica u odnosu na građevne proizvode (1), kako je izmijenjena Direktivom 93/68/EEZ (2), a posebno njezin članak 13. stavak 4. , budući da je od Komisije zatraženo da između dva postupka na temelju članka 13. stavka 3. Direktive 89/106/EEZ za potvrđivanje sukladnosti proizvoda odabere „najmanje moguće težak postupak u skladu sa sigurnošću”; budući da to znači da je potrebno odlučiti je li, za dani proizvod ili obitelj proizvoda, postojanje nadzornog sustava tvorničke proizvodnje pod odgovornošću proizvođača potreban i dovoljan uvjet za potvrđivanje sukladnosti, ili se, zbog povezanosti s pridržavanjem kriterija navedenim u članku 13. stavku 4. , zahtijeva intervencija ovlaštenog tijela za izdavanje potvrda; budući da članak 13. stavak 4. zahtijeva da time utvrđeni postupak mora biti naznačen u nalozima i tehničkim specifikacijama; budući da je stoga poželjno definirati pojam proizvoda ili obitelji proizvoda tako kako se koristi u nalozima i tehničkim specifikacijama; budući da su dva postupka u članku 13. stavku 3. detaljno opisana u Prilogu III. Direktivi 89/106/EEZ; budući da je potrebno jasno odrediti metode uz pomoć kojih bi se ta dva postupka morala provesti, pozivanjem na Prilog III. , za svaki proizvod ili obitelj proizvoda, jer Prilog III. daje prednost određenim sustavima; budući da postupak naveden u točki (a) članka 13. stavka 3. odgovara sustavima utvrđenim u prvoj mogućnosti, bez neprekidnog nadzora, druga i treća mogućnost točke ii. odjeljka 2. Priloga III. i postupak naveden u točki (b) članka 13. stavka 3. odgovara sustavima utvrđenim u točki i. odjeljka 2. Priloga III. , te u prvoj mogućnosti s neprekidnim nadzorom, točke ii. odjeljka 2. Priloga III. ; budući da su mjere predviđene ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za graditeljstvo, DONIJELA JE OVU ODLUKU: Članak 1. Proizvodi i obitelji proizvoda utvrđeni u Prilogu I. dobit će potvrdu o sukladnosti postupkom pomoću kojeg proizvođač ima isključivo pod svojom odgovornošću nadzorni sustav tvorničke proizvodnje uz jamstvo da je proizvod u skladu s relevantnim tehničkim specifikacijama. Članak 2. Proizvodi utvrđeni u Prilogu II. dobit će potvrdu o sukladnosti postupkom pomoću kojeg je ovlašteno tijelo za izdavanje potvrda uključeno u ocjenjivanje i nadzor procesa proizvodnje ili samog proizvoda, povrh nadzornog sustava tvorničke proizvodnje kojim upravlja proizvođač. Članak 3. Postupak za potvrđivanje sukladnosti kako je utvrđeno u Prilogu III. bit će dan u nalozima za harmonizirane standarde. Članak 4. Ova je Odluka upućena državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 24. lipnja 1996. Za Komisiju Martin BANGEMANN Član Komisije (1)  SL L 40, 11. 2. 1989. , str. 12. (2)  SL L 220, 30. 8. 1993. , str. 1. PRILOG I. PREGRADNI ZIDOVI Oprema za pregradne zidove koji se koriste kao vanjski zidovi za koje ne vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara ili kao vanjski zidovi za koje vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara, ali izvan bilo koje okolnosti navedenih za ove proizvode u Prilogu II. PRILOG I. PREGRADNI ZIDOVI Oprema za pregradne zidove koji se koriste kao vanjski zidovi za koje ne vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara ili kao vanjski zidovi za koje vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara, ali izvan bilo koje okolnosti navedenih za ove proizvode u Prilogu II. PRILOG III. OBITELJ PROIZVODA: PREGRADNI ZIDOVI (1/1) Sustavi potvrđivanja usklađenosti Za proizvod(e) i određenu upotrebu(-e) navedenu dolje, od Europskog odbora za standardizaciju/Europskog odbora za elektrotehničku standardizaciju (CEN/Cenelec) zatraženo je da odrede sljedeći sustav(e) potvrđivanja usklađenosti u relevantnom(-im) harmoniziranom(-im) standardu(-ima): Proizvod(i) Određena(-e) upotreba(-e) Razina(-e) ili klasa(-e) (Reakcija na vatru) (1) Sustavi potvrđivanja usklađenosti Oprema za pregradne zidove Kao vanjski zidovi za koje vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara A, B, C (2) 1 (4) A, B ili C (3) D, E ili F 3 (5) Kao vanjski zidovi za koje ne vrijede zahtjevi u vezi s reakcijom kod požara — 3 (5) Specifikacija za sustav treba biti takva da može biti provedena čak i tamo gdje izvedba ne treba biti utvrđena za određeno svojstvo zato što najmanje jedna država članica nema pravni zahtjev za takvo svojstvo (vidjeti članak 2. stavak 1. Direktive 89/106/EEZ i, prema potrebi, klauzulu 1. 2. 3. u Interpretativnim dokumentima). U tim slučajevima provjera takvog svojstva ne smije biti nametnuta proizvođaču ako on ne želi deklarirati izvedbu proizvoda u tom pogledu. (1)  Za reakciju kod požara, vidjeti Odluku Komisije 94/611/EZ (SL L 241, 16. 9. 1994. , str. 25. ). (2)  Materijali kod kojih se reakcija kod požara lako mijenja za vrijeme procesa proizvodnje (u načelu oni materijali napravljeni od zapaljivih sirovina) ili je izmijenjena pomoću uključivanja određenih agensa koji usporavaju gorenje. (3)  Materijali kod kojih se reakcija kod požara ne mijenja lako za vrijeme procesa proizvodnje (u načelu oni materijali napravljeni od nezapaljivih sirovina). (4)  Sustav 1. : vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku i. Direktive 89/106/EEZ, bez revizije i testiranja uzoraka. (5)  Sustav 3. : vidjeti Prilog III. odjeljak 2. točku ii. Direktive 89/106/EEZ, druga mogućnost


title: Überprüfter Vorschlag für eine RICHTLINIE DES RATES über die BEURTEILUNG UND DIE KONTROLLE DER LUFTQUALITÄT

eurovoc_concepts:
air quality
atmosphere
environmental policy
environmental protection
physical environment

