title: 353 D 7030 : Beschikking No. 30-53 van 2 Mei 1953 met betrekking tot de praktijken welke krachtens artikel 60 § 1 van het Verdrag verboden zijn op de gemeenschappelijke markt voor kolen en staal(PB nr. 6 van 4.5.1953, blz. 109).,353 D 7030 : Beslutning nr. 30/53 af 2. maj 1953 om de fremgangsmåder, som i henhold til traktatens artikel 60, stk. 1, er forbudt inden for det fælles marked for kul og stål(EFT nr. 6 af 4.5.1953, s. 109).,353 D 7030 : Decision No 30-53 of 2 May 1953 on practices prohibited by Article 60 (1) of the Treaty in the common market for coal and steel(OJ No 6, 4.5.1953, p. 109).,353 D 7030 : Decisione n. 30-53 del 2 maggio 1953 relativa alle pratiche vietate dall'articolo 60 § 1 del Trattato nel mercato comune del carbone e dell'acciaio(GU n. 6 del 4.5.1953, pag. 109).,353 D 7030 : Decisión N̊ 30/53 de 2 de mayo de 1953 relativa a las prácticas prohibidas por el apartado 1 del artículo 60 del Tratado en el mercado común del carbón y del acero(DO n̊ 6 de 4.5.1953, p. 109)(EE Cap. 8 Vol 1 p. 5).,353 D 7030 : Decisão N̊ 30/53 de 2 de Maio de 1953 relativa às práticas proibidas no mercado comum do Carvão e do Aço pelo n̊1 do artigo 60̊ do Tratado(JO n̊ 6 de 4.5.1953, p. 109)(EE 08 FASC. 01, p. 5).,353 D 7030 : Décision n̊ 30 - 53 du 2 mai 1953 relative aux pratiques interdites par l'article 60 § 1 du Traité dans le marché commun du charbon et de l'acier(JO n̊ 6 du 4.5.1953, p. 109).,353 D 7030 : Entscheidung Nr. 30/53 über die innerhalb des gemeinsamen Marktes von Kohle und Stahl durch Artikel 60 § 1 des Vertrages verbotenen Praktiken. Vom 2. Mai 1953.(ABl. Nr. 6 vom 4.5.1953, S. 109).,353 D 7030 : Απόφαση αριθ. 30-53 της 2ας Μαΐου 1953 περί απηγορευμένων κατά το άρθρο 60 παράγραφος 1 της συνθήκης πρακτικών, στην κοινή αγορά άνθρακος και χάλυβος(ΕΕ αριθ. 6 της 4.5.1953, σ. 109).

eurovoc_concepts:
ECSC Treaty
consolidation of EU law
marketing restriction


title: Reglamento (CE) n 1421/96 de la Comisión de 22 de julio de 1996 por el que se modifica el Reglamento (CEE) nº 3461/85 relativo a la organización de campañas de promoción en favor del consumo de zumos de uva

eurovoc_concepts:
food consumption
fruit juice
grape
sales promotion

formats: html pdfa1b print


title: 388 L 0077 : Council Directive of 3 December 1987 on the approximation of the laws of the Member States relating to the measures to be taken against the emission of gaseous and particulate pollutants from diesel engines for the use in vehicles (88/77/EEC)(OJ No L 36, 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directiva del Consejo de 3 de diciembre de 1987 relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre las medidas que deben adoptarse contra la emisión de gases y partículas contaminantes procedentes de motores diesel destinados a la propulsión de vehículos (88/77/CEE)(DO n̊ L 36 de 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directiva do Conselho de 3 de Dezembro de 1987 relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes às medidas a tomar contra a emissão de gases e partículas poluentes pelos motores diesel utilizados em veículos (88/77/CEE)(JO n̊ L 36 de 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directive du Conseil du 3 décembre 1987 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs Diesel destinés à la propulsion des véhicules (88/77/CEE)(JO n̊ L 36 du 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Direttiva del Consiglio del 3 dicembre 1987 concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai provvedimenti da prendere contro l'emissione di gas inquinanti prodotti dai motori ad accensione spontanea destinati alla propulsione dei veicoli (88/77/CEE)(GU n. L 36 del 9.2.1988, pag. 33).,388 L 0077 : Richtlijn van de Raad van 3 december 1987 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten met betrekking tot maatregelen tegen de emissie van verontreinigende gassen en deeltjes door dieselmotoren bestemd voor het aandrijven van voertuigen (88/77/EEG)(PB nr. L 36 van 9.2.1988, blz. 33).,388 L 0077 : Richtlinie des Rates vom 3. Dezember 1987 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über Maßnahmen gegen die Emission gasförmiger Schadstoffe und luftverunreinigender Partikel aus Dieselmotoren zum Antrieb von Fahrzeugen (88/77/EWG)(ABl. Nr. L 36 vom 9.2.1988, S. 33).,388 L 0077 : Rådets direktiv af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (88/77/EØF)(EFT nr. L 36 af 9.2.1988, s. 33).,388 L 0077 : Οδηγία του Συμβουλίου της 3ης Δεκεμβρίου 1987 για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τα μέτρα που πρέπει να ληφθούν κατά της εκπομπής αερίων και σωματιδιακών ρύπων από τους κινητήρες ντήζελ προοριζόμενους να τοποθετηθούν σε οχήματα (88/77/EOK)(EE αριθ. L 36 της 9.2.1988, σ. 33).

