title: Kertomus jäsenvaltioiden myynninvalvontajärjestelmistä

eurovoc_concepts:
duty-free sale
intra-EU trade
retail outlet
tax exemption
tax inspection

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 26 07 1996 KOM(96) 245 lopull. KERTOMUS JÄSENVALTIOIDEN MYYNNINVALVONTA JÄRJESTELMISTÄ (komission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO 1 LUKU VEROTON MYYNTI KAUPASSA - PUITTEET YHTEISÖN SISÄISESSÄ 1 jakso. Tilanne ennen vuotta 1993 2 jakso. Tullivalvonnan ja matkustajaliikenteessä sallitun verottoman tuonnin poistaminen 3 jakso. Neuvoston päätös verottoman myynnin säilyttämisestä yhteisön sisäisessä kaupassa 30 päivään kesäkuuta 1999 saakka 4 jakso. Valvontanäkökohtia 5 jakso. Arvorajan korottaminen 2 LUKU JÄSENVALTIOIDEN MYYJÄVALVONTAJÄRJESTEL MÄT 1 jakso. Alustavia huomautuksia 2 jakso. Neuvoston suuntaviivat 3 jakso. Jäsenvaltioiden myyjävalvontajärjestelmien kuvaus • Lentoasemat • Lentokoneet • Laivat 4 jakso. Jäsenvaltioiden valvontamenetelmien kuvaus 5 7 7 7 8 9 10 12 12 12 13 14 14 15 15 1 • Lentoasemat • Lentokoneet • Laivat • Yleisiä huomioita 5 jakso. Arviointi • Lentoasemat • Lentokoneet • Laivat • Yleisiä huomioita 3 LUKU YHTEISÖN SISÄINEN VEROTON MYYNTI VUODESTA 1993 1 jakso. Alustavia huomautuksia 2 jakso. Yleinen kehitys: veroton myynti ecuina2 1992-1993 3 jakso. Taloudellinen arviointi: veroton myynti kansallisessa valuu tassa ja ecuina 1992-1993 4 jakso. Arviointi 15 16 16 16 16 16 18 19 20 22 22 23 24 26 PÄÄTELMÄT LIITE 1 KYSELY VEROTTOMAN MYYNNIN KANSALLISESTA VALVONNASTA YHTEISÖN SISÄISESSÄ MATKUSTA JALIIKENTEESSÄ LIITE 2 VEROTTOMAAN MYYNTIIN LIITTYVIÄ YHTEISOI- KEUDEN ARTIKLOJA LIITE 3 "OHJEET VEROTTOMAN MYYNNIN VALVONNASTA YHTEISÖN ALUEELLA" MINISTERINEUVOSTON 14 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 1992 TEKEMÄN PÄÄTÖKSEN MUKAISESTI LIITE 4 KYSELYLOMAKKEET TILASTOTIETOJA VARTEN VEROTTOMAN MYYNNIN LIITE 5 LIITE 6 LIITE 7 ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETTAVAT MYYJÄVAL- KYSELYYN VONTAJÄRJESTELMÄT SAATUJEN VASTAUSTEN PERUSTEELLA KOMISSION ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETUT MYYJÄVAL- VONTAJÄRJESTELMÄT KOMISSION OSASTOJEN TEKEMILLÄ SAATUJEN TARKASTUSMATKOILLA TIETOJEN MUKAAN JÄSENVALTIOIDEN TILASTOLLISEN TUTKIMUKSEN TULOKSET ILMOITUKSIA ARVIOINEEN 28 31 37 43 49 59 73 93 JOHDANTO 1. Kun sisämarkkinat perustettiin 1 päivänä tammikuuta 1993, poistettiin samalla verovalvonta Euroopan yhteisön sisäisiltä rajoilta. Tavaroiden siirtämistä jäsenvaltiosta toiseen ei enää veroteta. Siksi kaikki matkustajien verottomat tuontiluvat on poistettu lukuun ottamatta joidenkin valmisteveron alaisten tavaroiden tuontita Tanskaan, Suomeen ja Ruotsiin. Periaatteessa jokainen Euroopan unionin asukas voi ostaa minkä tahansa tahansa yhteisön alueella. Arvonlisävero ja valmistevero maksetaan tavallisesti siinä maassa, jossa tavara hankitaan (vaikka on olemassa erityiset säännöt kaukomyynnistä, esim. postimyynnistä, ja näissä tapauksissa vero maksetaan tavallisesti ostajan jäsenvaltiossa). tavaran henkilökohtaiseen käyttöön missä 2. Verottomat ostokset eivät sovi sisämarkkinoiden perusperiaatteisiin. Ne voivat aiheuttaa vakavia kilpailuvääristymiä verottomia ja verollisia tuotteita myyvien myyntipisteiden välille. Siksi jäsenmaat sallivat verottomat ostokset omalla alueellaan vain, jos ne saavat varmuuden siitä, että tavarat ostetaan maasta lähdettäessä. Verottomat myymälät ovatkin yleensä rajalla tai maasta lähtevän kuljetusvälineen lähtöpaikassa. 3. Tällaisissa olosuhteissa tavarat katsottiin ostetuiksi vientiin, ja verosta vapauttaminen sopi yhteen yleisen vientivapautuksen kanssa. Täytyy kuitenkin muistaa, että maahantuontijäsenvaltiolla oli oikeus verottaa verottomasti ostettuja tavaroita, jos niiden arvo tai määrä ylitti tietyn rajan. Koska rajavalvonnan poistaminen on yksi sisämarkkinoiden keskeisiä piirteitä, ei enää ole mahdollisuutta verottaa maahan tuotavia tavaroita, eikä rajalla voi enää myöskään valvoa arvoa tai määrää koskevien rajoitusten noudattamista. 4. Ministerineuvosto katsoi kuitenkin, ettei yhteisön sisäistä verotonta kauppaa pidä lopettaa heti 1 päivänä tammikuuta 1993. Päätös perustuu useampiin syihin: tarvitaan esimerkiksi rahoitusta sellaisten muutosten tekemiseen lentoasemilla, että kansainväliset lennot voidaan erottaa kotimaisista tai yhteisön sisäisistä lennoista, ja sellaisten laivayhtiöiden tukemiseen, jotka hoitavat tärkeitä yhteyksiä. Siksi neuvosto myönsi siirtymävaiheen 30 päivään kesäkuuta 1999 saakka, jotta kaikki verottomaan kauppaan liittyvät liiketoiminnan sektorit ehtivät valmistautua uuteen tilanteeseen. Yhteisö joutui näin ollen määrittelemään, kenellä on oikeus hyötyä verottomista ostoksista, miten järjestely voidaan toteuttaa ilman rajavalvontaa ja millaisia valvontamenetelmiä voidaan ottaa käyttöön kilpailuvääristymien rajoittamiseksi. 5. Koska tarkoituksena oli ainoastaan myöntää siirtymäkausi eikä luoda uusia tilaisuuksia verottomiin ostoksiin, neuvosto pyrki ainoastaan jatkamaan nykyistä menettelyä. Se salli jäsenvaltioiden verottomien myymälöiden myynnin yhteisön sisäisillä lennoilla ja kahden jäsenvaltion välisillä laivamatkoilla, kun matkustaja kuljettaa tavarat mukanaan. Neuvosto salli verottoman myynnin myös Englannin kanaalin tunnelin kummassakin laivoilla päässä, jotta matkustavien kanssa. Arvonlisäveroa ja valmisteveroa koskevat järjestelyt selvitetään yksityiskohtaisesti direktiiveissä 91/680/ETY (jolla liitetään myös 28k artikla direktiiviin 77/388/ETY) ja 92/12/ETY (28 artikla). tunnelin kautta kulkijat olisivat tasaveroisessa asemassa 6. Kun kohdemaassa ei ollut valvontaa, täytyi keksiä uusi valvontamenetelmä. Myyjä on ainoa, joka pystyy vaikuttamaan verovapauden oikeaan soveltamiseen, vaikka toisaalta on myyjän edun mukaista myydä mahdollisimman paljon. Periaatteessa valvontatoimet ovat aina jääneet suureksi osaksi jäsenvaltioiden vastuulle. Siksi neuvosto onkin tehnyt pelkästään poliittisen päätöksen vähimmäisvalvonnasta, on noudatettava ja joka perustuu myyjän harjoittamaan valvontaan sekä verohallinnon myyjään kohdistuvaan valvontaan. Valvontamenetelmien on aina noudatettava voimassa olevia arvoon ja määrään kohdistuvia matka- ja matkustajajaksoisia rajoituksia. Neuvosto kehotti komissiota esittämään kertomuksen myyjävalvontajärjestelmien toimivuudesta jäsenvaltioissa. Tämä kertomus on vastaus neuvoston kehotukseen. jäsenmaiden jota 7. Ministerineuvosto palasi kysymykseen ostosten verovapaudesta vuonna 1994 muuttaessaan kolmansista maista tulevia matkustajia koskevia tuontimääräyksiä. Itse asiassa tämä sallittu veroton tuonti oli viitekehyksenä määriteltäessä yhteisön sisäisten ostosten verovapauksien rajoja. Kolmansista maista tuleville sallitun verovapaan tuonnin arvon nostaminen 45 ecusta 175 ecuun olisi automaattisesti nostanut myös yhteisön sisäisiä raja-arvoja. Kun tarkoituksena kuitenkin on ainoastaan pitää yllä verotonta kauppaa lisäämättä sitä, ja kun samanaikaisesti otetaan huomioon, että 45 ecun raja ei riitä ylläpitämään verottoman kaupan vuotta 1993 edeltänyttä reaalitasoa, neuvosto päätti korottaa rajan 90 ecuun. Korotus tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1994. Neuvosto pyysi komissiota laatimaan kertomuksen uuden rajan soveltamisesta käytännössä ja mahdollisesta tarpeesta muuttaa rajaa tulevaisuudessa. Koska pyyntö selvästi liittyy jäsenvaltioiden käyttämien valvontamenetelmien toimintaan, komissio tarkastelee tässä kertomuksessa molempia. 8. Valmistaessaan tätä kertomusta komissio on käyttänyt seuraavia tietolähteitä: • jäsenvaltioiden vastaukset komission laatimaan kyselylomakkeeseen (liite 1) • komission virkailijoiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa yhteistyössä hankkimat tiedot • jäsenvaltioiden komission pyynnöstä toimittamat tilastotiedot verottomasta myynnistä • verottomia myymälöitä edustavien yhdistysten toimittamat tiedot. 9. Suurinta osaa tiedoista on käsitelty useaan otteeseen jäsenvaltioiden valtuuskuntien kanssa komission erityistyöryhmässä. 10. Koska suurin osa tiedoista on koottu ennen vuotta 1995, tämä kertomus ei käsittele kolmen uuden jäsenmaan tilannetta, vaikka niitä pyydetäänkin ilmaisemaan selkeä kantansa tämän kertomuksen sisältöön. 1 LUKU VEROTON MYYNTI YHTEISÖN SISÄISESSÄ KAUPASSA - PUITTEET 1 jakso. Tilanne ennen vuotta 1993 11. Ennen vuotta 1993 puitteet verovapaille ostoksille matkustajaliikenteessä asetettiin kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta annetussa neuvoston direktiivissä 69/169/ETY. Toisesta jäsenvaltiosta ja kolmansista maista saapuvat matkustajat erotettiin toisistaan. 12. Yhteisön sisällä matkustaville myönnettiin suuremmat verohelpotukset tavaroista, jotka oli ostettu veroineen toisesta jäsenvaltiosta. Kolmansista maista ostetuille tavaroille myönnettiin pienemmät helpotukset. Ero kuvasti yhteisön jäsenvaltioiden suurempaa integraatiota ja kiinnitti erityistä huomiota siihen, että kaikissa jäsenvaltioissa on suurin piirtein samanlaiset välilliset verot, kun taas samaa ei voi sanoa kolmansista maista. 13. Ostokset, jotka toisessa tehdään jäsenvaltiossa sijaitsevassa tullivapaassa myymälässä, eivät sijoitu kumpaankaan edellä mainituista luokista. Tavarat on ostettu verottomina, mutta ei kolmannesta maasta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei halunnut asettaa toisesta jäsenvaltiosta tulevaa matkustajaa huonompaan asemaan kuin kolmannesta maasta tuleva verovapaita ostoksia tehnyt matkustaja ja vahvisti siksi usealla päätöksellä, että kolmansiin maihin sovellettavaa tuontilupaa on sovellettava myös yhteisön alueelta verottomasti ostettuihin tavaroihin. (kirjaimellisesti) 14. Verottomat ostokset perustuivat aikaisemmin verotussyistä "tuonnin" ja "viennin" käsitteisiin. Kauppa vapautettiin verosta jos tuotteet oli aiottu vientiin. Vapautusta ei tarvinnut edes osoittaa asiakirjoin, koska ostotilanne (lentoasemien kansainvälisellä alueella, laivalla, jne. ) osoitti, että ostaja oli lähdössä maasta tavaroineen. Tämä käsite oli perimmältään sama kuin se jota sovellettiin (ja sovelletaan vieläkin kolmansien maiden osalta) maan alueella sijaitsevien myyntipisteiden verottomaan myyntiin, kun ne myyvät tavaraa maasta poistuville matkustajille. Ainoa ero oli jälkimmäisessä tapauksessa se, että matkustaja joutui näyttämään tavallisesti tullin leimaaman kirjallisen varmistuksen viennistä. Toiseen jäsenvaltioon tullessaan matkustaja joutui tuikuttamaan kaikki tuomansa tavarat ja periaatteessa maksamaan veroa niistä. Siinä vaiheessa sovellettiin matkustajan tuontilupamääräyksiä, ja veroton tuonti sallittiin säädetyissä rajoissa. 15. Järjestelmä edellytti verotettavaa tuontitapahtumaa ja tullin mahdollisuutta tarkastaa matkustajan tullausilmoituksen oikeellisuus. 2 jakso. Tullivalvonnan ja matkustajaliikenteessä sallitun verottoman tuonnin poistaminen 16. Yksi sisämarkkinoiden perussaavutuksia oli valvonnan poistaminen yhteisön sisäisiltä rajoilta. Verojen osalta tämä merkitsi "tuonnin" ja "viennin" käsitteiden loppua jäsenvaltioiden välillä. Näin ollen tavaroiden siirtyminen jäsenvaltiosta toiseen ei enää automaattisesti merkitse verottamista. suhteessa periaate verottamisesta alkuperämaassa on 17. Yksi tärkeä tavoite on siten saavutettu: yksityishenkilöt saavat ostaa tavaraa henkilökohtaiseen käyttöön mistä tahansa jäsenvaltiosta ja kuljettaa sen mukanaan mihin tahansa toiseen jäsenvaltioon joutumatta tuikuttamaan tavaroita rajalla tai maksamaan veroa. Siinä toteutunut käytännössä. Joitakin poikkeuksia tosin on, esimerkiksi Tanskan, Ruotsin ja Suomen ja muutamat autojen siirtymävaiheen kaukomyyntijärjestelyt, mutta ne eivät aseta periaatetta sinänsä kyseenalaiseksi. Verosäännökset määräävät verotuksesta määränpäänä olevassa jäsenvaltiossa, jossa lopullinen kuluttaminen todennäköisesti tapahtuu, vain silloin kun ostokset tehdään muusta kuin henkilökohtaisesta, esimerkiksi kaupallisesta syystä. verotussäännökset järjestelyt, uusien 18. Tässä uudessa tilanteessa, jossa tuontiveroa ei jouduta maksamaan yhteisön sisäpuolella, ei ole enää tarpeen soveltaa matkustajalle sallittua verotonta tuontia koskevia määräyksiä. Veroton myynti siis loppuu. 3 jakso. Neuvoston päätös verottoman myynnin säilyttämisestä yhteisön sisäisessä kaupassa 30 päivään kesäkuuta 1999 saakka 19. Veroton myynti ei ole pelkkä ylimääräinen etu yhteisön sisällä matkustaville, vaan se vaikuttaa muuhunkin. Lentoasemien verottomat myymälät ovat lentoasemaviranomaisille tärkeä tulolähde, ja joissakin tapauksissa viranomaiset jopa noitavat myymälöitä kokonaan tai osittain. Näin voidaan välillisesti rahoittaa lentoaseman infrastruktuureja kansallisen budjetin ulkopuolelta, pitää lentoasemamaksut alhaisina ja edistää siten matkailua. Laivayhtiöt saavat suuren osan tuloistaan verottomasta myynnistä, ja matkalippujen hinnat voidaan pitää alhaisempina kuin ne muuten olisivat. Kaikki nämä jäsenvaltioiden päätöksestä vapauttaa verovapaiden rahoitusedut ovat peräisin myymälöiden myynti välillisistä veroista. 20. Mukauttaessaan välillisen verotuksen sääntöjä sisämarkkinoiden perusvaatimukseen rajavalvonnan poistamisesta jäsenvaltiot eivät olleet kuitenkaan valmiita muuttamaan verovapaiden myymälöiden tilannetta. Siksi neuvosto paatti jatkaa tilannetta tilapäisesti vuoden 1999 kesäkuun loppuun saakka. Päätöksen vaikuttimena oli "halu lievittää sekä asianosaisiin aloihin kohdistuvia yhteiskunnallisia vaikutuksia että erityisesti niitä vaikeuksia, joita mahdollisesti esiintyisi raja-alueilla jäsenvaltioiden välisen kaupan tuontiveron poistamisen ja verottoman viennin sallimisen seurauksena"1. Edellä mainitut verottoman myynnin rahoitusedut saattoivat myös vaikuttaa asiaan. 21. Tämän päätöksen jälkeen lainsäädännöllinen kehys piti sopeuttaa uuteen veroajatteluun vuodesta 1993 tuontia, verosta lähtien. Kun matkustaja ei enää harjoittanut vapauttamista ei voinut soveltaa matkustajaan eli ostajaan. Samaan tulokseen kuin jos verosta ostajan verosta vapauttamisen vapauttaminen olisi myyjän käsissä. Vapautus ei voisi enää perustua tavaroiden vientiin tapauksessa päästäisiin kuitenkin, Asiaa koskevien direktiivien johdanto-osan kappaleet. toiseen jäsenvaltioon, koska sellaista vientiä ei enää ole olemassa verotettavana tapahtumana. Siksi vapautusta koskevat ehdot piti määritellä uudelleen. tuotteet, 22. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin (direktiivi 77/388/ETY) 28k artiklassa, lisättynä direktiivin 91/680/ETY 1(22) artiklalla ja (valmisteverosta annetun) direktiivin 92/12/ETY 28 artiklalla, valtuutetaan jäsenvaltiot vapauttamaan verosta verovapaiden jäsenvaltioon myymälöiden henkilökohtaisissa matkatavaroissaan yhteisön alueella tai lennoilla laivamatkoilla, niissä rajoissa, jotka koskevat myös kolmansista maista yhteisöön tulevia matkustajia (katso direktiivin 69/169/ETY 1 artikla). Vapautus kattaa myös Englannin kanaalin tunnelin pääteasemien verovapaiden myymälöiden tavarat, joita saavat ostaa asiakkaat, joilla on voimassa oleva lippu näiden kahden pääteaseman välistä matkaa varten. Asianomaisten artikloiden tarkka sanamuoto on esitetty liitteessä 2. toiseen tapahtuvilla joita matkustajat kuljettavat 23. Vaikka neuvosto yritti saada aikaan tilanteen, joka vastaisi mahdollisimman täsmällisesti tilannetta ennen vuotta 1993, kaksi huomattavaa muutosta on tehty. Toinen on järjestelyjen ulottaminen Englannin kanaalin tunnelin pääteasemien verovapaisiin myymälöihin, koska haluttiin ottaa huomioon uusi yhteys Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä liikennöivien laivojen rinnalla. Toinen muutos liittyy niiden verovapaiden tuotteiden määrään, jotka matkustajalla on oikeus ostaa. Tuonnin yhteydessä se määräytyi tuontiajankohtana voimassa olevien arvo- ja määrärajoitusten mukaisesti. Neuvosto ei muuttanut näitä rajoja, mutta uudet säännöt sallivat matkustajien tuoda maahan myös matkan ensimmäisellä osuudella ostettuja verovapaita tavaroita, jotka entisen järjestelmän mukaan piti joko kuluttaa toisessa jäsenvaltiossa tai liittää niihin tavaroihin, jotka matkustajalla oli oikeus tuoda verottomasti. Erityisesti päivämatkojen osalta tämä voi vaikuttaa niin, että aikaisemmin sovelletut tuontimäärät saattavat kaksinkertaistua. Tämän välttäminen olisi kuitenkin vaatinut hyvin monimutkaiset ja epäkäytännölliset säännöt. 24. Päätös ulottamisesta lentoyhtiöille, asianomaisille siirtymävaiheen (lentoasemaviranomaisille, tuotteiden tuottajille ja verovapaiden myymälöiden omistajille) riittävästi aikaa valmistautua tilanteeseen, jossa yhteisön sisäistä verotonta myyntiä ei enää ole. Kaikki jäsenvaltiot käyttävät hyväkseen tätä mahdollisuutta, mutta kaksi rajoittaa verovapauden sovelluksen valmisteveron alaisiin tavaroihin. 1999 vuoteen laivayhtiöille, verovapaiden sallii 4 jakso. Valvontanäkökohtia 25. Läheisyysperiaatteen mukaisesti yhteisön oikeuden soveltaminen ja asianmukaisten valvontamenetelmien ottaminen käyttöön jää yleensä jäsenvaltion tehtäväksi. Direktiivin 77/388/ETY 28k artiklassa ja direktiivin 92/12/ETY 28 artiklassa vaaditaan sen vuoksi toimiin artikloissa mainittujen jäsenvaltioita ainoastaan ryhtymään laiminlyöntien ja vapautusten oikeaksi ja selkeäksi soveltamiseksi ja välttelyn, väärinkäytösten estämiseksi. tarpeellisiin 26. Koska verottomuuden valvonnan tehokkuus ei välttämättä vaikuta sen maan etuun, joka valvonnasta huolehtii, vaan saattaa olla tärkeämpää matkustajan määränpäänä olevalle jäsenvaltiolle, jossa verottomat tavarat kulutetaan, neuvosto ja komissio ilmoittivat lisätyssä lausunnossa, että tietyntasoinen valvonta on taattava koko pöytäkirjaan yhteisössä. Rajatarkastuksiin uudelleen turvautumisen estämiseksi päätettiin keskittää valvonta lähinnä myyjään. saman matkan aikana 27. Kun verosta vapauttamista sovelletaan myynnin yhteydessä, myyjä on ainoa henkilö joka voi varmistaa sen, ettei kauppa ylitä arvo- tai määrärajoituksia. Näin on kuitenkin asian laita ainoastaan niiden tavaroiden osalta, jotka hän itse myy. Varotoimi ei kata saman ostajan tekemiä useampia ostoksia. Siksi kaikkien valvontajärjestelmien täytyy keskittyä estämään toistuvat ostot verovapailla alueilla tai jopa useammalla eri alueella (esimerkiksi lentoasemalla ja lentokoneessa). On ilmeistä, että myyjällä ei voi olla kaikkea tarpeellista tietoa ilman lisämekanismia sellaisen tiedon hankkimiseksi. Lisäksi järjestelmä asettaa myyjän hyvin vaikeaan tilanteeseen, koska verottoman myynnin rajoitusten noudattaminen on ristiriidassa hänen kaupallisen etunsa kanssa. 28. Tämän haasteen kohtaamiseksi neuvosto hyväksyi 14 päivänä joulukuuta 1992 asiakirjan, jonka nimi oli "Jäsenvaltioiden sopimat suuntaviivat verottoman myynnin valvonnasta yhteisön alueella". Suuntaviivoissa määritellään vähimmät mahdolliset valvontatoimet ja perustuivat kaksitasoiseen valvontajärjestelmään. Ensimmäinen taso koskee myyjän itsensä toteuttamaa valvontaa, ja toinen veroviranomaisten myyjään kohdistamia valvontatoimia. 29. Nämä suuntaviivat eivät ole oikeudellisesti sitovia, mutta on selvää, että ne ovat tämän kertomuksen pohjana, kun käsitellään jäsenvaltioiden toteuttamien valvontatoimien arviointia. Suuntaviivat liitteessä 3. 5 jakso. Arvorajan korottaminen 30. 31 päivään maaliskuuta 1994 saakka jäsenvaltioilla oli oikeus sallia verovapaita ostoksia seuraavissa rajoissa, joita sovellettiin myös kolmansista maista tuleviin matkustajiin: 31. Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi määrälliset rajoitukset: 10 Tupakkatuotteet Alkoholijuomat Hajuvedet ja toalettivedet 200 savuketta tai 1 litra väkeviä alkoholijuomia tai 50 g hajuvettä vahvaa tilavuusprosentti on yli 22%, likööriä, jonka ja 100 pikkusikana tai 250 ml toalettivettä 1 tai 50 sikaria tai 250 g tupakkaa 2 litraa väkeviä alkoholijuomia, joiden tilavuusprosentti on alle 22%, tai litraa 2 kuohuviiniä ja väkevää viiniä ja 2 litraa mietoa viiniä 32. Arvorajoitus oli alun perin 45 ecua, ja se koskee kaikkia tavaroita, joita ei koske määrärajoitus. 33. Antamalla direktiivin 94/4/EY neuvosto korotti kolmansista maista tulevien matkustajien arvorajoitusta 45 ecusta 175 ecuun ja määräsi yhteisön sisäisen verottoman myynnin arvorajoitukseksi 90 ecua. 34. Ensimmäistä kertaa yhteisössä asetettiin erilaiset arvorajoitukset kolmansista maista tuleville matkustajille ja yhteisön sisäiselle verottomalle myynnille. Tämä ero on nyt oikeutettu, koska on ruvettu soveltamaan erilaisia käsitteitä. Kolmansista maista tulevien matkustajien osalta pätee edelleen vapautus tuontitullista, kun taas yhteisön sisäinen veroton myynti hyötyy myyjän tavaran saamasta verovapautuksesta. Tämä heijastelee sisämarkkinoiden perustamista, samaa verokäytäntöä, vaikka he tulisivat toisesta jäsenvaltiosta. sillä kaikkiin yhteisöostajiin sovelletaan 35. Ensi näkemältä päätös korottaa yhteisön sisäistä arvorajoitusta ei ole yhdenmukainen neuvoston alun perin ottaman kannan kanssa, nimittäin sen, että sallitaan vain siirtymäkausi jonka aikana verotonta myyntiä saa pitää yllä mutta ei lisätä. Korotuksen puolesta esitettiin kuitenkin joukko perusteluja: • ecun raja ei salli myyjien pitää yllä samaa reaalitasoa kuin ennen vuotta 1993 • koska jäsenvaltioiden yhteisönsisäistä tuontivalvontaa vähennettiin merkittävästi ennen vuotta 1993, sovellettavaa arvorajaa noudatettiin entistä harvemmin ja palaaminen tyytymättömyyttä matkustajien ja kauppiaiden keskuudessa soveltamiseen olisi aiheuttanut tiukkaan sen • hallinnolliset kustannukset ja taakat, joihin myyjän oli alistuttava myyjävalvonnan toteuttamiseksi, olivat suhteettoman suuria tavaroiden alhaiseen arvoon nähden 36. Kaikkia näitä syitä harkittiin laajasti, ja neuvosto pyysi komissiota tutkimaan, pitäisikö harkita uutta arvorajan muutosta. 11 2 LUKU JÄSENVALTIOIDEN MYYJÄVALVONTAJÄRJESTELMÄT 1 jakso. Alustavia huomautuksia 37. Jos veroton myynti sallitaan ainoastaan erityisolosuhteissa ja erityistilanteissa, rajoitukset perustuvat EY-lainsäädäntöön ja antavat siten yhteisen kehyksen kaikille jäsenvaltioille. Käytännössä tämän kehyksen käyttö riippuu kuitenkin hyvin paljon maantieteellisistä ja paikallisista olosuhteista. Veroton myynti sallitaan ainoastaan lentoasemilla ja satamissa, lentokoneissa lentojen aikana tai laivalla laivamatkojen aikana ja Englannin kanaalin tunnelin pääteasemilla. Jokaisella näistä on omat piirteensä ja jokainen muodostaa oman luokkansa, jossa on omat käytäntönsä. Lisäksi vesillä liikkumisen on tapahduttava ainoastaan jäsenvaltioiden välillä ja matkan pituus voi vaihdella melkoisesti. 38. Jäsenvaltiot ovat toteuttaneet verotonta myyntiä eri tavoin. Jotkut jäsenvaltiot sallivat ostokset, jotka ylittävät verovapauden rajan, kunhan verosta tehdään asianmukaisesti tiliä, toiset taas kieltävät sellaisen myynnin. Jotkut jäsenvaltiot sallivat verovapaiden ja veroa maksavien myyntipisteiden toiminnan samalla alueella, mutta toiset eivät tarjoa tällaista mahdollisuutta. Toisinaan kaikkia verovapaita liikkeitä hoitaa yksi ainoa yhtiö, joka voi olla joko yksityisessä omistuksessa tai osittain tai kokonaan valtion omistama. Toisinaan kaikilla myymälöillä on eri omistaja. 