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 24. 06. 19% K0M(96)3J1 enrig. 94/0106 (SYN) Überprüfter Vorschlag für eine RICHTLINIE DES RATES über die BEURTEILUNG UND DIE KONI ROLLE DER LUFTQUALITÄT (gemäß Artikel 189 c, Buchstabe d) des EG-Vertrages von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Die Kommission verabschiedete am 4. Juli 1994 einen "Vorschlag für eine Richtlinie des Rates über die Beurteilung und die Kontrolle der Luftqualität"1. Am 23. Februar 1995 nahm der Wirtschafts- und Sozialausschuß dazu Stellung2. Das Europäische Parlament gab am 16. Juni 1995 seine Stellungnahme in erster Lesung ab3. Am 6. Juli 1995 verabschiedete die Kommission gemäß Artikel 189 a Absatz 2 des EG- Vertrags einen geänderten Vorschlag, in dem ganz, teilweise oder sinngemäß 24 der 37 Änderungsanträge übernommen wurden. Am 30. November 1995 einigte sich der Rat auf einen gemeinsamen Standpunkt zu diesem geänderten Vorschlag der Kommission. Das Europäische Parlament prüfte den gemeinsamen Standpunkt des Rates am 22. Mai 1996 in zweiter Lesung und stimmte ihm - vorbehaltlich 23 Änderungsanträge - zu. Die Kommission prüfte die vom Parlament Änderungen und übernahm einige davon Vorschlag. in zweiter Lesung vorgeschlagenen in den vorliegenden erneut überprüften Die Kommission nimmt im einzelnen wie folgt zu den vom Parlament in zweiter Lesung verabschiedeten Änderungsanträgen Stellung: Änderungsanträge 1, 2 und 3 Mit diesen Änderungen soll das Prinzip der "kritischen Belastung" eingeführt werden. Dieser Begriff, der im Rahmen der UN-Protokolle zur grenzüberschreitenden Umweltverschmutzung entwickelt wurde, gilt nur für eine sehr beschränkte Anzahl von (säurebildenden) Stoffen; die Anwendung dieses Prinzips ist bei der Mehrheit der unter diese Richtlinie fallenden Stoffe nicht angebracht. Ferner sind die Auswirkungen der sauren Niederschläge in großem Maße von der betroffenen Bodenart abhängig und in Europa regional sehr unterschiedlich. Daher ist dieses Prinzip im Rahmen dieser Richtlinie, die Schadstoffkonzentrationen in der Luft und nicht die Frage der Niederschläge behandelt, nicht anzuwenden. Im übrigen ist aufgrund der je nach geographischem Gebiet unterschiedlichen kritischen Belastung eine Festlegung europaweit ABl. Nr. C 216 vom 16. 8. 1994 ABl. Nr. C 110 vom 2. 5. 1995, S. 5 ABl. Nr. C 116 vom 3. 7. 1995, S. 173 ABl. Nr. C 28 vom 13. 9. 1995, S. 10 ABl. Nr. C 59 vom 28. 2. 1996, S. 24 harmonisierter Werte nicht möglich. Aus diesen Gründen werden die Änderungen nicht übernommen. Änderungsanträge 4, 7 (zielwertes). 8 (Teil 2) und 9 Durch diese Änderungsanträge soll das Prinzip des "Zielwertes" generell angewendet werden. Dieser Begriff, der im ursprünglichen Vorschlag der Kommission nicht vorkam, wurde zum ersten Mal anläßlich der Erörterungen im Rat verwendet, um die Frage der Luftverschmutzung durch Ozon in der angemessensten Weise behandeln zu können. Die Richtlinie sieht zwei Wertkategorien vor: Grenzwerte, die rechtlich verbindlich sind und ab einem bestimmten Zeitpunkt von keinem Mitgliedstaat überschritten werden dürfen; werden sie überschritten, sind Maßnahmen zu ergreifen, damit sie in Zukunft eingehalten werden können. Alarmschwellen, bei deren Überschreitung die Bevölkerung zu unterrichten ist. Zielwerte sind langfristige Ziele ohne genaue Anforderungen oder verbindlichen Charakter. Die Erfahrung hat gezeigt, daß sie nicht Operationen sind. Da ferner die Grenzwerte auf der Grundlage objektiver gesundheitlicher und ökologischer Kriterien festgelegt werden, ist nicht klar, anhand welcher Kriterien Zielwerte festzulegen wären. Schließlich erschwert eine Vielzahl unterschiedlicher Werte die Unterrichtung der Öffentlichkeit in einfacher und verständlicher Form. Zielwerte sind aufgrund der Besonderheit des Problems ausschließlich bei Ozon akzeptabel: Ozon erfordert als sekundärer Schadstoff besondere Maßnahmen und es ist nicht sicher, daß - auf der Grundlag der derzeitigen Kenntnisse - ein Grenzwert festgelegt werden kann, der in nächster Zukunft eingehalten werden kann. Aus diesen Gründen werden die Änderungen nicht übernommen. Änderungsanträge 5 und 12 Durch diese Änderungsanträge soll die Schwelle, ab der Maßnahmenprogramme vorzusehen sind, von 250 000 Einwohnern auf 100 000 Einwohner gesenkt und eine dritte Kategorie, von Gebieten eingeführt werden. In der Richtlinie ist bereits vorgesehen, daß die Luftqualität anhand einer Reihe von Methoden im gesamten Hoheitsgebiet der Mitgliedstaaten beurteilt werden muß und Maßnahmenprogramme dort erstellt werden müssen, wo die Werte die Grenzwerte überschreiten bzw. die Gefahr einer Überschreitung besteht. Ferner ist unabhängig vom Grad der Luftverschmutzung ein Maßnahmenprogramm in allen Ballungsräumen mit über 250 000 Einwohnern vorgeschrieben. Durch dieses System wird sichergestellt, daß die Schadstoffwerte in der Luft überall beurteilt und in jedem Fall in den Gebieten mit hoher Bevölkerungsdichte oder starker Luftverschmutzung gemessen werden, ohne daß Kleinstädte ohne Luftverschmutzungsprobleme zur Erstellung eines überflüssigen Maßnahmenprogramms und zu den damit verbundenen Ausgaben verpflichtet werden. Die Einführung der Kategorie "Industriegebiete" ist nicht erforderlich, da diese in den meisten Fällen in die Kategorie der "Gebiete, in denen die Werte die Grenzwerte überschreiten" fallen. Aus diesen Gründen werden die Änderungen nicht übernommen. Änderungsantrag 6 Diese Änderung, in der vorgesehen ist, daß die im Rahmen der Richtlinie gesammelten Informationen der Öffentlichkeit zur Verfügung gestellt werden, steht im Einklang mit der diesbezüglichen Gemeinschaftspolitik und wird daher übernommen. Änderungsantrag 10 Durch diesen Änderungsantrag soll die Geltungsdauer der Toleranzmarge auf höchstens 5 Jahre begrenzt werden. Im Rahmen der Bestimmungen zur Toleranzmarge soll eine Frist festgelegt werden, die die Durchführung von Maßnahmen zur Verringerung der Schadstoffkonzentrationen und schließlich zur Einhaltung der Grenzwerte ermöglicht. Es ist zu erwarten, daß diese Frist - abhängig von den Werten und der Komplexität der zu ergreifenden Maßnahmen - für jeden Stoff unterschiedlich ist. Ferner kann die Festlegung einer zu kurzen Frist zu weniger restriktiven Grenzwerten führen. Diese Änderung wird nicht übernommen. Änderungsanträge 8 (Teil 1), 11 und 14 Diese Änderungen ergänzen die Richtlinie in nützlicher Weise und werden zu einer rascheren und wirksameren Durchführung der Richtlinie führen; daher werden sie übernommen. Änderungsanträge 7 (Zeitplans), 16, 17/18, 19« 20, 21 und 22 Diese Änderungsanträge streben zum einen eine Beschleunigung des Zeitplans für die künftigen Richtlinien für Benzol und Kohlenmonoxid an, zum anderen die Einfuhrung einer dritten Liste von Stoffen, die in Zukunft zu berücksichtigen ist. Diese Änderungen können grundsätzlich akzeptiert werden; es gelten jedoch folgende Vorbehalte: die Einhaltung des vorgeschlagenen Datums ist faktisch unmöglich; Dezember 1997 ist für die Kommission am ehesten realistisch; die Möglichkeit der Festlegung von Qualitätszielen für neue Stoffe kann zwar in Betracht gezogen werden, es ist jedoch verfrüht, zum gegenwärtigen Zeitpunkt eine Liste festzulegen. Änderungsanträge 13, 15 und 23 Diese Änderungen können nicht übernommen werden, da sie mit den anderen Bestimmungen der Richtlinie nicht vereinbar sind. Erneut überprüfter Vorschlag FÜR EINE RICHTLINIE DES RATES über die BEURTEILUNG UND DIE KONTROLLE DER LUFTQUALITÄT Wortlaut des gemeinsamen Standpunkts Überprüfter Vorschlag Artikel 3. 2 (neu) Artikel 3. 2 (neu) Zum Zeitpunkt der obenienannten Information der Kommission machen die die für diese Mitgliedstaaten Öffentlichkeit mit jedem geeiineten Mitteln erhältlich. Artikel 4. 1 Artikel 4. 1 (1) Für die Schadstoffe in Anhang I legt die Kommission dem Rat Vorschläge für die Festlegung von Grenzwerten und, in geeigneten Fällen, von Alarmschwellen nach folgendem Zeitplan vor: (1) Für die Schadstoffe in Anhang I legt die Kommission dem Rat Vorschläge für die Festlegung von Grenzwerten und, in geeigneten Fällen, von Alarmschwellen nach folgendem Zeitplan vor: für die Schadstoffe 1 bis 5 spätestens zum 31. Dezember 1996; für Ozon nach Maßgabe des Artikels der Richtlinie 8 92/72/EWG; für die Schadstoffe 7 bis 13 mög lichst bald, jedoch spätestens bis zum 31. Dezember 1999. für die Schadstoffe 1 bis 5 spätestens zum 31. Dezember 1996; für Ozon nach Maßgabe des Artikels der Richtlinie 8 92/72/EWG; für die Schadstoffe 7 und 8 spätestens bis zum 31. Dezember 1997; für die Schadstoffe 9 bis 13 mög lichst bald, jedoch spätestens bis zum 31. Dezember 1999. Artikel 4. 2 Artikel 4. 2 (2) Die Kommission überprüft die Faktoren, die den Grenzwerten und Alarmschwellen nach Absatz 1 zugrunde liegen, unter Berücksichtigung der j ü n g s t en w i s s e n s c h a f t l i c h en Forschungsergebnisse in den betreffenden epidemiologischen spezifischen Bereichen und der jüngsten Fortschritte auf dem Gebiet der Metrologie. • umwelt und (2) Die Kommission überprüft die Faktoren, die den Grenzwerten und Alarmschwellen nach Absatz 1 zugrunde liegen, unter Berücksichtigung der jüngsten wissenschaftlichen For schungsergebnisse in den betreffenden epidemiologischen Bereichen und der jüngsten Fortschritte auf dem Gebiet der Metrologie. T Artikel 4. 7 Artikel 4. 7 festzulegen, die nicht ein Mitgliedstaat, (7) Beabsichtigt für Grenzwerte oder Alarmschwellen Schadstoffe in Anhang I genannt sind und nicht unter die gemeinschaftlichen Vorschriften für die Luftqualität in der Gemeinschaft fallen, so teilt er dies der Kommission rechtzeitig mit, damit geprüft werden auf Gemeinschaftsebene kann, Maßnahmen nach den Kriterien des Anhangs III ergriffen werden müssen. ob ein Mitgliedstaat, (7) Beabsichtigt für Grenzwerte oder Alarmschwellen Schadstoffe in festzulegen, die nicht Anhang I genannt sind und nicht unter die gemeinschaftlichen Vorschriften für die Luftqualität in der Gemeinschaft fallen, so teilt er dies der Kommission rechtzeitig mit. Die Kommission ist verpflichtet, rechtzeitig anzugeben, ob auf Gemeinschaftsebene Maßnahmen nach den Kriterien des Anhangs III ergriffen werden müssen. Artikel ll. l. a. iii Artikel ll. l. a. iii ihr sie Pläne übermitteln oder Programme nach Artikel 8 Absatz 3 spätestens zwei Jahre nach Ablauf des Jahres, in dem die Werte festgestellt wurden; ihr sie Pläne übermitteln oder Programme nach Artikel 8 Absatz 3 spätestens ein Jahr nach Ablauf des Jahres, in dem die Werte festgestellt wurden; Anhang I Anhang I Unter bestehende Richtlinien für den Bereich der Luftqualität fal lende Schadstoffe 7. 8. 9. 10. 11. 12. aromatische Benzol Polyzyklische Kohlenwasserstoffe Kohlenmonoxid Cadmium Arsen Nickel 13. Quecksilber Schadstoffe, die in einer ersten Phase zu prüfen sind, einschließ lich jener Schadstoffe, die unter die bestehenden Richtlinien für den Bereich der Luftqualität fal len IL Sonstige Luftschadstoffe 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. aromatische Benzol Kohlenmonoxid Polyzyklische Kohlenwasserstoffe Cadmium Arsen KrebserregendeNickelverbindun- gen (Kategorie L im Sinne der Richtlinie 67/548/EWG) Quecksilber % ISSN 0254-1467 KOM(96) 311 endg. DOKUMENTE DE 14 Katalognummer : CB-CO-96-319-DE-C ISBN 92-78-05884-X Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg


title: Omprövat förslag till rådets direktiv om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 24. 06. 1996 KOM(96) 306 slutlig - SYN 526 Omprövat förslag till RÅDETS DIREKTIV om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189c d i Romfördraget) MOTIVERING Den 14 september 1993 antog kommissionen ett "Förslag till rådets direktiv om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar" *. Ekonomiska och sociala kommittén avgav sitt yttrande den 27 april 1994^. Europaparlamentet avgav sitt yttrande i första behandlingen den 14 december 19943. Den 15 maj 1995 antog kommissionen ett ändrat förslag i enlighet med artikel 189a 2 i fördraget, vilket omfattade föreslagits av Europaparlamentet ett antal av de ändringar som Den 27 november 1995 antog rådet en gemensam ståndpunkt beträffande kommissionens ändrade förslag. Europaparlamentet gick igenom rådets gemensamma ståndpunkt vid en andra behandling den 22 maj 1996 och godkände den med reservation för 31 föreslagna ändringar. Kommissionen har gått igenom de ändringar som föreslagits av Europaparlamentet i den andra behandlingen och införlivat ett antal av dem i det föreliggande reviderade förslaget. Kommissionens ståndpunkt, som godkändes av Europaparlamentet behandlingen följer nedan. i den andra Ändringar som godkänts av kommissionen Ändringsförslag 14 om artikel 2. 11 beträffande definitionen av "bästa" i begreppet "bästa tillgängliga teknik" stryker en överflödig fras. Ändringsförslagen 16 och 17 (artikel 3 b och 3 f) tydliggör verksamhetsutövarens skyldigheter vad gäller att begränsa föroreningar och när verksamheten upphör. Respekten för folkhälsan var redan underförstådd, eftersom den inbegreps i direktivets definition av förorening, men en något förändrad form har införts i Europaparlamentets förslag för att göra den klart uttalad. Ändringsförslag 18 och 21 (artikel 6. 1 första strecksatsen och andra stycket (nytt)) innebär att den information som måste inbegripas i tillståndsansökan görs ännu tydligare. Den första ändringen är relativt liten, men den andra är en användbar bestämmelse om en icke- E G T n rC 311, 17. 11. 1993. E G T n rC 195, 18. 7. 1994. E G T n rC 18,23. 1. 1995. E G T n rC 165, 1. 7. 1995. E G T n rC 87,25. 3. 1996. teknisk sammanfattning av resten av den lämnade informationen som ger ökad tillgång för allmänheten och därför öppenhet. Ändringsförslag 28 (artikel 13. 1) berör periodiciteten vad gäller uppdateringen av tillståndet. Kommissionen godtar principen i Europaparlamentets ändringsförslag att en längsta period mellan översynerna bör fastställas. Fem år är emellertid för kort tid och tioårig kommissionen uppdateringsperiod. sitt ursprungliga återgår därför förslag om till en Ändringsförslag 30 (artikel 15. 1 första stycket) berör direktivets bestämmelser om information till allmänheten. Kommissionen godtar den sammankoppling med direktivet om rätt till miljöinformation som föreslagits av Europaparlamentet med en något förändrad ordalydelse för att ta hänsyn till de särskilda bestämmelserna i det direktivet. Ändringsförslag 39 (Bilaga I punkt 3. 5) berör den keramiska industrin. En del av detta ändringsförslag handlar bara om att rätta till översättningsmisstag. Den väsentliga delen är frasen "sättningsdensitet per ugn". Den återspeglar det faktum att sättningsdensiteten är specifik per ugn, eftersom den är ett mått på densitet, och därför inte kan föras samman för anläggningen som helhet. Ändringsförslag 42 (Bilaga I punkt 6. 7) berör industrier som använder lösningsmedel. Den text som föreslås i det reviderade förslaget har samma effekt som det som föreslogs av Europaparlamentet och för direktivets text närmare de tröskelknterier kommissionen föreslår i sitt kommande förslag för begränsning av utsläppen av flyktiga organiska ämnen (VOC) från vissa stationära källor. Ändringsförslag som inte godkänns av kommissionen En grupp på 7 ändringsförslag - 4, 5, 8, 15, 24, 49 och 52 - kan inte godkännas eftersom de allvarligt skulle störa det samordnade tillvägagångssättet. Skyldigheten att beakta de lokala miljöförhållandena, vilken skulle strykas genom ändringsförslagen 4, 5 och 24, är nödvändig för att ge den optimerade begränsningen av föroreningar som är direktivets målsättning. Införlivandet av principen kostnader och nytta i definitionen av bästa tillgängliga teknik, vilken skulle strykas eller snedvridas genom ändringsförslagen 49 och 52, är också nödvändig, eftersom den definitionen bestämmer nivån på de ansträngningar som görs med utgångspunkt i direktivet, och utan hänvisningen till kostnader och nytta skulle det inte finnas någon proportionalitet i kontrollerna. Dessutom når varje medlemsstat denna balans i praktiken genom att de genomför sina egna kontroller, och det är rimligt att se detta även på gemenskapsnivå. Att ge kommissionen mandat att fastställa enhetliga direktiv för gränsvärden för utsläpp i varje enskilt fall, vilket skulle bli resultatet av ändringsförslag 8, skulle åter igen snedvrida möjligheten till lokal optimering, även om kommissionen kommer att föreslå sådana direktiv där det är nödvändigt. Genom de återstående 15 ändringsförslagen - 2, 7, 10, 19, 20, 22, 32, 33, 34, 35, 37, 44, 46, 54, 57 - föreslogs ett stort antal mindre ändringar i ordalydelsen. Dessa tas inte upp eftersom de redan nämns på andra ställen i den gemensamma ståndpunkten, eller inte stämmer överens med förslaget av juridiska eller tekniska anledningar. I enlighet med artikel 189c d i Romfördraget ändrar kommissionen texten till den gemensamma ståndpunkten beträffande sitt förslag om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar på följande sätt, för att införliva de godkända ändringsförslagen i den gemensamma ståndpunkten. Omprövat förslag till RÅPETS PÏREKTIV om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar Rådets gemensamma ståndpunkt Ändrad text Beaktandemeningar Ingress Artikel 1 Artikel 2. 11 första stycket Oförändrade Oförändrad Oförändrad bästa tillgängliga teknik: det effektivaste och mest avancerade stadium vad gäller av verksamheten och utvecklingen tillverkningsmetoderna som anger en given tekniks praktiska lämplighet för att i. princip utgöra grunden för utsläpps gränsvärden och som har till syfte att hindra och, när detta inte är möjligt, generellt minska utsläpp och påverkan på miljön som helhet. bästa tillgängliga teknik, det effektivaste och mest avancerade stadium vad gäller av verksamheten och utvecklingen tillverkningsmetoderna som anger en given tekniks praktiska lämplighet för att utgöra grunden för utsläppsgränsvärden och som har till syfte att hindra och, när detta inte är möjligt, generellt minska utsläpp och påverkan på miljön som helhet. Artikel 3 b b) ingen betydande förorening förorsakas Artikel 3 f b) ingen betydande förorening, särskilt utsläpp som kan innebära hälsorisker, kan förorsakas f) nödvändiga åtgärder vidtas när verksamheten definitivt upphör, för att undvika alla föroreningsrisker och för att återställa platsen i ett tillfredsställande skick. f). nödvändiga åtgärder vidtas när verksamheten definitivt upphör, för att undvika alla föroreningsrisker, särskilt hälsorisker, och för att återställa platsen i ett tillfredsställande skick. Artikel 4 Artikel 5 Oförändrad Oförändrad Artikel 61 första strecksatsen - anläggningen och verksamheterna där anläggningen och omfattningen av dess verksamheter där arten och Artikel 6. 1 andra stycket (nytt) tillståndsansökan även Denna omfatta en icke-teknisk sammanfattning av uppgifterna i strecksatserna ovan. skall Artikel 7 Artikel 8 Artikel 9 Artikel 10 Artikel 11 Artikel 12 Artikel 13. 1 Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad skall vidta. 1. Medlemsstaterna nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de behöriga myndigheterna regelbundet gör en förnyad bedömning av, och, om i uppdaterar nödvändigt, tillståndet. villkoren att för Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder säkerställa att de behöriga myndigheterna regelbundet, och senast tio år efter det att anläggningen tagits i bruk, gör en förnyad bedömning av villkoren för tillståndet i syfte att uppdatera skall uppdateringen ske vart femte år. Om ett tillstånd uppdateras på grund av någon av de orsaker som nämns i punkt 2. räknas femårsperioden från det datum tillståndet uppdaterades. det. Därefter Artikel 14 Oförändrad Artikel 15. 1. första stycket 1. Utan att det påverkar tillämp ningen av rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation, skall medlemsstaterna vidta nödvändiga att säkerställa att tillståndsansökningar för nya anläggningar eller väsentliga föränd ringar under lämplig tid hålls tillgängliga för allmänheten, så att allmänheten kan åtgärder för 1. Utan att det påverkar tillämp ningen av rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation, skall medlemsstaterna vidta nödvändiga att säkerställa att tillståndsansökningar för nya anläggningar eller väsentliga föränd ringar tillbörlig tillsammans med all information eller eventuella slutsatser som dragits i enlighet med artikel 5. 6 åtgärder för yttra sig innan den behöriga myndigheten fattar sitt beslut. och 7 i direktiv 85/337/EEG, i överens stämmelse med artikel 4 i det direktivet. under lämplig tid hålls tillgängliga för allmänheten, så att allmänheten kan yttra sig innan den behöriga myndigheten fattar sitt beslut. Artikel 16 Artikel 17 Artikel 18 Artikel 19 Artikel 20 Artikel 21 Artikel 22 Artikel 23 Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad Oförändrad BILAGA I punkt 3. 5 3. 5 Anläggningar för tillverkning av keramiska produkter genom bränning, i synnerhet takpannor, tegel, eldfast sten, kakel, stengods eller porslin med en produktionskapacitet som överstiger 75 ton per dygn, och/eller en ugnskapacitet och med en som överstiger 4 m satsningsdensitet på mer än 300 kg per 3 m. BILAGA I punkt 6. 7 6. 7 Anläggningar som är avsedda för ytbehandling av material, föremål eller produkter och som använder organiska i lösningsmedel, för tryckning, appretering, bestrykning, vattenskyddsimpregnering, avfettning, limning, målning, eller rengöring impregnering med en förbrukning av synnerhet tillverkning av 3. 5 Anläggningar för keramiska produkter genom bränning, i synnerhet takpannor, tegel, eldfast sten, kakel, stengods eller porslin med en produktionskapacitet som överstiger 75 ton per dygn, och/eller en ugnskapacitet som överstiger 4 m och med en sättningsdensitet per ugn på mer än 300 kg perm. synnerhet 6. 7 Anläggningar som är avsedda för ytbehandling av material, föremål eller produkter och som använder organiska lösningsmedel, för i tryckning, appretering, bestrykning, vattenskyddsimpregnering, avfettning, eller rengöring limning, målning, impregnering med en förbrukning av lösningsmedel som överstiger 150 kg per timme eller mer än 200 t/år. lösningsmedel som överstiger 150 kg per timme eller mer än 200 t/år. BILAGA II BILAGA III BILAGA IV Oförändrad Oförändrad Oförändrad ISSN 1024-4506 KOM(96) 306 slutlig DOKUMENT Katalognummer : CB-CO-96-315-SV-C ISBN 92-78-05848-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 3