eurovoc_concepts:
atmospheric pollutant
combustion gases
consolidation of EU law
diesel fuel
motor vehicle
pollution control measures


title: WRITTEN QUESTION No. 2051/96 by Nuala AHERN to the Council. Moscow Nuclear Safety and Security Summit

eurovoc_concepts:
Russia
confidentiality
fuel reprocessing
nuclear safety
nuclear weapon
transparency in decision-making
waste management


title: Komission asetus (EY) N:o 1421/96, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1996, rypäletäysmehun kulutuksen edistämiskampanjoiden järjestämisestä annetun asetuksen (ETY) N:o 3461/85 muuttamisesta


title: 96/456/CE: Décision de la Commission du 22 juillet 1996 modifiant la décision 94/984/CE établissant les conditions de police sanitaire et la certification vétérinaire requises à l'importation de viandes fraîches de volaille en provenance de certains pays tiers (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
health certificate
health control
import
poultrymeat
third country


title: 96/500/EY: Komission päätös, tehty 22 päivänä heinäkuuta 1996, linnuista sekä sorkka- ja kavioeläimistä peräisin olevien metsästysmuistojen, joita ei ole täyttämällä käsitelty, tuontia kolmansista maista koskevista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista ja eläinlääkärintodistuksista tai virallisista ilmoituksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
animal product
health certificate
health control
hunting
import
third country


title: 389 L 0396 : Council Directive of 14 June 1989 on indications or marks identifying the lot to which a foodstuff belongs (89/396/EEC)(OJ No L 186, 30.6.1989, p. 21).,389 L 0396 : Directiva del Consejo de 14 de junio de 1989 relativa a las menciones o marcas que permitan identificar el lote al que pertenece un producto alimenticio (89/396/CEE)(DO n̊ L 186 de 30.6.1986, p. 21).,389 L 0396 : Directiva do conselho de 14 de Junho de 1989 relativa às menções ou marcas que permitem identificar o lote ao qual pertence um género alimentício (89/396/CEE)(JO n̊ L 186 de 30.06.1989, p. 21).,389 L 0396 : Directive du Conseil du 14 juin 1989 relative aux mentions ou marques permettant d'identifier le lot auquel appartient une denrée alimentaire (89/396/CEE)(JO n̊ L 186 du 30.6.1989, p. 21).,389 L 0396 : Direttiva del Consiglio del 14 giugno 1989 relativa alle diciture o marche che consentono di identificare la partita alla quale appartiene una derrata alimentare (89/396/CEE)(GU n. L 186 del 30.06.1989, pag. 21).,389 L 0396 : Richtlijn van de Raad van 14 juni 1989 betreffende de vermeldingen of merktekens die het mogelijk maken de partij waartoe een levensmiddel behoort te identificeren (89/396/EEG)(PB nr. L 186 van 30.6.1989, blz. 21).,389 L 0396 : Richtlinie des Rates vom 14. Juni 1989 über Angaben oder Marken, mit denen sich das Los, zu dem ein Lebensmittel gehört, feststellen läßt (89/396/EWG)(ABl. Nr. L 186 vom 30/06/1989, S. 21).,389 L 0396 : Rådets direktiv af 4. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (89/396/EØF)(EF-Tidende nr. L 186 af 30.06.89, s. 21).,389 L 0396 : Οδηγία του Συμβουλίου της 14ης Ιουνίου 1989 σχετικά με τις ενδείξεις ή τα σήματα που επιτρέπουν την αναγνώριση της παρτίδας στην οποία ανήκει ένα τρόφιμο (89/396/EOK)(Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 186 της 30/06/1989, σ. 21).

eurovoc_concepts:
consolidation of EU law
consumer information
foodstuff
labelling
product quality


title: 96/500/EG: Kommissionens beslut av den 22 juli 1996 om fastställande av djurhälsovillkor och intyg eller officiell deklaration för import av jakttroféer av fåglar och hovdjur som inte genomgått fullständig konservering från tredje länder (Text av betydelse för EES)


title: A Bizottság 1418/96/EK rendelete (1996. július 22.) a legkülső régiók minőségi mezőgazdasági termékeinek jelölésére használt embléma használatára vonatkozó részletes szabályok megállapításáról

eurovoc_concepts:
agricultural product
labelling
overseas countries and territories
product quality