39. Kaikki nämä erot viittaavat siihen, että jäsenvaltiot päättävät verottoman myynnin tarvitsemasta valvonnasta itse, samoin kuin tavallisesti kotimcUien verohelpotusten osalta. Tilanne on kuitenkin toinen, koska veroton myynti koskee jo määritelmällisesti tavaraa, joka viedään toiseen jäsenvaltioon, ja jos sitä ei valvota tehokkaasti se voi aiheuttaa vääristymiä, jotka ovat haitallisia jäsenvaltion vähittäiskauppiaille. Sen vuoksi neuvosto jotka eivät kuitenkaan ole lainvoimainen velvoite jäsenvaltioille. Lisäksi suuntaviivojen sisältö jättää riittävästi joustavuutta niin, että jokainen jäsenvaltio voi mukailla jokaista tilannetta varten oman valvontaj ärjestelmänsä. laati vähimmäisvalvonnasta suuntaviivat, 2 jakso. Neuvoston suuntaviivat 40. Jäsenvaltioiden on perustettava valvontajärjestelmänsä liitteen 3 suuntaviivoille. Samalla ne ovat perusta järjestelmien arvioinnille tässä kertomuksessa. 41. Suuntaviivoissa esitetään ensinnäkin itsestään selvä periaate: myyjän täytyy ottaa huomioon kaikki verosta vapauttamisen olosuhteet ja noudattaa määrää ja arvoa koskevia rajoituksia. 42. Ongelma on, miten myyjä voidaan asettaa sellaiseen asemaan, että hän varmistaa kaikki asianomaiset tekijät määritellessään verosta vapauttamista ja erityisesti sen mittasuhteita. Hän voi periaatteessa käyttää kahta toista liikkeenharjoittajaa. tietolähdettä: matkustajaa ja 12 43. Matkustaja on ainoa joka voi antaa tietoja matkansa ehdoista: hänellä on voimassa oleva matkalippu, hänen matkansa välitön määränpää on toisessa jäsenvaltiossa, jne. Jos matkustaja ei jo ole kuljetusvälineessä ja jos kaikki nämä kohdat eivät ole selviä, on tavallista, että matkustaja näyttää lippunsa tai maihinnousukorttinsa liikkeenharjoittajalle. 44. Tilanne mutkistuu, kun käsitellään tietoja matkustajan tekemistä aikaisemmista ostoksista, jotka on otettava huomioon laskettaessa verostavapauttamisoikeuden jäljellä olevaa osaa. Matkustaja voi näyttää laskun, mutta kuinka hänet voidaan velvoittaa siihen? Helpointa on merkitä asianomaiset tiedot lippuun tai maihinnousukorttiin, jonka saattaa joutua näyttämään milloin hyvänsä. Suuntaviivat suosivat tätä käytäntöä ja määräävät, että lipun tai kortin tilalle voi saada myös erillisen ostolipukkeen. Vaihtoehtona olisi varmistaa että tiedot yksittäisen matkustajan verovapaista ostoksista tallennetaan siten, että kaikki liikkeenharjoittajat pääsevät tietoon käsiksi. Siinä tapauksessa riittäisi, että seuraava liikkeenharjoittaja tunnistaisi matkustajan esimerkiksi lentokoneen paikkanumeron perusteella. 45. Valitaanpa kumpi vaihtoehto hyvänsä, jäsenvaltion täytyy toteuttaa ainakin yksi järjestelmä, joka varmistaa, että asianmukaiset tiedot ovat myyjän käytettävissä. tilinpitoa ja merkintöjä kaikesta myyjän myymästä 46. Lisäksi on jäsenvaltion viranomaisten myyjään kohdistama valvonta. Tällainen valvonta vaatii ensinnäkin tavarasta. Käytännössä myyjän on kuitenkin mahdotonta säilyttää todisteita yksittäisen kaupan olosuhteista, sillä se vaatisi lipun kopion tai muun asiakirjan säilyttämistä, ja sellainen olisi mahdotonta lisäämättä kaupankäynnin vaatimaa aikaa huomattavasti. Siksi suuntaviivoissa mainitaan toinenkin keino, yleinen seuranta, jossa veroviranomaiset vertaavat kaikkea verotonta myyntiä tietyn matkan matkustajien kokonaismäärään tai tietyn kokonaismäärään. Kokonaismyynti ei saa missään olosuhteissa ylittää sallittua rajaa matkustajien määrällä kerrottuna. Kun otetaan huomioon, että kaikki matkustajat eivät tavallisesti osta verovapaita tavaroita, lukua voisi vielä säätää. Siten viranomaiset voisivat ainakin tarkistaa myyjän omien valvontajärjestelyjen yleisen luotettavuuden. tehtyjen matkojen matkustajien ajanjakson aikana 47. Kahden jäsenvaltion välisissä laivamatkoissa voi ilmaantua erityistekijöitä, esimerkiksi laivayhtiö voi olla vastuussa kummankin valtion viranomaisille. Tämä alue täytyi kattaa jäsenvaltioiden kahdenvälisin järjestelyin, joilla määritellään valvonta ja sen käytännön toteutus. 48. Yhteistyön mahdollisuus kahden eri jäsenvaltion välillä on ollut aiheena suuntaviivojen huomautukseen, että jäsenvaltioiden pitäisi käyttää mahdollisimman hyvin hyödykseen yhteisön määräyksiä hallinnollisesta yhteistyöstä ja molemminpuolisesta avunannosta. 3 jakso. Jäsenvaltioiden myyjävalvontajärjestelmien kuvaus 49. On jo selitetty, että tilanne vaihtelee suuresti sen mukaan, missä veroton liike sijaitsee. Suurimpien erojen huomioon ottamiseksi tässä kertomuksessa noudatetaan kolmijakoa: • myynti lentoasemilla • myynti lentokoneissa 13 • myynti laivassa 50. Tämä jakso rajoittuu kuvailemaan jäsenvaltioiden yleistä lähestymistapaa valvontaan. Yksityisjaksoisempaa tietoa yksittäisten jäsenvaltioiden tilanteesta löytyy Liitteestä 6, jossa tehdään yhteenveto erityisesti tiedonhankkimismatkojen tuloksista. • Lentoasemat 51. On olemassa erilaisia tilanteita: matkustajat voivat ostaa tavaraa verottomasti useammin kuin kerran samasta myymälästä, he voivat ostaa useammasta eri liikkeestä lentoasemilla ja jopa ostaa ensin lentoasemalta ja sitten vielä lentokoneesta. Kaikki nämä verottomat ostospaikat joutuvat noudattamaan yhdelle matkustajalle yhtä matkaa kohti asetettuja rajoituksia. Siksi yhden myyjän käyttämän järjestelmän pitäisi periaatteessa kattaa matkustajan kaikki mahdollisuudet ostaa tavaraa verottomasti. Järjestelmä, jossa myyjä seuraa ainoastaan yksittäisiä kauppoja, ei riitä täyttämään edellä esitettyjä vaatimuksia. Tavallisesti myyjät tuntevat voimassa olevat rajoitukset ja ilmoittavat ostajille niistä. Myyjät eivät yleensä ylitä rajoja yksittäisissä kaupoissa. 52. Estääkseen moninkertaisen, yksittäiselle matkustajalle asetetun matkakohtaisen rajoituksen ylittävän verottoman myynnin lentoasemilla toimivat myyjät käyttävät leimaa yleensä maihinnousukorttia vastaavaa maihinnousukortin myynnin yhteydessä estääkseen samassa myyntipisteessä ja moninkertaisen myynnin muissa myyntipisteissä. kuljetusasiakirjaa. Myyjä toistuvan myynnin tai 53. Leimausmenettely eri eroaa Useimmissa jäsenvaltioissa. jäsenvaltioissa maihinnousukortin leima ilmoittaa vain, että matkustaja on tehnyt vercttoman ostoksen. Joissakin jäsenvaltioissa merkintä sisältää myytyjen tavaroiden arvon ja/tai määrän. Yhdessä jäsenvaltiossa kiinnitetään myyntikuitti korttiin niin, että seuraavat myyjät voivat tarkistaa, onko matkustajalla jäljellä oikeutta verovapaisiin ostoksiin (samassa tai toisissa myyntipisteissä). Yksi jäsenvaltio ei käytä leimausmenettelyä ollenkaan. Tässä tapauksessa myyjän valvonta perustuu ainoastaan yksittäisten kauppojen valvontaan eikä estä ylimääräisten ostosten tekemistä. Joissakin jäsenvaltioissa jokainen kauppa rekisteröityy kassakoneeseen ja yhdistetään matkustajan tietoihin, esimerkiksi lennon ja istumapaikan numeron mukaan. saman Samassa tietojärjestelmän piirissä tehtyjä ostoksia voidaan sitten verrata keskenään. Joissakin (joko jäsenvaltioissa liikkeenharjoittajat soveltamisen varmistamiseksi, kun taas toiset luottavat täysin "perinteisiin" valvontamenettelyihin. liitetään tullin Joissakin maissa kauppiaille asennetaan tietokonejärjestelmä, joka verkostoon. tulli) myyjävalvonnan toisessa myymälässä tietokonejärjestelmiä asianmukaisen -ohjelmistoja kehitetty tai tai on ja • Lentokoneet 54. Lentokoneessa tapahtuvan verottoman myynnin valvomiseksi jäsenvaltiot eivät yleensä käytä maihinnousukorttia tai vastaavaa asiakirjaa. Jäsenvaltioiden mukaan sellaisten asiakirjojen käyttö olisi vaikeaa, koska matkustajat eivät useinkaan säilytä korttiaan koneeseen noustuaan. 55. Lentoasemien verottomissa myymälöissä tapahtuva myynti eroaa koneessa tapahtuvasta. ; Siksi jäsenvaltiot valvovat lentokoneita rajoitetummin. Verottoman myynnin määrä on 14 lentokoneessa rajoitettu jo myynnin luonteen takia. Lentokoneen miehistö valvoo myyntiä ja noudattaa myynnin määrääjä arvoa koskevia rajoituksia. 56. Juuri mikään jäsenvaltioista ei käytä järjestelmää, jossa lentokentän verottoman myynnin ja lentokoneessa tapahtuvien lisäostosten välillä on yhteys (tilanne on sama satamien verottomassa kaupassa ja laivalla tapahtuvassa myynnissä). Jotkut jäsenvaltiot valvovat tai kuitenkin ostolipuketta, joka on esitettävä ja leimattava aina tehtäessä verovapaita ostoksia. Ennalta tilattaessa maihinnousukortti on valmiiksi leimattu jo annettaessa. ennakkotilausjärjestelmää verovapaita lisäostoksia käyttämällä • Laivat 57. Myyjien käyttämien valvontajärjestelmien laivoissa. Maihinnousukortin yhteydessä jaetaan yleensä ostolipuke. Siinä on tiedot valmisteveron alaisten tavaroiden määrärajoituksista, ja siihen merkitään tällaiset ostokset. Toinen ostos voidaan tehdä ainoastaan, jos ostaja voi kuitin avulla osoittaa, ettei rajoitus vielä ylity. Arvorajoitustapauksissa valvontaraja on usein löyhempi, sillä näistä ostoksista ei tule merkintää, vaan valvonta tapahtuu siten, ettei yksittäinen ostos ylitä arvorajaa. hajanaisempi kuva on 58. Lyhyillä matkoilla käytetään harvoin ostolipuketta. Ainoa valvontakeino on tiedottaa yleisölle sallituista rajoista, ja myyjä voi harjoittaa itsehillintää rajoittamalla jokaisen ostajan verottomat ostokset sallittuun määrään. Ostolipukejärjestelmän käyttämistä ei näissä tilanteissa kannateta, koska lipukkeita voi vaihtaa matkustajien kesken, jolloin verovapaiden ostosten matkustajakohtainen rajoittaminen ei onnistu. 59. Komission tietojen mukaan kahdenvälinen sopimus laivalla tapahtuvasta verottomasta myynnistä näyttää toistaiseksi toteutuneen vain yhdessä tapauksessa. 4 jakso. Jäsenvaltioiden valvontamenetelmien kuvaus • Lentoasemat 60. Periaatteessa jäsenvaltiot valvovat tämä sisältää useita kirjanpitoon. Käytännössä lentoasemien verotonta myyntiä keskittymällä liikkeenharjoittajien erilaisia valvontamuotoja. Jäsenvaltioiden valvontaoikeus koskee kuitenkin vain verottomien myyntipisteiden tai -yritysten ostamia ja myymiä tuotteita. Tällainen valvonta perustuu normaaliin av-valvontaan ja on sen mukaista. Tietoja myynnistä yksittäisille asiakkaille, valvonnan nimenomaiselle kohteelle, ei yleensä ole saatavilla. Joissakin tapauksissa on saatavilla kausittaisia tai päivä- tai lentokohtaisia tietoja, jotka sisältävät myös tietoa myynnistä yksittäisille asiakkaille. Eräissä jäsenvaltioissa verotonta myyntiä harjoittavien on toimittava tulli- ja/tai valmisteverovarastojärjestelmän mukaan. Näiden järjestelmien avulla myyjien taloudellista tilaa ja kykyä varmistaa, että verotonta myyntiä koskevia säännöksiä kunnioitetaan, voidaan jossain määrin valvoa. Eräät tällaisia tapauksia koskevat kirjanpitosäännökset antavat yleensä mahdollisuuden seurata tavaroiden siirtoa varastosta ja varastoon. 61. Eräät jäsenvaltiot valvovat myymälöitä asiakkaita myyntipaikalla (pistotarkastuksin). Toisin sanoen, valvonta tapahtuu verottomissa myymälöissä ja niiden ympäristössä. ja niiden 15 62. Jäsenvaltioiden enemmistö soveltaa yleisiä seurantajärjestelmiä verottoman myynnin ehtoihin. Yleiset seurantajärjestelmät perustuvat myynnin päivittäisiin tai kuukausittaisiin yhteenvetoihin ja sisältävät myyntitapahtumien päivämäärät, lentojen numerot, tuotteiden koodit, määrän ja arvon, joskus jopa yksittäisten matkustajien mukaan eriteltyinä. Joissakin jäsenvaltioissa tämä tieto toimitetaan tietoverkon välityksellä, toisissa taas muilla tavoin. • Lentokoneet 63. Yleensä soveltavat jäsenvaltiot tapahtuvaan myyntiin samoja lentokoneissa valvontamenetelmiä kuin lentoasemillakin. Valvonta keskittyy myyjän kirjanpitoon ja sisältää muun muassa luvanvaraiset tulli- ja/tai valmistevero varastot, sekä satunnaisia että jälkitarkastuksia ja yleisen seurantajärjestelmän. Useimmat jäsenvaltiot valvovat tai molempia. Yleinen joko itse seurantajärjestelmä selvittää lentokonemyynnin kokonaismäärä, jota voidaan verrata esimerkiksi tavaran siirtoihin pois varastoista. Tärkeintä ei kuitenkaan ole myynnin kokonaismäärän suhde matkustajien kokonaismäärään, vaan se, että kunkin matkustajan verottomat ostokset on rajattu sallittuihin määriin. On myös olemassa järjestelmä, joka luetteloi verottomia ostoksia tehneet matkustajat. tavarantoimittajien varastoja lentoyhtiön on sen avulla voidaan suunniteltu niin, että tai • Laivat 64. Laivoilla tapahtuvaan myyntiin sovelletaan samoja valvontamenetelmiä kuin myyntiin lentoasemilla ja lentokoneissa. Yksi jäsenvaltio mainitsee käyttävänsä satunnaisia tarkastuksia (matkustajien pistotarkastuksia) matkustajien nous+essa alukseen tai poistuessa siitä. Joissakin tapauksissa verrataan matkakohtaisia myyntiluetteloita, yksittäisille matkaajille annettuja ostolipukkeita ja matkustajamääriä. • Yleisiä huomioita 65. Jokaisessa jäsenvaltiossa on säädetty rangaistuksia myyjille, jotka eivät noudata myyjävalvontaa koskevia määräyksiä. Joissakin tapauksissa myös tuotteita myyviä yrityksiä voidaan sakottaa. 5 jakso. Arviointi 66. Tämä jakso sisältää nykytilanteen analyysin ja koskee komission lopullisia päätöksiä verottomasta järjestelmästä ja sen yleisestä toteutuksesta eri jäsenvaltiossa. Tämä jakso osoittaa myös, että, ottaen huomioon verottoman myynnin jatkumisen sisämarkkinoilla, on olemassa joukko (muitakin) seikkoja, jotka haittaavat verottoman myynnin tehokasta valvontaa yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä tai osoittavat sen tehottomuuden. • Lentoasemat 67. Useimmat jäsenvaltiot perustavat myyjien toteuttaman valvonnan, ainakin lentoasemien verottoman myynnin osalta, maihinnousukortin käyttöön. Näin ne täyttävät vaatimuksen,* 16 jonka mukaan niiden on otettava käyttöön järjestelmä verottoman myynnin valvomiseksi. Muuten jäsenvaltioiden välillä ei ole samankaltaisuutta, ja maihinnousukortin käyttöä ja sen tehokkuutta valvonnassa on arvioitava kriittisemmin. 68. On selvää, että maihinnousukortti olisi hyödyllinen valvontakeino, jos sitä tai mitä tahansa asiakirjaa, olisi käytettävä kaikissa verottomissa ostoksissa ja jos kaikki ostokset merkittäisiin siihen sallitut rajat ylittävien verottomien ostosten estämiseksi. ja/tai määrää, järjestelmän kyky 69. Korttia käytetään eri tavoin eri jäsenvaltioissa. Tosin kaikissa sitä käytetään eri tavalla kuin periaatteessa pitäisi, eikä sitä hyödynnetä täysin. Kortin rajattu käyttö näyttää perustuvan käytännön syihin. On selvää, että kun korttiin ei merkitä ostettujen tuotteiden arvoa tai moninkertaiset myyntitapahtumat on rajallinen. Yksittäinen leima kortissa, menetelmä, joka tuntuu olevan käytössä useimmissa jäsenvaltioissa, osoittaa vain, että jotakin on ostettu. Se ei estä verotonta (lisä)myyntiä, joka ylittää sallitut rajat. Myyjät ja myymälähenkilökunta näyttävät noudattavan jonkinlaista kuria verottoman myynnin rajoittamisessa sallittuihin määriin. Kuten aiemmin on mainittu, tämä ei riitä moninkertaisen tai toistuvan verottoman myynnin estämiseen. Komission mukaan nämä keinot ovat riittämättömiä neuvoston suuntaviivoissaan asettaman tavoitteen saavuttamiseksi. toistuvat estää 70. Jäsenvaltioiden myyjiin kohdistaman valvonnan osalta on muistettava, ettei mikään valvontajärjestelmä ole periaatteessa yhtä tehokas kuin myyjien toteuttama valvonta. Ensimmäisen vaiheen menetelmänä myyjävalvonnan pitäisi periaatteessa kyetä estämään kaikki sallitut rajat ylittävät verottomat ostokset. Jos se ei tähän pysty, lienee turha olettaa jäsenvaltion valvontajärjestelmän siihen kykenevän. Siksi jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tai hylättävä riittämättöminä eräät järjestelmät myyjien valvomiseksi, ennen kuin tarkastavat, sovelletaanko näitä menetelmiä suunnitellusti, ja ennen kuin tarkastavat kattavammin voidaanko myyjävalvonnan sanoa täyttävän siihen kohdistuvat odotukset. Tämä sellaista myyjävalvontajärjestelmää, joka on suunniteltu matkustajien yksittäisten ostosten valvontaan. se ei voi korvata lopputarkistus jälkikäteen, tehdään joten tehtävät ja matkustajien myyntipaikalla 71. Näistä järjestelmistä voidaan esittää erinäisiä huomioita. Silloin tällöin jokin jäsenvaltio mainitsee myyjien tarkastukset (pistotarkastukset). Tällainen valvonta voikin olla erittäin tehokasta mutta sen on tapahduttava valvovan jäsenvaltion alueella hyvää tapaa noudattaen. Se ei saa vaarantaa kansainvälisiltä markkinoilta saatavaa tuloa. Myyjän, joka on järjestelmässä valvonnan tärkein tekijä, valvonnassa pelkkä toimivaltaisten viranomaisten tekemän tarkastuksen uhka, josta tiedotetaan laajalti, saattaa osoittautua hyvin tehokkaaksi. Tällainen ryysinen valvonta voisi olla lisätekijä hyvin toimivassa myyjävalvontajärjestelmässä. Sen avulla voidaan esimerkiksi havaita poikkeuksellisia määriä muissa jäsenvaltioissa verottomasti myytyjä tuotteita eräiltä yhteisön sisäisiltä lennoilta saapuvilla matkustajilla. Matkustajien valvonnan suhteen komissio haluaa painottaa, että matkustajat eivät ole vastuussa tehokkuudesta eivätkä velvollisia maksamaan veroa rajoitukset myyjävalvonnan ylittävistä verottomista ostoksistaan. 72. liikkeenharjoittajien on saatava Jäsenvaltioiden yleensä käyttämässä järjestelmässä (kuten viranomaisten varastointijärjestelyissä). Jäsenvaltiot soveltavat kirjanpidon valvontaa, johon yleensä sisältyy tulli- tai varastointijärjestelyjä valvontaohjeineen. Tällaisen valvonnan heikkous verottoman myynnin aloittamista hyväksyntä ennen 17 on, ettei sen avulla voida juuri verrata myyntitietoja yksittäisiin matkustajiin. Koko järjestelmä perustuu myyjältä saadun tiedon laatuun. Siksi se antaa vain hyvin yleisluontoisen käsityksen tiettynä aikana tapahtuneesta verottomasta myynnistä ja todellisesta oikeutetuille. Seurantajärjestelmiä tulisi parantaa tarpeen mukaan niin, että niiden avulla saataisiin paremmin selville yksittäisten matkustajien tekemät verottomat ostokset ja verottoman myynnin kokonaismäärä. verottomasta myynnistä verottomiin ostoksiin • Lentokoneet 73. Yleinen lähestymistapa näyttää perustuvan siihen olettamukseen, että lentokoneessa tapahtuvan myynnin liian ankara valvonta saattaa vääristää kilpailua lentoaseman myymälöiden kanssa, joilla on ensi kosketus matkustajiin. Tätä perustetta ei voida kuitenkaan hyväksyä, sillä se on valvonnan tavoitteiden vastainen. 74. Yleensä maihinnousukortin käyttöä pidetään soveltumattomana lentokonemyynnin valvontaan. Peruste vaikuttaa olevan lähinnä käytännöllinen eikä periaatteellinen. Maihinnousukortin käyttöä pidetään epäkäytännöllisenä, koska matkustajat eivät aina säilytä korttejaan tai koska pelkkä korttien leimaaminen ilman arvoa tai määrää osoittavaa merkintää rajoittaa menetelmän käyttökelpoisuutta. Toisaalta korttien soveltumattomuutta perustellaan lentokonemyynnin pienellä määrällä. 75. Nämä ovat erikoisia perusteita. jokseenkin säilytä maihinnousukorttiaan verottomia ostoksia varten, on kyseenalaista, haluaako hän ostaa verottomasti. Valvontamenetelmän puutteellinen soveltaminen ei riitä syyksi siitä luopumiseen. Päinvastoin, se on syy parantaa järjestelmää. Maihinnousukortin sisältämiä tietoja on siis lisättävä. Sitä paitsi, lentojen pienet myyntimäärät eivät suinkaan koske kaikkia verottomia tuotteita. Jos matkustaja ei 76. Lentokonemyynti eroaa kaikesta muusta verottomasta myynnistä sikäli, että se on viimeinen tilaisuus verottomiin ostoksiin. Jos lentokonemyynnin ja lentoasemamyynnin välillä olisi kunnollinen yhteys (ks. selvitys jäljempänä), ja jos kullekin matkustajalle annettaisiin vain yksi tilaisuus ostaa verottomasti, koneen miehistö voisi valvoa verottomille ostoksille asetettujen rajoitusten noudattamista eivätkä moninkertaiset tai toistuvat myyntitapahtumat olisi mahdollisia. 77. Melkeinpä jokaisesta jäsenvaltiosta puuttuu järjestelmä, joka kytkee lentoasemamyynnin lentokonemyyntiin. Ainoa ratkaisu toistuvaan lentoasemamyyntiin on, kuten edellä on jo mainittu, maihinnousukortin tai vastaavan asiakirjan oikea käyttö ja/tai rekisteröinti, joka kattaa kaikki matkustajan tekemät verottomat ostokset ja kaikki verottomat myyntipisteet. Maihinnousukortin oikea käyttö ratkaisisi myös moninkertaisen myynnin ongelman. Eräissä jäsenvaltioissa käytetään ennakkotilausjärjestelmää. Tämä saattaisi olla tehokas järjestelmä, jos siinä käytettävä asiakirja leimataan riittävällä tavalla ja, edellyttäen, että se sisältää tarpeelliset tiedot, jos sitä vaaditaan (uusia) verottomia ostoksia tehtäessä lentokenttä tai lentokoneessa. Vaikka muutamat jäsenvaltiot näyttävät soveltavan tätä järjestelmää osittain, niin ainakaan komission tietojen mukaan yksikään ei sovella sitä kokonaisuudessaan. 78. Myös lentokonemyynnin osalta jäsenvaltioiden valvonta koskee erityisesti myyjien lentoasemamyynnin yhteydessä esitetyt kirjanpitoa ja seurantajärjestelmiä. Edellä 18 huomiot tällaisen valvonnan rajoituksista pätevät lentokonemyyntiinkin. Sitä tosin voidaan valvoa tehokkaammin, sillä myyntiä harjoittaa vain yksi yritys, lentoyhtiö. Tämän vuoksi joissakin jäsenvaltioissa on käytössä menetelmä, jossa verrataan koneeseen tuotujen tuotteiden kokonaismäärää lennon aikana myytyyn määrään. Tietoa yksittäisten matkustavaisten ostoista on kuitenkin harvoin saatavilla, joten tällainenkin valvonta on varsin yleisluonteista. 79. Ratkaisua vaativa ongelma on, että Eurooppa-neuvoston säädösten soveltaminen kansainvälistä liikennettä harjoittaviin lentoyhtiöihin ja erityisesti niihin, jotka lentävät kolmansiin maihin tuntuu olevan jäsenvaltioille hankalaa. Tämä koskee myös tapauksia, joissa kolmansien maiden lentoyhtiöt tekevät ensin välilaskun yhteisön alueella ja jatkavat sitten toiselle yhteisön alueella olevalle kentälle. • Laivat 80. Joissakin tapauksissa myyjävalvonta perustuu ostolipukkeen käyttöön, sen ohella, että henkilökunnalle annetaan ohjeet olla myymättä enempää kuin rajoitukset sallivat. Yleensä ostolipuke osoittaa verottomien ostosten sallitun määrän. Lipukkeita ei kuitenkaan käytetä osoittamaan arvoon perustuvia ostorajoituksia. 81. Päinvastoin kuin lentomatkailussa käytettävissä maihinnousukorteissa, ostolipukkeissa ei ole matkustajan nimeä. Ostolipukejärjestelmän haittapuolena onkin, että matkustajat voivat vaihtaa lipukkeita keskenään. Tämä on eräs syy, miksi niitä ei lainkaan käytetä eräillä laivalinjoilla, joilla on erittäin suuri matkustajatiheys. Lipukkeesta on voitava nähdä, onko sitä käytetty, jotta seuraavan ostoksen myyjä voi pyytää tositetta edellisestä ostoksesta tarkistaakseen, ettei verottomille ostoksille sallittuja rajoituksia ylitetä. Järjestelmä ei kuitenkaan ole vedenpitävä, sillä matkustaja voi toki esittää väärän kuitin tai käyttää toisen matkustajan ostolipuketta. Lipukkeita voidaan myös väärentää ja niillä voidaan käydä mustanpörssin kauppaa. 82. Lyhyillä matkoilla tehtävien ostosten ja arvon perusteella rajattujen tuotteiden ostamisen valvonnan puuttumisen sekä ostolipukejärjestelmän puutteellisuuden (vaihdettavuus, myytyä määrää koskevan tiedon puuttuminen ja valvonnan täydellinen puuttuminen eräissä tapauksissa) vuoksi on hyvin epävarmaa, voidaanko rajoitukset ylittävä veroton myynti estää hyväksyttävällä tavalla. Näiden puutteiden takia laivoilla tapahtuva veroton kauppa on erittäin arka väärinkäytöksille. 