title: Proposition réexaminée de DIRECTIVE DU CONSEIL, relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 24. 06. 1996 COM(%) 3()6 final - SYN 526 Proposition réexaminée de DIRECTIVE DU CONSEIL relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution (présentée par la Commission conformément à l'article 189 C, point d) du traité CE) EXPOSE DES MOTIFS Le 14 septembre 1993, la Commission a adopté une "proposition de directive du Conseil relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution"*. Le Comité économique et social a rendu son avis le 27 avril 1994. Le Parlement européen a rendu son avis en première lecture le 14 décembre 19943. Le 15 mai 1995, la Commission a adopté, conformément à l'article 189 A paragraphe 2 du traité CE, une proposition modifiée reprenant certains des amendements proposés par le Parlement européen. Le 27 novembre 1995, le Conseil a arrêté une position commune sur la proposition modifiée de la Commission. Le Parlement européen a examiné en deuxième lecture la position commune du Conseil, le 22 mai 1996, et l'a approuvée en y proposant trente-et-un amendements. La Commission a examiné les amendements proposés en deuxième lecture par le Parlement européen et en a repris un certain nombre dans la présente proposition réexaminée. La position de la Commission sur les amendements approuvés par le Parlement en deuxième lecture est la suivante. Amendements acceptés par la Commission L'amendement 14 concernant l'article 2 point 11), qui définit le terme "meilleures" dans la notion de "meilleures techniques disponibles", supprime une expression superflue. Les amendements 16 et 17 (article 3, points b) et f)) clarifient les obligations de l'exploitant en matière de réduction de la pollution et de cessation d'activités. Le respect de la santé humaine était implicite puisque ce principe était déjà inclus dans la définition de la pollution donnée par la directive, mais la formulation de la Commission, qui diffère légèrement de la proposition du Parlement, le rend explicite. J O n °C 311 du 17. 11. 1993. J O n° C 195 du 18. 07. 1994. J O n° C 18 du 23. 01. 1995. J O n° C 165 du 01. 07. 1995. J O n° C 87 du 25. 03. 1996. Les amendement 18 et 21 (qui portent respectivement sur le premier tiret et le nouvel alinéa unique bis de Particle 6, paragraphe 1) indiquent clairement les informations qui doivent figurer dans la demande d'autorisation. Le premier amendement ne représente qu'une modification mineure, mais le second, qui prévoit la fourniture d'un résumé non technique des données énumérées dans le reste du paragraphe, est utile car il rendra la procédure plus accessible au public et donc plus transparente. L'amendement 28 (article 13, paragraphe 1) a trait à la périodicité du réexamen de l'autorisation. La Commission accepte le principe qui sous-tend cet amendement, à savoir la que la période maximale entre chaque révision doit être spécifiée. Toutefois, Commission estime que cinq années ne suffisent pas et en revient à sa proposition initiale de dix ans. L'amendement 30 (article 5, paragraphe 1, premier alinéa) concerne les dispositions de la directive relatives à l'information du public. La Commission accepte le lien établi par le Parlement avec la directive sur l'EIE, mais modifie légèrement la formulation de l'amendement pour tenir compte des dispositions particulières de cette directive. L'amendement 39 (annexe I, point 3. 5) concerne l'industrie de la céramique. Une partie de cet amendement ne fait que corriger des erreurs de traduction. La modification de fond porte sur l'expression "densité de coulage par four". Elle met en lumière le fait que la densité de coulage, en tant que mesure de la densité, est propre à chaque four et ne peut pas se rapportée à l'ensemble de l'installation. L'amendement 42 (annexe I, point 6. 7) concerne les industries consommatrices de solvants. Le texte de la proposition réexaminée a les mêmes conséquences que celui du Parlement; il aligne les dispositions de la directive PRIP sur les critères minimaux prévus par la Commission dans sa prochaine proposition relative à la réduction des émissions de COV provenant de certaines sources fixes. Amendements reietés par la Commission Sept amendements - 4, 5, 8, 15, 24, 49 et 52 - ne peuvent être acceptés car ils altèrent la nature même de l'approche intégrée. L'obligation de prendre en compte les conditions locales de l'environnement, qui serait levée par les amendements 4, 5 et 24, est un élément essentiel de la stratégie de réduction de la pollution que la directive se propose de développer. L'insertion du principe des coûts et des avantages dans la définition des meilleures techniques disponibles, qui serait supprimé ou dénaturé par les amendements 49 et 52, est également fondamentale. En effet, cette définition permet de déterminer l'ampleur des efforts qui devront être fournis en application de la directive et la proportionnalité des mesures de réduction, ce qui serait impossible sans une référence à ces coûts et avantages. En outre, dans la pratique, tous les Etats membres mettent ces deux éléments en balance lorsqu'ils adoptent leurs propres mesures de réduction, et il est logique d'en tenir compte à l'échelle communautaire également. Charger la Commission d'élaborer systématiquement des directives fixant des valeurs limites d'émission uniformes, les possibilités comme il découlerait de l'amendement 8, là encore, limiterait, d'optimisation locale des solutions adoptées; ce qui n'empêchera pas la Commission de proposer de telles directives lorsque cela sera nécessaire. Les quinze amendements restants - 2, 7, 10, 19, 20, 22, 32, 33, 34, 35, 37, 44, 46, 54, et 57 - proposent une foule de modifications mineures d'ordre rédactionnel. Ils ne sont pas repris, soit parce que leur contenu se reflète ailleurs dans la position commune, soit parce qu'ils ne cadrent pas avec la proposition pour des raisons juridiques ou techniques. Conformément à l'article 189 C, point d), du traité, la Commission modifie comme suit, en y introduisant les amendements qu'elle a acceptés, le texte de la position commune arrêtée par le Conseil sur sa proposition de directive relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution. PROPOSITION REEXAMINEE DE DIRECTIVE DU CONSEIL relative à la prévention et à la réduction intégrées de la pollution POSITION COMMUNE TEXTE MODIFIE Visas Considérants Article premier Article 2. point 11). premier alinéa inchangé inchangé inchangé démontrant «meilleures techniques disponibles»: le stade de développement le plus efficace et avancé des activités et de leurs modes d'exploitation, l'aptitude pratique de techniques particulières à constituer, en principe, la base des valeurs limites d'émission visant à éviter impossible, à et, lorsque cela s'avère les générale réduire émissions et l'impact sur l'environnement dans son ensemble. de manière démontrant «meilleures techniques disponibles»: le stade de développement le plus efficace et avancé des activités et de leurs modes d'exploitation, l'aptitude pratique de techniques particulières à constituer la base des valeurs limites d'émission visant à éviter et, lorsque cela s'avère impossible, à réduire de manière générale les émissions et l'impact sur l'environnement dans son ensemble. Article 3. point b) (b) aucune pollution importante ne soit causée; aucune (b) importante,, pollution notamment sous la forme d'émissions qui pourraient nuire à la santé humaine, ne soit causée; Article 3. point f) f) les mesures nécessaires soient prises la cessation définitive des lors de tout risque de activités afin d'éviter pollution et afin de remettre le site de l'exploitation dans un état satisfaisant. f) les mesures nécessaires soient prises la cessation définitive des lors de activités afin d'éviter tout risque de pollution, et notamment tout risque pour la santé humaine, et afin de remettre le site de l'exploitation dans un état satisfaisant. Article 4 Article 5 inchangé inchangé Article 6. paragraphe 1. premier tiret de l'installation et de ses activités; de l'installation, ainsi que de la nature et de l'ampleur de ses activités; Article 6. paragraphe 1. alinéa unique bis (nouveau) demande d'autorisation Cette doit également comprendre un résumé non technique des données énumérées dans les tirets précédents. Article 7 Article 8 Article 9 Article 10 Article 11 Article 12 Article 13. paragraphe 1 inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé afin Les Etats membres prennent les mesures autorités nécessaires compétentes réexaminent périodiquement et les si conditions de l'autorisation. actualisent, nécessaire, que les les que Les Etats membres prennent les mesures nécessaires autorités afin c o m p é t e n t es r é e x a m i n e nt périodiquement, au plus tard dix ans après le démarrage de l'installation et ensuite au moins tous les dix ans, et actualisent, si nécessaire, les conditions de l'autorisation. Dans le cas où une autorisation est actualisée pour l'une des raisons la période de dix ans prend cours à partir de de date la l'autorisation. figurant au paragraphe 2. l'actualisation de Article 14 inchangé Article 15. paragraphe 1. premier alinéa. la pour liberté d'accès Sans préjudice de la directive 1. 90/313/CEE du Conseil, du 7 juin 1990, concernant à l'information en matière d'environnement, les Etats membres prennent les mesures nécessaires les demandes d'autorisation de nouvelles de modifications installations substantielles soient rendues accessibles au période appropriée, afin qu'il puisse donner son avis avant que l'autorité compétente ne prenne sa décision. pendant garantir public que une ou la ou que pour liberté d'accès garantir 1. Sans préjudice de la directive 90/313/CEE du Conseil, du 7 juin 1990, concernant à l'information en matière d'environnement, les Etats membres prennent les mesures nécessaires les demandes d'autorisation de nouvelles de modifications installations substantielles, toutes ainsi informations utiles obtenues en vertu des la directive articles 5. 6 et 7 de 85/337/CEE ou toutes conclusions tirées de ces informations en cas d'application de l'article 4 de ladite directive, soient rendues accessibles au public pendant une période appropriée, afin qu'il puisse donner son avis avant que l'autorité compétente ne prenne sa décision. que Article 16 Article 17 Article 18 Article 19 Article 20 Article 21 Article 22 Article 23 inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé inchangé 3. 5 ANNEXE I (point 3. 5) 3. 5 pierres de p ar destinées réfractaires, ou grès la à Installations p r o d u i ts f a b r i c a t i on c é r a m i q u es c u i s s o n, notamment de tuiles, de briques, de de carrelages, de porcelaines, avec une capacité de production supérieure à 75 tonnes par jour, et/ou une capacité de four de plus de 4 m3 et de plus de 300 kg/m3 de densité de charge. de pierres destinées réfractaires, ou grès la à Installations p r o d u i ts de f a b r i c a t i on céramiques chauffage, par notamment de tuiles, de briques, de de carrelages, de porcelaines, avec une capacité de production supérieure à 75 tonnes par jour, et/ou une capacité de four de plus de 4 m3 et une densité de coulage par four de plus de 300 kg/m3. de ANNEXE I (point 6. 7) destinées Installations au 6. 7. traitement de de matières, surface d'objets ou de produits, et ayant recours à l'utilisation de solvants organiques, notamment pour les opérations d'apprêt, de d'impression, couchage, dégraissage, d'imperméabilisation, de collage, de peinture, de nettoyage ou de d'une d'imprégnation consommation de solvant de plus de 150 kg par heure ou de plus de 200 tonnes par an. capacité de Installations au destinées 6. 7. traitement de surface de matières, d'objets ou de produits, et ayant recours à l'utilisation de solvants organiques, notamment pour les opérations d'apprêt, de d'impression, couchage, dégraissage, d'imperméabilisation, de collage, de peinture, de nettoyage ou d'imprégnation, avec une consommation de solvant de plus de 150 kg par heure ou de plus de 200 tonnes par an. de ANNEXE II ANNEXE III ANNEXE IV inchangé inchangé inchangé ISSN 0254-1491 COM(96) 306 final DOCUMENTS FR 14 Na de catalogue : CB-CO-96-315-FR-C ISBN 92-78-05843-2 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg 3


title: Decyzja Komisji z dnia 24 czerwca 1996 r. w sprawie procedury zaświadczania zgodności wyrobów budowlanych na podstawie art. 20 ust. 2 dyrektywy Rady 89/106/EWG w zakresie urządzeń sanitarnychTekst mający znaczenie dla EOG.