formats: html pdf print

text: 03/19. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 275 31996R1418 1996. 7. 23. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 182/9 A BIZOTTSÁG 1418/96/EK RENDELETE (1996. július 22. ) a legkülső régiók minőségi mezőgazdasági termékeinek jelölésére használt embléma használatára vonatkozó részletes szabályok megállapításáról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, jogát a szóban forgó termékek feldolgozási és értékesítési célú előállításáért az e csomagolásáért közvetlenül régiókban működő, bizonyos szabályok követését vállaló gazda- sági szereplőknek kell megadni; felelős, és tekintettel a legutóbb a 2598/95/EK rendelettel (1) módosított, az egyes mezőgazdasági termékek tekintetében Franciaország tengerentúli megyéi intézkedések bevezetéséről szóló, 1991. december 16-i 3763/91/EGK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 20. cikke (5) bekezdésére, javára egyedi mivel az érintett régiók illetékes hatóságainak feladata, hogy további közigazgatási követelményeket állapítsanak meg a kialakított mechanizmusok helyes működésének biztosítására és a vállalt kötelezettségek betartásának biztosítására; tekintettel a legutóbb a Bizottság 2537/95/EK rendelettel (3) módosított, egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozóan az Azori-szigetek és Madeira javára hozott egyedi intézkedésekről szóló, 1992. június 15-i 1600/92/EGK tanácsi rendeletre (4) és különösen annak 31. cikke (5) bekezdésére, tekintettel a legutóbb a 2537/95/EK rendelettel módosított, egyes mezőgazdasági termékek tekintetében a Kanári-szigetek javára egyedi június 15-i 1601/92/EGK tanácsi rendeletre (5) és különösen annak 26. cikke (5) bekezdésére, intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. mivel a Tanács úgy határozott, hogy emblémát vezet be a Közösség legkülső régióira jellemző feldolgozatlan és feldolgo- zott, minőségi mezőgazdasági termékek jobb megismerteté- sének és fogyasztásának elősegítése céljából; mivel ezen intéz- kedés megvalósításához szükséges részletes szabályokat rögzí- teni kell; termékek mivel a Tanács határozata alapján a legkülső régiók kereske- delmi szervezetei tesznek javaslatot az embléma használatának feltételeire, nevezetesen összeállítják azon feldolgozatlan és feldolgozott mezőgazdasági amely termékek jogosultak az emblémát használni, továbbá meghatá- rozzák a minőségi jellemzőket és a feldolgozott termékek előál- lításának, csomagolásának és feldolgozásának módjait; mivel meg kell határozni, hogy ezek a követelmények a közösségi szabályok szerinti jelenlegi szabványokon, vagy ezek hiányában nemzetközi szabványokon, vagy a hagyományos művelési és feldolgozási módszereken alapulnak; jegyzékét, mivel a Bizottságot el kell látni minden szükséges információval annak érdekékében, hogy lehetőség szerint egységes feltételeket a tudjon biztosítani különböző, legkülső régiókban; intézkedések megvalósítására ezen mivel az érintett irányítóbizottságok közös Irányítóbizottsága nem nyilvánított véleményt az elnöke által megadott határidőn belül, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk (1) A 3763/91/EGK rendelet 20. cikke, az 1600/92/EGK rendelet 30. cikke és az 1601/92/EGK rendelet 26. cikke alapján bevezetett embléma csak a legkülső régiókra jellemző olyan feldolgozatlan és feldolgozott mezőgazdasági termékek elősegítésének és fokozottabb megismertetése céljából használható, amelyek eleget tesznek a fent említett régiókban működő gazdasági szereplők kereskedelmi képvise- leti rögzített követelmé- nyeknek. szervezeteinek kezdeményezésére fogyasztása mivel annak érdekében, hogy a lehető legjobban lehessen felhasználni ezt a sajátos, a legkülső régiók minőségi termé- számára rendelkezésre álló keinek termelői és ösztönzési eszközt, és az irányítás és ellenőrzés egyszerűsítése és hatékonyabbá tétele érdekében az embléma használatának feldolgozói (1) HL L 267. , 1995. 11. 9. , 1. o. (2) HL L 356. , 1991. 12. 24. , 1. o. (3) HL L 260. , 1995. 10. 31. , 10. o. (4) HL L 173. , 1992. 6. 27. , 1. o. (5) HL L 173. , 1992. 6. 27. , 13. o. (2) Az (1) bekezdésben említett követelmények a minőségi szabványokra és a művelési, termelési és feldolgozási technoló- illetve a kiszerelési és csomagolási előírások betartására giák, vonatkoznak. E követelményeket a közösségi szabályokra vagy ilyenek hiányában nemzetközi szabványokra való hivatkozással kell megállapítani, vagy – ahol szükséges – a legkülső régiók termé- keire külön kell ilyeneket elfogadni a képviseleti kereskedelmi szervezetek javaslatára. 276 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/19. kötet 2. cikk 4. cikk Az embléma használati jogát az előállítás helye szerinti tagál- lamok illetékes hatóságai vagy az arra a célra felhatalmazott szervezet adja meg minden egyes termékre vonatkozóan, amelyre az 1. cikkben említett követelményeket elfogadták, a termék jellegétől függően a következő osztályok valamelyi- kébe tartozó gazdasági szereplőknek, a továbbiakban „felhasz- nálók”-nak: – egyéni termelők vagy termelői szervezetek vagy csoportok, – a terméket – értékesítés céljából – csomagoló vállalkozók, – feldolgozott termékek gyártói, akik a legkülső régió területén működnek és akik a 3. cikk követelményeit kielégítik. A jogot egy vagy több gazdasági évre vonatkozó jóváhagyás megadásával kapják meg. 3. cikk A 2. cikk utolsó bekezdésében említett (1) kérésre azok a felhasználók kapják meg, akik: jóváhagyást – a körülményektől függően az 1. cikk szerinti követelmé- nyeknek megfelelő termékek termelésére, csomagolására vagy feldolgozására vállalkoznak, – szükség esetén rendelkezésükre áll a kérdéses termék előállí- tásához vagy feldolgozásához szükséges, a fenti követelmé- nyek szerinti üzem és berendezés, – vállalják a könyvelés oly módon történő vezetését, ami megkönnyíti emblémára jogosult termék előállítása, csomagolása vagy feldolgozása esetében, ellenőrzést, különösen az az Az illetékes hatóságok rendszeres időközönként ellenőrzik, hogy a felhasználók betartják-e az embléma használatának feltételeit és teljesítik-e a 3. cikkben említett kötelezettségeiket. Ezeket az ellenőrzéseket erre szakosodott, kellő műszaki szakér- telemmel rendelkező, független testületekre is bízhatják. Ilyen esetben e testületek rendszeresen beszámolnak az ellenőrzési feladatok elvégzéséről. 5. cikk Az illetékes francia, portugál és (1) spanyol hatóságok intézke- megtesznek minden további szükséges közigazgatási dést az embléma szabályozására vonatkozóan. Az ilyen intézke- dések közé tartozik többek között az emblémát használók esetében díjfizetési kötelezettség megállapítása az embléma nyomtatásáért és a közigazgatási, illetve az ellenőrzési feladatok költségeinek fedezetére. (2) Az (1) bekezdésben említett illetékes hatóságok haladék- talanul tájékoztatják a Bizottságot azokról a szolgáltatókról, illetve testületekről, amelyek a felhasználók számára a jóváha- gyás megadásáért és az e rendelet végrehajtásához szükséges ellenőrzések lefolytatásáért felelősek. Az e rendelet hatálybalé- pésétől számított három hónapon belül az (1) bekezdésben említett kiegészítő intézkedések tervezetéről – az intézkedések elfogadása előtt – tájékoztatják a Bizottságot. 6. cikk A tagállamok a vonatkozó, hatályos nemzeti rendelkezéseket alkalmazzák az embléma használatával való visszaélés megaka- dályozására és szükség esetén ennek büntetésére, vagy e célból szükséges intézkedéseket fogadnak el. E rendelet hatálybalépé- sétől számított hat hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot az alkalmazandó intézkedésekről. 7. cikk – vállalják, hogy elősegítik az illetékes hatóságok által megkö- vetelt összes ellenőrzést és felülvizsgálatot. (2) A jóváhagyást vissza kell vonni, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a felhasználó nem teljesítette a termékkel kapcsolatos követelményeket vagy az (1) bekezdésből eredő valamely kötelezettségét. A jóváhagyás visszavonása a megálla- pított mulasztás mértékétől függően ideiglenes vagy végleges. A Bizottság biztosítja, hogy az emblémát és azokat a terméke- ket, amelyekre az embléma alkalmazható, közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában. 8. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihir- detését követő hetedik napon lép hatályba. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 1996. július 22-én. a Bizottság részéről Franz FISCHLER a Bizottság tagja


title: 96/456/CE: Decisão da Comissão de 22 de Julho de 1996 que altera a Decisão 94/984/CE relativa às condições de polícia sanitária e à certificação veterinária exigidas aquando da importação de carnes frescas de aves de capoeira provenientes de países terceiros (Texto relevante para efeitos do EEE)