83. Vaikuttaa siltä, etteivät jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät korjaa laivoilla sovellettavan valvonnan puutteita. Kuten edellä on mainittu, kyseiset valvontajärjestelmät ovat etäämpänä itse valvottavasta kuin myyjävalvonta, sillä niiden tavoitteena ei ole estää yksittäisiä, sallitut rajat ylittäviä ostoksia. 84. Komission tietoon on tullut; että eräät laivayhtiöt myyvät lyhyitä päivämatkoja toisiin jäsenvaltioihin erittäin halvalla. Matkustajat eivät aina poistu laivasta noustakseen maihin toisessa jäsenvaltiossa. Näiden matkojen ainoa tarkoitus näyttää olevan antaa tilaisuus verottomaan myyntiin. 85. Joissakin jäsenvaltioissa laivayhtiöt ja kansalliset viranomaiset valittavat toisten yhtiöiden ja toisten jäsenvaltioiden viranomaisten toteuttaman myyjien valvonnan puutteesta kyseisten maiden välisessä liikenteessä, sillä tämä puute voi vääristää kilpailua. 19 86. Neuvoston suuntaviivoissa mainittuja kahdenvälisiä sopimuksia ollaan vasta kehittelemässä. Komission käsityksen mukaan tämä osoittaa, että jäsenvaltiot eivät täytä neuvoston suuntaviivojen velvoitusta. 87. lentoasema- ja "perinteisempiin" lentokonemyynnin Jäsenvaltioiden soveltama valvonta muistuttaa valvontaa. Se perustuu ennen kaikkea kirjanpidon ja varastojen valvontaan. Aiemmin esitetyt huomiot pätevät jälleen. Joissakin jäsenvaltioissa on kehitetty käytössä olevaan myyjävalvontajärjestelmään sopivia tietokonejärjestelmiä ja -ohjelmia, toisissa taas kauppojen tukeudutaan tietokonejärjestelmät ovat yhteydessä tullin verkkoon, toisissa taas eivät. Laivoilla ja lentokoneissa tapahtuvan myynnin samankaltaisuus (molemmissa myyjiä vain yksi) on johtanut verotonta kokonaismyyntiä matkustajamäärään. Tässäkin tapauksessa valvonnan tulosta voidaan arvioida vain yleisluonteisesti, eivätkä nämä järjestelmät siksi voi estää verottomille ostoksille asetettujen rajoitusten ylittämistä yksittäisten matkustajien osalta. laivamyyntiä valvotaan vertaamalla että myös keinoihin. valtioissa Joissakin siihen, 88. Tässä esitetyn perusteella on selvää, että myyjävalvoimassa sovelletut menetelmät eivät riitä neuvoston asettamien tavoitteiden saavuttamiseen. • Yleisiä huomioita 89. Verottomien kauppojen (ja verollistenkin) omistajien taloudellisten etujen ja niiden samanaikaisen valvontavelvollisuutensa välille saattaa syntyä ristiriita. 90. On muistettava, että yleisölle osoitetut myyjävalvontaa koskevat ilmoitukset, joissa useimmiten ilmoitetaan määrä- ja arvorajat, ovat tulkinnanvaraisia tai niiden antama tieto on puutteellista. Esimerkiksi ilmoitukset vaihtelevat erinomaisesta huonoon jopa yhden ja saman yhtiön puitteissa. Yleensä matkustajille tiedotetaan verottomien ostosten tai hinnastoin. Arvorajoituksia koskeva tiedottaminen on yleensä vajavaisempaa, usein sitä ei ole ollenkaan tai se sisältää ainoastaan ilmoituksen rajoitusten olemassaolosta kertomatta niiden sisältöä. sopivasti sijoitetuin kyltein laivayhtiöiden rajoituksista 91. Joissakin tapauksissa tuotteille ilmoitetaan vain yksi hinta riippumatta siitä onko ne myyty verottomina vai verollisina. Tässä järjestelmässä arvonlisävero määräytyy sekä verottomien että verollisten ostojen perusteella. Toisin sanoen sekä matkustajat, joilla on oikeus tehdä verovapaita ostoja, että matkustajat, joilla tätä oikeutta ei ole, maksavat tietämättään arvonlisäveroa saman keskimääräisen prosentin mukaan. On ilmeistä, että näin laskemalla ei oikeata veromäärää saada selville. Ostaja ei tiedä myyntihinnan sisältämän veron määrää. Tällainen valvonta ei yleensä eroa varastonpitäjän valvonnasta. Itse asiassa, se ainoastaan tarkistaa, että varastosta tai verottomalta alueelta pois siirretyn tavaran määrä kirjataan oikein. Itse verottoman myynnin ehtojen toteutumista ei kuitenkaan valvota. Tällainen menettely ei ole sopusoinnussa arvonlisäverotuksen perusperiaatteiden kanssa. 92. Yhteisön tasolla myyjävalvonnan käyttö vaihtelee huomattavasti jopa yhden ainoan jäsenvaltion alueella. Koska jäsenvaltiot ovat riippuvaisia toisten jäsenten harjoittamasta valvonnasta, erot valvonnan tehokkuudessa ovat johtaneet syytöksiin kilpailun, vääristämisestä. 20 93. komissio pyysi usean kansainvälisen laiva- ja ilmailuliikenteen ja verottoman myynnin harjoittajien järjestön mielipidettä myyjävalvonnasta. Järjestöjen käsitykset vaihtelivat jossain määrin, lähinnä siksi, että valvonta koskee hyvin monenlaisia tuotteita ja siksi, että järjestöjen tarpeet eroavat toisistaan. 94. Joka tapauksessa komission halutaan varmistavan, että kaikki yhteisön myyjät ja myyntipisteet harjoittavat valvontaa, joka on ainakin jossain määrin yhteneväistä kilpailun vääristymien ja matkustajien keskuudessa syntyvien väärinymmärrysten estämiseksi. 95. Alan kehittyminen poikkeaa neuvoston suuntaviivoista, jotka laadittiin ainoastaan verottomien myyntipisteiden toiminnan väliaikaiseksi ylläpitämiseksi vuoden 1993 tasolla. Kehitys on ollut seuraavan laista: • uusia verottoman myynnin muotoja on otettu käyttöön (esimerkiksi lentolipun ja majoituksen sekä verottomia "tuotepaketteja" sisältäviä erikoisjärjestelyjä, ja ennakkoon pakattuja tuotteita), (ks. liite 6, luku 2, jakso 2); • eräitä olemassaolevia verottoman myynnin alueita on laajennettu (ks. liite 6, luku 2); • eräät verottomat myymälät ovat lisänneet valikoimaansa (sähkölaitteet, radiot, laatutekstiilit ja niin edelleen), (ks. liite 6, luku 2, jakso 5); • uusia verottomia ja verollisia kauppoja on avattu tai avataan piakkoin (ks. liite 6, luku 2, jaksot 1 ja 7). 96. Tässä yhteydessä komissio toistaa kantansa, jonka mukaan se vastustaa uusien verottomien myyntipisteiden perustamista yhteisössä alalle ominaisen järjestelmän puitteissa, ja että kaikkien osapuolten on pidettävä tämänhetkistä tilannetta erityisenä ja ajallisesti rajattuna poikkeuksena sisämarkkinoiden säännöistä. 21 3 LUKU YHTEISÖN SISÄINEN VEROTON MYYNTI VUODESTA 1993 1 jakso. Alustavia huomautuksia 97. Kauppiaiden vuoden 1993 ensimmäisen puoliskon kokemusten mukaan myyjävalvonta näyttää toimivan. Kauppiaat ovat kuitenkin huolestuneita myynnin ja tulojen laskusta (keskimäärin ainakin 10 prosenttia) lisääntyneestä matkustajamäärästä huolimatta. Tätä voidaan kauppiaiden mukaan pitää osoituksena siitä, että myyjävalvonta on ainakin osittain osoittautunut rajoittavammaksi kuin sitä aiempi saapuvien matkustajien tullitarkkailu. 98. Jäsenvaltioilta pyydettiin tilastotietoja vuosien 1992 ja 1993 verottomasta myynnistä, jotta komissio voisi selvittää myyjävalvonnan taloudellisen vaikutuksen verottomaan kauppaan. Selvityksen tulosten pääpiirteet on esitetty tässä luvussa. Täydelliset analyysiä varten tiivistetyt tiedot ja niiden yksityiskohtainen arviointi on liitteessä 7. 99. komission saamat tiedot verottomien myymälöiden liikevaihdosta, matkustajamääristä, liikkeenharjoittajien ja myyntipisteiden määrästä ja myyntipisteiden yhteenlasketusta pinta-alasta ovat puutteellisia. Eräät jäsenvaltiot eivät toimittaneet kaikkea pyydettyä tietoa, erityisesti myyntipaikkaa koskevaan kysymykseen ei vastattu (BE, DK, IRL, NL, PT ja UK). Espanja ei toimittanut kaikkea yksityiskohtaista tietoa vaan ilmoitti lentoasemien osalta ainoastaan kokonaismäärät ja laivojen osalta vain vuoden 1993 tiedot. Ranska ilmoitti vain kokonaismäärät ja erottelun ranskalaisiin ja ulkomaisiin tuotteisiin, vaikka sitä ei pyydetty. Tanska ei kyennyt toimittamaan täydellisiä lentoasema- ja lentokonemyyntiä koskevia tietoja. Kolme jäsenvaltiota ei lainkaan palauttanut komission lähettämää kyselylomaketta (DE, IT ja LU). Tässä yhteydessä on myös huomattava, että lentokenttämyynti sisältää tiedot niin muihin jäsenvaltioihin kuin kolmansiin maihin matkustavien osalta. Mitä taas tulee lentokone- ja lauttamyyntiin, niin sisältyvät ainoastaan myyntitiedot yhteisön sisäisiltä lennoilta ja yhteisön sisäisiltä lauttareiteiltä. jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin 100. komissio ei pysty tarkistamaan saamansa tiedon luotettavuutta tai täydellisyyttä. Edellä mainitut puutteet johtuvat useista eri syistä, kuten siitä, ettei kyseistä tietoa kerätä lainkaan tai ettei sitä ole saatavilla merkittävien konkurssien tai organisaatio-ongelmien takia. Saksan ja Luxemburgin puuttuvat tiedot eivät vaikuta johtopäätöksiin, sillä niissä alv lasketaan kiinteän verokannan mukaan. Niinpä komissio arvioi, että sen taloudellista analyysiä varten saama tieto riittää eri jäsenvaltioissa ja myyntipisteissä tapahtuvan verottoman myynnin kehityssuunnan selvittämiseen. 101. Seuraavan analyysin tavoitteena on myös selvittää tärkeimmät syyt tilastojen osoittaman verottoman myynnin kehitykseen. Kaikkia yleisiä myyntiin vaikuttavia tekijöitä ei kuitenkaan voida ottaa huomioon. Näitä ovat esimerkiksi kaupan ja teollisuuden tavanomainen suhdannevaihtelu ja muutokset kuluttajien maussa. Analyysi keskittyy verottoman myynnin kehityksen ja siihen liittyvän matkustaja- ja myymälämäärän kasvun välisen yhteyden sekä valuuttakurssien vaihtelun mahdollisen merkityksen selvittämiseen- Inflaatiota ei oteta huomioon suoraan. Vaikka valuuttakurssit jossain määrin heijastavat 22 inflaatiota, tätä pidetään vähämerkityksisenä tässä yhteydessä, ainakin vuosien 1992 ja 1993 osalta. Tilastojen perusteella todennetun huomattavan vaikutuksen, jota ei voida selittää mainituilla tekijöillä, odotetaan liittyvän myyjävalvonnan käyttöönottoon. Tästä lähestymistavasta seuraa, että ecuihin ja kansalliseen valuuttaan perustuvan analyysin välillä on menetelmäero. 2 jakso. Yleinen kehitys: veroton myynti ecuina21992-1993 102. Komission saamien tietojen perusteella veroton lentoasemamyynti kasvoi vuodesta 1992 vuoteen 1993 noin 6 prosenttia (laskettu seitsemän maan tietojen perusteella; ml. sekä yhteisön sisäinen myynti että myynti kolmansiin maihin matkustaville), lentokonemyynti noin 3 prosenttia (laskettu seitsemän maan tietojen perusteella; ainoastaan myynti yhteisön sisällä) ja laivamyynti noin 25 prosenttia (laskettu kuuden maan tietojen perusteella; ainoastaan myynti yhteisön sisällä)3. Satamien myynti ei juuri muuttunut (laskettu kahden maan perusteella) Luvut osoittavat ecuina lasketun verottoman myynnin kasvaneen myyjävalvonnan käyttöönotosta huolimatta. Myynti on kasvanut lentoasemilla, joilla myyjävalvonta on ilmeisen helppo ottaa käyttöön, ja varsinkin laivoilla. Syy on ilmeisesti se, että laivoilla myyjävalvonta ei ole kovinkaan tiukkaa tai sitä ei ole ollenkaan. Satamamyynnin vähäistä kasvua ei voida arvioida, sillä joistakin kyseisen kahden jäsenvaltion satamista saatavilla oleva tieto ei ole tarpeeksi kattavaa. 103. Käytettävissä olevien tietojen perusteella veroton myynti ecuina muuttui vuodesta 1992 vuoteen 1993 -10,3% Belgiassa, +0,6% Tanskassa, -4,6% Espanjassa, +1% Irlannissa, - 9,4% Portugalissa, +30,7% Yhdistyneessä kuningaskunnassa, +9,2% Kreikassa, -10,4% Ranskassa ja +2,5% Alankomaissa. Toisin sanoen, kolmessa jäsenvaltiossa veroton myynti laski huomattavasti vuodesta 1992 vuoteen 1993 (noin 10 prosenttia BE, FR ja PT), Espanjassa veroton myynti laski hieman, kolmessa jäsenvaltiossa verottomasta myynnistä saatu liikevaihto pysyi suurinpiirtein muuttumattomana (DK, IRL ja NL) ja kasvoi merkittävästi kahdessa jäsenvaltiossa (EL ja UK). 104. Eri jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja myyntipaikkakohtaisessa myynnissä (esimerkiksi lentokonemyynti laski 13 prosenttia Portugalissa ja kasvoi 235 prosenttia Kreikassa). Joihinkin tapauksiin on selkeä syy. Kreikan osalta kokonaiskasvu johtuu lähinnä lentokonemyynnin lisääntymisestä. Koska matkustajien määrä on muuttunut vain vähän, on myynnissä täytynyt tapahtua merkittävä muutos. Ranskassa myynti on laskenut suhteellisen jyrkästi, lähinnä yhteisön sisäisestä liikenteestä johtuen (-22,3 prosenttia). Silti myynti on laskenut kolmansienkin maiden osalta, tosin ei yhtä jyrkästi, mikä osoittaa, että myyjävalvonta ei ole laskun merkittävin syy. 105. Jäsenvaltioiden tiedot tuoteryhmäkohtaisesta verottomasta myynnistä osoittavat, ettei minkään tuoteryhmän myynti ole kasvanut poikkeuksellisen paljon. Kaikkien tuotteiden ecumyynnin kasvu vaihteli 9:n ja 16:n prosentin välillä (kahdeksan jäsenvaltion tietojen 2 3 Käytetyt vaihtokurssit: 30. syyskuuta 1992 ja 30. syyskuuta 1993 Tässä yhteydessä on huomattava, että lentokone- ja lauttamyynli koskee vain yrityksiä, joilla on päätoimipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa. 23 perusteella). Ranskan tilanne on jossain määrin poikkeava. Eri tuoteryhmien myynti vaihtelee myyntipaikan mukaan. Kasvu oli merkittävintä lentokone- ja laivamyynnissä. 3 jakso. Taloudellinen arviointi: veroton myynti kansallisessa valuutassa ja ecuina 1992-1993 106. Oheinen taulukko on yhteisön vuosien 1992 ja 1993 verottoman myynnin taloudellisen arvioinnin tilastoperusta. Prosentuaalinen muutos on laskettu: • kokonaismyynnistä kansallisena valuuttana ja ecuina; • myynnistä matkustajaa kohti ainoastaan ecuina. Taulukko sisältää jäsenvaltiokohtaisen tiedon jokaisesta myyntipaikasta. 1 (1) (2) JVa Muu tos kan salli sessa val. d (%) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) Lentoasemat*1 Lentokoneet0 Muutos ecuina/ mate (%) Muu tos ecuina (%) Muutos kansal lisessa val. d (%) Muutos ecuina/ mat. e (%) Muutos ecuina (%) Muutos kansal lisessa val. d (%) Lautat0 Muutos ecuina/ mat. e (%) Muu tos ecui na (%) -10,18 -21 -11 -4,22 -30,10 -5,62 -5,59 -7,96 -6,97 +22,16 +11 +21 +29,79 -1,51 +28,53 +9,91 +6,22 +0,01 BRL +4,93 +16,22 +5,87 -1,10 +2,05 -1 -7 -4 -10 -9 +7 +209,27 +227,36 +235,05 +15,05 +17,68 +6,04 -5 -4 +13,39 -5,25 +1,77 +42,61 +26,91 +31,04 +14,03 +9,34 +4,78 +3 -15,80 -16,04 -12,66 +9,05 +12,76 +13,13 -9 -2,60 -23,97 -13,11 +17,60 +14 +19 +51,81 +32,79 +53,76 BE DK EL ES NL PT UK 107. Verottoman lentoasemamyynnin muutos, vuodesta 1992 vuoteen 1993 kansallisessa valuutassa (sarake 2) ja ecuina (sarake 4), näyttää vaihtelevan jäsenvaltiosta toiseen: Jäsenvaltio. Sisältää myynnin yhteisön sisällä ja kolmansiin maihin matkustaville. Vain myynti yhteisön sisäisillä lennoilla tai lauttareiteillä. Kansallisessa valuutassa. Matkustaja. 24 Joissain maissa valuuttakursseilla oli - ainakin jossain määrin - vaikutusta verovapaan lentokenttämyynnin kehittymiseen (EL, ES, IRL ja PT), kun taas toisissa mitään merkittävää vaikutusta ei ollut havaittavissa. Mikäli tällainen vaikutus on olemassa, on lisäys kansallisessa valuutassa suurempi kuin ecuina tai jopa myynnin lasku ecuissa mitattuna on mahdollinen. Tämä on valuuttakurssin laskun johdonmukainen seuraus, mikä jo sellaisenaan voi olla osasyy myös kokonaiskasvuun. Verrattaessa saraketta 3 [muutos ecuina matkustajaa kohden] sarakkeeseen 4 [absoluuttinen muutos] ei esiinny mitään yhtä selvää trendiä. Irlannin, Espanjan ja Portugalin kohdalla ei voida havaita lainkaan tai vain vähäistä eroa näiden lukujen välillä, mikä näyttäisi osoittavan, että verovapaan myynnin kasvu on yhteydessä matkustajamäärän kasvuun. Kreikan, Belgian, Yhdistyneen kuningaskunnan, Tanskan ja Alankomaiden kohdalla myynti matkustajaa kohti laskettuna on kehittynyt negatiivisemmin kuin mitä absoluuttisista luvuista voisi päätellä. 108. Vain neljä jäsenvaltiota toimitti erilliset tiedot myynnistä muihin jäsenvaltioihin matkustaville. Ne on koottu seuraavaan taulukkoon: (1) Jäsen valtio BE EL IRL r (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Myynti yhteisön sisällä 1992 (kansallisena valuuttana) Myynti yhteisön sisällä 1993 (kansallisena valuuttana) Muutos 1992 Matkusta jat (yhteisön sisällä) 1993 Matkusta jat (yhteisön sisällä) 2. 093. 790. 244 1. 642. 015. 562 -22% 11. 922. 295. 077 13. 702. 175. 556 +15% 4. 478. 437 4. 941. 906 36. 076. 977 37. 555. 866 +4% 3. 085. 179 3. 141. 186 Yhteisön sisäisen myynnin muutos matkustajaa kohti (ecuina) Yhteisön sisäisen kokonais- myynnin muutos (ecuina) j ; i -23% +6% -4% -4% -6% 117. 576. 077 129. 984. 163 +11% 13. 721. 009 14. 211. 040 +8% +12% i Veroton myynti lentoasemilla maittain vuodesta 1992 vuoteen 1993 kansallisena valuuttana (sarake 4) ja ecuina (sarake 8) poikkeavat toisistaan Kreikan ja Irlannin osalta suurtakaan (ensisijaisesti johtuen valuuttakurssimuutoksista), mutta eivät osoita vaihtelua Belgian ja Yhdityneen kuningaskunnan kohdalla. Kun katsotaan saraketta 7 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja verrataan sitä sarakkeen 8 lukuihin [absoluuttinen muutos] käy ilmi ainoastaan Kreikan kohdalla huomattavan suuri ero, mikä on täysin sopusoinnussa edellä todetun yleisen trendin kanssa. Näin ollen ei ole perusteltua väittää, että verovapaan myynnin yleisessä kehitystrendissä kyseisenä ajankohtana ei heijastuisi oikein yhteisön sisäisen myynnin osuus. 109. Valuuttakurssien muutosten mahdollinen vaikutus lentokonemyyntiin näkyy kun vertaa kohdassa 106 esitetyn taulukon vuoden 1992 ja 1993 myyntiä kansallisessa valuutassa (sarake 5) ecumyyntiin (sarake 7). Vertailun perusteella Belgiassa, Tanskassa ja Alankomaissa ei ole tapahtunut merkittävää muutosta kun taas Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa muutos on suurempi kansallisessa valuutassa kuin ecuina laskettuna 25 (vaikuttaa siltä, että se on myös lisännyt lentokonemyyntiä). Matkustajamäärää ja sen lentoasemamyyntiin kuvaavat sarakkeet 6 [muutos ecuina suhdetta verottomaan matkustajaa kohti] ja 7 [absoluuttinen muutos] näyttävät osoittavan, että useimmissa maissa matkustajat ovat muuttaneet ostokäyttäytymistään huomattavasti. Kun yleinen suurempi kuin verottoman absoluuttinen, Tanskan osalta suhde on päinvastainen. lentoasemamyynnin matkustajakohtainen lasku on 110. Kolmessa maassa, Tanskassa, Irlannissa ja Kreikassa verottoman laivamyynnin kasvu on suurempi kansallisessa valuutassa (sarake 8) kuin ecuina (sarake 10). Tämä saattaa viitata devalvaation verottoman myynnin kasvuun johtavaan vaikutukseen maassa, jonka valuutan arvo laskee. Luvut sarakkeissa 9 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja 10 [absoluuttinen muutos] osoittavat, että Belgiassa myynnin absoluuttinen lasku vastaa matkustajakohtaisen myynnin kasvua. Toisin sanoen, Belgia on kärsinyt suuremmasta verottoman kaupan hidastumisesta kuin luvut sellaisenaan osoittavat. Myös Tanskassa, Irlannissa ja Espanjassa matkustajakohtainen kasvu on suurempi kuin absoluuttiset luvut osoittavat. Vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jonka markkinaosuus on tässä suhteessa suurin, on matkustajakohtainen kasvu absoluuttista pienempi. Yli 30 prosentin kasvu on kuitenkin huomattavan suuri. 4 jakso. Arviointi 111. Saatavilla olevan tiedon perusteella tehty yhteisön alueella tapahtuneen verottoman ecumyynnin tilastollinen tutkimus osoittaa selvästi myynnin kasvaneen vuodesta 1992 vuoteen 1993. Kasvu jakaantuu maantieteellisesti ja myyntipaikkojen (kulkuvälineiden) välillä on suuria eroja, kun taas tuoteryhmillä ei tässä ole juurikaan merkitystä. 112. On ilmiselvää, etteivät eri jäsenvaltioissa sovelletut myyjävalvontajärjestelmät estä verotonta myyntiä kehittymästä eri tavoin. Lentokoneissa ja erityisesti laivoilla harjoitettu valvonta on kautta yhteisön olennaisesti heikompaa kuin lentoasemilla. Matkustajat ovat ilmeisen hyvin selvillä näistä eroista ja sovittavat ostoksensa niiden mukaan. 113. Matkustajaliikenne kokonaisuudessaan kasvoi vuodesta 1992 vuoteen 1993 ja suosi siten verottoman myynnin kasvua. Matkustajakohtaisten ostosten osalta vain lautoilla on merkittävää myynnin yhteydessä myyjävalvontatoimenpiteisiin. Muut selitykset tälle nousulle eivät ole yhtä vakuuttavia, sillä ei ole uskottavaa, että alkoholijuomien, tupakkatuotteiden, hajuvesien, toalettivesien ja ylellisyystuotteiden menekki olisi lisääntynyt tänä aikana. kasvua, minkä voidaan olevan katsoa 114. Joissakin maissa kansallisen valuutan arvon laskulla oli verotonta myyntiä lisäävä vaikutus. Tällä hetkellä valuuttakursseilla ei kuitenkaan ole merkittävää vaikutusta verottoman myynnin kehitykselle. 115. Verottoman myynnin kehityksen vuodesta 1992 vuoteen 1993 sekä matkustajaliikenteen ja valuuttakurssien kehityksen perusteella voidaan että myyjävalvonnan käyttöönotto ei ole vaikuttanut kielteisesti verottomien tavaroiden kauppaan. Vaikka kielteinen vaikutus havaittiinkin joissakin erityisissä tapauksissa, sillä ei ollut ratkaisevaa merkitystä. Saatavilla olevan tiedon perusteella on ilmeistä, että. tilastoista päätellä, 26 veroton myynti on yleisesti ottaen kasvanut vuodesta 1993. Voidaan siis päätellä, etteivät nämä menetelmät ole riittävän tehokkaita estämään rajoitukset ylittävä veroton myynti 116. Neuvoston 14 päivänä joulukuuta 1992 tekemän päätöksen valossa tilastoanalyysillä on kaksi keskeistä tulosta: verotonta myyntiä harjoittavalle sektorille on annettu tavoitteen mukainen tilaisuus ylläpitää liiketoimintaa siirtymäkauden ajan, eikä siis ole syytä nostaa enempää arvorajoitusta 90:stä ecusta. 27 PÄÄTELMÄT 117. Päätelmissään 14 päivänä joulukuun 1992 neuvosto kehotti komissiota "arvioimaan jäsenvaltioiden valvontaa, erityisesti sikäli kuin se kohdistuu toistuvan myynnin estämiseen". 118. Tämä kertomus osoittaa, että tilanne on monessa jäsenvaltiossa varsin huono. Vain harvat jäsenvaltiot ovat varmistaneet, että käytetty järjestelmä antaa myyjille mahdollisuuden tarkistaa matkustajan edelliset samalla matkalla tekemät verottomat ostokset matkustajan tehdessä lisäostoksia. Käytännössä yksikään jäsenvaltio ei anna myyjille riittävää tietoa matkustajien aiemmista ostoksista, jotta mahdollinen jäljellä oleva verottomien ostosten kiintiö voitaisiin käyttää, tai huolehdi siitä, että kyseinen tieto siirtyy lentokentältä koneeseen toistuvien ostosten valvomiseksi. Täten mikään käytössä oleva järjestelmä ei takaa, että verottomuudelle asetettuja rajoituksia noudatetaan. Kuten raportissa on osoitettu, tällä on ilmeinen vaikutus jäsenvaltioihin, sillä verottomasti ostetut tuotteet viedään verottomina toisiin jäsenvaltioihin. Tämä laskee kotimaista myyntiä ja siten verokertymää. 119. Jäsenvaltioiden veroviranomaiset yleensä valvovat myyjiä, mutta tämän valvonnan tehokkuus on kyseenalaista. Vaikuttaakin siltä, ettei se juuri eroa varastojen pitäjien harjoittamasta valvonnasta, sillä se takaa vain sen, ettei tavaraa siirretä varastosta tai verottomalta alueelta kirjaamatta. Veronviranomaiset eivät kuitenkaan valvo, ylläpidetäänkö verottomuuden edellyttämiä vaatimuksia myöhemminkin. 120. Yleisen seurantajärjestelmän tulos ei todennäköisesti ole realistinen niin kauan kuin oletetaan, että jokainen matkustaja käyttää koko verottoman ostokiintiönsä. 