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
plumbing equipment
product quality
production control

formats: html pdf print

text: 406 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 31996D0578 8. 10. 1996 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 13/t. 17 L 254/49 DECYZJA KOMISJI z dnia 24 czerwca 1996 r. w sprawie procedury zaświadczania zgodności wyrobów budowlanych na podstawie art. 20 ust. 2 dyrektywy Rady 89/106/EWG w zakresie urządzeń sanitarnych (Tekst mający znaczenie dla EOG) (96/578/WE) do wyrobów budowlanych (1), KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 89/106/EWG z dnia 21 grudnia 1988 r. w sprawie zbliżenia przepisów ustawowych, wykonaw- czych i administracyjnych Państw Członkowskich odnoszących się dyrektywą zmienioną 93/68/EWG (2), w szczególności jej art. 13 ust. 4, a także mając na uwadze, co następuje: Komisja jest zobowiązana wybrać między dwoma procedurami zaświadczania zgodności wyrobu, przewidzianymi w art. 13 ust. 3 dyrektywy 89/106/EWG, „możliwie najmniej uciążliwą procedurę zgodną z wymaganiami dotyczącymi bezpieczeń- stwa”; oznacza to, że niezbędne jest podjęcie decyzji dla danego wyrobu lub rodziny wyrobów, czy obecność systemu fabrycznej kontroli produkcji, za który odpowiedzialność po- jest koniecznym i wystarczającym warunkiem nosi producent, do zaświadczenia zgodności oraz czy z przyczyn dotyczących zachowania zgodności z kryteriami wspomnianymi w art. 13 ust. 4, wymagana jest jednostki certyfikującej; artykuł 13 ust. 4 wymaga, aby określona w ten sposób procedura była wskazana w mandatach i w specyfikacjach technicznych; z tego powodu wymagane jest zdefiniowanie wyrobu lub rodziny wyrobów w sposób wykorzystywany w mandatach i specyfikacjach technicznych; obie procedury przewidziane w art. 13 ust. 3 są opisane szczegółowo w załączniku III do dyrektywy 89/106/EWG; dlatego też niezbędne jest jasne zdefiniowanie metod, przy pomocy których te dwie procedury mają być wprowadzane w życie dla każdego wyrobu lub rodziny wyrobów, w odniesieniu do załącznika III, z uwagi na fakt, że załącznik III daje preferencje niektórym systemom; procedura określona w art. 13 ust. 3 lit. a) odpowiada sys- temom przedstawionym w pierwszej możliwości, bez stałego nadzoru, oraz w możliwości drugiej i trzeciej przedstawionej w załączniku III sekcja 2 ppkt ii), a procedura, określona w art. 13 ust. 3 lit. b), odpowiada systemom przedstawionym w interwencja zatwierdzonej załączniku III sekcja 2 ppkt i) oraz w pierwszej możliwości, z nadzorem stałym, w załączniku III sekcja 2 ppkt ii); środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Budownictwa, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 Zgodność wyrobu i rodziny wyrobów wymienionych w za- łączniku I zaświadcza się z zastosowaniem procedury, na mocy której producent jako jedyna osoba odpowiedzialna za system fabrycznej kontroli produkcji zapewnia, że wyrób jest zgodny z odpowiednimi specyfikacjami technicznymi. Artykuł 2 Zgodność wyrobów, wymienionych w załączniku II, zaświad- cza się z zastosowaniem procedury, zgodnie z którą, oprócz systemu fabrycznej kontroli produkcji przez producenta, w ocenę i nadzór nad kontrolą produkcji lub samym wyrobem zaangażowana jest zatwierdzona jednostka certyfikująca. Artykuł 3 Procedurę zaświadczania zgodności określoną w załączniku III wskazuje się w mandatach dotyczących zharmonizowanych norm. Artykuł 4 Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 24 czerwca 1996 r. W imieniu Komisji Martin BANGEMANN Członek Komisji (1) Dz. U. L 40 z 11. 2. 1989, str. 12. (2) Dz. U. L 220 z 31. 8. 1993, str. 1. 13/t. 17 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 407 ZAŁĄCZNIK I URZĄDZENIA SANITARNE Zlewozmywaki, umywalki i rynny komunalne; wanny; brodziki prysznicowe; bidety; pisuary; muszle sedesowe lub miski klozetowe; klozety ziemne, chemiczne i kompostowe; toalety maceracyjne; toalety tureckie; cysterny spłukujące; wanny z hydromasażem; ekrany prysznicowe i wannowe lub osłony. Modularne toalety publiczne i głowice toaletowe z wykończeniami z materiałów zaliczonych pod względem reakcji na ogień do klasy A, B lub C oraz materiały, których właściwości reakcji na ogień nie zmieniają się w czasie procesu produkcji (ogólnie, materiały wykonane z surowców niepalnych), jak również materiały zaliczone do klas D, E lub F. ZAŁĄCZNIK II URZĄDZENIA SANITARNE Modularne toalety publiczne i głowice toaletowe z wykończeniami z materiałów zaliczonych pod względem reakcji na ogień do klasy A, B lub C, dla których właściwości w zakresie reakcji na ogień zmieniają się w czasie procesu produkcji (ogólnie, materiały wykonane z surowców palnych). 408 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 17 ZAŁĄCZNIK III RODZINA WYROBÓW: URZĄDZENIA SANITARNE (1/1) System zaświadczania zgodności Dla wyrobu(-ów) Normalizacyjnego Elektrotechniki zharmonizowanych: i ich zamierzonego(-ych) zastosowania(-ań), wnosi się do Europejskiego Komitetu Normalizacyjnego/Europejskiego Komitetu (CEN/CENELEC) o wyszczególnienie następujących systemów zaświadczania zgodności w stosownych normach Wyrób/wyroby Zamierzone zastosowanie(-a) Poziom(-y) lub klasa(-y) reakcji na ogień1 System(-y) zaświadczania zgodności Zlewozmywaki, umywalki i rynny komunalne; wanny i brodziki prysznicowe; bidety; pisuary; muszle sedesowe lub miski klozeto- we; klozety ziemne, chemiczne i kompostowe; toalety maceracyj- ne; toalety tureckie; cysterny spłukujące; wanny z hydromasażem; ekrany prysznicowe i wannowe oraz osłony i formowane moduły toaletowe Higiena osobista — Modularne toalety publiczne i toalety z elementów prefabrykowa- nych Higiena osobista A, B lub C2 A, B lub C3 D, E lub F 44 15 36 44 (1) Dla reakcji na ogień, patrz decyzja Komisji 94/611/WE (Dz. U. L 241 z 16. 9. 1994, str. 25). (2) Materiały, których właściwości reakcji na ogień zmieniają się w czasie procesu produkcji (ogólnie, materiały wykonane z surowców palnych). (3) Materiały, których właściwości reakcji na ogień nie zmieniają się w czasie procesu produkcji (ogólnie, materiały wykonane z surowców niepalnych). (5) System 1: patrz załącznik III sekcja 2 ppkt i) dyrektywy 89/106/EWG, bez badań kontrolnych próbek. (6) System 3: patrz załącznik III sekcja 2 ppkt ii) dyrektywy 89/106/EWG, druga możliwość. (4) System 4: patrz załącznik III sekcja 2 ppkt ii) dyrektywy 89/106/EWG, trzecia możliwość. Specyfikacja systemu zaświadczania zgodności powinna być tak dobrana, aby system ten mógł być wprowadzany w życie nawet wówczas, gdy ustalenie niektórych właściwości użytkowych wyrobu nie jest konieczne, z uwagi na fakt, że co najmniej jedno Państwo Członkowskie w ogóle nie posiada wymogów prawnych dotyczących właściwości wyrobu (patrz art. 2 ust. 1 dyrektywy 89/106/EWG oraz, gdy to właściwe, ppkt 1. 2. 3 dokumentów interpretacyjnych). W tych przypadkach nie wolno nakładać na producenta obowiązku sprawdzenia charakterystyki wyrobu, jeśli nie życzy on sobie przedkładać deklaracji dotyczących właściwości produktu w tym zakresie