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2143/96 do Deputado Gianfranco DELL'ALBA ao Conselho. Programa MEDA

eurovoc_concepts:
Community budget
EU programme
Mediterranean third countries
economic reform
implementation of the budget
social change


title: Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om godkendelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementetom den internationale registrering af varemærker vedtaget i Madrid den 27. juni 1989

eurovoc_concepts: World Intellectual Property Organisation

formats: html pdf pdfa1b print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 22. 07. 1996 KOM(%) 367 endelig udg. 96/0190 (CNS) Forslag til RA»KTS AFGØRELSE om godkendelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid- arrangementetom den internationale registrering af varemærker vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 (forelagt af Kommissionen) 'l -" " s K* t •? il • •• ifås m i* BEGRUNDELSE 1. INDLEDNING Den 20. december 1993 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærket (i det følgende benævnt "forordningen")1. Denne forordning indførte et EF-varemærkesystem, hvor man ved at indgive én ansøgning om registrering af et varemærke som EF-varemærke kan opnå beskyttelse af varemærker (for såvel varer som tjenesteydelser) i hele Det Europæiske Fællesskab. Ved denne forordning blev der desuden etableret et Kontor for Harmonisering på Det Indre Marked (Varemærker og Mønstre) (i det følgende benævnt "Harmoni seringskontoret") til at administrere EF-varemærkerne. Efter en beslutning truffet af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer, der mødtes på stats- og regeringschefniveau den 29. oktober 1993, om at Harmonise ringskontoret skulle have sæde i Spanien, i en af den spanske regering udpeget by, blev Alicante valgt som sæde for Harmoniseringskontoret. Den 1. januar 1996 åbnede Harmoniseringskontoret op for indgivelse af ansøgninger om EF-varemærker, og den 1. april 1996 trådte det i fuld funktion. Samtidig hermed fik også Madrid-protokollen virkning efter at være trådt i kraft den 1. december 1995. Madrid-prptokpHen tager sigte på international registrering af varemærker i Det Internationale Bureau i Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) i Genève, Registreringer efter Madrid-protokollen betegnes som internationale, efterson* enhver registrering har virkning i adskillige lande og regioner og kan have det i samtlige kontralierende lande, herunder også i de stater og internationale organisationer, som har et regionalt kontor til registrering af varemærker med virkning på hele organisationens territorium. Formålet med nærværende forslag er at få kædet EF-varemærkesystemet sammen med det internationale registreringssystem, der blev skabt med Madrid-protokollen. EFTnr. L ll af 14. 1. 1994,s. 1. -1- 2. MADRID-PROTOKOLLEN Madrid-protokollen blev vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 med del formål at 13 indført visse nye elementer i det internationale system for registrering af varemærker, der blev etableret ved Madrid-arrangementet om international registrering af varemærker af 14. april 1891 (i det følgende benævnt "Madrid fastsætter også Madrid arrangementet"). Ligesom Madrid-arrangementet protokollen, at den internationale registrering af varemærker skal foregå i WIPO's Internationale Bureau. De nye elementer, der blev indført ved Madrid-protokollen, tog sigte på at fjerne de hindringer, der bestod for visse landes - herunder visse medlemsstaters - tiltrædelse af Madrid-arrangementet. Desuden giver Madrid-protokollen - i modsætning til Madrid-arrangementet - mulighed for, at mellemstatslige organisationer, der har deres eget regionale varemærkesystem, kan deltage i det internationale registreringssystem. Med Madrid-protokollen blev der i alt væsentligt indført følgende fire nye ele menter: 1) Ansøgninger om international registrering kan baseres ikke alene på et registreret nationalt eller regionalt varemærke, men også på en ansøgning om en national eller regional registrering indgivet til en national eller regional varemærkemyndighed (artikel 2) 2) Enhver kontraherende part, inden for hvis område ansøgeren søger aremærke- beskyttelse, kan inden for en frist på 18 måneder (i stedet for 12 måneder) erklære, at varemærket ikke kan tillægges beskyttelse på vedkommende parts område. Denne frist kan endog forlænges yderligere, såfremt der rejses indsigelse mod international registrering (artikel 5) 3) Hver kontraherende parts varemærkemyndighed kan beregne højere gebyr end det, der følger af Madrid-arrangementet (artikel 8) 4) Internationale registreringer, som annulleres, fordi det nationale eller regionale varemærke, hvorpå de er baseret, er udløbet ("central attack", artikel 6), kan omdannes til nationale; eller regionale ansøgninger med virkning fra ansøgningsdatoen eller i givet fald prioriteringsdatoen (artikel 9 quinquies). Det bemærkes, at Madrid-protokollen i alle andre henseender følger samme opbygning som Madrid-arrangementet. 2- Hos hver af de kontraherende parter i Madrid-protokollen er den internationale registrering således underlagt samme regler som dem, der gælder for nationale eller regionale ansøgninger, både med hensyn til vilkår og betingelser for registrering af varemærket og med hensyn til de rettigheder, varemærkets indehaver derved får. Det system, der blev indført med Madrid-protokollen, indebærer således følgende elementer: - den internationale registrering resulterer ikke i et overnationalt varemærke, men betyder, at der kun kræves én formalitet opfyldt, der dækker alle nationale eller regionale ansøgninger - der kan ikke ansøges direkte om international registrering, del kan kun ske på basis af en national eller regional ansøgning eller registrering hos en national eller regional myndighed. I modsætning til Madrid-arrangementet åbner Madrid-protokollen mulighed for, at ikke alene stater, men også mellemstatslige organisationer, kan komme med i det internationale registreringssystem. Denne mulighed blev åbnet efter indførelsen af EF-varemærkesystemet, og fordi man mente, at EF-varemærkesystemet burde kædes sammen med det internationale registreringssystem. I overensstemmelse med Madrid-protokollens artikel 14, stk. 1, litra b), sammen holdt med artikel 2, stk. 4, skal mellemstatslige