121. Laivaliikenteen, erityisesti lauttaliikenteen, osalta on korostettava, ettei komissiolle ole ilmoitettu ainoastakaan kahdenvälisestä sopimuksesta, ja käytännössä vain yksi tällainen sopimus näyttäisi olevan voimassa. riittävän 122. Tästä voidaan päätellä, etteivät jäsenvaltiot suhtaudu kovin vakavasti velvollisuuteensa valvoa täytä edes neuvoston vähimmäisvaatimuksia. Tämä varmistaa komission neuvostossa käytyjen neuvottelujen aikana esittämän epäilyksen, että rajatarkastusten puuttuessa tehokas valvonta on mahdotonta sisämarkkinoilla. tehokkaasti. Ne eivät itse asiassa 123. Riittävän valvonnan puuttuminen saattaa vääristää kilpailua verottomien ja verollisten myyntipisteiden välillä, mutta se voi olla erityisen haitallista niiden liikennemuotojen väliselle kilpailulle, joissa voidaan harjoittaa verotonta myyntiä ja niiden, joissa ei voida. Komission ohella myös jokaisen jäsenvaltion on ensisijaisesti puututtava juuri tähän. 124. Vallalla oleva käytäntö on omiaan vähentämään yhteisön omien varojen arvonlisäveropohjaa. Sekä kilpailun vääristyminen että haitalliset tulovaikutukset voivat tarvittaessa riittävän käyttämään komission saada vähimmäisvalvonnan olemassaolo. oikeuttaan varmistaa 125. Raportti osoittaa myös, että verottomien myymälöiden liikevaihto ei heikentynyt uuden, verotusjärjestelmän myötä. Se osoittaa, että arvorajoitukseu korottaminen oli 28 verottoman myynnin siirtymävaiheen tavoitteiden mukaista, ja että se edelleenkin riittää takaamaan samojen tavoitteiden saavuttamisen myös tulevaisuudessa. Verottoman myynnin huomattava kasvu heikkenee todennäköisesti eräillä sektoreilla jäsenvaltioiden ottaessa käyttöön tehokkaampia valvontakeinoja. Niinpä arvorajoituksen korottamista tai laskemista ei pidetä perusteltuna. 126. Vaikka tilanne on huomattavan huolestuttava, on muistettava, että veroton myynti yhteisön sisällä matkustaville on tarkoitus lopettaa runsaassa kolmessa vuodessa. Siksi on ehkä ymmärrettävää, että jäsenvaltiot eivät katso tiukempaa valvontaa tarpeelliseksi, vaikka komissio onkin sitä mieltä, että niiden tulisi edelleen pyrkiä tehostamaan valvontaa. 127. Komissio haluaa myös korostaa olevansa pettynyt siihen, etteivät yritykset eivätkä jäsenvaltiot ole sen tarvittaviin toimenpiteisiin valmistautuakseen tilanteeseen vuoden 1999 kesäkuun jälkeen, jolloin verottoman myynnin on neuvoston päätöksen mukaisesti loputtava. tietämän mukaan tähän mennessä ryhtyneet 29 LIITE 1 KYSELY VEROTTOMAN MYYNNIN KANSALLISESTA VALVONNASTA YHTEISÖN SISÄISESSÄ MATKUSTAJALIIKENTEESSÄ 31 KYSELY VEROTTOMAN MYYNNIN KANSALLISESTA VALVONNASTA YHTEISÖN SISÄISESSÄ MATKUSTAJALIIKENTEESSÄ Tämä kysely jakautuu neljään jaksoon. Kolme ensimmäistä jaksoa käsittelevät myyntiä lentoasemilla, lentokoneissa ja laivoilla. Olkaa hyvä ja kuvatkaa tarvittaessa selvästi kuhunkin jaksoon mahdollisesti kuuluvien eri järjestelmien erot, esimerkiksi erot pienten ja suurten lentoasemien järjestelmien välillä. Neljäs jakso käsittelee kuhunkin kolmeen aiempaan jaksoon liittyviä yleisiä kysymyksiä. Vastausten perusteella olisi voitava muodostaa kuva siitä, kuinka hyvin valvontajärjestelmänne kykenee estämään matkustaja- tai matkakohtaista myyntiä ylittämästä arvoltaan ja määrältään yhteisön lainsäädännössä asetettuja rajoituksia. Vastausten olisi lisäksi annettava komissiolle riittävät tiedot näiden valvontajärjestelmien toimivuutta koskevan kertomuksen laatimiseksi neuvostolle. Olkaa hyvä ja liittäkää vastaukseenne myös jäljennökset kaikista laeista, hallinnollisista määräyksistä tai kiertokirjeistä sekä julkisista ilmoituksista ja muista tavoista, joilla direktiivin 91/680/ETY 28 k artiklan ja direktiivin 92/12/ETY 28 artiklan säännökset sekä neuvoston 14 päivänä joulukuuta 1992 hyväksymät ohjeet on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. 1. Myynti lentoasemilla 1. Kuvailkaa soveltamaanne valvontajärjestelmää yleisesti. 2. Kertokaa erityisesti miten on estetty moninkertainen myynti eri verottomien tavaroiden myyntipisteissä tai toistuva myynti samassa pisteessä. Miten estetään se, ettei konetta vaihtaville kauttakulkumatkustajille, jotka ovat jo tehneet ostoksia lähtölentoasemalla tai lentokoneessa ensimmäisellä yhteisön sisäisellä lento-osuudella, enää myydä verottomia tavaroita myöhemmin? 3. Käytetäänkö järjestelmässänne maihinnousukorttia annettavaa asiakirjaa moninkertaisen ja toistuvan myynnin estämiseksi? tai vastaavaa matkustajalle • Jos käytetään, vastatkaa seuraaviin kysymyksiin: • Mitä merkintöjä korttiin tehdään? • Mikä vaikutus merkinnöillä on? Estävätkö ne myöhemmän myynnin? • Voivatko toimivaltaiset viranomaiset käyttää korttia tai vastaavaa asiakirjaa myöhemmin valvontatarkoituksiin? • Tehdäänkö kortissa ero yleisen arvorajan alaisten tuotteiden ja määrällisesti rajoitettujen tuotteiden välillä? Tehdäänkö viimemainittujen tuotteiden osalta ero eri tuoteryhmien (tupakkatuotteiden, väkevien alkoholijuomien, aperitiivien, viinien, hajuvesien ja toalettivesien) välillä? 33 4. Miten järjestelmänne toimintaa valvotaan? Mitä seuraamuksia myyjälle on sääntöjen rikkomisesta? 5. Onko käytössä yleinen kokonaismyynnin seurantajärjestelmä? Jos on, mitkä ovat järjestelmän perusperiaatteet? Mitä sen avulla pyritään osoittamaan, todistamaan tai valvomaan? 6. Kertokaa mahdollisista ongelmista, joita on esiintynyt valvontajärjestelmän toiminnassa kansallisella tai yhteisön tasolla, ja arvioikaa niiden merkitystä. 2. Myynti lentokoneissa 1. Kuvailkaa soveltamaanne valvontajärjestelmää yleisesti. 2. Kertokaa erityisesti miten on estetty myynti tai myyntirajoitusten ylittyminen matkustajaa ja matkaa kohti, jos matkustajat ovat jo ostaneet verottomia tuotteita lentoasemalla tai lentomatkan aikaisemmalla osuudella. 3. Käytetäänkö järjestelmässänne maihinnousukorttia annettavaa asiakirjaa moninkertaisen ja toistuvan myynnin estämiseksi? tai vastaavaa matkustajalle • Jos käytetään, vastatkaa seuraaviin kysymyksiin: • Mitä merkintöjä korttiin tehdään? • Mikä vaikutus merkinnöillä on? Estävätkö ne toistuvan myynnin? • Voivatko toimivaltaiset viranomaiset käyttää korttia tai vastaavaa asiakirjaa myöhemmin valvontatarkoituksiin? • Tehdäänkö kortissa ero yleisen arvorajan alaisten tuotteiden ja määrällisesti rajoitettujen tuotteiden välillä? Tehdäänkö viimemainittujen tuotteiden osalta ero eri tuoteryhmien (tupakkatuotteiden, väkevien alkoholijuomien, aperitiivien, viinien, hajuvesien ja toalettivesien) välillä? 4. Miten järjestelmänne toimintaa valvotaan? Mitä seuraamuksia myyjälle on sääntöjen rikkomisesta? 5. Onko käytössä yleinen seurantajärjestelmä? Jos on, mitkä ovat järjestelmän perusperiaatteet? Mitä sen avulla pyritään osoittamaan, todistamaan tai valvomaan? 6. Kertokaa mahdollisista ongelmista, joita on esiintynyt valvontajärjestelmän toiminnassa kansallisella tai yhteisön tasolla, ja arvioikaa niiden merkitystä. 3. Myynti lautoilla 1. Kuvailkaa soveltamaanne valvontajärjestelmää yleisesti. 2. Kertokaa erityisesti miten on estetty moninkertainen myynti eri verottomien tavaroiden myyntipisteissä lautalla tai toistuva myynti samassa pisteessä. 34 3. Käytetäänkö järjestelmässänne lauttayhtiön lippuun yhdistettyä tai muuta menettelyä toistuvan myynnin estämiseksi? • Jos käytetään, vastatkaa seuraaviin kysymyksiin: • Mitä merkintöjä lippuun tehdään? • Mikä vaikutus merkinnöillä on? Estävätkö ne toistuvan myynnin? • Voivatko toimivaltaiset viranomaiset käyttää lippua myöhemmin valvontatarkoituksiin? • Tehdäänkö lipussa ero yleisen arvorajan alaisten tuotteiden ja määrällisesti rajoitettujen tuotteiden välillä? Tehdäänkö viimemainittujen tuotteiden osalta ero eri tuoteryhmien (tupakkatuotteiden, väkevien alkoholijuomien, aperitiivien, viinien, hajuvesien ja toalettivesien) välillä? 4. Miten järjestelmänne toimintaa valvotaan? Mitä seuraamuksia myyjälle on sääntöjen rikkomisesta? 5. Onko käytössä yleinen seurantajärjestelmä? Jos on, mitkä ovat järjestelmän perusperiaatteet? Mitä sen avulla pyritään osoittamaan, todistamaan tai valvomaan? 6. Onko maanne ja muiden jäsenvaltioiden välillä kahdenvälisiä järjestelyjä, joiden tarkoituksena on taata riittävä valvonta maanne ja näiden jäsenvaltioiden välisessä lauttaliikenteessä? • Jos on, vastatkaa seuraaviin kysymyksiin: • Minkä jäsenvaltioiden kanssa järjestelyjä on voimassa? • Mitä toimenpiteitä järjestelyihin kuuluu? • Liittäkää mukaan jäljennös järjestelyistä. 7. Kertokaa mahdollisista ongelmista, joita on esiintynyt valvontajärjestelmän toiminnassa kansallisella tai yhteisön tasolla, ja arvioikaa niiden merkitystä. 4. Yleisiä kysymyksiä 1. Mihin toimenpiteisiin jäsenvaltiossanne on ryhdytty sen varmistamiseksi, että matkustajat saavat verottomien tavaroiden myyntipisteissä tiedon sovellettavista tavaroiden määrään ja arvoon liittyvistä rajoituksista? Jakaako kauppa myös tällaista tietoa? Vaaditaanko sitä? Jos mahdollista, liittäkää mukaan esimerkkejä kaupan ja viranomaisten tiedotusmateriaalista. 2. Oletteko turvautunut hallinnollista yhteistyötä ja keskinäisen avun antamista koskeviin yhteisön säännöksiin? Jos olette, tuottiko se toivotun tuloksen? Kuvailkaa lyhyesti. 3. Miten arvioitte yleistä lähestymistapaa ja valvonnan soveltamista yhteisön tasolla kokonaisuutena? 35 LIITE 2 VEROTTOMAAN MYYNTIIN LIITTYVIÄ YHTEISOIKEUDEN ARTIKLOJA 37 VEROTTOMAAN MYYNTIIN LIITTYVIÄ YHTEISOIKEUDEN ARTIKLOJA Direktiivin 77/388/ETY (VAT) 28 k artikla (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 94/4/EY 2 artiklalla) Seuraavia säännöksiä on sovellettava 30 päivään kesäkuuta 1999: 1. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa verosta verovapaiden myymälöiden suorittamat yhteisön sisäisellä lennolla tai merimatkalla toiseen jäsenvaltioon matkustavan matkustajan henkilökohtaisissa matkatavaroissa kuljetettavien tavaroiden luovutukset. Tässä artiklassa tarkoitetaan: a) 'verovapaalla myymälällä' lentoasemalla tai satamassa sijaitsevaa toimipaikkaa, joka täyttää toimivaltaisten viranomaisten säätämät, erityisesti 5 kohdan mukaiset, edellytykset, b) 'toiseen jäsenvaltioon matkustavalla matkustajalla' matkustajaa, jolla on ilma- tai toisessa välittömäksi määräpaikaksi mainitaan vesikuljetusasiakirja, jäsenvaltiossa sijaitseva lentoasema tai satama, jossa c) 'yhteisön sisäisellä lennolla tai merimatkalla' ilma- tai vesikuljetusta, joka alkaa 3 artiklassa tarkoitetun maan alueelta ja jonka tosiasiallinen saapumispaikka sijaitsee toisen jäsenvaltion alueella. Verovapaiden myymälöiden suorittamiin tavaroiden luovutuksiin on rinnastettava tavaroiden luovutukset, jotka suoritetaan ilma- tai vesialuksessa yhteisön sisäisen matkustajakuljetuksen aikana. Tätä vapautusta on sovellettava myös Englannin kanaalin tunnelin jommalla kummalla pääteasemalla sijaitsevien myymälöiden sellaisille matkustajille suorittamiin tavaroiden luovutuksiin, joilla on voimassa oleva matkalippu näiden kahden pääteaseman väliselle matkalle. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä vapautusta voidaan soveltaa ainoastaan sellaisiin tavaroiden luovutuksiin: a) joiden yhteisarvo ei henkilöä ja matkaa kohden ylitä 90 ecua. Poiketen siitä, mitä 28 m artiklassa säädetään, jäsenvaltiot määräävät yllä mainitun summan vasta-arvon kansallisina valuuttoina direktiivin 69/169/ETY 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos useiden tavaroiden tai useiden tavaroiden luovutusten kokonaisarvo henkilöä ja matkaa kohti on näitä enimmäisarvoja suurempi, vapautus voidaan myöntää näihin arvoihin s sakka ottaen huomioon, ettei tavaran arvoa voida jakaa osiin; 39 b) jotka käsittävät sellaiset määrät henkilöä ja matkaa kohti, jotka eivät ole suuremmat kuin ne enimmäismäärät, jotka yhteisön voimassa olevissa säännöksissä asetetaan kolmansien maiden ja yhteisön väliselle matkustajaliikenteelle. Edellisessä alakohdassa tarkoitettujen määrällisten rajoitusten rajoissa suoritettujen tavaroiden luovutusten arvoa ei oteta huomioon a alakohtaa sovellettaessa. 3. 4. 5. Jäsenvaltioiden on myönnettävä verovelvolliselle 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun arvonlisäveron vähennys tai palautus, jos tavaroita ja palveluja käytetään verovelvollisen suorittamien tämän artiklan perusteella verosta vapautettujen tavaroiden luovutusten tarpeisiin. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät 16 artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, on sovellettava tätä säännöstä myös maahantuonteihin, yhteisöhankintoihin ja tavaroiden luovutuksiin, jotka on tarkoitettu verovelvollisen tämän artiklan perusteella verosta vapautettujen tavaroiden luovutusten tarpeisiin. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tässä artiklassa säädettyjen vapautusten oikean ja yksinkertaisen soveltamisen varmistamiseksi sekä mahdollisten veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi. 40 Direktiivin 92/12/ETY (valmistevero) 28 artikla Seuraavia säännöksiä on sovellettava 30 päivään kesäkuuta 1999: 1. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa valmisteverosta verottomien tavaroiden myymälöiden luovuttamat tuotteet, jotka yhteisön alueella tapahtuvalla lento- tai merimatkalla toiseen jäsenvaltioon matkustava matkustaja kuljettaa henkilökohtaisissa matkatavaroissaan. Tässä säännöksessä tarkoitetaan: a) verottomien tavaroiden myymälällä lentoasemalla tai satamassa sijaitsevaa liikettä, joka täyttää toimivaltaisten julkisten viranomaisten erityisesti tämän artiklan 3 kohdan soveltamiseksi määräämät edellytykset; b) toiseen jäsenvaltioon matkustavalla matkustajalla matkustajaa, jolla on ilma- tai meriteitse tapahtuvaa kuljetusta varten annettu kuljetusasiakirja, jossa mainitaan välittömänä määräpaikkana toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva lentoasema tai satama; c) yhteisön alueella tapahtuvalla lento- tai merimatkalla ilma- tai meriteitse tapahtuvaa tosiasiallinen jäsenvaltion alueelta jonka ja kuljetusta, joka alkaa yhden saapumispaikka on toisen jäsenvaltion alueella. Verottomien tavaroiden myymälöiden luovuttamiin tuotteisiin on rinnastettava ilma- tai vesialuksessa yhteisön sisäisen matkustajakuljetuksen aikana luovutettavat tuotteet. Tämä valmisteverovapautus koskee myös tuotteita, joita Englannin kanaalin alittavan tunnelin kahdella pääteasemalla tavaroiden myymälät luovuttavat matkustajille, joilla on näiden pääteasemien välistä matkaa varten annettu kuljetusasiakirja. sijaitsevat verottomien 2. 3. Edellä 1 kohdassa säädetty valmisteverovapautus koskee ainoastaan tuotteita, joiden määrät henkilöä ja matkaa kohti eivät ole suurempia kuin voimassa olevissa kolmansien maiden ja yhteisön välistä matkustajaliikennettä koskevissa yhteisön säännöksissä vahvistetut enimmäismäärät. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tässä artiklassa säädettyjen valmisteverovapautuksien oikean ja yksinkertaisen soveltamisen varmistamiseksi sekä veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi. 41 Neuvoston direktiivin (69/169/ETY) 1 artikla (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivin 94/4/EY 1 artiklalla) 1. Kolmansien maiden ja yhteisön välisessä matkustajaliikenteessä on sovellettava maahantuonnissa kannettavia liikevaihto- ja valmisteveroja koskevaa vapautusta matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin, jos kyse on muusta kuin kaupallisesta maahantuonnista ja näiden tavaroiden kokonaisarvo on enintään 175 laskentayksikköä henkilöä kohti. 2. 3. Jäsenvaltiot voivat 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta alentaa tämän vapautuksen 90 laskentayksikköön. Jos useiden tavaroiden kokonaisarvo henkilöä kohti on suurempi kuin 1 kohdassa säädetty tai vastaavasti 2 kohdan mukaisesti vahvistettu määrä, vapautus on myönnettävä näiden määrien rajoissa sellaisten tavaroiden osalta, joihin erikseen tuotuina olisi sovellettu mainittua vapautusta, ottaen huomioon, ettei yksittäisen tavaran arvoa voida jakaa. 42 LIITE 3 "OHJEET VEROTTOMAN MYYNNIN VALVONNASTA YHTEISÖN ALUEELLA" MINISTERINEUVOSTON 14 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 1992 TEKEMÄN PÄÄTÖKSEN MUKAISESTI 43 "OHJEET VEROTTOMAN MYYNNIN VALVONNASTA YHTEISÖN ALUEELLA" MINISTERINEUVOSTON 14 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 1992 TEKEMÄN PÄÄTÖKSEN MUKAISESTI ECOFIN-neuvosto 14 päivänä joulukuuta 1992 Aihe: Ohjeet verottoman myynnin valvonnasta yhteisön alueella Kokouksessaan 9 päivänä joulukuuta 1992 pysyvien edustajien komitea päätti ehdottaa, että 14 päivänä joulukuuta pitämässään kokouksessa neuvosto hyväksyisi esityslistansa A-kohtana seuraavat päätelmät: Neuvosto palauttaa mieleen direktiivejä 91/680/ETY ja 92/12/ETY hyväksyttäessä esittämänsä kannanoton, jonka mukaan tarvitaan yhteisön tason tehokkaita toimia verottoman myynnin valvomiseksi asianmukaisella tavalla yhteisössä sekä muistuttaa yhteisestä kannasta, jonka mukaan tätä varten tarvitaan ohjeita. Neuvosto korostaa, että sen mielestä on tärkeätä varmistaa riittävien valvontajärjestelmien olemassaolo kaikissa jäsenvaltioissa, jotta voidaan taata matkustajien ja yritysten tasavertainen kohteluja ottaa samalla huomioon tarve suojella kunkin jäsenvaltion taloutta. Neuvosto edellyttää, että kukin jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet korjatakseen sellaiset sille osoitetut puutteet, jotka voivat johtaa säännösten kiertämiseen, noudattamatta jättämiseen tai väärinkäyttöön. Neuvosto katsoo, että kunkin jäsenvaltion olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että matkustajille ilmoitetaan sovellettavista määrä- ja arvorajoituksista tullittomien ja verottomien tavaroiden myyntipisteissä. Neuvosto katsoo, että huolehtimalla tarvittavasta valvonnan vähimmäistasosta jäsenvaltiot noudattavat näiden päätelmien liitteessä esitettyjä periaatteita. Neuvosto kehottaa komissiota tarkastelemaan kertyneen kokemuksen valossa jäsenvaltioiden valvonnan toimivuutta ja erityisesti sitä, miten tehokkaasti moninkertainen ja toistuva myynti on estetty. Neuvosto kehottaa komissiota mahdollisimman pian ja viimeistään 31 päivään joulukuuta 1993 mennessä antamaan neuvostolle kertomuksen tämän valvonnan toiminnasta ja tarvittaessa ehdottamaan toimenpiteitä. 45 Jäsenvaltioiden kesken sovitut ohjeet verottoman myynnin valvonnasta yhteisön alueella 1. Johdanto LIITE Neuvoston direktiivien 91/680/ETY (arvonlisävero) ja 92/12/ETY (valmistevero) säännökset sallivat arvonlisä- ja valmisteverosta vapaan myynnin yhteisön alueella matkustaville tietyin ehdoin 30 päivään kesäkuuta 1999 saakka. Yhteisön lainsäädännön perusperiaate, jota on noudatettava, on se, että yksittäinen myyjä ei saa myydä yksittäiselle matkustajalle tavaroita arvonlisä- ja valmisteverottomasti enempää kuin mitä kyseisten direktiivien säännöksissä sallitaan. Koska jäsenvaltiot eivät rajavalvonnan poistumisen takia voi valvoa tällaista myyntiä matkustajan saapuessa jäsenvaltioon, niiden on varmistettava, että arvonlisä- ja valmisteverottomien tavaroiden myyjä noudattaa myynnin enimmäismääriä koskevia yhteisön sääntöjä. Valmisteveroihin liittyvät säännökset koskevat yhteisön tasoisen yhdenmukaistamisen piiriin kuuluvia tuotteita sekä hajuvesiä ja toalettivesiä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi valvontajärjestelmän on sisällettävä jäljempänä kuvatut osat. Valvonta perustuu siihen, että myyjät itse valvovat myyntiä yksittäisille ostajille ja viranomaiset valvovat myyjien suorittamaa myyntiä. 2. Myyjävalvonta (a) Kukin yksittäinen myyjä saa myydä yksittäiselle yhteisön alueella matkustavalle tavaroita vain siten, että niiden arvo (tai määrä) ei ylitä kyseisessä direktiivissä sallittua enimmäisrajaa. Kynnysarvot ylittävä myynti on arvonlisäveron ja/tai valmisteveron alaista. Tämän periaatteen noudattamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön järjestelmä, joka estää enimmäismäärien ylittymisen yksittäisille ostajille tapahtuvassa myynnissä. (b) Lisäksi voidaan ottaa käyttöön kutakin yksittäistä verottomien tavaroiden myyntipistettä koskeva yleinen seurantajärjestelmä. (c) Jäsenvaltiot varmistavat, että kukin myyjä pitää tiliä ja kirjaa myynnistä sellaisella tavalla, että viranomaiset voivat tutkia ja varmistaa kunkin myyjän suorittaman myynnin ja määrän. Viranomaisten on voitava varmistaa, että myynti rajoituksia ei ole ylitetty yksittäisissä tapauksissa ja että myyjät toimittavat b kohdassa tarkoitettua yleistä seurantajärjestelmää varten tarvittavat tiedot. luonteen 46 2. 1. Myynti lentoasemilla ja lentokoneissa Valmisteveron alaisten tavaroiden osalta jäsenvaltioiden on soveltuvin osin säädettävä myyjien velvollisuudesta osoittaa, että he ovat myyneet tavaroita yksittäiselle matkustajalle. Osoittaminen voi tapahtua esimerkiksi kullekin matkustajalle annettavan maihinnousukortilla tai muun asiakirjan avulla. 2. 2. Myynti lautoilla Jäsenvaltioiden välisillä lauttamatkoilla tapahtuvan arvonlisä- ja valmisteverottoman myynnin osalta kyseiset jäsenvaltiot luovat kahdenväliset järjestelyt, joilla voidaan varmistaa riittävä valvonta lauttareiteillä. Nämä kahdenväliset järjestelyt mahdollistavat ennen kaikkea toimenpiteet, joilla varmistetaan, että yksittäisille matkustajille tapahtuva myynti ei ylitä mainituissa kahdessa direktiivissä säädettyjä arvo- tai määrärajoituksia. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltiot luovat, mikäli tarkoituksenmukaista, lauttayhtiön matkalippuihin perustuvan tai muun menettelyn, jolla rajoitusten noudattaminen voidaan varmistaa. 3. Ohjeiden soveltaminen Edellä kuvatut ohjeet ovat vähimmäisvaatimus, jota jäsenvaltioiden on noudatettava neuvoston direktiivin 91/680/ETY 28 k artiklan 5 kohdassa ja neuvoston direktiivin 92/12/ETY 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen arvonlisä- ja valmisteverotonta myyntiä koskevien rajoitusten noudattamisen valvomiseksi. Soveltamiensa arvonlisä- ja valmisteverottoman myynnin asianmukaisen valvonnan varmistamiseen tähtäävien valvontatoimien lisäksi jäsenvaltiot voivat soveltuvissa tapauksissa vedota hallinnollista yhteistyötä ja keskinäisen avun antamista koskeviin yhteisön säännöksiin. 47 LIITE 4 KYSELYLOMAKKEET VEROTTOMAN MYYNNIN TILASTOTIETOJA VARTEN 49 KYSELYLOMAKKEET VEROTTOMAN MYYNNIN TILASTOTIETOJA VARTEN Lomake I. Veroton myynti lentoasemilla Ilmoittakaa tällä lentoasemien myynnin kokonaismäärät. lomakkeella jäsenvaltiossanne sijaitsevien tärkeimpien kansainvälisten 1. Lentoasemat 2. Lentoasemilta lähteneiden matkustajien määrä I i 1992 1993 Kohde Muu jäsenvaltio Kolmannet maat I Yhteensä 51 3. Verottoman myynnin liikevaihto Tavararyhmät4 1992 1993 Yhteensä EY:n sisäinen5 Yhteensä EY. n sisäinen5 Alkoholijuomat Tupakkatuotteet Hajuvedet ja toalettivedet Muut tavarat Yhteensä 4. Myyntipisteiden lukumäärä ja pinta-ala 1992 1993 | Myyntipisteiden lukumäärä S Liikkeenharjoittajien lukumäärä | Myyntipisteiden yhteenlaskettu | pinta-ala " • • —— • ^ — — A — ^ ^ H — P « « — •» m i ii i ii ii — — • M I ^H. I Jos mahdollista, erotelkaa eri tuotelajit. Muussa tapauksessa ilmoittakaa kokonaismäärä. Jos saatavilla. 4 5 52 Lomkake II. Veroton myynti lentokoneissa Ilmoittakaa tällä lomakkeella niiden lentoyhtiöiden kokonaismyynti, joiden päätoimipaikka sijaitsee jäsenvaltiossanne. 1. Lentoyhtiöt 2. Kuljetettujen matkustajien lukumäärä E ittujen lentoyhtiöiden kuljettamien matkustajien määrä EY:n sisäisillä lennoilla (joiden tai määräpaikka on lähtö- jäsenvaltiossanne) 1992 1993 53 3. Lentoyhtiöiden verottomasta myynnistä muodostunut liikevaihto EY:n sisäisillä lennoilla (joiden lähtö- tai määräpaikka on jäsenvaltiossanne) 1992 • 1993 " ~j Tavararyhmät4 Alkoholijuomat Tupakkatuotteet Hajuvedet ja toalettivedet • Muut tavarat Yhteensä i 3 = ma •. 