title: Uudelleen käsitelty ehdotus neuvoston direktiiviksi ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO * •iz -ii * Bryssel, 24. 06. 1996 KOM(96) 311 lopu! 94/0106 (SYN) Uudelleen käsitelty ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta (komission EYn perustamissopimuksen 189 C (d) artiklan nojalla esittämä) 3E •S n* • *> '+'5 -S 0'. is :g;: "4,. 4 'f- li rt •ii •f. •f- I if PERUSTELUT Komissio antoi 4 päivänä heinäkuuta 1994 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta1. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 23 päivänä helmikuuta 19952. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 16 päivänä kesäkuuta 19953. Komissio antoi 6 päivänä heinäkuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen4 , joka sisältää ehdotetuista 37 tarkistuksesta 24 joko kokonaan, osittain tai periaatteessa. Neuvosto vahvisti 30 päivänä marraskuuta 1995 yhteisen kannan komission muutetusta ehdotuksesta5. Euroopan parlamentti käsitteli neuvoston yhteisen kannan toisessa käsittelyssä 22 päivänä toukokuuta 1996 ja hyväksyi sen sillä edellytyksellä, että siihen tehdään ehdotetut 23 tarkistusta. Komissio on käsitellyt Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamat tarkistukset ja sisällyttänyt osan niistä tähän uudelleen käsiteltyyn ehdotukseen. Komission kanta Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä hyväksymiin tarkistuksiin on seuraava: Tarkistukset 1, 2 ia 3 Näissä tarkistuksissa vaaditaan käsitteen "kriittinen kuorma" lisäämistä direktiiviin. Tätä Yhdistyneiden Kansakuntien valtioiden rajat ylittävän pilaantumisen yhteydessä kehitettyä käsitettä sovelletaan vain pieneen määrään aineita (joilla on happamoittava vaikutus), eikä se näin ollen koske suurinta osaa direktiivin soveltamisalaan kuuluvia aineita. Lisäksi happaman laskeuman vaikutukset riippuvat suurelta osin maaperän tyypistä ja vaihtelevat suuresti Euroopan eri alueiden välillä. Tällä perusteella näyttää siltä, että käsite ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, sillä direktiivi koskee ilman epäpuhtauksien laskeumien aiheuttamia ongelmia. Lisäksi kriittisen kuorman pitoisuuksia eikä maantieteelliset vaihtelut estäisivät vahvistamasta yhdenmukaisia arvoja Euroopan tasolla. Näistä syistä komissio ei hyväksy ehdotettuja tarkistuksia. EYVL N:oC 216, 16. 8. 1994 EYVLN:oC 110, 2. 5. 1995, s. 5 E Y V L R oC 116, 3. 7. 1995, s. 173 EYVLN:o28, 13. 9. 1995, s. 10 EYVL N:o C 59, 28. 2. 1996, s. 24 Tarkistukset 4, 7, (tavoitearvo), 8 (2. osa) ia 9 Näiden tarkistusten tarkoituksena on yleistää käsite "tavoitearvo". Käsite ei sisältynyt komission alkuperäiseen ehdotukseen, vaan lisättiin neuvostossa käydyissä keskusteluissa, jotta otsonin aiheuttaman ilman pilaantumisen ongelmaa voitaisiin käsitellä mahdollisimman asianmukaisesti. Direktiivissä säädetään kahdenlaisista arvoista: se raja-arvo, joka on oikeudellisesti sitova ja jota ei saa ylittää yhdessäkään jäsenvaltiossa tietyn määräajan jälkeen; jos arvo ylitetään, on toteutettava toimenpiteitä sen noudattamiseksi tulevaisuudessa; varoituskynnys, jonka ylittämisestä on tiedotettava yleisölle. Tavoitearvot ovat pitkän aikavälin tavoitteita, joiden noudattamiseen ei kohdistu tarkkoja ja sitovia velvoitteita. Kokemus on osoittanut, ettei niitä noudateta. Samalla tavalla kuin ympäristönsuojelun objektiivisille perusteille perustuvien raja-arvojenkin yhteydessä on vaikea ymmärtää, mitkä olisivat tällaisten tavoitearvojen perusteet. Sitä paitsi vielä uusien erilaisten arvojen käyttöönotto ei edistä yksinkertaista ja ymmärrettävää tiedottamista yleisölle. Käsite voidaan hyväksyä ainoastaan otsonin yhteydessä ongelman erityisluonteen vuoksi: otsoni on sekundaarinen epäpuhtaus, joka vaatii erityistoimenpiteitä, eikä ole varmaa, että nykyisen tietämyksen perusteella voitaisiin vahvistaa raja-arvo, jota voitaisiin noudattaa lähitulevaisuudessa. Mainittuja tarkistuksia ei hyväksytä edellä esitetyistä syistä. Tarkistukset 5 ia 12 Tarkistusten tarkoituksena on muuttaa mittausverkon perustamista edellyttävän alueen asukasmäärä 250 000 asukkaasta 100 000 asukkaaksi ja lisätä kolmas alueluokka. Direktiivissä säädetään ilman arvioinnista erilaisin mittausmenetelmin Euroopan yhteisön alueella ja mittausverkon perustamisesta kaikilla alueilla, joilla epäpuhtauden pitoisuus ylittää tai uhkaa ylittää raja-arvon. Lisäksi mittausverkko on perustettava epäpuhtauden pitoisuudesta riippumatta kaikkiin taajamiin, joiden asukasmäärä ylittää 250 000 asukasta Tämä järjestelmä takaa ilman epäpuhtauksien pitoisuuden mittaamisen kaikkialla ja aina ainakin sellaisilla alueilla, joiden väestötiheys on suuri tai joilla ilman pilaantuminen on merkittävää. Se ei kuitenkaan velvoita pieniä väestökeskittymiä, joilla ei ole ilman pilaantumisongelmaa, perustamaan tarpeetonta mittausverkkoa ja kantamaan siitäjohtuvia kustannuksia. Teollistuneiden alueiden lisääminen ei ole tarpeen, sillä ne kuuluvat miltei aina alueisiin, joilla pitoisuus ylittää raja-arvon. Komissio ei hyväksy mainittuja kahta tarkistusta edellä esitetyistä syistä. Tarkistus 6 Tarkistuksen tarkoituksena on saattaa direktiivin mukaisesti kerätyt tiedot yleisön saataville. Tarkistus on yhdenmukainen yhteisön tämän alan politiikan kanssa, ja komissio hvväksyv sen. Tarkistus 10 Tarkistuksen tarkoituksena on rajoittaa ylitysmarginaalin kesto korkeintaan viiteen vuoteen. Ylitysmarginaalin periaate on määritellä määräaika, johon mennessä pitoisuuksien pienentämiseen tähtäävät toimenpiteet voidaan toteuttaa ja noudattaa raja- arvoja. Tämä määräaika voi hyvinkin olla erilainen eri aineille aineen pitoisuuden ja toteutettavien toimenpiteiden monimutkaisuuden mukaan. Jos määräaika on liian lyhyt, raja-arvoja noudateta huonommin. Komissio ei hyväksy mainittua tarkistusta. Tarkistus 8 (1. osa), 11 ia 14 Nämä tarkistukset lisäävät direktiivin tekstiin hyödyllisiä säännöksiä ja johtavat lisäksi direktiivin entistä nopeampaan ja tehokkaampaan täytäntöönpanoon, minkä vuoksi komissio hyväksyy ne. Tarkistukset 7 (Aikataulu), 16, 17, 18, 19, 20, 21 ia 22 Nämä tarkistukset koskevat bentseenistä ja hiilimonoksidista annettavien myöhempien direktiivien voimaantulon aikaistamista ja toisessa vaiheessa tutkittavia epäpuhtauksia koskevan kolmannen luettelon lisäämistä. Komissio voi hyväksyä nämä tarkistukset periaatteessa seuraavin edellytyksin: ehdotettua päivämäärää on käytännössä mahdotonta noudattaa; joulukuu 1997 olisi komission mielestä realistisempi määräaika vaikka on mahdollista tavoitteiden tarkastella mahdollisuutta vahvistamista uusille aineille, tässä vaiheessa on kuitenkin ennenaikaista vahvistaa tällaisten aineiden luettelo. laadullisten Tarkistukset 13, 15 ia 23 Komissio ei voi hyväksyä näitä tarkistuksia, sillä ne eivät ole yhdenmukaiset direktiivin muiden säännösten kanssa. Uudelleen käsitelty ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta Yhteinen kanta Uudelleen käsiteltv ehdotus: Uusi 3 artiklan toinen kohta Uusi 3 artiklan toinen kohta on J ä s e n v a l t i o i d en a n n e t t a va samanaikaisesti kaikki edellä mainitut lisäksi myös tiedot kansalaisille asianmukaisin keinoin. komission kaikin 4 artiklan 1 kohta 4 artiklan 1 kohta I lueteltuja raja-arvojen 1. Komissio antaa neuvostolle ehdotuksia epäpuhtauksia liitteessä koskevien tarpeen ja, v a r o i t u s k y n n y s t en m u k a a n, määrittämiseksi aikataulun mukaisesti: seuraavan I lueteltuja raja-arvojen 1. Komissio antaa neuvostolle ehdotuksia epäpuhtauksia liitteessä koskevien tarpeen ja, v a r o i t u s k y n n y s t en m u k a a n, määrittämiseksi aikataulun mukaisesti: seuraavan 1 - 5 kohdissa mainittujen epäpuhtauksien osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996, 1 - 5 kohdissa mainittujen epäpuhtauksien osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996, otsonin direktiivin 92/72/ETY 8 artiklan mukaisesti, osalta otsonin direktiivin 92/72/ETY 8 artiklan mukaisesti, osalta 7 - 13 kohdissa mainittujen epäpuhtauksien osalta niin pian kuin mahdollista ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. 7 ia 8 kohdissa mainittujen epäpuhtauksien osalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1997, 9 - 13 kohdissa mainittujen epäpuhtauksien osalta niin pian kuin mahdollista ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. 4 artiklan 2 kohta 4 artiklan 2 kohta 2. Komissio huolehtii siitä, että ne tekijät, joihin 1 kohdassa tarkoitetut raja- arvot ja varoituskynnykset perustuvat, arvioidaan uudelleen ottaen huomioon viimeisimmät tiedot kyseeseen tulevista epidemiologisista sekä mittausmenetelmissätapahtunut viimeisin kehitys. tutkimuksista 2. Komissio huolehtii siitä, että ne tekijät, joihin 1 kohdassa tarkoitetut raja- arvot ja varoituskynnykset perustuvat, arvioidaan uudelleen ottaen huomioon viimeisimmät tiedot kyseeseen tulevista e p i d e m i o l o g i s i s ta i a s e kä y m p ä r i s t öt u t k i m u k s i s ta mittausmenetelmissätapahtunut viimeisin kehitys. 4 artiklan 7 kohta 4 artiklan 7 kohta tai 7. Jos jäsenvaltio aikoo asettaa raja- a r v o ja v a r o i t u s k y n n y k s iä epäpuhtauksille, joita ei mainita liitteessä I ja joita yhteisön ilman laatua koskevat yhteisön säännökset eivät koske, sen on annettava tieto tästä komissiolle riittävän aioissa, jotta pystytään tutkimaan tarve toteuttaa toimenpiteet yhteisön tasolla liitteen III perusteiden mukaisesti. tai 7. Jos jäsenvaltio aikoo asettaa raja- a r v o ja v a r o i t u s k y n n y k s iä epäpuhtauksille, joita ei mainita liitteessä I ja joita yhteisön ilman laatua koskevat yhteisön säännökset eivät koske, sen on annettava tieto tästä komissiolle riittävän ajoissa. Komissio antaa riittävän ajoissa vastauksen kysymykseen, joka koskee tarvetta toteuttaa toimenpiteet yhteisön tasolla liitteen III perusteiden mukaisesti. 11 artiklan alakohta 1 kohdan a alakohdan iii 11 artiklan alakohta 1 kohdan a alakohdan iii iii) iii) komissiolle toimitettava artiklan 3 kohdassa tai suunnitelmat viimeistään kahden kuluessa sen vuoden jonka havaittiin, kuluessa 8 tarkoitetut ohjelmat vuoden lopusta, tasot nämä Liite 1 Liite I Epäpuhtaudet, joista on annettu yhteisön direktiivit ilmanlaadun alalla Muut ilman epäpuhtaudet a r o m a a t t i s et Bentseeni P o l y s y k l i s et hiilivedyt Hiilimonoksidit Kadmium Arseeni Nikkeli Elohopea II. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 7, L SL ML il 12. 13. komissiolle toimitettava artiklan 3 kohdassa suunnitelmat viimeistään kuluessa sen vuoden kuluessa jonka havaittiin. tai yhden 8 tarkoitetut ohjelmat vuoden lopusta, tasot nämä E n s i m m ä i s e s sä v a i h e e s sa tutkittavat epäpuhtaudet, mukaan joista on annettu lukien ne, yhteisön direktiivit ilmanlaadun alalla a r o m a a t t i s et Bentseeni Hiilimonoksidi P o l y s y k l i s et hiilivedyt Kadmium Arseeni D i r e k t i i v in mukaisesti luokitellut nikkeliyhdisteet Elohopea 6 7 / 5 4 8 / E TY karsinogeeneiksi ISSN 1024-4492 KOM(96) 311 lopullinen ASIAKIRJAT FI 14 Luettelonumero : CB-CO-96-319-FT-C ISBN 92-78-05891-2 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Komission lausunto Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien (PCB/PCT) käsittelystä

eurovoc_concepts:
biodegradability
chlorine
research programme
used oil
waste disposal