organisationer opfylde to betingelser for at kunne blive part i Madrid-protokollen: a) mindst en af organisationens medlemsstater skal være part i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret af 20. marts 1883 b) organisationen skal have et regionalt kontor til registrering af varemærker med virkning på det territorium, inden for hvilket denne organisations stiftelsestraktat finder anvendelse. Disse bestemmelser blev specielt indføjet for at give Det Europæiske Fællesskab mulighed for at tiltræde Madrid-protokollen, når EF-varemærkesystemet var trådt i kraft. Det er klart, at Det Europæiske Fællesskab opfylder den første af betingelserne, eftersom alle medlemsstater er parter i Pariserkonventionen. Også den anden betingelse er opfyldt, eftersom Harmoniseringskontoret trådte i fuld funktion den 1. april 1996. Madrid-arrangementet er fortsat et attraktivt middel til at opnå international regi strering af varemærker, og Madrid-protokollen vil således fungere som et supple ment til Madrid-arrangementet. 3. Ell'S INTERESSE I AT I Il/l REDE MADRID-PROTOKOLLEN Fordelene ved international registrering af varemærker ligger hovedsagelig i den forenkling og de besparelser, der opnås. Herigennem bliver der langt lettere adgang til varemærkeretlig beskyttelse - der skal kun indgives én ansøgning, som behandles af den nationale eller regionale vare mærkemyndighed og WIPO's Internationale Bureau, hvorimod de enkelte virksom heder førhen måtte indgive flere ansøgninger direkte til hver nationale eller regionale myndighed. Denne mulighed, virksomhederne herved får for at opnå varemærkeretlig beskyttelse på udenlandske markeder, er et vigtigt element i det internationale handelssamarbejde og kan være med til at stimulere samhandelen. 1 den henseende er Madrid-protokollen baseret på samme målsætning som EF- varemærkesystemet, selv om målet søges virkeliggjort på forskellig måde. Medens EF-varemærkesystemet indebærer et fuldstændigt, ensartet system for registrering af varemærker, der dækker hele EU's område, indebærer Madrid protokollen kun en harmonisering af ansøgningsproceduren, dog med potentiel virkning for alle de lande, der har undertegnet Pariserkonventionen (hvilket er over 110 stater). De to systemer supplerer derfor hinanden. Når EF-varemærkesystemet kædes sammen med Madrid-protokollen, vil erhvervslivet kunne udnytte de fordele, EF- varemærket giver via Madrid-protokollen og omvendt. Med andre ord vil ansøgere om og indehavere af EF-varemærker kunne ansøge om international beskyttelse af deres varemærker ved at indgive en international ansøgning efter Madrid protokollen, og indehavere af internationale registreringer efter Madrid-protokollen kan ansøge om at få deres varemærker beskyttet som EF-varemærker. Sammenkædningen mellem de to systemer kan ikke undgå al skabe bedre vilkår for samhandelen mellem EU og de berørte tredjelande. De internationale, ikke-statslige organisationer, der repræsenterer brugerne af EF- varemærkesystemet og brugerne af det internationale registreringssystem, har gentagne gange givet udtryk for stærk interesse i at få de to systemer kædet sammen. Desuden har Europa-Kommissionen bemærket, at de tredjelande, som deltog i arbejdet med udarbejdelsen af Madrid-protokollen, har vist interesse for at få det internationale registreringssystem kædet sammen med EF-varemærkesystemet. I den forbindelse peges der på, at følgende stater undertegnede Madrid-protokollen umiddelbart efter, at der var åbnet op for undertegnelse (fra 28. juni 1989 til 31. december 1989): Belgien, Danmark, Den Demokratiske Folkerepublik Korea, Egypten, Finland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Grækenland, Italien, Jugoslavien, Liechtenstein, Luxembourg, Marokko, Monaco, Mongoliet, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Schweiz, Senegal, Sovjetunionen, Spanien, Sverige, Tyskland, Ungarn og Østrig (i alt 27 stater). Irland, I mellemtiden har følgende stater tiltrådt Madrid-protokollen2: Cuba, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Kina, Norge, Spanien, Sverige og Tyskland (i alt 9 stater). I aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, der blev undertegnet i Oporto den 2. maj 1992, forpligtede alle parterne i denne aftale sig til at tiltræde Madrid-protokollen. Inden for en overskuelig fremtid vil samtlige EØS-lande således komme med i det internationale registreringssystem. Desuden bemærkes, at de aftaler, EU har indgået med de central- og østeuropæiske lande såvel som med visse af de tidligere sovjetrepublikker og andre tredjelande, indeholder bestemmelser om, at de pågældende tredjelande skal ratificere eller tiltræde Madrid-protokollen. På indeværende stadium er det vanskeligt at vurdere, hvilke resultater Madrid protokollen og sammenkædningen mellem den og EF-varemærkesystemet vil give. Men erfaringerne med Madrid-arrangementet har vist, at det internationale registreringssystem fungerer tilfredsstillende for virksomhederne i de lande, der er med i arrangementet (i alt 51 lande3). WIPO's 1995-statistikker for Madrid-arrangementet'1 viser, at Del Internationale Bureau i 1995 registrerede 18 852 varemærker og fornyede 3 808 internationale registreringer (samlet antal registreringer og fornyelser i 1995: 22 660). Disse 22 660 internationale registreringer repræsenterede 254 190 designeringer af de 44 kontraherende stater, herunder de 9 medlemsstater (Østrig, Benelux, Frankrig, Tyskland, Italien, Portugal og Spanien), der var parter i Madrid-arrangementet, hvilket indebærer, at der ved hver internationale registrering gennemsnitligt blev designeret 11 kontraherende stater. Af disse 254 190 designeringer blev de 80% (203 029) foretaget af EU-virksom- heder. Heraf var der 38%, hvor EU-lande blev designeret, og 62%, hvor tredjelande blev designeret. Sidstnævnte tegnede sig for 50% af alle designeringer. Tredje landsvirksomheders designeringer af EU-lande tegnede sig for 8% af alle designe ringer, dvs. i alt 20 138. Europa-Kommissionen mener, at hvis de to systemer ikke kædes sammen, kan det gore KF-vareinærket mindre attraktivt for virksomheder stivel i som uden for KU og dermed lægge hindringer i vejen for virkeliggørelsen af det indre marked, som indførelsen af EF-varemærket netop havde til formål at fremme. Uden en sådan Situationen pr. 1. januar 1996 på basis af WlPO-statistikker pr. 1. 