'i. "' i i ' IM ' ' i =J 54 Lomake III. Veroton myynti lautoilla Ilmoittakaa tällä lomakkeella niiden lauttaliikenteen harjoittajien kokonaismyynti, joiden päätoimipaikka sijaitsee jäsenvaltiossanne ja jotka harjoittavat säännöllistä meriliikennettä jäsenvaltionne ja muiden jäsenvaltioiden välillä. 1. Reitit ja liikenteen harjoittajat 2. Kuljetettujen matkustajien lukumäärä iJiujiunJBaBaa^^^a^BBBsaesssmm i i. i. ^ -r ^ e a g ^ i. i „. L j ,. i ^ a e g a r ri" Ti1 T. =sss==>. ===== < •-•• — •„ ,. ,. _j — •i-_. i-u. p-. i. --. •• - , i. i. •• •••i. - ,•••••• 1992 1993 lauttaliikenteen Mainittujen harjoittajien kuljettamien matkustajien määrä säännöllisillä reiteillä jäsenvaltionne ja muiden jäsenvaltioiden välillä 55 3. Liikenteen harjoittajien verottomasta myynnistä muodostunut liikevaihto säännöllisillä reiteillä jäsenvaltionne ja muiden jäsenvaltioiden välillä Tavararyhmät4 Alkoholijuomat Tupakkatuotteet 1992 1993 Hajuvedet ja toalettivedet [Muut tavarat Yhteensä 56 Lomake IV. Veroton myynti satamissa Ilmoittakaa sijaitsevat lomakkeella niiden myyntipisteiden kokonaismyynti, jäsenvaltionne satamissa ja joissa matkustajat voivat tehdä ostoksia ennen merimatkalle lähtöä. jotka tällä 1. Satamat 2. Mainituista satamista lähteneiden matkustajien lukumäärä I 1992 1993 Mainituista jäsenvaltioihin matkustajien määrä satamista muihin lähteneiden 1 ' ' 57 3. Muihin jäsenvaltioihin lähteville matkustajille tapahtuneesta verottomasta myynnistä näissä myyntipisteissä muodostunut liikevaihto — ~ —• — • — — —— — ~. — —— • ,i _ ^ _ ^ _,. , , i i 1992 1993 Tavararyhmät4 Alkoholijuomat Tupakkatuotteet Hajuvedet ja toalettivedet "— —~ ~ ~™— — —~ ~ ~ " ~ -_. — — ^ — — — ^ — — — — — — — — — — — —— Muut tavarat Yhteensä 4. Myyntipisteiden ja liikkeenharjoittajien lukumäärä 1992 1993 8 Myyntipisteiden lukumäärä Liikkeenharjoittajien lukumäärä 58 LIITE 5 ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETTAVAT MYYJAVALVONTAJARJESTELMAT KOMISSION KYSELYYN SAATUJEN VASTAUSTEN PERUSTEELLA 59 ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETTAVAT MYYJAVALVONTAJARJESTELMAT KOMISSION KYSELYYN SAATUJEN VASTAUSTEN PERUSTEELLA JOHDANTO Komissio laati aluksi kyselyn myyjien valvontaa koskevien järjestelmien soveltamisesta ja lähetti sen jäsenvaltioille sekä ammatillisille järjestöille. Verotonta myyntiä käsittelevä tilapäinen työryhmä käsitteli ja selvensi kyselyyn saatuja vastauksia kokouksessaan 28 päivänä kesäkuuta 1993. Jäljempänä oleva selvitys on yhteenveto jäsenvaltioiden vastauksista sekä mainitussa kokouksessa tehdyistä vastausten selvennyksistä. Arviointiperusteina käytetään yhteisön alueella tapahtuvan verottoman myynnin valvontaa koskevia ohjeita, joista jäsenvaltiot ovat sopineet ECOFIN-neuvoston kokouksessa 14 päivänä joulukuuta 1992. Yleinen lähestymistapa "myyjävalvontaan" selviää seuraavasta lainauksesta, joka on peräisin mainituista ohjeista: "Kukin yksittäinen myyjä saa myydä yksittäiselle yhteisön alueella matkustavalle tavaroita vain siten, että niiden arvo (tai määrä) ei ylitä kyseisessä direktiivissä sallittua enimmäisrajaa. Kynnysarvot ylittävä myynti on arvonlisäveron ja/tai valmisteveron alaista. Tämän periaatteen noudattamisen varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön tapahtuvassa järjestelmä, joka estää enimmäismäärien ylittymisen yksittäisille ostajille myynnissä. " Tästä seuraa, että myyjävalvontajärjestelmässä on kaksi tarkastuskohtaa: myyjän itsensä suorittama tarkastus sekä viranomaisten suorittama tarkastus, jonka tarkoituksena on selvittää toimiiko myyjän valvontajärjestelmä asianmukaisesti. 61 1 LUKU MYYNTI LENTOASEMILLA 1 jakso. Myyjien suorittama valvonta Neuvosto päätti laatia periaatteet, joita jäsenvaltioiden on noudatettava tarvittavan valvonnan vähimmäistason turvaamiseksi. Myyjien vastuulla on rajoittaa verottomien tavaroiden myynti yhteisön alueella matkustaville asianomaisten direktiivien sallimiin enimmäismääriin ja-arvoihin. Tällä alueella kysymykseen ulevien valmisteveron alaisten tavaroiden erityisluonteen takia neuvosto on päättänyt äsmentää ostoksia koskevien tarkastusten tekotapaa. Myyjien suorittaman valvonnan pääpiirteet eri jäsenvaltioissa Kahdessa jäsenvaltiossa (DE ja LU) myyjä valvoo vain valmisteveron alaisten tavaroiden myyntiä. Arvonlisäverottomia ostoksia ei voi tehdä. Kahdestatoista maihinnousukorttiin tai vastaavaan asiakirjaan, joka matkustajien on esitettävä kassalla. jäsenvaltiosta yhdessätoista myyjien suorittama valvonta perustuu Jos matkan välitön määränpää on toisessa jäsenvaltiossa, myyjän on rajoitettava myynti asianomaisten määrä- ja arvorajojen mukaisesti. Kun ostos on tehty, myyjä leimaa maihinnousukortin toistuvien (samojen tuotteiden osto samasta myyntipisteestä) tuotteiden osto useista myyntipisteistä) ostojen estämiseksi. tai moninkertaisten (samojen Menettelytavat kuitenkin eroavat toisistaan eri jäsenvaltioissa Useimmissa jäsenvaltioissa maihinnousukortin leima ainoastaan osoittaa, että veroton myynti on tapahtunut. Yhdessä jäsenvaltiossa (PT) annettava myyntikuitti osoittaa myytyjen tavaroiden määrän ja arvon. Kuitti kiinnitetään maihinnousukorttiin, joten seuraavat myyjät voivat todeta ovatko lisäostokset vielä sallittuja. Kolmessa jäsenvaltiossa (DE, EL ja IT) maihinnousukortin tai vastaavan selitykset osoittavat myytyjen tavaroiden arvon ja/tai määrän. Viimeksi mainitussa ryhmässä yksi (tupakkatuotteet, väkevät alkoholijuomat, viinit, muut). jäsenvaltio (DE) erottelee eri tavararyhmät Yksi jäsenvaltio (NL) katsoo, että yleisen valvonnan lisäksi ei tarvita erityisiä toimenpiteitä toistuvan ja moninkertaisen myynnin valvomiseksi. Alankomaat ei valvontamekanismin tehokkuutta. ole vakuuttunut siitä, että leima maihinnousukortissa lisäisi Maihinnousukortin käytön tarpeettomuutta valvonnassa perustellaan seuraavasti: 62 1. Maihinnousukorttia ei aina enää käytetä matkalle lähdettäessä. 2. Merkintöjen tekeminen maihinnousukorttiin vain lisää kauppiaiden hallinnollista työmäärää eikä tehosta valvontaa. 3. Kokemusten mukaan lentoasemilla tapahtuu harvoin toistuvaa myyntiä. Koska Alankomaat ei pidä maihinnousukorttia käyttökelpoisena, se on ottanut käyttöön yleisen seurantajärjestelmän eli valvontajärjestelmän, jolla varmistetaan, että määrä- tai arvorajoja ei ylitetä yksittäisellä lennolla. Toisin sanoen Alankomaat keskittyy viranomaisten suorittamaan myyjien valvontaan (katso 2 jakso). • Yksikään jäsenvaltio ei ole ilmoittanut toimenpiteistä toistuvan myynnin estämiseksi tavaroita jotka ovat lentomatkansa lentokoneessa yhteisön jo ostaneet verottomia lentoasemalta sellaisille kauttakulkumatkustajille, tai lähtöpaikkansa ensimmäisellä osuudella. sisäisen • Yksikään jäsenvaltio ei myöskään ilmoittanut käyttävänsä maihinnousukorttia jälkeenpäin tapahtuvaan valvontaan. Päätelmä Jäsenvaltioiden kyselyyn antamien vastausten perusteella ja sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat käsitelleet tilapäisessä tarkentaneet vastauksia verotonta myyntiä käsittelevässä työryhmässä, voidaan tehdä seuraava päätelmä: ja Kahdestatoista jäsenvaltiosta yksitoista on sitä mieltä, että maihinnousukortin leimaamista olisi pidettävä myyjien suorittaman valvonnan vähimmäistasona. Alankomaiden näkökantaa voidaan tässä suhteessa pitää riittämättömänä. Pelkkä yleinen seurantajärjestelmä maihinnousukortin täytä yksittäisten verottomien ostosten valvonnan vaatimuksia. leimaamisen vaihtoehtona ei Vaikka selitysten käyttö maihinnousukortissa ei ole pakollista, sanotaan ohjeissa, että jäsenvaltioiden "on otettava käyttöön järjestelmä, joka estää enimmäismäärien ylittymisen yksittäisille ostajille tapahtuvassa myynnissä" ja että sen lisäksi voidaan käyttää yleistä seurantajärjestelmää. Näin ollen yleinen seurantajärjestelmä ei voi korvata jäsenvaltioiden velvoitetta ottaa käyttöön sellainen järjestelmä, joka estää yhteisön lainsäädännössä säädetyt rajat ylittävän, toistuvan ja moninkertaisen myynnin yksittäisille ostajille. Suurin osa jäsenvaltioista on sitä mieltä, että maihinnousukortin leimaaminen ei tarjoa riittäviä valvontamahdollisuuksia, ellei kortin selityksistä käy ilmi myytyjen tavaroiden arvo ja määrä. Tällainen käytäntö on jo voimassa Kreikassa ja Italiassa, ja Saksassa eritellään myytyjen valmisteveron alaisten tuotteiden tuoteryhmä. On totta, että yhteen ainoaan maihinnousukortin leimaan perustuvalla valvontajärjestelmällä on heikkoutensa. Leima kertoo, että "jotakin" on ostettu, mutta ei ilmaise tavaroiden määrää tai arvoa. 63 Nämä jäsenvaltiot painottavat kuitenkin sitä, että "vähimmäistasoa" ankarampi myyjien suorittaman valvonnan järjestelmä voidaan hyväksyä vain, jos sitä sovelletaan samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa. Muutoin voidaan esittää väitteitä kilpailun vääristymisestä. 2 jakso. Jäsenvaltioiden suorittama myyjien valvonta ja sääntöjen rikkomisesta myyjille aiheutuvat seuraamukset viranomaisten Jäsenvaltioiden viranomaisten suorittaman myyjien valvonnan yleiskuvaus • Periaatteessa kaikki jäsenvaltiot noudattavat samoja valvontamenettelyjä, mutta niille annettu tärkeysjärjestys vaihtelee. Valvonta keskittyy tavallisesti myyjän kirjanpitoon. Joissakin tavaroiden myymälöissä käytettävään kirjanpito-ohjelmistoon. Yleensä tehdään myös tarkastuksia paikan päällä sekä (enemmän tai vähemmän säännöllisiä) pistokokeita (jotka kohdistuvat myyjiin ja heidän asiakkaisiinsa). jäsenvaltioissa valvonta perustuu verottomien • Useimmissa jäsenvaltioissa myyjä näyttää vastaavan valmiste- maksamisesta ja voi saada toimivaltaisten viranomaisten määräämän rangaistuksen. tai arvonlisäveron • Kahdestatoista jäsenvaltiosta kuudessa verottomien tavaroiden myymälät ovat hyväksyttyjä tulli- ja/tai valmisteverovarastojen pitäjiä. Siksi ne ovat velvollisia noudattamaan määrättyjä kirjanpitosääntöjä, jotka yleensä edellyttävät, että tavaroiden vientiä varastoon ja ottoa sieltä voidaan seurata. • Tanskassa kaikkien myyjien on saatava viranomaisten hyväksyntä, asianmukaisten kirjanpitosääntöjen noudattaminen (myynti ja varastot). johon liittyy • Kaikissa jäsenvaltioissa on säädetty jonkinlaisista seuraamuksista liikkeenharjoittajille, jotka eivät noudata valvontasääntöjä. Yhdeksässä jäsenvaltiossa kahdestatoista toimilupa voidaan peruuttaa (määräajaksi tai kokonaan) jos sääntöjä rikotaan karkeasti tai toistuvasti. Kreikassa myynti henkilöille, joilla ei ole oikeutta ostaa verottomasti (kuten miehistön jäsenille) voi aiheuttaa syytteen nostamisen kiellon alaisen tavaran kauppaa koskevien säännösten nojalla. • Valvonnan säännöllisyys vaihtelee viikottaisista satunnaisiin tarkastuksiin. Useimmissa jäsenvaltioissa viranomaiset tekevät tarkastuksia säännöllisesti kuukausittain ja lisäksi tarpeen mukaan. • Seitsemässä jäsenvaltiossa kahdestatoista sovelletaan yleistä seurantajärjestelmää, jotta saataisiin kuva siitä, noudattavatko myyjät yleisesti verottoman myynnin ehtoja. Tällä tavalla tulli saa varmuuden siitä, että valmisteveron alaisten tuotteiden kokonaismyynti ei ylitä tietylle lennolle sallittua enimmäismäärää, ja järjestelmän avulla voidaan laskea myyjän arvonlisäverovelvollisuus rajat ylittävän myynnin osalta. Nämä järjestelmät eroavat toisistaan huomattavasti. Ne tai kuukausittaisiin myyntiyhteenvetoihin, niihin voi sisältyä erilaisia tietoja (kuten kutakin matkustajaa koskeva päivämäärä, lennon numero, koodi, myytyjen tavaroiden määrä ja arvo), ja tiedot voidaan- voivat perustua päivittäisiin 64 välittää viranomaisille automaattisesti tietoverkkojen kautta tai muutoin luovuttamalla. Italiassa vielä harkitaan yleisen seurantajärjestelmän käyttöönottoa. 65 2 LUKU MYYNTI LENTOKONEISSA 1 jakso. Myyjien suorittama valvonta Myyjien suorittaman valvonnan pääpiirteet eri jäsenvaltioissa • Yleisesti ottaen jäsenvaltioissa ei käytetä maihinnousukorttia tai vastaavaa asiakirjaa lentokoneessa tapahtuvan myynnin valvomiseksi. Jäsenvaltioiden mukaan tämä johtuu pääasiassa siitä, että useimmiten matkustajilla ei enää ole asiakirjaa mukanaan koneessa, ja useimpien lentoyhtiöiden mielestä ei ole tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön erillistä valvontakorttia (tositetta), joka matkustajilla olisi oltava mukanaan koko matkansa ajan. • Vaikka maihinnousukorttia tai muuta asiakirjaa kuten tositetta ei käytetä, jäsenvaltiot painottavat, että niiden mielestä käytössä olevat toimenpiteet ovat riittäviä perusteettoman myynnin estämiseksi lentokoneissa. Seuraavat toimenpiteet ovat käytössä: • Rajoituksista huolehditaan pääasiassa miehistölle annetuilla ohjeilla ja lentokoneessa olevilla esitteillä, joilla matkustajille kerrotaan rajoituksista (esimerkiksi ES, IRL, IT, NL, PT ja UK). • Lennoista laaditaan myyntiluettelolta tai myynti kirjataan mikrotietokoneelle varustettuna verottomia tavaroita ostaneiden matkustajien nimellä ja/tai paikkanumerolla (esimerkiksi FR ja UK). • Rajoitusten noudattamisesta huolehditaan ennakkotilauksien avulla. Jos matkustaja on tilannut tavaroita ennakolta, hänen maihinnousukorttinsa leimataan, kun se annetaan matkustajalle, eikä hän voi tehdä verottomia ostoksia sekä koneessa että lentoasemalla. • Jäsenvaltioiden soveltamista valvontajärjestelmistä, jotka ottaisivat huomioon sekä lentokoneessa että lentoaseman verottomien tavaroiden myymälöissä tehtyjen ostosten yhteismäärän, voidaan todeta seuraavaa: Tällaisen yhteisvalvonnan puute, joka johtuu lentoasemalla ja lentokoneessa tapahtuvan myynnin yhteensovittamisen puutteesta, johtaa siihen, että todellisuudessa sovittuja rajoituksia noudatetaan myyntipistekohtaisesti mutta ei matkakohtaisesti. Näyttää siltä, että jäsenvaltiot eivät sovella sellaista myyjien harjoittaman valvonnan järjestelmää, joka yhdistäisi lentoasemalla ja lentokoneissa tapahtuvan myynnin, eikä niillä siten ole menettelyjä moninkertaisen myynnin estämiseksi (lentoasemalla ja lentokoneessa). Poikkeuksena on Tanska, jossa tilauslentoyhtiöt käyttävät ennakkotilausjärjestelmää (maihinnousukortti leimataan ennen kuin tavarat toimitetaan koneessa). Lisäksi jäsenvaltiot ovat sitä mieltä, että valvontajärjestelmä, joka yhdistäisi lentoasemalla ja lentokoneessa tapahtuvan myynnin on pieneen riskiin nähden turha (sillä koneeseen voi tuoda vain rajallisen määrän verottomia tuotteita, koneessa tapahtuvaa myynnin liikevaihto' 66 on suhteellisen pieni ja käytettävissä oleva aika on rajoitettu), ja valvonnan järjestäminen olisi sekä taloudellisesti että hallinnollisesti hankalaa. Jäsenvaltiot katsovat, että niille riittää sellainen järjestelmä, joka takaa, että arvo- ja määrärajoituksia noudatetaan itse lentokoneessa tapahtuvan myynnin osalta. • Yhteisön säännösten mukaisesti jäsenvaltiot eivät (ainakaan periaatteessa) salli verotonta myyntiä miehistön jäsenille yhteisön sisäisillä lennoilla. Päätelmä Kaikki jäsenvaltiot ovat antaneet kotimaisille lentoyhtiöilleen ohjeet noudattaa rajoituksia vaikka valvontajärjestelmää ei olisikaan. Suurin osa jäsenvaltioista katsoo, että lentokoneessa tapahtuvan verottoman myynnin erityisluonne tekee maihinnousukortin tai tositteen käytön tarpeettomaksi. Näkökanta perustuu yleensä käytännön syihin. On kuitenkin tarpeen korostaa, että lopputuloksena näyttää olevan se, että lentokoneessa tapahtuvaa verotonta myyntiä valvotaan heikommin kuin että valvontayhteyden puuttuminen näiden lentoasemalla myyntipisteiden väliltä edelleen heikentää valvontaa tällaisessa liikenteessä. tapahtuvaa myyntiä ja Jäsenvaltiot pitävät rajoitusten ylitystä lentokoneessa tapahtuvassa myynnissä vähemmän tapahtuvassa myynnissä, kun otetaan huomioon merkityksellisenä kuin lentokoneessa kuljetettavan tavaramäärän ja ostoksiin käytettävissä olevan ajan rajallisuus. lentoasemilla Erityisiin toimenpiteisiin ei ole ryhdytty rajoitusten ylittymisen estämiseksi sellaisissa tapauksissa, joissa matkustaja on jo tehnyt ostoksia lentoasemalla (moninkertainen osto). Yhtä jäsenvaltiota lukuun ottamatta ei siis ole olemassa sellaista myyjän suorittaman valvonnan järjestelmää, joka yhdistäisi sekä lentoasemalla että lentokoneessa tapahtuvan myynnin. Joidenkin jäsenvaltioiden mielestä lentokoneessa ja lentoasemalla tapahtuvan myynnin yhdistävä valvontajärjestelmä olisi hyödyllinen mutta liian työläs, kun otetaan huomioon myyntiin liittyvät pienet riskit ja järjestelmän synnyttämät hallinnolliset hankaluudet. 2 jakso. Jäsenvaltioiden suorittama myyjien valvonta ja sääntöjen rikkomisesta myyjille aiheutuvat seuraamukset viranomaisten Jäsenvaltioiden viranomaisten suorittaman myyjien valvonnan yleiskuvaus • Lentokoneessa toimivien myyjien valvonta on periaatteessa samanlaista kuin lentoasemilla tapahtuvaan myyntiin kohdistuva. (Se kohdistuu kirjanpitoon ja asemaan hyväksyttynä tulli- tai valmistevero varastona ja siinä käytetään muun muassa jälkikäteen tehtäviä pistokokeita ja yleistä seurantajärjestelmää. ) Lentoyhtiö on yleensä vastuussa ylimääräisestä myynnistä suoritettavista veroista. • Kreikassa valvonta perustuu kahteen lentoyhtiön laatimaan kirjauskorttiin. Toisessa kortissa esitetään kaikista koneessa kuljetettavista tavaroista niiden kuvaus, koodi, määrä ja hinta ja ilmoitetaan ensimmäisen kortin toisessa paluulennon jälkeen laadittavassa kortissa 67 mukaisesti lennon aikana myytyjen tavaroiden määrät. Korteista ilmenee tavaroiden määrä lähtöhetkellä ja paluulennon jälkeen. Espanjassa valvonta perustuu lentoyhtiön kirjanpitoon, jossa voidaan tehdä ero eri tulolähteiden välillä (jolloin voidaan erottaa lentokoneessa tapahtunut myynti lentoasemalla tapahtuneesta). Asianmukaisten rajoitusten rikkomisesta on seuraamuksena pääasiassa myyjän maksettavaksi tuleva sakko. ilmenee Ranskassa myyjän tulisi kirjanpitonsa tueksi säilyttää lentoasiakirjat, joista lentosuunnitelma ja jotka annetaan silloin, kun tavarat tuodaan koneeseen, sekä matkakohtaiset luettelot myydyistä verottomista tavaroista. Näissä luetteloissa näkyy verottomia tavaroita ostaneiden matkustajien nimet. Irlannissa liikettä, joka toimittaa verottomia tavaroita lentoyhtiölle sekä lentoyhtiötä itseään voidaan rangaista esimerkiksi peruuttamalla lupa varastoida/myydä verottomia tavaroita. Luxemburgissa mikään Luxemburgista lähtevillä yhteisön sisäisillä lennoilla. lentoyhtiö ei myy verottomia tavaroita lentokoneessa Useimmissa jäsenvaltioissa noudatetaan riittäviä toimenpiteitä varastojen valvomiseksi. Alankomaissa valvonta keskittyy tavarantoimittajiin, joilla ei ole lupaa ottaa varastosta tavaraa enempää kuin todellinen ostokäyttäytyminen edellyttää. Italiassa (kuten EL ja NL) viranomaiset valvovat myyjiä yleisen seurantajärjestelmän avulla jälkikäteen. Yleinen tapahtuneen kokonaismyynnin määrittämisen; yksittäisten matkustajien ostosten määrää sinänsä ei valvota. seurantajärjestelmä mahdollistaa lentokoneessa 68 3 LUKU MYYNTI LAUTOILLA 1 jakso. Myyjien suorittama valvonta Neuvoston kaksi tärkeintä perustetta sen hyväksyessä ohjeet verottomien myynnistä lautoilla olivat seuraavat: tavaroiden • Lautalla tapahtuvassa myynnissä verotulojen menetyksen ja väärinkäytösten riski on suurempi kuin lentokoneessa, kun matkustajilla on enemmän aikaa tehdä verottomia ostoksia. • Valvonnan olisi perustuttava jäsenvaltioiden kahdenvälisiin järjestelyihin. Myyjien suorittaman valvonnan pääpiirteet eri jäsenvaltioissa • Yleisesti ottaen lautoilla sovellettava valvonta ei eroa paljonkaan lentoasemien verottomien tavaroiden myymälöiden valvonnasta. Toisin kuin lentoasemilla, joilla itse maihinnousukortti leimataan verottomia tavaroita myytäessä, lautoilla käytetään useammin maihinnousukortin tai vastaavan asiakirjan lisäksi erillistä tositetta (esimerkiksi verottomien tavaroiden ostolupaa), jossa annetaan (varsinkin) määrällisiin rajoituksiin liittyviä tietoja. Tositteeseen merkitään tehdyt ostokset. Samaan ryhmään kuuluvia tavaroita ei sen jälkeen enää voi ostaa, paitsi jos matkustaja voi aiemman ostonsa kuitin perusteella todistaa, että enimmäismäärää ei vielä ole saavutettu. Arvorajoitusten alaisten tuotteiden kohdalla valvonta on usein löyhempää. • Yksikään jäsenvaltio ei ole ilmoittanut käyttävänsä maihinnousukorttia tai tositetta jälkivalvontatarkoituksiin. • Niissä jäsenvaltioissa, joissa ei käytetä maihinnousukorttia tai vastaavaa asiakirjaa, esimerkiksi tositetta tai kuittia, sovittujen rajoitusten noudattamisesta huolehditaan pääasiassa miehistölle annetuin ohjein ja varastoja valvomalla. Lyhyillä matkoilla, joihin kuitenkin kuuluu lukuisia eri osuuksia ja joilla matkustaa paljon ihmisiä (kuten Dover-Calais -reitillä) käytetään harvoin tositteita. Dover-Calais -reitillä valvonta tapahtuu myyntipisteissä ja jälkikäteen kirjanpitovalvontana. Lyhyen ajan ja suuren matkustajamäärän takia tositejärjestelmää ei käytetä. Viranomaisten ja myyjien välillä on sovittu toistuvan myynnin estämisestä siten, että myyjät ovat luvanneet olla myymättä enempää kuin rajoitukset sallivat. 69 Kahdenväliset järjestelyt • Koska neuvoston ohjeissa sanotaan, että jäsenvaltioiden välisillä lauttalinjoilla tapahtuvan arvonlisä- ja valmisteverottoman myynnin osalta jäsenvaltioiden on luotava kahdenväliset järjestelyt riittävän valvonnan varmistamiseksi, jäsenvaltioilta kysyttiin ovatko ne luoneet tällaisia järjestelyjä ja millaista myyjien suorittamaa valvontaa järjestelyt sisältävät. • Vaikka monet jäsenvaltiot ilmoittivat parhaillaan neuvottelevansa kahdenvälisistä järjestelyistä kävi ilmi, että verotonta myyntiä käsittelevän tilapäisen työryhmän (19 päivänä syyskuuta 1994 pidettyyn) toiseen kokoukseen mennessä eli 20 kuukautta ohjeista sopimisen jälkeen vain yksi muodollinen sopimus oli solmittu. Lisäksi ainoa järjestely Tanskan ja Saksan välillä koskee vain valmisteveroja eikä lainkaan arvonlisäveroa. Siksi se ei sovellu esimerkiksi muiden valtioiden välisille järjestelyille. • Edellä mainitussa kokouksessa toimittamaan komissiolle jäljennökset kaikista solmittavista muodollisista sopimuksista, jotta komissio voi tiedottaa niistä muille jäsenvaltioille. jäsenvaltioita pyydettiin Komissio ei tähän päivään mennessä ole saanut tietoonsa yhtään muodollista sopimusta. Komission tietojen mukaan vain Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat lähettäneet ehdotusluonnokset kahdenvälisistä järjestelyistä heinäkuun lopulla 1994 niille jäsenvaltioille, joihin Yhdistyneestä kuningaskunnasta on lauttayhteyksiä. 