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO •ù rt rt ù -ft ù Bryssel, 24. 06 1996 KOM(96) 301 lopull - SYN 16 KOMISSION LAUSUNTO Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylicn (PCB/PCT) käsittelystä (Kommision EY:n perustamissopimuksen 189 C (d) artiklan nojalla esitämä) 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. Komissio toimitti neuvostolle 12 päivänä joulukuuta 1988 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuvan ehdotuksen direktiiviksi (PCB/PCT) polykloorattujen käsittelystä. ja polykloorattujen terfenyylien bifenyylien Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 28 päivänä helmikuuta 19892. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 17 päivänä toukokuuta 19903 ja 12 päivänä joulukuuta 19904. Komissio toimitti neuvostolle 22 päivänä lokakuuta 1991 perustamissopimuksen 100 a ja 113 artiklaan perustuvan muutetun ehdotuksen5. Neuvosto pääsi periaatteessa sopimukseen perustamissopimuksen 130 s artiklaan perustuvan yhteisen kannan vahvistamisesta 16 päivänä joulukuuta 1994. Neuvosto kuuli tällöin myös Euroopan parlamenttia. Euroopan parlamentti suostui kyseiseen oikeusperustan muutokseen antamassaan päivänä päätöslauselmassa. Neuvosto vahvisti 27 päivänä marraskuuta 1995 yhteisen kannan perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti. syyskuuta 1995 20 Euroopan parlamentti teki toisessa käsittelyssä 22 päivänä toukokuuta 1996 päätöksen yhteisestä kannasta, johon se teki kolme tarkistusta. Komissio ei hyväksynyt Euroopan parlamentin ehdottamia tarkistuksia. Komission kanta Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä hyväksymiin tarkistuksiin on seuraava: Tarkistus 5 - Tässä johdanto-osan kolmanteen kappaleeseen tehdyssä tarkistuksessa ehdotetaan rahoitusta muiden PCB:n ja PCT:n käsittelymenetelmien tutkimukseen, erityisesti sellaisten menetelmien, joihin liittyy bakteriologista biohajoamista ja esikäsittelyä kloorin uuttamisen avulla. Kyseinen tutkimus ei koske ainoastaan PCB:tä ja PCT:tä vaan orgaanisia klooriyhdisteitä yleensä. Komissio pyrkii kuitenkin sisällyttämään kyseisen tutkimuksen viidenteen tutkimusohjelmaan. KOM(88) 559 lopullinen - SYN 161, 18. 10. 1988 (EYVL N:o C 319, 12. 12. 1988) EYVLN:oC 139, 5. 6. 1989, s. 1 EYVL N:o C 149, 18. 6. 1990, s. 150 EYVLN. oC 19, 28. 1. 1991, s. 83 KOM(91) 373 lopullinen - SYN 161, 22. 10. 1991 (EYVL N:o C 299, 20. 11. 1991, s. 9) 2 Tarkistus 2 -•Tarkistus koskee johdanto-osan kahdeksatta kappaletta, ja siinä vaaditaan PCB- ja PCT-pitoisuuden enimmäismäärän vähentämistä poltettavaksi tarkoitettujen seosten osalta, mukaan lukien jäteöljy, 50 ppm:sta 20 ppm:aan. 75/439 miiutiamalla. Neuvoston Komission mielestä kyseinen vähennys pitäisi toteuttaa jäteöljyhuollosta annettua direktiiviä tekemässään huomautuksessa komissio ilmoitti ryhtyvänsä direktiivin 75/439 muuttamiseen siten, että PCB- ja PCT-pitoisuuden enimmäismäärä vähennettäisiin 50 ppmista 20 ppm:aan poltettavaksi tarkoitetuissa seoksissa, mukaan lukien jäteöljy. pöytäkirjaan Tarkistus 3 - Tarkistus koskee 3 artiklaa, ja siinä kehotetaan jäsenvaltioita valvomaan säätämään direktiivin nykyisen rangaistusseuraamuksista. noudattamista säännösten ja Säännösten noudattamisen valvominen ja rangaistusseuraamuksista säätäminen kuuluu jokaisen jäsenvaltion tehtäviin. ISSN 1024-4<m KOM(96) 301 lopullinen ASIAKIRJAT FI i4 Luettelonumero : CB-CO-96-309-FI-C ISBN 92-78-05781-9 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Komisijas Lēmums (1996. gada 24. jūnijs) par būvizstrādājumu atbilstības atestācijas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 2. punktu attiecībā uz stacionārām ugunsgrēka dzēšanas sistēmāmDokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
building materials
fire protection
product quality
production control

text: 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 401 31996D0577 L 254/44 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 8. 10. 1996. KOMISIJAS LĒMUMS (1996. gada 24. jūnijs) par būvizstrādājumu atbilstības atestācijas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 2. punktu attiecībā uz stacionārām ugunsgrēka dzēšanas sistēmām (dokuments attiecas uz EEZ) (96/577/EK) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, vēlams noteikt ražojumu vai ražojumu grupas jēdzienu, ko lieto pilnvarojumos un tehniskajās specifikācijās; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (1), kas grozīta ar Direktīvu 93/68/EEK (2), un jo īpaši tās 13. panta 4. punktu, tā kā abas procedūras, kas paredzētas 13. panta 3. punktā, ir sīki aprakstītas Direktīvas 89/106/EEK III pielikumā; tā kā tādēļ jāprecizē metodes, ar kurām abas procedūras jāīsteno, skaidri ņemot vērā III pielikumu, attiecībā uz katru ražojumu vai ražojumu grupu, jo III pielikums dod priekšroku dažām sistē- mām; “vismazāk apgrūtinošā procedūra, kas tā kā Komisijai saskaņā ar 13. panta 3. punktu Direktīvā 89/106/EEK par ražojumu atbilstības atestāciju no divām pro- cedūrām jāizvēlas ir droša”; tā kā tas nozīmē, ka jālemj, vai attiecīgajam ražojumam vai ražojumu grupai ražošanas procesa kontroles sistēma, par kuru atbild izgatavotājs, ir nepieciešams un pietiekams nosacī- jums atbilstības atestācijai, vai ar atbilstību 13. panta 4. punktā minētajiem kritērijiem saistītu iemeslu dēļ jāiesaistās apstiprinā- tai sertifikācijas iestādei; 3. kā 13. panta procedūra, kas minēta tā punkta a) apakšpunktā, atbilst sistēmām, kuras norādītas III pielikuma 2. punkta ii) apakšpunkta pirmajā iespējā bez pastāvīgas uzraudzības un otrajā un trešajā iespējā, un procedūra, kas minēta 13. panta 3. punkta b) apakšpunktā, atbilst sistēmām, kuras norādītas III pielikuma 2. punkta i) apakšpunktā un III pielikuma 2. punkta ii) apakšpunkta pirmajā iespējā ar pastāvīgu uzraudzību; tā kā 13. panta 4. punkts paredz, ka šādi noteikta procedūra jānorāda pilnvarojumos un tehniskajās specifikācijās; tā kā tādēļ (1) OV L 40, 11. 2. 1989. , 12. lpp. (2) OV L 220, 30. 8. 1993. , 1. lpp. tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Būvniecī- bas pastāvīgās komitejas atzinumu, 402 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Šā lēmuma I pielikumā noteikto ražojumu atbilstību atestē ar procedūru, kurā papildus ražošanas procesa kontroles sistēmai, ko pielieto izgatavotājs, ražošanas kontroles vai paša ražojuma novērtēšanā un uzraudzībā iesaistīta apstiprināta sertifikācijas iestāde. 2. pants Atbilstības atestācijas procedūru, kas noteikta II pielikumā, norāda saskaņoto standartu pilnvarojumos. 3. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. Briselē, 1996. gada 24. jūnijā Komisijas vārdā – Komisijas loceklis Martin BANGEMANN 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 403 I PIELIKUMS UGUNSGRĒKA SIGNALIZĀCIJAS/DETEKTORU, STACIONĀRI UGUNSGRĒKA DZĒŠANAS, UGUNS UN DŪMU KONTROLES UN SPRĀDZIENU SLĀPĒŠANAS RAŽOJUMI — Uguns detektoru un ugunsgrēka signalizācijas sistēmu komplekti: kombinētie uguns detektoru un signalizācijas sistēmu komplekti, uguns detektorsistēmu komplekti, ugunsgrēka signalizācijas sistēmu komplekti, ugunsgrēka izziņošanas sistēmu komplekti. — Uguns detektoru un ugunsgrēka signalizācijas sistēmu sastāvdaļas: dūmu, karstuma un uguns detektori, vadības un indikācijas ierīces, signāla pārraides maršrutēšanas ierīces, īsslēguma atvienotāji, signalizācijas ierīces, barošanas bloki, ievades/izvades ierīces, rokvadības signālierīces. — Autonomi dūmu detektori/signalizācijas ierīces. — Uguns slāpēšanas un dzēšanas sistēmu komplekti: ugunsdzēsības ūdensapgādes sistēmu, sausās un mitrās uguns- dzēsības hidrantu sistēmu, smidzinātāju un ūdens smidzinātāju sistēmu komplekti, putu ugunsdzēsības sistēmu komplekti, pulverveida ugunsdzēsības sistēmu komplekti, gāzdzēšanas sistēmu (tostarp CO2 ugunsdzēsības sistēmu) komplekti. — Uguns slāpēšanas un dzēšanas sistēmu sastāvdaļas: ugunsdzēsības hidranti, ūdens plūsmas detektori/slēdži, spiediena sūkņi un sūkņu komplekti, ieplūdei, ugunsdzēsības savienojumi ūdens detektori/slēdži, ugunsdrošības vārsti, stobri/smidzinātāji/izvadi. — Sprādzienu slāpēšanas sistēmu komplekti. — Sprādzienu slāpēšanas sistēmu sastāvdaļas: detektori, slāpētāji, sprādziena signāldevēji, pretsprādziena ierīces. — Uguns un dūmu kontroles sistēmu komplekti: dūmu un karstuma izplūdes ventilācijas sistēmu komplekti, diferenciālā spiediena sistēmu komplekti. — Uguns un dūmu kontroles sistēmas sastāvdaļas: dūmu priekškari, ventilatoru aizbīdņi, cauruļvadi, mehāniskie ventilatori, pašplūsmas ventilatori, vadības pultis, trauksmes vadības pultis, barošanas bloki. 404 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. II PIELIKUMS RAŽOJUMU GRUPA UGUNSGRĒKA SIGNALIZĀCIJAS/DETEKTORU, STACIONĀRI UGUNSGRĒKA DZĒŠANAS, UGUNS UN DŪMU KONTROLES UN SPRĀDZIENU SLĀPĒŠANAS RAŽOJUMI (1/1) Atbilstības atestācijas sistēmas Attiecībā uz turpmāk norādītajiem ražojumiem un tiem paredzēto pielietojumu Eiropas Standartizācijas komitejai/Eiropas Elektrotehnikas standartizā- cijas komitejai (CEN/CENELEC) attiecīgajos saskaņotajos standartos jāprecizē šādas atbilstības atestācijas sistēmas: Ražojums(-i) S i st ēmu ko mp lekt i Ugunsgrēka detektori/signalizācija Kombinētie uguns detektoru un ugunsgrēka signalizācijas sistēmu komplekti Uguns detektoru sistēmu komplekti Ugunsgrēka signalizācijas sistēmu komplekti Ugunsgrēka izziņošanas sistēmu komplekti Uguns slāpēšana un dzēšana Ugunsdzēsības ūdensapgādes sistēmu komplekti Sausās un mitrās ugunsdzēšanas hidrantu sistēmas Smidzinātāji un ūdens izsmidzināšanas sistēmu komplekti Putu ugunsdzēsības sistēmu komplekti Pulvera ugunsdzēsības sistēmu komplekti Gāzdzēšanas sistēmu (tostarp CO2 sistēmu) komplekti Sprādzienu slāpēšana Sprādzienu slāpēšanas sistēmu komplekti Uguns kontroles sistēmas Dūmu un karstuma pieplūdes vēdināšanas sistēmu komplekti Diferenciālā spiediena sistēmu komplekti Autonomi dūmu detektori/signalizācijas ierīces S a st ā v d aļa s Ugunsgrēka detektori/signalizācija Dūmu, karstuma un uguns detektori Vadības un indikācijas ierīces Signāla pārraides maršrutēšanas iekārtas Īsslēguma atvienotāji Signalizācijas ierīces Barošanas bloki Ievades/izvades ierīces Rokvadības signālierīces Stacionārā slāpēšana un dzēšana Ugunsdzēsības hidranti Ūdens plūsmas detektori/slēdži Spiediena detektori/slēdži Ugunsdrošības vārsti Savienojumi ūdens ieplūdei Ugunsdzēsības sūkņi un sūkņu komplekti Stobri/smidzinātāji/izvadi Paredzētā(-ās) pielietoša- na(-as) Robeža(-as) vai grupa(-as) (ugunsizturība) (1) Atbilstības atestācijas sistēma(-as) Ugunsdrošība 1 (2) Ugunsdrošība — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — — 1 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 405 Ražojums(-i) Paredzētā(-ās) pielietoša- na(-as) Robeža(-as) vai grupa(-as) (ugunsizturība) (1) Atbilstības atestācijas sistēma(-as) Sprādzienu slāpēšana Detektori Slāpētāji Sprādziena signāldevēji Ražojumi aizsardzībai pret sprādzieniem Uguns kontrole Dūmu priekškari Ventilatora aizbīdņi Cauruļvadi Mehāniskie ventilatori Pašplūsmas ventilatori Kontroles pultis un trauksmes vadības pultis Barošanas bloki — — — — — sk. DI2 sk. DI2 — — — — (1) Sk. noteikumus Skaidrojošajā dokumentā Nr. 2 un/vai “Horizontālajā papildinājumā pilnvarojumiem attiecībā uz ugunsizturību”. (2) Pirmā sistēma: sk. Direktīvas 89/106/EEK III pielikuma 2. punkta i) apakšpunktu bez paraugu kontroltestēšanas. Sistēmas specifikācijai jābūt tādai, lai to varētu īstenot pat tad, ja nav jānosaka atsevišķi efektivitātes rādītāji, jo vismaz vienai dalībvalstij vispār nav tiesisko prasību attiecībā uz šādiem rādītājiem (sk. Direktīvas 89/106/EEK 2. panta 1. punktu un attiecīgā gadījumā – skaidrojošo dokumentu 1. 2. 3. noteikumu). Minētajos gadījumos šādu rādītāju pārbaudi nedrīkst piemērot izgatavotājam, ja tas šajā ziņā nevēlas ražojuma rādītājus uzrādīt