1. 1996. Situationen pr. 1. januar 1996 ifølge WlPO-statistikker pr. 1. 1. 1996. "Les Marques Internationales", statistikker for 1995. - 5- sammenkædning vil virksomhederne komme ud for hindringer i tredjelande, og det vil også hæmme adgangen til de nationale markeder i EU-landene. Virksomhederne kunne derved føle sig tilskyndet til at søge national beskyttelse via international registrering i stedet for at ansøge om registrering hos Harmoniseringskontoret. På samme måde ville EU-firmaer, der benytter sig af international registrering, uden en sådan sammenkædning være nødt til fortsat at benytte medlemsstaternes nationale varemærker for at få let adgang til beskyttelse i tredjelande. Og det ville også skade EF-varemærket. EU-virksomhederne er helt klart nogle af dem, der bruger det internationale registreringssystem mest, og de indgiver et stort antal internationale ansøgninger om beskyttelse i de tredjelande, der har tiltrådt Madrid-arrangementet, medens langt færre tredjelandsvirksomheder søger beskyttelse i EU-landene. Ovennævnte tal kan ikke uden videre overføres til den situation, der opstod efter EF- varemærkesystemets og Madrid-protokollens ikrafttrædelse. Men i betragtning af, at de første resultater med EF-varemærkesystemet tegner meget lovende (pr. 1. april 1996 havde Harmoniseringskontoret modtaget over 21 000 ansøgninger om registrering af EF-varemærker), og at Madrid-protokollens geografiske dækning ventes i nær fremtid at blive langt større end Madrid-arrangementets, forekommer det rimeligt at antage, at de ovennævnte tal afspejler et minimum, når først Madrid protokollen er trådt fuldt i kraft og EU er kommet med i det internationale registreringssystem. 4. RETSGRUNDLAG Sammenkædningen mellem EF-varemærket og Madrid-protokollen vil gøre det lettere for virksomheder, der ansøger om eller er indehavere af EF-varemærker, at opnå varemærkeretlig beskyttelse i tredjelande, ligesom virksomheder i disse tredje lande lettere vil kunne opnå beskyttelse under EF-varemærkesystemet. Virksom hederne vil herigennem lettere kunne beskytte deres varemærker i disse lande og komme ind på markedet dér. Hvis Det Europæiske Fællesskab indgår en sådan international forpligtelse, vil det gøre EF-varemærket mere attraktivt i forhold til de nationale varemærker og des uden kunne fremme samhandelen. Etableres der ikke en sådan sammenkædning, vil det skade EF-varemærket. I lyset af det ovenstående vil Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid protokollen få direkte indvirkning på anvendelsen af EF-varemærkeforordningen. I sin udtalelse nr. 1/94 af 15. november 1994 om kompetencefordelingen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater ved indgåelsen af WTO-aftalen og dens bilag bekræftede EF-Domstolen5, at AETR-dommen, der blev afsagt den 31. marts 1971 i sag 22/706, finder anvendelse inden for intellektuel ejendomsret. Punkt 102 i udtalelse nr. 1/94. Sml. 1971, s. 263. - 6- Europa-Kommissionen finder, at det også må gælde i det her omhandlede tilfælde, og at det er traktatens artikel 235, der må bruges som retsgrundlag, sammenholdt med artikel 228, stk. 2, andet punktum, og stk. 3, første punktum. I overens stemmelse med ovennævnte fortilfælde må en EU-akt om tiltrædelse af Madrid protokollen have hjemmel i den traktatbestemmelse, som de fælles regler - dvs? JiF- varemærkeforordningen - er baseret på, og det vil i dette tilfælde sige artikel 235. Det er klart, at der også må henvises til traktatens artikel 228, der giver Det Europæiske Fællesskab bemyndigelse til at indgå aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og en eller flere stater eller internationale organisationer. 5. PROCEDURE FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS TILTRÆDELSE AF MADRID PROTOKOLLEN I henhold til Madrid-protokollens artikel 14, stk. 1, litra b), "kan endvidere enhver mellemstatslig organisation tiltræde denne protokol, når følgende betingelser er opfyldt: i) ii) mindst én af medlemsstaterne i den pågældende organisaiion har tiltrådt Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret; den pågældende organisation har en regional varemærkemy$o!ighed til registrering af mærker med virkning på organisationens territorium, forudsat at en sådan varemærkemyndighed ikke er genstand for en meddelelse i henhold til artikel 9quater. " Som anført ovenfor, opfylder Det Europæiske Fællesskab begge betiingelser. I overensstemmelse med Madrid-protokollens artikel 14, stk. 3 og stk. 4, li&ab), skal tiltrædelsesinstrumentet deponeres hos WIPO's generaldirektør, og protøfcofen skal for Fællesskabets vedkommende træde i kraft tre måneder efter, aï tiltrædelsen er bekendtgjort af WIPO's generaldirektør. 6. AFGIVELSE AF ERKLÆRINGER I FORBINDELSE MED FÆLLESSKABETS TILTRÆDELSE AF MADRID-PROTOKOLLEN Det fastsættes i Madrid-protokollen, at de kontraherende parter ved tiltfædelsen af den kan afgive erklæringer om bestemte spørgsmål. Sådanne erklæringer kan afgives om følgende tre spørgsmål: - forlængelse af fristen for at meddele afslag på beskyttelse af en international registrering, jf. Madrid-protokollens artikel 5 - gebyrer, som den kontraherende part ønsker at modtage i forbindelse med internationale registreringer, jf. Madrid-protokollens artikel 8 - 7- - beskyttelse af internationale registreringer foretaget i henhold til Madrid protokollen før protokollens ikrafttræden for den pågældende kontraherende part, jf. Madrid-protokollens artikel 14. Europa-Kommissionen foreslår, at der afgives en erklæring om de gebyrer, Del Europæiske Fællesskab ønsker at modtage ved internationale registreringer, for at sikre, at det individuelle gebyrsystem anvendes, når Det Europæiske Fællesskab designeres under Madrid-protokollen (Madrid-protokollens artikel 8). Dette forslag er begrundet i følgende: I henhold til Madrid-arrangementet skal der for registrering af et varemærke hos Det Internationale Bureau betales et internationalt gebyr, som består af et grundgebyr, et tillægsgehyr for hver klasse i den internationale klassificering, ud over tre, som de varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af mærket, henhører under, samt et ekstragehyr for enhver begæring om udstrækning af beskyttelsen efter artikel 3ter til tredjelande (Madrid-arrangementets artikel 8, stk. 2). Grundgebyret fordeles