2 jakso. Jäsenvaltioiden suorittama myyjien valvonta ja sääntöjen rikkomisesta myyjille aiheutuvat seuraamukset viranomaisten Jäsenvaltioiden viranomaisten suorittaman myyjien valvonnan yleiskuvaus • Lautoilla toimivien myyjien valvonta on periaatteessa samanlaista kuin lentoasemilla tapahtuvaan myyntiin kohdistuva. (Se kohdistuu kirjanpitoon ja asemaan hyväksyttynä tulli- tai valmistevero varastona, tehtäviä pistotarkastuksia ja yleistä seurantajärjestelmää. ) Lauttayhtiö on yleensä vastuussa rajat ylittävästä myynnistä suoritettavista veroista. ja siinä käytetään muiden muassa jälkikäteen • Kreikassa suoritetaan kuukausittaisia tai (tarpeen mukaan) satunnaisia tarkastuksia, jotka perustuvat yhteenvetoihin toteutuneesta myynnistä matkoittain ja tuotteittain sekä määrän ja arvon mukaan. Myyntitilannetta verrataan verottomien tavaroiden myyntipisteen kullekin matkustajalle antamiin myyntikuitteihin ja matkustajien määrään. • Irlannissa valvonta perustuu yksityiskohtaisiin varastotietoihin, kunkin myyntitilauksen kaksoiskappaleisiin, kuukausittaiseen ilmoitukseen matkustajien kokonaismäärästä ja heille myytyjen tavaroiden määrästä tuoteryhmittäin sekä kuukausittaiseen, tuoteryhmittäiseen varastokirjanpitoon. • Alankomaissa valvonta perustuu matkan aikana tehtäviin pistokokeisiin sekä lauttayhtiön ylläpitämään järjestelmään. 70 • Portugali näyttää olevan ainoa jäsenvaltio, jossa tällaisella liikenteellä ei juuri ole merkitystä. • Yhdistyneessä kuningaskunnassa viranomaiset valvovat myyjien suorittaman valvonnan toimivuutta Dover-Calais -reitillä samalla tavalla kuin lentoasemilla ja lentokoneissa tapahtuvaa myyntiä (mukaan lukien yleisen seurantajärjestelmän käyttö). Muut myyjät ylläpitävät tilastoja ja kirjanpitoa, jotka voidaan tarkastaa milloin tahansa. 71 LIITE 6 ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETUT MYYJAVALVONTAJARJESTELMAT KOMISSION OSASTOJEN TEKEMILLÄ TARKASTUSMATKOILLA SAATUJEN TIETOJEN MUKAAN 73 ERI JÄSENVALTIOISSA SOVELLETUT MYYJAVALVONTAJARJESTELMAT KOMISSION OSASTOJEN TEKEMILLÄ TARKASTUSMATKOILLA SAATUJEN TIETOJEN MUKAAN 1 LUKU YLEISKATSAUS 1 jakso. Alustavat huomautukset Heinäkuussa 1994 komission XXI-pääosaston virkailijat yhdeksään jäsenvaltioon (BE, DK, DE, EL, ES, FR, IT, NL ja UK) tekivät tiedonkeruumatkoja • täydentääkseen kyselyjen avulla saatuja tietoja ja asianomaisten kansainvälisten järjestöjen lausuntoja sekä • tarkastaakseen myyjävalvontajärjestelmien toimivuutta. Matkoilla keskityttiin lähinnä tietyn valvontajärjestelmän käytännön soveltamiseen liittyviin teknisiin seikkoihin. Yleensä matkoihin ja lentoasema- ja satamahallinnon edustajien kanssa sekä tapaamisia verottomien tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajien kanssa ja vierailuja myyntipisteissä. sisältyi neuvotteluja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten 2 jakso. Sovellettujen järjestelmien eroja Kaikilla jäsenmailla on käytössä jonkinlainen myyjävalvontajärjestelmä. Järjestelmissä on kuitenkin huomattavia eroja, joita voidaan luonnehtia seuraavasti. • Jotkut jäsenvaltiot (kuten EL) eivät salli enimmäisrajat ylittävää myyntiä (vaikka ylittävältä osalta maksetaan arvonlisävero), kun taas toiset jäsenvaltiot (ES, FR ja NL) sallivat tällaisen myynnin, kun alv maksetaan. • Jotkut jäsenvaltiot sallivat sekä verottomien että verollisten tavaroiden myymälöiden sijoittumisen samalle myyntialueelle (ES, FR ja IT), mutta toiset eivät (EL). • Muutamat jäsenvaltiot sallivat miehistön jäsenten tehdä verottomia ostoksia, toiset eivät. Alankomaissa miehistön jäseniin sovelletaan niin sanottua ennakkotilausjärjestelmää, Saksassa taas vain muiden kuin saksalaisten lentoyhtiöiden miehistön sallitaan tehdä verottomia ostoksia. • Joissakin jäsenvaltioissa verotonta myyntiä maalla harjoittaa vain yksi yritys (EL: lentoasemilla ja satamissa; ES: lentoasemilla), mutta useimmissa yrityksiä on muutamia. • Joissakin jäsenvaltioissa verotonta myyntiä harjoittavat yritykset ovat valtion omistamia tai (osittain) valtion valvomia, joissakin taas täysin yksityisiä. 75 • Muutamissa jäsenvaltioissa on (joko myyjien tai tullin toimesta) kehitetty ohjelmistoja ia sovelletut avulla tietojenkäsittelyjärjestelmiä, valvontajärjestelmät "perinteisiin" valvontamenettelyihin. Joissakin maissa myymälöiden tietojärjestelmät on liitetty tullin verkostoon, toisissa taas ei. asianmukaisesti. Muualla varmistaa, luotetaan toimivat voidaan joiden että • Useimmissa jäsenvaltioissa ei ole maalla (lentoasemalla) tai satamassa ja lentokoneessa tai laivassa tapahtuvan myynnin välistä valvontayhteyttä; joissakin taas on ainakin osittainen yhteys (DK ja UK). • Vain muutamat jäsenvaltiot suorittavat pistokokeita. Yhdessä jäsenvaltiossa (NL) tiedotusta ja verottoman laatustandardeja, asiakaspalvelua, matkustajille suunnattua myynnin rajoitusten noudattamista valvoo yksityinen yritys. • Verottomien tavaroiden myynti- tai ostorajoitusten ylittämisestä aiheutuvat seuraamukset näyttävät eroavan suuresti eri maissa. 3 jakso. Yleiset ongelmat Myyjävalvontajärjestelmä perustuu myyjien itsensä suorittamaan myynnin rajoittamiseen. On selvää, että tämä (tavallaan paradoksaalinen) tilanne aiheuttaa ongelmia varsinkin kun verottomien tavaroiden myymälän ylläpitokustannukset ovat korkeat ja ylellisyystuotteiden esillä pito valmistajien vaatimalla tavalla aiheuttaa myös huomattavia kustannuksia. Valvonta tapahtuu usein myymäläkohtaisesti, joten toistuvat ostot muista myymälöistä ovat mahdollisia. Lisäksi verottomien tavaroiden myymälöissä ja lentokoneissa tapahtuvan myynnin välillä ei ole yleensä mitään valvontayhteyttä. Itse valvonta perustuu perinteisiin menetelmiin (verottomien kuten hyväksyttyjen tavaroiden myymälöissä olevien tavaramäärien selvittämiseksi), tulliselvitysten tarkastukseen ja lentokoneessa tapahtuvan myynnin kirjaamiseen. Kaikki nämä toimenpiteet suoritetaan todella kattavaa yleistä useimmiten valvontajärjestelmää (tai niitä on hyvin harvoja). tullivarastojen valvontaan, varastojen ei ole olemassa Ilmeisestikään inventointiin jälkikäteen. Matkustajat saavat yleensä tietoa verottomien ostosten määrällisistä rajoituksista, tiedotus tapahtuu asianmukaisten julisteiden tai hinnastojen avulla. Tiedot arvorajoituksista ovat yleensä epäselvempiä ja joskus niitä ei anneta lainkaan tai mainitaan vain rajoitusten olemassaolosta kertomatta niiden sisällöstä. Siellä täällä näytetään vielä kehittelevän uusia verottoman myynnin muotoja ottamatta huomioon neuvoston säännöksiä, joiden tarkoituksena on sallia vain vuonna 1993 olemassa olevien verottomien tavaroiden myymälöiden toiminta määräaikaisesti. Säännöksistä huolimatta • käyttöön on otettu uusia verottoman myynnin muotoja (esimerkiksi kokonaisuuksia, joihin sekä lentolippu, majoitus verottomia tavaroita, "paketti" ja kuuluu "ennakkotilausjärjestelmiä") • joitakin (olemassaolevia) myyntialueita on laajennettu 76 • jotkut verottomien tavaroiden myymälät ovat laajentaneet tuotevalikoimaansa (esimerkiksi sähkölaitteisiin, radioihin ja laatutekstiileihin), ja • joitakin uusia verottomien tai verollisten tavaroiden myymälöitä on avattu tai sellaisten avaamista suunnitellaan. Tällä hetkellä on vaikea arvioida onko tämä kehitys osoitusta vähittäisestä ja välttämättömästä muutoksesta, jolla ala sopeutuu ja valmistautuu uuteen tilanteeseen, jossa myydyistä tavaroista joudutaan maksamaan vero, vai onko tarkoituksena vahvistaa nykyisiä asemia (alan taloudellinen merkitys, tehdyt investoinnit). 77 2 LUKU ERI JÄSENVALTIOITA KOSKEVAT HAVAINNOT 1 jakso. Belgia Alustavat huomautukset Matka suuntautui Brysselin Zaventemin lentoasemalle sekä Oostendeen (satamat). Matkaan sisältyi tapaamisia tulli- ja veroviranomaisten, Brysselin lentoaseman terminaaliyhtiön, verottomien tavaroiden myymälöitä hoitavan huomattavan yksityisen yrityksen sekä Sabena-lentoyhtiön edustajien kanssa. Lisäksi valtuuskunnalle esiteltiin Zaventemin että lentoasemalla voimassa lentokenttätilojen laajennustyö (ml. myymälätilat) oli parhaillaan käynnissä tarkastusmatkan aikana. olevia valvontamenettelyjä. On pantava merkille, Zaventemin lentoasema Myyjien suorittama valvonta leimaavat asiakkaidensa lentolipun erittelemättä tehtyä ostosta sen enempää. Myyjät Noudatettavat määrälliset tavaroiden myymälöiden hintalapuissa on yleensä sekä veroton että verollinen hinta, joten asiakas tietää miten paljon arvonlisä- tai valmisteveroa hänen on maksettava, jos ostosten arvo ylittää 90 ecua. rajoitukset osoitetaan kassoilla. Verottomien Myynti miehistön jäsenille ei ole sallittua yhteisön sisäisillä lennonia. Lentoasemalla on lentoyhtiöille ja jota kuitenkin erityinen "miehistömyymälä", joka toimittaa tavaroita lentokenttäviranomaiset eivät voi valvoa. Lentokoneessa tapahtuvan myynnin osalta myyjien on Belgiassakin saatava hyväksytyn tulli- ja valmistevero varaston pitäjän asema. Tulliviranomaiset valvovat näitä varastoja tarkasti. Lentokoneessa Sabenalla on ATK-järjestelmä, jonka avulla voidaan varmistaa, että sellaisille ostoksille, joiden arvo ylittää 90 ecun rajan, lasketaan Belgian arvonlisävero. Näin ollen Belgian arvonlisävero lasketaan vaikka lento alkaisi jostain muusta jäsenvaltiosta. Esitteissä ilmoitetaan sekä veroton että verollinen hinta. Kopiot lentokoneessa tapahtuneen myynnin kuiteista luovutetaan tullille. Lentokoneessa ja maalla tapahtuneen myynnin välillä ei ole valvontayhteyttä. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Saadakseen lentokenttäviranomaisilta (pakollisen) luvan verottomien tavaroiden myymälän pitämiseen liikkeenharjoittajan on saatava jokaiselle myyntipisteelle hyväksytyn tullivaraston (ja alv/valmisteverovaraston) asema. valvonnan Myyjien valtuuttamat pääasiassa tulliviranomaiset; alv-osaston virkailijat suorittavat tarkastuksia vain kolmen-viiden vuoden välein. Valvontaan tarkoitettua yleistä seurantajärjestelmää ei ole. Sen sijaan valvonta perustuu kunkin liikkeenharjoittajan kirjanpitoon ja asianomaisiin tulliasiakirjoihin (laskuihin, asiakkaan. arvonlisäverohallinnon suorittavat 78 lennon numeron osoittaviin kassakuitteihin, luetteloihin). Silloin tällöin tulliviranomaiset suorittavat pistokokeita. Vierailun aikana käsiteltyjä erityisongelmia Belgian viranomaisten mukaan vierailuajankohtaan mennessä ei ollut todettu suuria väärinkäytöksiä. Vain kolmansien maiden lentoyhtiöillä näyttää olevan vaikeuksia noudattaa rajoituksia varsinkin kolmannesta maasta alkaneen tai kolmanteen maahan suuntautuvan lennon yhteisön sisäisellä osuudella. Liikkeenharjoittajat suunnittelevat uudenlaisia myyntijärjestelyjä kuten "noutojärjestelmää" (asiakkaat tilaavat tuotteet lähtiessään maasta ja saavat ne palatessaan takaisin) ja verollista myyntiä palattaessa. Brysselin lentoaseman terminaaliyhtiön ja merkittävän verottomien tavaroiden myyntiä harjoittavan yksityisen yhtiön edustajat toivat esiin, että he ovat aikeissa sopeutuakseen uusiin myyjävalvontajärjestelyihin järjestää (muuttamalla myymälöiden ulkonäköä, määrittelemällä eri tuotteiden hyllytilat uudelleen, monipuolistamalla tuotevalikoimaa ja ottamalla käyttöön uusia myyntimuotoja). liiketoimintansa uudelleen Vaikka jokaisesta tuotteesta ja jakelukanavasta ei ole saatavilla tarkkoja lukuja, näyttää siltä, että - huolimatta matkustajaliikenteen lisääntymisestä - verottoman myynnin liikevaihto on huomattavasti pienentynyt "myyjävalvonnan" käyttöönoton jälkeen. Myyjien mukaan matkustajat eivät yleensä tahdo ymmärtää sitä, että rajoituksia sovelletaan yhteisön sisäisillä matkoilla mutta ei kolmansiin maihin suuntautuvilla matkoilla. Lisäksi nämä rajoitukset sotketaan usein tupakka- ja alkoholituotteita koskeviin "TTC-rajoituksiin", joita sovelletaan Belgian maantieliikenteessä. Satamat ja rautatieasemat Belgian viranomaiset valvovat vain Belgian lauttayhtiön (Régie Maritime Transport, eli Oostende Lines) aluksia. Verottomien tavaroiden myymälöitä hoitaa yksityinen yhtiö. Tärkein valvontakeino on maihinnousukortti. Valvontamenettelyjä aiotaan parantaa asianmukaisella yhteistyöllä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa. Liikkuvat valvontaryhmät ovat kuitenkin havainneet, että Oostenden satamassa on tapahtunut verottomaan myyntiin liittyviä väärinkäytöksiä. 79 2 jakso. Tanska Alustavat huomautukset Matkaan sisältyi tapaamisia veroministeriön virkailijoiden kanssa Kööpenhaminassa ja tulliviranomaisten kanssa Kööpenhaminan lentoasemalla, käyntejä verottomien tavaroiden tavaroiden myymälöiden myyntipaikoilla liikkeenharjoittajien kanssa, sekä tapaaminen kenttäkäyntinä lauttamatka Tanskan Rödbyhavenista Saksan Puttgardeniin. ja vapaamuotoisia keskusteluja verottomien tulliviranomaisten kanssa Nyköpingissä Viimeksi mainitun matkaosuuden arviointi perustuu Nyköpingin tulliviranomaisilta ja vierailun lauttamatkalla saatuihin tietoihin. (Mainitut tulliviranomaiset vastaavat aikana tehdyllä myyjävalvonnasta tunnin. Useimmat matkustajat näyttävät tekevän matkan vain ostaakseen verottomia tavaroita. Päivittäisiä edestakaisia lauttavuoroja on 44. lautalla. ) Lauttamatka kestää tavallisesti yhden Kööpenhaminan lentoasema Myyjien suorittama valvonta Kööpenhaminan ainoassa verottomien tavaroiden myyntipisteessä matkustajien on esitettävä maihinnousukorttinsa valvontapisteessä. Myyjä leimaa maihinnousukortin osoittaakseen, että tavaran luovutus on tapahtunut. Myytyjen tavaroiden laatua ei ilmoiteta. Jos arvorajoituksen alaisten tavaroiden myynti ylittää verottomuuden rajan, myyjä maksaa arvonlisäveron, ja tämä ilmenee kuitista. Asiakkaan maksama hinta ei kuitenkaan muutu. Vain tilauslennoilla tapahtuvaan myyntiin on olemassa valvontayhteys. Kööpenhaminan 'e-itoasemalta lähteviin lentoihin sovelletaan erityistä ennakkotilausjärjestelmää. Järjestelmän mukaan verottomat tavarat luovutetaan koneessa. Matkustajan maihinnousukortti leimataan siten jo ennen kuin hän saa tilaamansa tavarat. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Tulliviranomaisten suorittamaan myyjien valvontaan ei kuulu erityisiä matkustajien ostojen pistotarkastuksia. Pistotarkastuksia sen tarkastamiseksi, ovatko yksittäiset matkustajat ylittäneet rajoituksia sekä yhteisön sisäisiltä lennoilta palaaville miehistön jäsenille (joille veroton myynti ei ole sallittua). Todellista yleistä seurantajärjestelmää ei ole. tehdään kuitenkin kassakuittien perusteella Vierailun aikana käsiteltyjä erityisiä ongelmia Vierailun aikana käsitellyistä ongelmista kaksi ansaitsee erityismaininnan: Tanska on tehnyt Ruotsin ja Norjan kanssa sopimuksen, jolla verotonta myyntiä rajoitetaan näiden maiden maahantuontirajoitusten mukaisesti. SAS:n edustajat valittivat kolmansien maiden epäreilusta kilpailusta, kun nämä eivät noudata rajoituksia yhteisön alueella lennettävillä osuuksilla kun lento suuntautuu kolmansista maista Tanskan kautta toiseen jäsenvaltioon. 80 Myyjävalvonta lauttareitillä Tanskan Rödbyhavenista Saksan Puttgardeniin Myyjien suorittama valvonta ja jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Astuessaan laivaan matkustajat saavat valvontakortin. Kortissa eritellään kaksi tavararyhmää (alkoholi ja tupakka). Tanskassa ei mainita päivämäärää, Saksassa mainitaan. Kortin käyttö perustuu molempien maiden paikallisten viranomaisten suulliseen sopimukseen. Lautan verottomien leimataan, kun matkustajalle myydään tupakkatuotteita tai alkoholijuomia, joiden alkoholipitoisuus on yli 22%. Vaikutti siltä, että matkustajakohtaisia rajoituksia yleensä noudatettiin, vaikkakaan ei ole olemassa keinoja seurata muiden kuin alkoholi- ja tupakkatuotteiden myyntiä. Silloin tällöin tulliviranomaiset tekevät pistokokeita myyntikuittien perusteella. tavaroiden myymälässä valvontakortin vastaava kenttä lähtevät maasta korkeintaan 36 tunniksi, pitäisi tehdä erityisellä Tanskalaisten, jotka lomakkeella "oma ilmoitus", jossa he ilmoittavat sellaisten hankkimiensa tavaroiden määrät, jotka ylittävät Tanskan soveltamat rajoitukset. Tällaisia omia ilmoituksia tehdään melko vähän. 81 3 jakso. Saksa Alustavat huomautukset Matkaan sisältyi vierailu Hampurin lentoasemalle (sekä keskusteluja verottomien tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajien kanssa) ja tapaaminen Saksan viranomaisten kanssa Hampurin lentoaseman tullitoimistossa. Myyjien suorittama valvonta Myyjien itsensä suorittama valvonta tapahtuu seuraavasti: Matkustajan on esitettävä maihinnousukorttinsa kassalla. Kortti leimataan. Leima on jaettu neljään osaan alkoholijuomia, tupakkatuotteita, hajuvesiä ja erityisiä Saksan valmisteveron alaisia tuotteita varten. Myyjä merkitsee myynnin vastaavaan kohtaan ja syöttää lennon numeron kassakoneeseen. Jokaista maihinnousukorttia kohti annetaan erillinen kassakuitti. Matkan aikaan myymälöiden ohjelmisto oli tarkoitus vaihtaa niin, että rajoitukset ylittäville määrille ei voisi antaa kassakuittia (Kreikan tapaan). Yksi Saksan järjestelmän merkittävimmistä erikoisuuksista on se, että kaikesta myynnistä (myös määrällisten rajoitusten alaisten tavaroiden myynnistä) yhteisön sisäisille matkustajille maksetaan arvonlisävero. Myynti lentokoneissa ja lautoilla on vapaata arvonlisäverosta siltä osin kuin se ei ylitä arvo- ja määrärajoituksia. Hinnat lentoasemilla ovat kuitenkin samat yhteisön sisällä sekä kolmansiin maihin matkustaville. Yhteisön alueella matkustaville myytyjen tavaroiden arvonlisäveron maksaa myyjä lennon numeron sisältävien kassakuittien perusteella. Valvontayhteyttä lentokoneessa ja lentoasemalla tapahtuneen myynnin välillä ei ole. Myynti muiden kuin saksalaisten lentoyhtiöiden miehistölle on sallittua yhteisö" sisäisillä lennoilla, ja sen hoitavat catering-yhtiöt. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta suorittamassa myyjien valvonnassa ei käytetä kattavaa yleistä Tulliviranomaisten seurantajärjestelmää. Pistotarkastuksia suoritetaan kassakuittien perusteella, jotta nähtäisiin ovatko yksittäiset matkustajat ylittäneet rajoituksia. Väärinkäytöksiä ei ole todettu. Vuonna 1993 Hampurin lentoaseman verottomien tavaroiden myynnin liikevaihto oli huomattavasti vuoden 1992 lukuja pienempi vaikka matkustajamäärä oli hiukan kasvanut. 82 4 jakso. Kreikka Alustavat huomautukset Matkaan sisältyi neuvotteluja tulliviranomaisten (valtiovarainministeriöstä) ja verottomien tavaroiden myyntiä harjoittavan HDFS. n edustajien kanssa sekä tapaamisia kauppiaiden kanssa sekä matkoja kentälle. HDFS on valtion valvoma yksityinen elin, johon kuuluvat kaikki Kreikan verottomien tavaroiden myymälät lukuun ottamatta yhtä, joka sijaitsee (entisen) Jugoslavian vastaisella rajalla. Kreikassa on yhteensä 22 verottomien tavaroiden myymälää, jotka sijaitsevat lentoasemilla, satamissa ja raja-asemilla. Risteilyaluksilla ei Kreikassa harjoiteta verotonta myyntiä. Myyjien suorittama valvonta Ateenan lentoasemalla myyjillä on käytössään tietokonejärjestelmä, jonka tarkoituksena on estää myyntirajoitusten ylittyminen. HDFS on kehittänyt tämän järjestelmän yhteistyössä veroviranomaisten kanssa. Myyjät syöttävät kassajärjestelmään matkustajan määränpään, lennon numeron ja istumapaikan numeron. Jos yläraja (arvon tai määrän mukaan) ylittyy, samalle asiakkaalle estyy. Tulliviranomaisten niin halutessa keskitetystä lisämyynti tietojenkäsittelyjärjestelmästä voidaan tulostaa päivittäinen luettelo kaikesta myynnistä. Koska miehistön jäsenillä ei ole maihinnousukortteja, he eivät voi tehdä verottomia ostoksia. Verottomien tavaroiden myymälöissä ja lentokoneissa tapahtuvan myynnin välillä ei ole valvontayhteyttä. Lentokoneissa tapahtuvaa myyntiä valvotaan kuitenkin riittävästi myytyjen tavaroiden yksityiskohtaisen luetteloinnin avulla. Kreikan viranomaisten mukaan tämä myynti on lisäksi melko vähäistä (lennon aika- ja tilarajoitusten johdosta). Edellä kuvattua järjestelmää sovelletaan soveltuvin osin myös myyntiin laivoilla (risteilyjä lukuun ottamatta). Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta tarkastuksia kuukausittain. Verovalvontaa Tulliviranomaiset suoritetaan kolmen tai neljän kuukauden välein. Tulli seuraa valmisteverosäännösten noudattamista jatkuvasti hyväksytyssä tullivarastossa, josta tavarat myydään. tekevät yksityiskohtaisia Vierailun aikana käsiteltyjä erityisiä ongelmia Liikkeenharjoittajat valittivat tapaamisissa edellä kuvatun tietokonejärjestelmän käyttöönoton vaatimia suuria investointeja. Matkustajat eivät yleensä tahdo ymmärtää myyntirajoitusten ja valvonnan tarpeellisuutta. Lisäksi valvonta hidastaa läpimenoa kassalla. Tämän seurauksena verottomien liikevaihto on pienentynyt, vaikka matkustajien määrä on lisääntynyt. tavaroiden myymälöiden vuotuinen 83 5 jakso. Espanja Alustavat huomautukset Espanjan matka suuntautui Barcelonan lentoaseman kautta Palma de Mallorcan lentoasemalle. Matkan aikana tavattiin edustajia ALDEASA:sta (valtion valvoma yksityinen yritys, jolla on lupa harjoittaa verottomien ja merkittävästä tilauslentoyhtiöstä sekä keskusteltiin lentokenttä- ja tulliviranomaisten kanssa Palmassa ja vierailtiin myyntialueilla Palmassa ja pikaisesti Barcelonassa. tavaroiden myyntiä kaikilla Espanjan lentoasemilla) Palma valittiin matkakohteeksi siksi, että se on erittäin tärkeä lomaliikenteen (pääasiassa tilauslentojen) lentoasema, jonka kautta kulkee noin 12 miljoonaa matkustajaa vuosittain. Lentoaseman verottomasta myynnistä noin 96% tapahtuu lentoasemakeskuksessa. Palma de Mallorca Myyjien suorittama valvonta Liikkeenharjoittajien soveltama valvontajärjestelmä toimii seuraavasti: Asiakkaat näyttävät verottomien tavaroiden myymälässä maihinnousukorttinsa, joka leimataan myymälää hoitavan yhtiön yksinkertaisella kumileimasimella. Myyjä ilmoittaa asiakkailleen voimassa olevista rajoituksista. Määrälliset rajoitukset osoitetaan kassoilla. Kaikkien myyjien kassapäätteet on liitetty tietokonejärjestelmään, joka "estää" myynnin jos se aiheuttaisi rajoitusten ylittymisen. (kun Järjestelmää ei kuitenkaan ole liitetty lentokenttäviranomaisten tietojärjestelmään sitävastoin "tavallisten" myymälöiden järjestelmä on). Lentokoneessa ja lentoasemalla tapahtuvan myynnin välillä ei ole valvontayhteyttä. Miehistön jäsenet eivät voi tehdä verottomia ostoksia. Lentokoneessa myyntiä ei valvota (lukuun ottamatta yleistä kirjausta). Laivoilla suoritettavasta verottomien tavaroiden myynnistä ei ole saatavilla yksityiskohtaisia tietoja. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Tulliviranomaisten suorittama myyjien valvonta perustuu pääasiassa tullin ja verotuksen tarpeisiin suoritetuista toimenpiteistä (hyväksyttyjen tullivarastojen inventointi, ilmoitukset, lentokoneessa tarkastetaan yksityiskohtaisesti vuosittain. Määriteltyä pistotarkastusmenettelyä ei ole. kirjaaminen). Yhtiön tapahtuvan myynnin varastot Vierailun aikana käsiteltyjä erityisiä ongelmia Liikkeenharjoittajien ja lentokenttäviranomaisten mukaan vuonna 1999 voimaan tulevat muutokset eivät vaikuta lentoaseman myymälöiden (jotka eivät enää silloin myy tavaroita verottomasti) liikevaihtoon, jos hinnoittelu sopeutetaan tilanteeseen ja voitonjako tuottajien, lentokenttäviranomaisten ja kauppiaiden välillä uudistetaan. Keskusteluissa lentokenttäviranomaisten ja liikkeenharjoittajien kanssa tuli esille seuraavia ongelmia: 84 • On olemassa (pääasiassa tiettyjen tilauslentoyhtiöiden tarjoamia) erityisjärjestelyjä, jotka sisältävät lentolipun, majoituksen ja "paketin" verottomia tavaroita. Tätä järjestelmää on tarpeen tarkastella kilpailun vääristymisen kannalta. • Matkustajat eivät yleensä hyväksy heihin kohdistuvia rajoituksia. Verottomien tavaroiden myymälöiden henkilökunta kokee yhä vaikeammaksi tehdä työtään. • Muutamat tilauslentoyhtiöt soveltavat entistä enemmän niin sanottuja "ennakkotilausjärjestelmiä" (katso Tanskan osuus). • Palma de Mallorcan lentokenttää oltiin parhaillaan laajentamassa, joten verottomien tavaroiden myymälöiden valikoimat ovat kasvaneet. Barcelona Vierailu Barcelonan lentoasemalle osoitti, että myyjävalvontajärjestelmän soveltamisessa on vielä tiettyjä ongelmia. Joissakin tapauksissa liikkeenharjoittaja ei pyytänyt maihinnousukorttia. Niinpä tavaroiden verottoman ja verollisen myynnin ero ei aina ollut selvä enempää myyjälle kuin asiakkaallekaan. 