title: Nariadenie Komisie (ES) č. 1125/96 z 24. júna 1996, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 97/95 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 1766/92 vzťahujúceho sa na minimálnu cenu a kompenzačnú platbu, ktoré majú byť vyplatené pestovateľom zemiakov, a nariadenia Rady (ES) č. 1868/94 zavádzajúceho systém kvót vo vzťahu k výrobe zemiakového škrobu

eurovoc_concepts:
agricultural guidance
application of EU law
minimum price
potato
quantitative restriction
starch

text: 190 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 31996R1125 25. 6. 1996 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 150/1 NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 1125/96 z 24. júna 1996, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 97/95 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 1766/92 vzťahujúceho sa na minimálnu cenu a kompenzačnú platbu, ktoré majú byť vyplatené pestovateľom zemiakov, a nariadenia Rady (ES) č. 1868/94 zavádzajú- ceho systém kvót vo vzťahu k výrobe zemiakového škrobu KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV, keďže definícia zemiakov v článku 1 f) musí byť upravená; so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 1766/92 z 30. júna 1992 o spoločnej organizácii trhu s obilninami (1), naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 923/96 (2), a najmä na jeho článok 8 (5), júla so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1868/94 z 27. 1994 zavádzajúce systém kvót vo vzťahu k výrobe zemiako- vého škrobu (3), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 206/96 (4), a najmä na jeho článok 8, keďže nariadenie Komisie (ES) č. 97/95 (5), naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 206/96, stanovuje podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (EHS) č. 1766/92, čo sa týka minimálnej ceny a kompenzačnej platby, ktoré majú byť vypla- tené (ES) č. 1868/94 zavádzajúceho systém kvót vo vzťahu k výrobe zemiakového škrobu; pestovateľom zemiakov, a nariadenia Rady keďže nariadenie (ES) č. 97/95 stanovuje okrem iného mini- málny obsah škrobu v zemiakoch dodaných do podnikov vyrá- bajúcich škrob na 13 %; keďže však nariadenie Komisie (ES) č. 2953/95 z 20. decembra 1995, ktoré stanovuje minimálny obsah škrobu pre škrobové zemiaky v niektorých členských štátoch v hospodárskom roku 1995/96 (6), mení toto pravidlo na základe druhého pododseku článku 6 (2) nariadenia (ES) č. 97/95 stanovením minimálneho škrobu pre Rakúsko, Francúzsko, Holandsko, Nemecko a Dánsko na 12,8 %; obsahu keďže z hľadiska skúseností má byť táto výnimka trvale uvedená v rámci nariadenia (ES) č. 97/95, čím sa výrobcom škrobu umožní akceptovať zásielky zemiakov s obsahom škrobu menej ako 13 % za predpokladu, že množstvo škrobu, ktoré možno vyrobiť z týchto zemiakov, nepresiahne 1 % ich subkvót; keďže sankcie za akceptovanie zásielok s nižším obsahom škrobu, než je minimálny prípustný obsah, majú byť stanovené doplnením článku 13; (1) Ú. v. ES L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) Ú. v. ES L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) Ú. v. ES L 197, 30. 7. 1994, s. 1. (4) Ú. v. ES L 27, 3. 2. 1996, s. 7. (5) Ú. v. ES L 16, 24. 1. 1995. s. 3. (6) Ú. v. ES L 308, 21. 12. 1995, s. 44. keďže podmienky poskytnutia kompenzačnej platby by mali byť objasnené doplnením článku 7 a podmienky poskytnutia príplatku by mali byť objasnené doplnením článku 11; keďže Riadiaci výbor pre obilniny nedoručil stanovisko v prie- behu lehoty stanovenej jej predsedom, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (ES) č. 97/95 sa mení a dopĺňa takto: 1. Článok 1 f) sa nahradí nasledujúcim: „f) zemiaky: zemiaky určené na výrobu zemiakového škrobu, ako je uvedené v článku 8 nariadenia (EHS) č. 1766/92, aspoň obsah s výnimkou uplatnenia druhého pododseku 13 %, článku 6 (2). “ a majúce škrobu 2. Článok 6 (2) sa nahradí nasledujúcim: Akceptované zásielky musia mať obsah škrobu „2. najmenej 13 %. Podniky na spracovanie škrobu však môžu akceptovať zásielky zemiakov s obsahom škrobu menej ako 13 % za predpokladu, že množstvo škrobu, ktoré možno vyrobiť z týchto zemiakov, nepresiahne 1 % subkvót. Minimálna cena, ktorá sa má v tomto prípade zaplatiť, bude cena platná pre obsah škrobu vo výške 13 %. “ 3. Na koniec prvého pododseku článku 7 (1) sa doplní nasle- dujúca veta: „Žiadny príplatok nebude poskytnutý pre škrob vyrábaný zo zemiakov, ktoré nebudú zdravej a primeranej predajnej kvality, ani pre škrob vyrábaný zo zemiakov, ktorých obsah škrobu je nižší ako 13 %, s výnimkou uplatnenia druhého pododseku článku 6 (2). “ 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 191 4. Pridáva sa 7 a): „Článok 7 a) výrobcom poskytnutá na Kompenzačná platba bude zemiaky zdravej a primeranej predajnej kvality na základe obsahu škrobu dodaných zemiakov v súlade so sadzbami stanovenými v prílohe II. Žiadna kompenzačná platba nebude poskytnutá na zemiaky, ktoré nebudú zdravej a pri- meranej predajnej kvality, ani na zemiaky, ktorých obsah škrobu je nižší ako 13 %, s výnimkou uplatnenia druhého pododseku článku 6 (2). “ 5. Článok 11 (1) b) sa nahradí takto: „b) V prípade príplatku uvedeného v článku 5 nariadenia (ES) č. 1868/94, za podmienok, že: — spracovateľský podnik poskytne dôkaz, že vyrábal tento škrob počas príslušného hospodárskeho roku, — podnik preukáže, že zaplatil cenu, ktorá nie je nižšia ako cena uvedená v článku 8 (1) nariadenia (EHS) č. 1766/92 vo fáze dodávky do závodu, za celé množstvo zemiakov vypestovaných v spoločenstve a použitých na výrobu škrobu, — podnik poskytne dôkaz, že príslušný škrob bol vyro- bený zo zemiakov, na ktoré sa vzťahujú pestova- teľské dohody uvedené v článku 4. “ 6. V prvej zarážke článku 13 (4) sa text „príslušné percento“ nahradí „zaznamenané percento“. 7. Za článok 13 (4) sa vkladá nasledujúci odsek: „4 a) Ak v rozpore s článkom 6 (2) škrob, ktorý možno vyrobiť z prijatých zásielok s obsahom škrobu nižším ako 13 %: — presahuje 1 % subkvót spracovateľského podniku, nebude pre nadmerné množstvo poskytnutý žiadny príplatok. Okrem toho bude príplatok poskytnutý pre subkvótu zaznamenaného nadmerného percenta, o desaťnásobok zníženú — presahuje 11 % subkvót spracovateľského podniku, nebude pre príslušný hospodársky rok poskytnutý žiadny príplatok. Okrem toho nebude mať spracova- teľský podnik nárok na príplatok na nasledujúci hospo- dársky rok. “ Článok 2 Toto nariadenie nadobudne účinnosť siedmy deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Bude sa uplatňovať od 1. júla 1996. Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 24. júna 1996 Za Komisiu Franz FISCHLER člen Komisie