ligeligt blandt de kontraherende stater af Det Internationale Kontor efter fradrag af udgifter og omkostninger ved af Madrid-arrangementet, medens tillægsgebyret og ekstragebyret deles mellem de kontraherende parter efter kriterier, der er nærmere fastsat i Madrid-arrangementets artikel 8, stk. 5 og 6. gennemførelsen Samme gebyrfordeling findes også i Madrid-protokollens artikel 8. I Madrid-protokollen blev der imidlertid indført et yderligere, alternativt gebyr system, som de kontraherende stater kan anvende over for ansøgere fra stater, som Madrid-protokollen finder anvendelse på. Hvis en kontraherende part har valgt det individuelle gebyrsystem, vil den pågældende parts varemærkemyndighed i princippet modtage væsentligt højere gebyrer end efter Madrid-arrangementet for hver designering foretaget inden for rammerne af den internationale registrering. For unde;; det individuelle gebyrsystem vil den pågældende kontraherende parts varemyndighed ikke få en andel i indtægterne af tillægsgebyret og ekstragebyret, men derimod modtage et individuelt gebyr for hver designering i henhold til Madrid-protokollen fra enhver ansøger om international registrering. Størrelsen af det individuelle gebyr kan fastsættes, således al det svarer til gebyret for national eller regional registrering, med fradrag af de besparelser, der opnås ved den internationale registrering (Madrid-protokollens artikel 8, stk. 7, litra a)). For at kunne anvende det individuelle gebyrsystem må den kontraherende part afgive en erklæring herom, enten i sit tiltrædelsesinstrument eller ved en senere lejlighed (protokollens artikel 8, stk. 7, litra b)). I denne erklæring skal også angives størrelsen af det individuelle gebyr, som den kontraherende part ønsker at modtage. Valget mellem enhedsgebyrsystemet og det individuelle gebyrsystem vil få betydelig indvirkning på størrelsen af Harmoniseringskontorets indtægter. 8- Under begge gebyrsystemer vil Harmoniseringskontoret få sin andel af grund gebyret, men der er stor forskel på, hvilke indtægter kontoret vil få, alt efter om det lår en andel af tillægs- og ekstragebyret, eller om det anvender det individuelle gebyrsystem under Madrid-protokollen. Enhedssystemet ville indebære, at Harmoniseringskontoret ville få sin andel af Det Internationale Bureaus indtægter af tillægs- og ekstragebyret. Eftersom tillægs gebyret ligger på 73 CHF for hver vareklasse ud over tre, og ekstragebyret for hver designerede part for øjeblikket ligget på 73 CHF pr. designering, ville Harmoni seringskontoret med Madrid-protokollens fordelingsordning sandsynligvis få ca. 105 CHF pr. designering7. Med det individuelle gebyrsystem vil Harmoniseringskontoret, hver gang Det Europæiske Fællesskab designeres, få et beløb svarende til summen af de gebyrer, der skal betales for registrering af et EF-varemærke, med fradrag af det beløb, der spares ved den internationale registrering. Europa-Kommissionen foreslår, at gebyret derfor fastsættes til, hvad der svarer til summen af de gebyrer, der skal betales for ansøgning om og registrering af EF-varemærker, dvs. 2 075 ECU8, med fradrag af det beløb, der spares ved anvendelse af den internationale ordning. For Harmoniseringskontorets udgifter ved behandlingen af internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab designeres, vil svare nogenlunde til dets udgifter ved behandlingen af regulære EF-varemærkeansøgninger. Og størrelsen af besparelserne vil afhænge af udfaldet af drøftelserne om Europa-Kommissionens forslag til rådsforordning om sammenkædning mellem EF-varemærket og protokol len til Madrid-arrangementet9, som indeholder de bestemmelser, der er nødvendige for, at Det Europæiske Fællesskab som sådant kan tiltræde Madrid-protokollen. I betragtning af de ovennævnte tal er der ikke noget mærkeligt i, at Harmoni seringskontoret har givet udtrykt for stærk interesse i, at EU vælger det individuelle gebyrsystem efter Madrid-protokollen. Størrelsen af de individuelle gebyr skal angives i en erklæring i bilaget til rådsafgørelsen. Europa-Kommissionen mener ikke, at der er nogen grund til at fremsætte de andre to erklæringer. Se WlPO-dokument GT7PM/V/3, s. 10, af 31. 7. 1992, 5. møde i arbejdsgruppen om anvendelse af Madrid-protokollen, Genève, 12. -16. oktober 1992. Se artikel 16 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2869/95 af 13. december 1995 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for det indre marked (EFT nr. L 303 af 15. 12. 1995). Dok. KOM(96) 372 endelig, udg. - 9- Hvad angår erklæringen om forlængelse af fristen for at nægte en international registrering beskyttelse efter Madrid-protokollens artikel 5, bemærkes, at det følger af Europa-Kommissionens forslag til rådsforordning om sammenkædning mellem EF-varemærket og protokollen til Madrid-arrangementet, at Harmoniseringskontoret vil kunne meddele enhver foreløbig nægtelse af beskyttelse inden udløbet af en frist på et år fra den dato, hvor meddelelse om udstrækning til også at omfatte Det Europæiske Fællesskab er blevet sendt til Kontoret fra Det Internationale Bureau. Hvad angår den tredje erklæring, dvs. erklæringen om afslag på beskyttelse af internationale registreringer foretaget i henhold til Madrid-protokollen før protokol lens ikrafttrædelse for Det Europæiske Fællesskab (art. 14 i Madrid-protokollen), ser Europa-Kommissionen ingen grund til at fravige princippet om, at internationale registreringer foretaget efter Madrid-protokollen før dens ikrafttrædelse for Det Europæiske Fællesskab kan udstrækkes til også at omfatte Fællesskabet. For forud for sådanne udstrækninger af disse internationale registreringer vil det blive undersøgt, om der foreligger absolutte hindringer for registrering eller indsigelser på grundlag af tidligere rettigheder inden for Det Europæiske Fællesskab, ligesom det er tilfældet med regulære EF-varemærkeansøgninger. 