85 6 jakso. Ranska Alustavat huomautukset Matka suuntautui Pariisin Orlyn lentoasemalle ja siihen sisältyi neuvotteluja Ranskan tulliviranomaisten tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajien kanssa sekä tutustuminen tilanteeseen paikan päällä. keskusteluja verottomien kanssa, Myyjien suorittama valvonta Ostaakseen verottomia tavaroita matkustajan on esitettävä maihinnousukorttinsa, liikkeenharjoittaja tarkistaa määräpaikan, lennon numeron ja matkustajan henkilöllisyyden. ja Näyttää kuitenkin siltä, että tämä järjestely ei estä toistuvaa myyntiä matkustajalle muissa Orlyn lukuisissa verottomien tavaroiden myymälöissä. Kassapäätteitä ei ole liitetty keskitettyyn tietokoneeseen. Myynti miehistön jäsenille ei ole sallittua yhteisön sisäisillä eikä kolmansiin maihin suuntautuvilla lennoilla. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Lentoaseman verottomien tavaroiden myymälöiden on anottava lupa ennenkuin ne voivat aloittaa toimintansa. Ne saavat luvan vain jos ne suostuvat toimimaan hyväksyttynä tullivarastona tulli- ja verotarkoituksia varten. Pyynnöstä tulliviranomaiset saavat luettelon viikottaisesta myynnistä myymäläkohtaisesti. Eräänlainen kirjanpitotarkastus suoritetaan puolivuosittain. Valmisteverojen osalta suoritetaan direktiivissä 92/12/ETY säädetyt tavanomaiset toimenpiteet. Määriteltyjä pistotarkastuksia ei tapahtuvan myynnin välillä ei myöskään ole ole. Lentokoneessa valvontayhteyttä, mutta se ei ole merkittävä ongelma lentokoneessa tapahtuvan myynnin pienen liikevaihdon takia. lentoasemalla ja 86 7 jakso. Italia Alustavat huomautukset s. p. a:n ja ALITALIA-lentoyhtiön Matka suuntautui Milanon Linaten lentoasemalle. Matkan aikana käytiin neuvotteluja Italian tulliviranomaisten sekä lentokentän verotonta myyntiä koskevan luvan haltijan, sveitsiläisen tutustuttiin DUFRITAL myyntipaikkoihin. Linaten lentoasema keskittyy pääasiassa liikelentoihin, ja siksi suuri osa verottomasta myynnistä liittyy yhteisön sisäiseen liikenteeseen. Verottomien tavaroiden myymälät sijaitsevat Italiassa yleensä satamissa ja lentoasemilla. Verollisia myymälöitä on avattu rautatieasemilla (Milano) ja niiden avaamista sopiviin paikkoihin moottoriteiden varsille harkitaan. edustajien kanssa ja Myyjien suorittama valvonta suoraan kassapäätteillä. Jos rajoituksen alaisten Verottomien tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajat valvovat verottoman myynnin määrällisiä rajoituksia tavaroiden enimmäisarvo ylittyy, myyjä maksaa arvonlisäveron kaikista tavaroista. Asiakas ei huomaa tätä, sillä hinta ei muutu. Myymälässä suoritetuista verottomista ostoista tehdään merkintä asiakkaan maihinnousukorttiin. Valvontayhteyttä lentokoneessa tapahtuvaan myyntiin ei ole. Yhteisön sisäisten tai kolmansista maista tulevien lentojen miehistö ei voi tehdä verottomia ostoksia. Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta tavaroiden myymälöissä käytettävät kassapäätteet on tekemiin ostoksiin kohdistuvia suorittaa matkustajien Tulliviranomaisilla on oikeus pistotarkastuksia. Sen vuoksi kuitti kiinnitetään aina teipillä tavarat sisältävään pussiin. Verottomien suoraan keskustietokoneeseen, ja viranomaiset voivat saada tulosteen myynnistä milloin tahansa. Kauppiaiden on joka tapauksessa toimitettava viranomaisille joka ilta luettelo, josta ilmenee liikevaihto ja kunkin myynnin arvonlisävero. Joka toinen vuosi viranomaiset inventoivat varaston saadakseen tarkan kuvan verottomien tavaroiden myymälöissä olevista tavaroista. Tämän katsotaan riittävän myös lentokoneissa tapahtuvan myynnin (epäsuoraksi) valvonnaksi. Luettelo kaikesta verottomasta myynnistä lentokoneissa toimitetaan kuitenkin Roomaan lentoyhtiölle, joka huolehtii arvonlisäveron maksamisesta rajoitukset ylittäneen myynnin osalta. liitetty Italian viranomaisten antamien sovelletaan jokseenkin samalla tavalla myös verottomaan myyntiin lautoilla. tietojen mukaan edellä kuvattua valvontajärjestelmää Vierailun aikana käsiteltyjä erityisiä ongelmia Myyjävalvontajärjestelmän käyttöönoton jälkeen alkoholijuomien ja savukkeiden myynnin liikevaihto on pienentynyt huomattavasti, kun taas hajuvesien myynti on pysynyt vakaana. Matkustajat ovat tyytymättömiä rajoituksiin ja valittavat läpimenon hidastumista kassoilla. Myyjävalvonnan soveltaminen voi vaihdella huomattavasti Italian eri lentoasemilla ja Italian ulkopuolella, ja italialaiset liikkeenharjoittajat ovat huolissaan kilpailun vääristymisestä. Lisäksi Italiassa suunnitellaan joidenkin uusien verottomien tavaroiden myymälöiden perustamista huolimatta neuvoston säännöksistä, joiden mukaan verotonta myyntiä jatketaan vain väliaikaisesti. 87 8 jakso. Alankomaat Alustavia huomautuksia Matkan aikana vierailtiin Amsterdamin Schipholin lentoasemalla ja tavattiin tulli- ja lentokenttäviranomaisia tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajien kanssa ja vierailtiin myyntialueella. keskusteltiin verottomien sekä Myyjien suorittama valvonta Myyjät käyttävät soveltuvaa tietokoneohjelmaa, jonka tulli on tarkastanut ennakolta. Lennon numero ja verottomia tavaroita ostavien matkustajien määrä on syötettävä kassapäätteelle. Myyjät kysyvät aina asiakkaidensa maihinnousukorttia (mutta eivät leimaa sitä). Rajoitukset koskevat vain toiseen jäsenvaltioon matkustavia, eivät yhteisön ulkopuolelle meneviä. Samoin (ainakin helmikuusta 1994 lähtien) myynti yhteisön sisäisten lentojen miehistölle ei ole sallittua, lentojen miehistö voi tehdä ennakkotilauksen mutta kolmansiin maihin suuntautuvien verottomista tavaroista, jotka sitten toimitetaan koneessa. Toiseen jäsenvaltioon matkustavat voivat ostaa verottomia tavaroita (arvoon ja määrään kohdistuvien) rajoitusten mukaisesti tai enemmän. Jälkimmäisessä tapauksessa myyjä vastaa arvonlisäveron maksamisesta ilman että matkustajan maksama hinta muuttuu. tavaroiden myymälöiden suoraan Verottomien keskustietokoneeseen, ylittävästä myynnistä maksettavan rajoitukset arvonlisäveron. Keskustietokoneesta saadaan sitten tulostettua luettelo myynnistä lennon numeron mukaan. kassapäätteet kytketty laskee joka on Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta rikkomisesta myyjälle aiheutuvat seuraamukset ja sääntöjen Tulliviranomaisten suorittama myyjien valvonta alkaa jo ennen hyväksytyn tullivaraston aseman myöntämistä myyjän kirjanpidon ja hallinnon avoimuuden tarkastuksella. Kahdesti vuodessa tulli suorittaa kenttätarkastuksen kyselemällä tietyn lennon (koneeseen nousevilta) matkustajilta mitä he ovat ostaneet verottomasti. Vuoden 1993 yleiskatsauksen mukaan noin 7 prosenttia kyselyyn osallistuneista matkustajista näytti ylittäneen määrälliset ostorajoitukset. Silloin tällöin tullivirkailijat yrittävät ostaa sallittuja rajoja enemmän, mutta kukaan myyjä ei näytä rikkovan määräyksiä. Neljästi vuodessa yksityinen yritys (joka toimii tulliviranomaisten puolesta) tarkastaa laatutasoa, asiakaspalvelua, asiakkaille annettavia tietoja sekä verottoman myynnin rajoitusten noudattamista. Lisäksi suoritetaan jälkikäteen hallinnollista valvontaa, jossa verrataan tietyllä lennolla suoritettujen myyntien lennolla matkustavien määrään ja verottomaan osto-oikeuteen. Jos kauppias rikkoo oikeuttaan myydä verottomia tavaroita, hänen lupansa peruutetaan. Tällainen peruuttaminen perustuu siihen, että myyjä rikkoo lentokenttäviranomaisten kanssa tekemäänsä sopimusta, jonka mukaan hänen on noudatettava verotonta myyntiä koskevia säännöksiä. lukumäärää ja myytyjen tavaroiden määrää 88 Vierailun aikana käsiteltyjä erityisiä ongelmia • Alankomaissa ei leimata maihinnousukorttia, mutta lentokenttäviranomaiset sanovat, että ja matkustajien ostokäyttäytymistä koskevat viranomaisten suorittamat käytännön kokemus näyttävät osoittavan, että toistuva myynti on harvinaista. Lentokenttäviranomaisten suorittamien vuosittaisten ostokäyttäytymisen ja ostomäärien tarkastusten mukaan suuria muutoksia ostokäyttäytymisessä ei ole havaittavissa verrattuna ennen vuotta 1993 vallinneeseen liikevaihto matkustajaa kohti on kuitenkin pienentynyt vaikka matkustajaliikenne kokonaisuudessaan on kasvanut. Tämän kehityksen sanotaan johtuvan myyjävalvonnan käyttöönotosta. tilanteeseen. Kokonaisliikevaihto tutkimukset ja • Tulliviranomaiset ilmoittivat, että tietyillä muista jäsenvaltioista tulevilla lennoilla on esiintynyt määrärajoitusten ylityksiin liittyviä ongelmia. • Myyjien mukaan matkustajat eivät tahdo ymmärtää miksi rajoituksia sovelletaan yhteisön sisäisillä lennoilla mutta ei kolmansiin maihin suuntautuvilla matkoilla. 89 9 jakso. Yhdistynyt kuningaskunta (ja kanaalin Ranskan puoleinen rannikko) Alustavia huomautuksia tutkittiin Englannin kanaalin ylitystä Matkan aikana ja kantosiipialuksella Ramsgatesta Oostendeen. Matkaan sisältyi neuvotteluja tulliviranomaisten kanssa Doverissa ja Calais'ssa sekä tapaamisia verottomien tavaroiden myymälöiden liikkeenharjoittajien sekä kaupan alan edustajien kanssa. Vierailuja tehtiin ilmatyynyalusten sataman verottomiin myymälöihin, kanaalitunnelin terminaaliin, kantosiipialusten sataman verottomaan myymälään, Calais-Dover-lautalle ja Ramsgate-Oostende-kantosiipialukselle. lautalla Calais'sta Doveriin Calais (Ranska) Myyjien suorittama valvonta Calais-Dover-reittiä lukuun ottamatta myyjävalvonta perustuu tositejärjestelmään, jossa annetaan tiedot määrällisistä rajoituksista. Tositteeseen tehdään merkintä myyntihetkellä. Saman tuoteryhmän tavaroita ei enää sen jälkeen saa myydä, ellei matkustaja voi edellisen oston kuitilla todistaa, että rajaa ei ole vielä saavutettu. ei käytetä Dover-Calais-reitillä suuren tositejärjestelmää matkustajamäärän takia (noin 16 miljoonaa matkustajaa vuodessa). Toisin kuin siellä, missä käytetään tositejärjestelmää, täällä valvonta tapahtuu yleisen seurantajärjestelmän avulla. Lisäksi kassanhoitajan on kussakin myyntipisteessä varmistettava, ettei asianmukaisia verottomien tavaroiden ostorajoituksia ylitetä. Tämän reitin kahdella lautalla on verottomien tavaroiden myymälöitä, joita hoitaa ranskalaisen SNCF:n tytäryhtiö ja joita valvovat Ranskan viranomaiset. lyhyen matka-ajan ja Miehistön jäsenet eivät voi tehdä verottomia ostoksia. Ilmatyynyalusten satamassa on verottomien tavaroiden myymälöitä, jotka ovat Ranskan lupamenettelyn ja valvonnan alaisia lähtöpisteessä. Maihinnousukortti leimataan tavaraa myytäessä. Sataman myyjävalvontaa (jonka hoitaa Ranska) ja ilmatyynyaluksella tapahtuvan myynnin valvontaa (j°ka on Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten luvan ja valvonnan alaista) ei ole yhdistetty, mutta vierailun aikaan Yhdistynyt kuningaskunta oli aikeissa lähettää virallisen pyynnön kahdenvälisen järjestelyn aikaansaamiseksi. Vierailuajankohtana kanaalitunnelin terminaalin irlantilaisten hoitamiin verottomien tavaroiden myymälöihin oltiin perustamassa uutta myyjävalvontajärjestelmää, jonka muoto oli vielä silloin epäselvä. Dover ja Ramsgate (Yhdistynyt kuningaskunta ) Myyjien suorittama valvonta Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovelletaan myyjien itsensä suorittamassa valvonnassa kahta menetelmää. 90 ei ilmatyynyaluksella matkustettaessa, 1. Ensimmäisessä menetelmässä käytetään tositteita, ja sitä sovelletaan kaikilla lauttareiteillä lauttamatkoilla) (Dover-Calais-reitillä vain toimii seuraavasti: Lähtöhallissa kullekin matkustajalle annetaan Tositejärjestelmä matkustajalippu ja erillinen tosite (verottomien tavaroiden ostolupa). Tositteessa on värikoodi ja siitä ilmenee päivämäärä ja verottomien tavaroiden sallitut ostomäärät. (Lisäksi liikkeenharjoittajat sitä usein markkinointitarkoituksiin. ) Myyntihetkellä tositteeseen tehdään merkintä, ja asiakas voi ostaa tavaroita myöhemmin vain jos hän voi aikaisemman ostonsa kuitilla todistaa, että asianomaista ostorajaa ei ole vielä saavutettu Myös ilmatyynyaluksen lähtösatamassa on verottomien tavaroiden myymälä Tässä myymälässä tehdyt ostokset merkitään tositteeseen, ja aluksella voi tehdä ostoksia vain jos ostosten enimmäismäärät eivät ole täynnä. Näin ollen satamassa ja ilmatyynyaluksella tapahtuvan myynnin välillä on valvontayhteys. käyttävät tätä 2. Toinen tapa on liikkeenharjoittajien ja tulliviranomaisten välinen herrasmiessopimus ja perinteiset valvontamuodot. Dover-Calais-lautalla noudatetaan sillä tositejärjestelmä ei ole järkevä suuren matkustajamäärän (noin 16 miljoonaa vuodessa) ja lautalla vietetyn lyhyen ajan takia ja koska vain noin 30 prosenttia matkustajista käyttää mahdollisuutta ostaa verottomia tavaroita. (Siten noin 70 prosenttia annetuista tositteista voisi joutua kiertoon eräänlaisilla "pimeillä markkinoilla" tai tulla yksinkertaisesti heitetyksi menemään ja ne voitaisiin poimia uudelleen käyttöön. ) Noudatettavista rajoituksista kerrotaan selvästi. Valvonnan suorittaa kassanhoitaja, joka pyytää todisteita (siitä, kuinka monen asiakkaan/matkustajan puolesta ostoksia tehdään), jos verottomien ostosten raja liikkeenharjoittajan, saavutetaan vähintään kolminkertaisesti. Lisäksi kassoilla käy kilpailevien järjestelmän ja toimivuutta. liikkeenharjoittajien tullin tarkastajia, tarkkailevat tapaa, jotka lauttayhtiöt kuningaskunnan Myynti miehistön jäsenille ei ole sallittua. Myynti voi ylittää 90 ecun arvorajan; tällöin myyjä vastaa arvonlisäveron maksamisesta ilman että se näkyy matkustajan maksamassa hinnassa. arvonlisäverovelvollisia Ranskassa Yhdistyneen (haarakonttorin tai veroedustajan kautta), jotta ne voivat maksaa arvonlisäveron myynnistä tavaroita on hankittava siitä lauttamatkalla Calais'sta Doveriin, sillä periaatteessa jäsenvaltiosta, jossa matkan lähtöpaikka sijaitsee. Ranskalaiset lauttayhtiöt eivät ole arvonlisäverovelvollisia Yhdistyneessä kuningaskunnassa eivätkä maksa veroa paluumatkalla (Dover-Calais) suoritetusta myynnistä. Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset käyvät neuvotteluja asiasta. Noin 50 prosenttia meno- ja paluumatkalla kerätyistä arvonlisäveroista maksetaan Ranskan viranomaisille. ovat Kanaalitunnelin verottomien tavaroiden myymälöissä ei käytetä tositejärjestelmää. Sen sijaan on sovittu yleisestä seurantajärjestelmästä (mutta tilintarkastuksia ei vielä ole tehty, sillä järjestelmä ei vielä ole täysin toiminnassa). Satamien verottomassa myynnissä käytetään tositejärjestelmää ja myyjävalvontaa, joka yhdistää satamassa ja aluksilla (ilmatyyny- ja kantosiipialuksilla) tapahtuneen myynnin. 91 Jäsenvaltion viranomaisten suorittama myyjien valvonta Viranomaiset valvovat myyjien toimintaa yleisen seurantajärjestelmän avulla vain niillä reiteillä, joilla ei käytetä tositejärjestelmää, kuten esimerkiksi Dover-Calais-reitillä. Liikkeenharjoittajien on toimitettava viranomaisille kuukausi-ilmoitukset, joista ilmenee myynti tuoteryhmittäin sekä kuljetettujen luomaa tilintarkastusvalvontaa. Tulliviranomaiset arvioivat sovellettavaa myyjävalvontajärjestelmää kesäkuussa 1993. Johtopäätöksenä oli, että merkittävää määräysten kiertoa, rikkomista tai väärinkäyttöä ei tapahtunut. Liikkeenharjoittajat näyttävät noudattavan rajoituksia erittäin tarkasti. Tositereiteillä matkustajien käytetään määrä. tullin 92 LIITE 7 JÄSENVALTIOIDEN ILMOITUKSIA ARVIOINEEN TILASTOLLISEN TUTKIMUKSEN TULOKSET 93 JÄSENVALTIOIDEN ILMOITUKSIA ARVIOINEEN TILASTOLLISEN TUTKIMUKSEN TULOKSET JOHDANTO Komissio on pyytänyt jäsenvaltioilta tilastotietoja verottomasta myynnistä. Yhdeksän jäsenvaltiota (BE, DK, EL, ES, FR, IRL, NL, PT ja UK) on vastannut kirjeeseen toimittamalla komissiolle neljä tietolomaketta (katso liite 6), joissa pyydettiin ilmoittamaan seuraavat tiedot: • matkustajien lukumäärä • verottomasta myynnistä saatu liikevaihto (eriteltynä eri tuoteryhmittäin, alkoholijuomat, tupakkatuotteet, hajuvedet ja toalettivedet, muut tuotteet) • myyntipisteiden lukumäärä • liikkeenharjoittajien lukumäärä ja soveltuvin osin • myyntipisteiden kokonaispinta-ala. Nämä tiedot tuli antaa verottomasta myynnistä 1. lentoasemilla (kokonaismyynti ja myynti yhteisön sisällä matkustaville) 2. 3. 4. lentokoneissa (yhteisön sisäisillä lennoilla sellaisten lentoyhtiöiden toimesta, joiden päätoimipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa) lautoilla päätoimipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa) sisäisillä reiteillä (yhteisön sellaisilla lautoilla, joiden varustamoiden satamissa (muihin jäsenvaltioihin matkustaville). Koska vain yksi jäsenvaltio pystyi toimittamaan täydelliset tiedot tällaisista myynneistä, ei näitä tietoja analysoida enempää. Jäljempänä esitettävän tilastotietojen taloudellisen analyysin tavoitteena on • tutkia tarkemmin väitettä, jonka mukaan kyseessä oleva myynti on myyjävalvonnan käyttöönoton jälkeen jyrkästi pienentynyt (liikkeenharjoittajat ja vastaavien yhdistysten edustajat esittivät tällaisen väitteen usein jäsenvaltioihin tehtyjen matkojen aikana); • selvittää onko myynnin kehityksessä havaittavissa tiettyjä kehityssuuntia myyjävalvonnan käyttöönoton jälkeen, ja jos on, millaisia; • saada kuva kehityksen mahdollisista alueellisista ja eri myyntipaikkojen (lentoasemat, lautat, lentokoneet) välisistä eroista; • löytää edes joitakin syitä havaitulle kehitykselle. Ei tietenkään ole mahdollista ottaa huomioon kaikkia tekijöitä, jotka vaikuttavat verottoman myynnin kehitykseen tiettyjen tuotteiden osalta ja tietyissä maissa ja paikoissa. On olemassa 95 liian paljon sellaisia tekijöitä, joita ei kysytty eikä ilmoitettu komission kyselyssä. (Tällaisia ovat esimerkiksi "normaalit" kaupan vaihtelut, alakohtaiset muutokset ja kuluttajatottumusten muutokset, jotka kaikki voivat vaihdella jäsenvaltioittain. ) Inflaatiota ei ole otettu suoraan huomioon. Vaikka vaihtokurssit jossakin määrin heijastelevat inflaatiota, sen merkitys oletetaan tässä suhteessa vähäiseksi ainakin vuosien 1992 ja 1993 osalta. Siksi jäljempänä esitettävä analyysi keskittyy seuraaviin kysymyksiin: • Onko verottoman myynnin kehityksessä vuosina 1992-1993 havaittavissa tiettyä suuntausta myyntipaikkakohtaisesti? • Onko verottoman myynnin kehityksessä vuosina 1992-1993 havaittavissa tiettyä suuntausta maakohtaisesti? • Onko verottoman myynnin kehityksessä vuosina 1992-1993 havaittavissa tiettyä suuntausta tuoteryhmäkohtaisesti? • Voidaanko verottoman myynnin maa- tai paikkakohtainen kehitys vuosina 1992-1993 selittää vastaavilla muutoksilla liikkeenharjoittajien tai myyntipisteiden määrässä tai myyntipisteiden kokonaispinta-alassa? • Voidaanko kysynnän muutokset selittää kyseisten maiden valuuttakurssien muutoksilla? Tilastotiedot näihin kysymyksiin vastaamiseksi esitetään jäljempänä olevassa analyysissä. Koska tällaisessa kertomuksessa ei ole mahdollista yksityiskohtaisesti erotella verottoman myynnin kehitystä yhdeksässä jäsenvaltiossa kunkin neljän tuoteryhmän ja neljän eri myyntipaikan osalta laskettuna kahdessa valuutassa (kansallisena valuuttana ja ecuina6), arvioidaan tässä ensin yleistä kehitystä myyntipaikan, jäsenvaltion ja tuoteryhmän mukaan ja annetaan sitten yksityiskohtaisempi selvitys yleisten havaintojen pohjalta. Komissiolle luovutetut tiedot eivät aina täytä tilastollisesti pätevien päätelmien tekemisen edellyttämiä vaatimuksia. Kansallisista ominaispiirteistä johtuen lomakkeilla annetut vastaukset vaihtelevat joskus melko lailla eivätkä aina ole vertailukelpoisia. (Joskus esimerkiksi annetaan vain kokonaisluvut, joskus taas vain yhden vuoden tiedot. ) Tämä on otettava huomioon, kun analyysin tuloksista tehdään johtopäätöksiä. Käytetyt vaihtokurssit: 30. syyskuuta 1992 ja 30. syyskuuta 1993 96 1 LUKU VEROTTOMAN MYYNNIN KEHITYS YHTEISÖSSÄ 1 jakso. Alustavat huomautukset • On mahdotonta antaa yksityiskohtaista ja aukotonta kuvaa verottoman myynnin kehittymisestä koko yhteisön alueella vuosina 1992-1993, sillä kaikki jäsenvaltiot eivät vastanneet komission kyselyyn ja ne jotka vastasivat antoivat epätäydellisiä lukuja (eri syistä, esimerkiksi koska lukuja ei ollut saatavissa ja joissakin tapauksissa tietoja ei enää ollut saatavilla yllättävien vararikkojen (Tanskassa) tai organisaatiovaikeuksien takia). Siksi seuraava analyysi ei voi paljastaa absoluuttisia "kovia totuuksia", mutta se kuvaa kyllä taustalla olevia suuntauksia hyvin. • Tässä luvussa esitettyjen taulukoiden ja lukujen perusteet selviävät seuraavasta taulukosta: 97 Jäsenvaltio Veroton myynti BE DE Lentoasemilla Lentokoneissa Lautoilla Satamissa Täydelliset Täydelliset Täydelliset -/- Lukuja ei ole saatavilla, sillä vastausta ei ole saatu. Koska Saksa perii arvonlisäveroa verottomien tavaroiden myymälöiden myynnistä, ei lukujen puuttuminen aiheuta merkittäviä ongelmia. DK7 Täydelliset Täydelliset, mutta kokonaisluvut vain Täydelliset -/- EL ES JFR IRL rr LU NL PT OK Täydelliset Täydelliset Täydelliset Täydelliset Prosenttiosuus kokonaismäärä ja Täydelliset Täydelliset vuodelta 1993 Barcelona Kokonaismäärät ranskalaiset ja ulkomaiset tuotteet eriteltyinä Täydelliset Täydelliset (kokonaisluvut) Täydelliset -/- Lukuja ei ole saatavilla, sillä vastausta ei ole saatu. Lukuja ei ole saatavilla, sillä vastausta ei ole saatu. Koska Luxembourg perii arvonlisäveroa verottomien lukujen puuttuminen aiheuta merkittäviä ongelmia. tavaroiden myymälöiden myynnistä, ei Täydelliset Täydelliset Täydelliset Täydelliset Täydelliset Täydelliset -/- -/- Täydelliset -/- -/- -/- Taulukko 1. Komissiolle palautettujen tietojen täydellisyys Ilmaisu "täydelliset" tarkoittaa, että • kaikki maan asiaankuuluvat myyntipaikat on otettu huomioon • luvut on annettu kaikista tavararyhmistä • luvut on annettu molemmilta vuosilta 1992 ja 1993. Taulukot jaksoissa 2-4 kuvaavat verotonta myyntiä jostakin tietystä näkökulmasta katsottuna (myyntipaikan mukaan, maittain, tavararyhmittäin). On huomattava, että tiedot lentokoneissa liikennettä. ja lautoilla tapahtuneesta myynnistä koskevat ainoastaan yhteisön sisäistä Kööpenhaminan osalta ei ole täydellisiä tietoja, sen vuoksi niitä ei ole otettu huomioon laadittaessa taulukkoa. 98 Lentokenttiä koskeviin myyntitietoihin sisältyy myös myynti kolmansiin maihin matkustaville. Tämä johtuu siitä, että vain harvat jäsenvaltiot ilmoittivat erikseen yhteisön sisällä matkustaville suoritettua myyntiä koskevat luvut. (Nämä tiedot käsitellään tämän liitteen luvussa 2). 2 jakso. Veroton myynti myyntipaikan mukaan ecuina Analyysin yleisen lähtökohdan mukaisesti ensimmäinen komission käyttöön annettujen tilastotietojen perusteella tutkittava kysymys on se, miten veroton myynti on kehittynyt eri myyntipaikoilla ja kokonaisuudessaan. Seuraava taulukko perustuu (korkeintaan) seitsemän maan8 (verottoman myynnin) lukuihin, eivätkä tiedoissa ole mukana Espanja (vain osittain9), Ranska, Italia, Saksa, Luxemburg eivätkä Kööpenhaminan lentoasemat. Myyntipaikka 1992 1993 Muutos Lentoasemat Lentokoneet Lautat Yhteensä 989. 688. 422 1. 050. 156. 959 46. 062. 852 47. 543. 582 +6,11% +3,21% 447. 339. 638 556. 774. 704 +24,46% 1. 483. 090. 912 1. 654. 475. 245 +11,56% Taulukko 2. Verottoman myynnin kehitys myyntipaikoittain (myynnin kokonaismäärät ecuina yhteisön sisäisessä sekä yhteisön ja kolmansien maiden välisessä matkustajaliikenteessä) Taulukon luvut osoittavat, että • veroton myynti on lisääntynyt myyjävalvonnan käyttöönotosta huolimatta; ja että • veroton myynti on lisääntynyt lentoasemilla mutta varsinkin lautoilla, mikä saattaa johtua siitä, että myyjävalvonta on laivoilla yleensä löyhää tai sitä ei sovelleta lainkaan. Tuloksia arvioitaessa on kuitenkin otettava huomioon, että neljän jäsenvaltion luvut puuttuvat ja että laskelmat on tehty ecuina. Siksi on vielä varmistettava, onko kehityssuunta sama myös kansallisena valuuttana laskettuna ja ovatko vaihtokurssit tai Euroopan valuuttayksikön koostumus vääristäneet lukuja. Tätä tarkastellaan 2 luvussa. Seuraava vaihe on tutkia, onko veroton myynti kehittynyt eri tavoin eri maissa. 3 jakso. Veroton myynti maittain ecuina Verotonta myyntiä Kreikan lentokoneissa kuvaavat luvut on muodostettu kertomalla saadut tiedot kahdella, koska tiedot koskivat ainoastaan vuoden jälkimmäistä puoliskoa. Verotonta myyntiä lautoilla koskevat luvut koskivat ainoastaan vuotta 1993, joten niitä ei ole otettu huomioon. 99 Analyysin tämän osan tarkoituksena on vastata kysymykseen miten veroton myynti on komissiolle toimitettujen tilastotietojen perusteella arvioituna kehittynyt eri jäsenvaltioissa ja johtuvatko erot erilaisista myyjävalvontajärjestelmistä10. Seuraavassa taulukossa on yhteenveto eri jäsenvaltioiden viranomaisten toimittamista, vuosien 1992 ja 1993 verotonta myyntiä koskevista tiedoista maittain11. Jäsenvaltio 1992 1993 Muutos I BE DK EL IES FR 1 IRL NL FT UK Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä Yhteensä 104. 881. 409 94. 019. 025 -10,36% j 177. 019. 597 178. 171. 573 92. 888. 368 101. 498. 967 152. 136. 565 145. 017. 367 +0,65% +9,27% -4,68% 314. 678. 877 281. 941. 458 -10,40% 89. 578. 783 90. 475. 830 262. 541. 616 269. 133. 939 37. 899. 950 34. 310. 496 571. 308. 511 746. 811. 814 + 1,00% +2,51% -9,47% +30,72% sisäisessä Taulukko 3. Verottoman myynnin kehitys jäsenmaittain sekä yhteisön ja kolmansien maiden välisessä matkustajaliikenteessä) (myynnin kokonaismäärät ecuina yhteisön Luvut osoittavat, että • kolmessa jäsenvaltiossa veroton myynti väheni huomattavasti vuodesta 1992 vuoteen 1993 (noin 10 prosenttia BE, FR ja PT), Espanjassa myynnin väheneminen oli lievempää • kolmessa jäsenvaltiossa verottomasta myynnistä kertynyt liikevaihto oli lähes sama sekä vuonna 1992 että 1993 (DK, IRL ja NL) • kahdessa jäsenvaltiossa veroton myynti lisääntyi huomattavasti vuodesta 1992 vuoteen 1993 (EL ja UK) • eri jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja myynnin kehityksessä samalla myyntipaikalla lentokoneessa myynti väheni Portugalissa 13 prosenttia mutta lisääntyi (esimerkiksi Kreikassa 235 prosenttia). Kreikan kokonaismyynnin lisääntyminen johtuu pääasiassa lentokoneissa tapahtuneen myynnin lisääntymisestä. Kun otetaan huomioon, että matkustajamäärä on tarkasteluaikana lisääntynyt lentokoneissa On huomattava, että päätoimipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa. Verotonta myyntiä Kreikan kahdella, koska tiedot koskivat ainoastaan vuoden jälkimmäistä puoliskoa. lentokoneissa kuvaavat lautoilla ja luvut on muodostettu kertomalla saadut tapahtunut myynti koskee yrityksiä, joilla on. tiedot 10 100 vain vähän (1. 266. 695 matkustajasta 1. 301. 810 matkustajaan) näyttää selvältä, että verottomassa myynnissä on tapahtunut merkittävä siirtymä. Arvioon on kuitenkin suhtauduttava varovasti, sillä vastaavat luvut Kreikan lautoilta ovat epätäydelliset ja niiden hyödyntämiseksi oli käytettävä arvioita. yhteisön vähenemisestä Ranskan luvut osoittavat verottoman myynnin vähentyneen suhteellisen jyrkästi. Tämä johtuu ennen kaikkea myynnin sisäisessä matkustajaliikenteessä tarkasteluaikana (162. 042. 108 ecusta 125. 809. 440 ecuun eli 22,36 prosenttia12). Myös veroton myynti matkustajaliikenteessä Ranskan ja kolmansien maiden välillä on vähentynyt, lukuja matkustajamäärästä, mutta ei yhtä jyrkästi. Valitettavasti käytettävissä ei ole ja myyntipisteiden myyntipisteiden tehdä. voi arviota kokonaispinta-alasta, Myyjävalvontamenettelyjen määräävästä vaikutuksesta ei kuitenkaan voida olla varmoja, sillä ainakin EU:n ja kolmansien maiden väliseen matkustajaliikenteeseen liittyvän myynnin kehitys osoittaa, että muitakin syitä laskuun täytyy olla. liikkeenharjoittajien lukumäärästä, lukumäärästä kehityksen kattavaa syistä joten ei Suurin osa yhteisön verottoman myynnin lisääntymisestä (joka on määritelty edellä) on peräisin myynnin 30 prosentin kasvusta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä lisäys on tapahtunut myynnin absoluuttisesti suurempi kuin muutamissa muissa jäsenvaltioissa väheneminen. Kun otetaan huomioon vastaavat lentoasemien ja lauttojen matkustajamäärät Yhdistyneessä kuningaskunnassa, saadaan verottoman myynnin lisäykseksi henkilöä kohti ecuina 32,79 prosenttia (lautat) ja 14 prosenttia (lentoasemat), mikä osoittaa, että verottoman myynnin lisääntyminen johtuu osittain matkustajaliikenteen lisääntymisestä kokonaisuutena (tarkempia tietoja 2 luvussa; valitettavasti Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemien lukuja ei ole käytettävissä). Näitäkin tuloksia arvioitaessa on kuitenkin otettava huomioon se, että neljän jäsenvaltion luvut puuttuvat ja että summat on laskettu ecuina. Siksi on vielä varmistettava, onko kehityssuunta sama myös kansallisena valuuttana tai Euroopan valuuttayksikön koostumus vääristäneet lukuja (katso 2 luku). laskettuna ja ovatko vaihtokurssit 4 jakso. Veroton myynti tavararyhmittäin ecuina Analyysin tämän osan tarkoituksena on vastata kysymykseen miten veroton myynti on komissiolle toimitettujen tilastotietojen perusteella arvoituna kehittynyt eri jäsenvaltioissa tavararyhmittäin. Seuraavassa taulukossa on yhteenveto eri jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista tältä kannalta: 12 Hanskan ilmoittamat luvut eivät sisältäneet lentokonemvvntiä. 101 Tavararyhmä Alkoholijuomat Paikka 1992 1993 Muutos Lentokone 3. 041. 970 3. 539. 345 +16,35% Lautta 138. 731. 608 182. 126. 334 +31,28% Lentoasema 199. 463. 600 201. 383. 590 +0,96% Yhteensä 341. 237. 178 387. 049. 269 +13,43% Yhteensä Ranska mukaan lukien 401. 432. 640 438. 035. 778 +9,12% Tupakkatuotteet Lentokone 8. 905. 785 12. 961. 983 +45,55% Lautta 137. 592. 930 186. 631. 961 +35,64% Lentoasema 191. 399. 489 186. 117. 166 -2,76% Yhteensä 337. 898. 204 385. 711. 110 +14,15% Yhteensä Ranska mukaan lukien 395. 337. 772 439. 358. 683 +11,14% Hajuvedet Lentokone 12. 713. 394 13. 022. 946 +2,43% Lautta 59. 011. 765 68. 942. 102 +16,83% Lentoasema 228. 409. 888 240. 756. 251 +5,41% Yhteensä 300. 135. 047 322. 721. 299 +7,53% Yhteensä Ranska mukaan lukien 391. 852. 391 404. 710. 367 +3,28% Muut tavarat Lentokone 13. 861. 828 12. 943. 062 -6,63% Lautta 112. 003. 335 119. 074. 308 +6,31% Lentoasema 370. 257. 754 421. 775. 087 +13,91% Yhteensä 496. 122. 917 553. 792. 457 +11,62% Yhteensä Ranska mukaan lukien 601. 449. 420 649 110. 765 +7,92% Taulukko 4. Verottoman myynnin kehitys tavararyhmittäin (myynnin kokonaismäärät ecuina yhteisön sisäisessä sekä yhteisön ja kolmansien maiden välisessä matkustajaliikenteessä)13 Verottoman myynnin lisäys ei ecuina laskettuna jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella ole koitunut minkään yksittäisen tavararyhmän eduksi (kaikkien ryhmien kasvu on 9-14 prosenttia ilman Ranskaa, ja vaikka mukaan otettaisiin Ranskan kokonaisluvut yhteisön sisäisen sekä yhteisön ja kolmansien maiden välisen liikenteen osalta on lisäys silti merkittävä). Ranskaa koskevat luvut perustuvat Ranskan virallisiin tilastoihin, joten niissä erotellaan tuotteet alkuperänsä mukaan (Ranska tai ulkomaat). Tämän vuoksi lukuja ei voida esittää taulukossa. ' Ainoastaan kokonaismäärät voidaan esittää täydentävinä tietoina. 13 102 tavararyhmien myyntiluvut vaihtelevat ostopaikan mukaan suurinta Eri lentokoneissa ja lautoilla). Lisätutkimukset eivät tässä suhteessa tunnu tarpeellisilta: myyjävalvontajärjestelmät eivät ilmeisestikään ole vaikuttaneet myyntilukuihin, vaikka arvon ja määrän mukaan rajoitettuja tavaroita koskevat valvontajärjestelmät eroavat jonkin verran toisistaan. (kasvu on 5 jakso. Päätelmä Verottoman myynnin suuntaus koko yhteisön alueella on selvästi nouseva (ecuina laskettuna). Tämä johtuu pääasiassa muutamassa jäsenvaltiossa sillä suhteellisesti suurimmassa osassa jäsenvaltioita myyntiluvut ovat pysyneet vakaina tai laskeneet. Eri tavararyhmien välillä ei voitu todeta merkittäviä eroja, mutta veroton myynti näyttää lisääntyneen pääasiassa lautoilla. tapahtuneesta kehityksestä, 103 2 LUKU VEROTTOMAN MYYNNIN KEHITYS MYYNTIPAIKAN MUKAAN Tässä analyysissä keskitytään seuraaviin avainlukuihin (mikäli saatavilla): • kokonaismyynti kansallisena valuuttana ( 1992 ja 1993) • kokonaismyynnin muutos prosentteina (1992/1993) • matkustajien lukumäärä (1992 ja 1993) • kokonaismyynnin (ecuina) muutos prosentteina matkustajaa kohti • kokonaismyynnin (ecuina) muutos prosentteina Seuraavissa jaksoissa käsitellään näitä tietoja myyntipaikan mukaan (mikä näyttää olevan kiinnostavin aihe myyjävalvonnan kannalta). 1 jakso. Veroton myynti lentoasemilla kansallisena valuuttana Luvun 1 taulukko 2 osoittaa, että veroton myynti on hiukan lisääntynyt ecuina laskettuna. Vaikka otetaan huomioon, että kehitys Ranskassa oli laskeva ja että Italian luvut puuttuvat14, voidaan yleisenä johtopäätöksenä sanoa, että ainakaan merkittävää myynnin vähenemistä ei lentoasemilla ole tapahtunut vuodesta 1992 vuoteen 1993. Nyt voidaankin kysyä, onko tähän tulokseen vaikuttanut myyjävalvonnan käyttöönotto vaiko muut seikat kuten vaihtokurssien tai matkustajamäärien muutokset. Seuraavassa taulukossa on esitetty joitakin lukuja tämän kysymyksen selvittämiseksi. 14 Myös Saksan ja Luxemburgin tiedot puuttuvat, mutta näissä maissa ar\>onlisäveroa peritään joka' tapauksessa. 104 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Jäsen valtio Kokonais myynti (kansallisena valuuttana) 1992 Kokonais myynti (kansallisena valuuttana) 1993 Lähtevien matkusta jien lukumäärä 1992 (yht. ) Lähtevien matkusta jien lukumäärä 1993 (yht. ) Kokonais myynnin muutos (kansalli sena valuut tana) Koko nais myynnin muutos (ecuina) Myyn nin muutos /mat kustaja (ecuina ) BE DK EL ES IRL NL PT UK 3. 262. 646. 613 2. 930. 494. 311 -10% 4. 672. 186 5. 203. 062 - 2 1% - 1 1% 40. 923. 139 49. 992. 499 +22% 369. 038 401. 373 + 1 1% +21% 18. 702. 567. 579 21. 736. 643. 472 +16% 6. 893. 769 7. 446. 528 - 1% +7% 20. 152. 105. 000 21. 336. 566. 000 +6% 16. 850. 960 17. 287. 620 - 7% - 5% 46. 207. 247 48. 483. 862 +5% 6. 684. 887 6. 723. 915 -4% +4% 476. 449. 100 471. 210. 200 - 1% 9. 546. 070 10. 862. 006 -10% 5. 820. 592. 000 5. 940. 101 +2% 4. 685. 965 4. 663. 813 - 9% + 3% -9% 295. 550. 658 347. 568. 461 +18% 29. 610. 495 30. 951. 629 +14% +19% B Taulukko 5. Veroton myynti lentoasemilla (myynti muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin matkustaville) Kun verrataan lentoasemien verottoman myynnin muutosta maittain vuosina 1992 ja 1993 kansallisena valuuttana (sarake 4) ja ecuina (sarake 8), voidaan havaita kaksi vaikutusta: Joidenkin maiden kohdalla valuuttakurssit jossain määrin vaikuttivat verovapaan myynnin kehitykseen lentokentillä (EL, ES, IRL ja PT), joissain muissa taas mitään merkittävää vaikutusta ei ollut havaittavissa. Mikäli tällainen vaikutus on ollut, on kasvu kansallisena valuuttana mitattuna suurempi kuin ecuina, tai myynti on jopa saattanut laskea ecuina mitattuna. Tämä onkin luonnollinen seuraus valuutan arvon laskusta, mikä puolestaan voi olla koko kasvun syy. Vertaamalla saraketta 7 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja saraketta 8 [absoluuttinen muutos] saadaan kuva siitä, mikä vaikutus matkustajamäärien muutoksella on ollut verottomaan myyntiin lentoasemilla. Tässäkään ei voida havaita koko yhteisön kattavaa suuntausta. Irlannin, Espanjan ja Portugalin kohdalla ei ole lainkaan tai vain vähän eroa näiden lukujen välillä, mikä näyttäisi osoittavan, että verovapaan myynnin kasvu on yhteydessä matkustajamäärän kasvuun. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa kasvu ei ole yhtä huomattavaa matkustajaa kohti laskettuna, mutta myös Kreikassa, Belgiassa ja Alankomaissa matkustajakohtainen kehitys on negatiivisempaa kuin mitä absoluuttisista luvuista voisi päätellä. Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että matkustajaliikenne lentoasemilla lisääntyi tarkasteluaikana, mikä on eduksi kaupalle olipa se sitten verotonta tai (myöhemmin) verollista. Vain neljä jäsenvaltiota pystyi toimittamaan erikseen tiedot myynnistä muihin jäsenvaltioihin matkustaville. Nämä tiedot on esitetty seuraavassa taulukossa. 105 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) Jäsen- j valtio Myynti yhteisön sisällä (kansallisena valuuttana) 1992 Myynti yhteisön sisällä 1993 (kansallisena valuuttana) Yhteisön sisäisen myynnin muutos (kansalli sena valuut tana) Matkusta jien lukumäärä 1992 (yhteisön sisällä) Matkusta jien lukumäärä 1993 (yhteisön sisällä) Yhteisön sisäisen myynnin muutos /mat kustaja (ecuina) (8) Yhteisön sisäisen myynnin muutos (ecuina) BE EL IRL UK 2. 093. 790. 244 1. 642. 015. 562 -22% 11. 922. 295. 077 13. 702. 175. 556 +15% 4. 478. 437 4. 941. 906 36. 076. 977 37. 555. 866 +4% 3. 085. 179 3. 141. 186 -23% +6% -4% -4% -6% 117. 576. 077 129. 984. 163 +11% 13. 721. 009 14. 211. 040 +8% + 12% Taulukko 5a. Verovapaa myynti lentokentillä muihin jäsenvaltioihin matkustaville Lentoasemien verottoman myynnin muutoksen vertailu maittain vuosina 1992 ja 1993 kansallisena valuuttana (sarake 4) ja ecuina (sarake 8) paljastaa merkittäviä eroja Kreikan ja Irlannin kohdalla - oletettavasti johtuen näiden maiden valuuttojen ulkoisen arvon heikkenemisestä kuten edellä jo ilmeni - kun sitä vastoin Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan kohdalla vastaavia eroja ei ole havaittavissa. Vertaamalla saraketta 7 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja saraketta 8 [absoluuttinen muutos] havaitaan suurehko ero ainoastaan Kreikan kohdalla, mikä on täysin yhtäpitävää Kreikan kohdalla todetun yleisen suuntauksen kanssa. Käytettävissä olevien tietojen rajallisuudesta johtuen ei voida tehdä mitään yleisiä johtopäätöksiä. Kuitenkin niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka toimittivat tietoja, näyttäisi siltä, että yhteisön sisäistä myyntiä koskevat luvut pohjimmiltaan seuraisivat samaa linjaa kuin koko myyntiä koskevat luvut. 2 jakso. Veroton myynti lentokoneissa yhteisön sisäisillä lennoilla toimivan heikosti Ensimmäinen, ecumääräisiin lukuihin perustuva tilastollinen tutkimus osoitti, että myynti lentokoneissa lisääntyi. Tämä kehitys voi johtua uusista myyjävalvontajärjestelmistä (jotka tai matkustajamäärien näyttävät muutoksista. Seuraavan taulukon avulla pyritään vastaamaan tähän kysymykseen. On muistettava, että kutakin jäsenvaltiota koskevat luvut viittaavat yhteisön sisäisillä lennoilla tapahtuneeseen myyntiin sellaisten lentoyhtiöiden osalta, joiden päätoimipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa. tai vaihtokurssien lentokoneissa) 106 (1) Jäsen valtio BE DK EL ES IRL NL PT (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) | Myynti yhteensä 1992 (kansallisena valuuttana) Myynti yhteensä 1993 (kansallisena valuuttana) Muutos Matkustaja -määrä 1992 (yhteisön sisällä) Matkusta j a m ä ä rä 1993 (yhteisön sisällä) Muutos /matkus taja (ecuina) Muutos (ecuina) 244,482. 166 234. 169. 623 ^,22% 1. 550. 854 2. 093. 949 -30,10% -5,62% 396. 000 514. 000 +29,79% 23. 410 30. 550 -1,51% +28,53% 15385. 140. 300 1. 191. 111. 290 +209,27% 1. 266. 695 1. 301. 810 +227,36% +235,05% 908. 768. 220 1. 030. 477. 563 +13,39% 2. 368. 138 2. 543. 750 -5,25% +1,77% 5. 047. 669 7. 198. 306 +42,61% 4. 563. 861 4. 712. 446 +26,91% +31,04% 45. 411. 287 38. 234. 430 -15,80% 3. 998. 390 4. 159. 570 -16,04% -12,66% 828. 878. 510 807. 298. 150 -2,60% 1. 601. 888 1. 830. 854 -23,97% -13,11% J-i — ' U-UI—B=g Taulukko 6. Veroton myynti lentokoneissa Tapahtuneiden valuuttakurssimuutosten mahdollisia vaikutuksia voidaan selvittää vertaamalla toisiinsa lentokoneissa vuosina 1992 ja 1993 tapahtuneen verottoman myynnin muutoksia kansallisena valuuttana (sarake 4) ja ecuina (sarake 8). Belgian, Tanskan ja Alankomaiden luvuissa ei voida havaita merkittäviä eroja. Espanjassa, Irlannissa ja Portugalissa kansallisena valuuttana laskettu muutos on ecumääräistä suurempi. Varsinkin Espanjassa ja Irlannissa valuutan arvon aleneminen näyttää lisänneen verotonta myyntiä lentokoneissa. Kuljetettujen matkustajien määrän ja lentokoneissa tapahtuneen verottoman myynnin kehityksen vuorovaikutusta voidaan tutkia sarakkeiden 7 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja 8 [absoluuttinen muutos] avulla. Vertailu näyttää osoittavan, että joissakin maissa matkustajat ovat muuttaneet ostokäyttäytymistään huomattavasti. Veroton myynti lentokoneissa on vähentynyt huomattavasti enemmän matkustajaa kohti kuin absoluuttisesti Tanskaa lukuun sovellettavien ottamatta. Tässä myyjävalvontajärjestelmien tai mainonnasta. toiminnasta vai muista syistä kuten markkinoinnista vaiheessa johtuuko kehitys vaikea sanoa on 3 jakso. Veroton myynti lautoilla kansallisena valuuttana Seuraavaksi tarkastellaan sitä, voidaanko 1 luvussa esitettyä väitettä verottoman myynnin merkittävästä lisääntymisestä lautoilla perustella silloinkin, kun laskelmat tehdään kansallisen valuutan mukaan (ecun sijasta) ja kun otetaan huomioon matkustajaliikenteen kehitys kyseisenä aikana. Seuraavassa taulukossa esitetään asiaan liittyviä lukuja. 15 Verotonta myyntiä Kreikan lentokoneissa kuvaavat luvut on muodostettu kertomalla saadut' tiedot kahdella, koska tiedot koskivat ainoastaan vuoden jälkimmäistä puoliskoa. 107 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Jäsen valtio BE DK EL ES IRL NL UK Myynti yhteensä 1992 (kansallisena valuuttana) Myynti yhteensä 1993 (kansallisena valuuttana) Muutos Matkusta j a m ä ä rä 1992 Matkus tajamäärä 1993 Muutos (ecui na) Muutos /mat kustaja (ecui na) 752. 294. 000 710. 255. 000 -5,59% 2. 167. 652 1. 867. 897 +7,96% -6,97% 1. 310. 129. 894 1. 323. 109. 019 +9,91% 1. 710. 628 1. 610. 558 +6,22% +0,01% 3. 184. 660. 486 3. 663. 831. 486 +15,05% 708. 535 638. 445 +17,68% +6,04% 2. 863. 099 294. 195 15. 936. 159 18. 172. 800 +14,03% 1. 630. 260 1. 562. 346 +9,34% +4,78% 60. 982. 000 66. 502. 000 +9,05% 1. 906. 708 1. 913. 009 +12,76% +13,13% 154. 800. 000 235. 000. 000 +51,81% 19. 000. 000 22. 000. 000 +32,79% +53,76% Taulukko 7. Veroton myynti lautoilla Kun verrataan kansallisena valuuttana (sarake 4) ja ecuina (sarake 8) ilmaistua verottoman myynnin muutosta lautoilla vuosina 1992 ja 1993, voidaan päätellä, miten vaihtokurssien muutokset ovat vaikuttaneet verottomaan myyntiin lautoilla. Kolmen maan, Tanskan, Irlannin ja Kreikan, kohdalla näissä luvuissa on merkittäviä eroja. Niissä kaikissa myynnin lisääntyminen on suurempi kansallisena valuuttana ilmaistuna kuin ecuina. Tämä voi viitata devalvaation verotonta myyntiä lisäävään vaikutukseen maassa, jonka valuutta on heikentynyt. Toinen "luonnollinen" syy lautoilla tapahtuneeseen verottoman myynnin kasvuun voi olla matkustajamäärän lisääntyminen. Sarakkeiden 7 [muutos ecuina matkustajaa kohti] ja 8 [absoluuttinen muutos] luvut osoittavat, että vaikka Belgiassa absoluuttinen myynti on vähentynyt, on myynti matkustajaa kohden lisääntynyt, toisin sanoen veroton myynti on Belgiassa vähentynyt jopa enemmän kuin pelkät luvut näyttävät ensi näkemältä osoittavan. Myös Tanskassa, Irlannissa ja Kreikassa kasvu matkustajaa kohti on suurempi kuin absoluuttinen kasvu. Vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jonka markkinaosuus tällä alueella on suurin, kasvu matkustajaa kohti on pienempi kuin absoluuttinen kasvu. Silti yli 30 prosentin kasvu on erittäin suuri. että todeta, voidaan Lopuksi suhteessa matkustajaliikenteeseen on ollut vielä suurempi kuin mitä ecumääräiset laskelmat 1 luvussa osoittivat. Vaihtokursseilla näyttää joissakin maissa olleen tietty (myyntiä lisäävä, myönteinen) vaikutus myyntiin, mutta lukujen perusteella ei voida tehdä kiistattomia johtopäätöksiä tästä seikasta. verottoman myynnin kasvu lautoilla 108 4 jakso. Johtopäätökset suurta merkitystä Vaikka lähtötiedot olivat puutteellisia, tilastollinen tutkimus ecuina lasketun verottoman myynnin kehityksestä yhteisön alueella osoittaa selkeästi, että kokonaismyynti kasvoi vuodesta 1992 vuoteen 1993, ja että kehitys vaihteli maantieteellisesti. Lisäksi havaittiin merkittäviä eroja eri myyntipaikkojen (matkustusmuotojen) välillä, kun taas tavararyhmällä ei ollut tässä suhteessa tavalla kaikissa tavararyhmissä). "Myyjävalvonnan" kannalta voidaan tuloksista tehdä sellainen päätelmä, että eri maissa sovellettavat myyjävalvontajärjestelmät näyttävät sallivan verottoman myynnin kehittymisen eri tavoin ja että koko yhteisön alueella valvonta lentokoneissa ja varsinkin lautoilla on huomattavasti löyhempää kuin maalla lentoasemilla. Matkustajat huomaavat tietenkin nämä erot ja muuttavat ostokäyttäytymistään vastaavasti (esimerkiksi ostamalla savukkeet lentokoneesta lentoaseman sijaan). (myynti kehittyi suunnilleen samalla Ensimmäisten tulosten perusteella vaihtokurssien ja matkustajamäärien vaikutukset ovat ilmeisesti melko pienet. Muutamia vähäisiä poikkeuksia lukuun ottamatta lukujen laskeminen kansallisina valuuttoina tai suhteessa matkustajamääriin vuosina 1992 ja 1993 ei muuttanut aiemmin (maittain tai myyntipaikoittain) määriteltyä suuntausta. Matkustajaliikenne kokonaisuutena lisääntyi vuodesta 1992 vuoteen 1993 edistäen samalla verottoman myynnin kasvua. Kuitenkin tarkasteltaessa myyntiä matkustajaa kohti, vain lautoilla tapahtuneessa myynnissä on huomattavaa kasvua, mikä voidaan yhdistää myyjävalvontamenettelyihin. Muut selitykset tälle muutokselle eivät ole vakuuttavia, sillä ei ole todennäköistä, ja ylellisyystuotteiden kysyntä olisi tuona aikana yleisesti kasvanut. tupakkatuotteiden, hajuvesien, että alkoholijuomien, toalettivesien Devalvaatio näyttää joissakin maissa lisänneen verotonta myyntiä tietyssä määrin, mutta sillä ei voida sanoa olleen kehityssuuntaa muuttavaa vaikutusta. 109 ISSN 1024-4492 KOM(96) 245 lopuUinen ASIAKIRJAT FT 09 02 Luettelonumero : CB-CO-96-323-FI-C ISBN 92-78-05935-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg UD