7. BEMÆRKNINGER TIL DE ENKELTE ARTIKLER Artikel 1 Rådet opfordres til at godkende Madrid-protokollen. Teksten til Madrid protokollen vedhæftes denne afgørelse som bilag på alle EU-sprog. Artikel 2 Artikel 2, stk. 1, fastsætter, at Rådets formand efter vedtagelsen af forslaget skal deponere tiltrædelsesinstrumentet hos WIPO's generaldirektør, jf. Madrid-protokollens artikel 14. For at undgå enhver komplikation, der måtte opstå i forbindelse med Madrid-protokollens gennemførelse inden for Det Europæiske Fællesskab, er det blevet præciseret, at tiltrædelsesinstrumentet kan deponeres fra og med den dato, hvor Rådet har vedtaget de fornødne gennemførelsesforanstaltninger (Kommissionens forslag til rådsforordning om sammenkædning mellem EF-varemærket og protokollen til Madrid arrangementet, se ovenfor). I samme artikels stk. 2 præciseres det i forbindelse med erklæringen i bilaget, at Det Europæiske Fællesskab skal afgive en erklæring om, at det ønsker at modtage det individuelle gebyr i stedet for en andel i indtægterne af tillægs- og ekstragebyret. 10- Artikel 3 Når først Det Europæiske Fællesskab er blevet kontraherende part i Madrid protokollen, bliver det også medlem af Madrid-unionens Forsamling med de samme rettigheder og forpligtelser som de kontraherende stater (protokollens artikel 10). Det betyder f. eks. , at Det Europæiske Fællesskab får én stemme på Forsamlingen, ud over stemmerne fra de medlemsstater, der er parter i Madrid-protokol len. I overensstemmelse med Madrid-protokollens artikel 10, stk. 2, skal Forsamlingen bl. a. behandle spørgsmål i forbindelse med opretholdelse og udvikling af Madrid-unionen og gennemførelsen af protokollen, give Det Internationale Bureau instrukser om forberedelsen af konferencer til revision af protokollen og vedtage og ændre bestemmelser angående protokollens gennemførelse. I overensstemmelse med EF-traktatens skal Europa- Kommissionen repræsentere Det Europæiske Fællesskab på Madrid-unionens Forsamling. Fællesskabets delegation kan også omfatte repræsentanter for Harmoniseringskontoret. artikel 228 I lyset af det ovenstående og for at undgå alt for tunge procedurer forud for møderne i Madrid-unionens Forsamling, fastsættes det i forslagets artikel 3, stk. 1, at Rådet giver Europa-Kommissionen bemyndigelse til at repræsentere Det Europæiske Fællesskab på de fremtidige møder i Madrid-unionens Forsamling og til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at forhandle om anliggender, der falder ind under den kompetence, Forsamlingen har i henhold til Madrid-protokollens artikel 10. I artikel 3, stk. 2, fastsættes det, at den holdning, Det Europæiske Fællesskab skal indtage, fastlægges af Europa- Kommissionen og medlemsstaterne i den kompetente rådsgruppe eller på møder afholdt i forbindelse med arbejdet i WIPO. 11 8. SUPPLERENDE FORANSTALTNINGER EFTER FÆLLESSKABETS TILTRÆDELSE AF MADRID-PROTOKOLLEN Som tidligere nævnt, kræver Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid protokollen en række gennemførelsesforanstaltninger truffet på EU-plan. Der er tale om to typer gennemførelsesforanstaltninger. For det første må der fastsættes EU-regler om indgivelse af internationale ansøgninger efter Madrid protokollen på basis af ansøgninger om EF-varemærker eller registrerede EF- varemærker. For det andet må der også træffes foranstaltninger med hensyn til beskyttelse og ugyldiggørelse af internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. Eftersom Madrid-protokollen træder i kraft tre måneder efter den dato, hvor Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af den er blevet bekendtgjort af WIPO's general direktør, bør de fornødne gennemførelsesforanstaltninger træde i kraft senest før udløbet af denne tremånedersperiode. 9. KONKLUSIONER/FORSLAG På grundlag af det ovenstående opfordres Rådet hermed til at vedtage vedlagte afgørelse, hvorved det godkender Madrid-protokollen på Det Europæiske Fælles skabs vegne, bemyndiger Rådets formand til at deponere tiltrædelsesinstrumentet til Madrid-protokollen og den vedlagte erklæring hos WIPO's generaldirektør og bemyndiger Europa-Kommissionen til at repræsentere Det Europæiske Fællesskab på de møder i Madrid-unionens Forsamling, der afholdes i WIPO's regi, og til på Det Europæiske Fællesskabs vegne forhandle om anliggender, der falder ind under Forsamlingens kompetence. - 1 2- Forslag til RÅPSAFGØRFJ. SE om godkendelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementetom den internationale registrering af varemærkervedtagel i Madrid den 27. juni 1989 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, sammenholdt med artikel 228, stk. 2, andet punktum, og artikel 228, stk. 3, første afsnit, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen1, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, og under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3 ud fra følgende betragtninger: Rådets forordning (EF) rir. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærket4, som blev vedtaget på grundlag af traktatens artikel 235, tog sigte på at virkeliggøre et funktionsdygtigt indre marked, der byder på betingelser svarende til dem, som findes på et nationalt marked; for at virkeliggøre et sådant marked, som i stigende grad kan fungere som et indre marked, blev der ved denne forordning indført en fællesskabsordning for varemærker, som giver virksomhederne ret til efter en og samme fremgangsmåde at opnå EF-varemærker, som nyder ensartet beskyttelse og har retsvirkning på hele Fællesskabets område; efter det forarbejde, der blev indledt og gennemført i Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret med deltagelse af de medlemsstater, der er med i Madrid unionen, de medlemsstater, som ikke er med i Madrid-unionen, og Det Europæiske Fællesskab, blev protokollen til Madrid-arrangementet om international registrering af varemærker (i det følgende benævnt "Madrid-protokollen") vedtaget den 27. juni 1989 i Madrid af den diplomatiske konference, der blev nedsat med henblik på dens undertegnelse; EFTnr. L 11 af 14. 1. 1994, s. 1. -13 Madrid-protokollen blev vedtaget med det formål at få indført en række nye elementer i det system for international registrering af varemærker, der blev etableret med Madrid arrangementet om international registrering af varemærker af 14. april 1891, som senere ændret (i det følgende benævnt "Madrid-arrangementet")5; formålet med Madrid-protokollen er at gøre det lettere for nogle stater, og specielt for de medlemsstater, som endnu ikke har tiltrådt den, at komme med i systemet for international registrering af varemærker; en af de vigtigste nyskabelser i Madrid-protokollen i forhold til Madrid-arrangementet findes i protokollens artikel 14, der åbner mulighed for, at en mellemstatslig organisation, der har en regional varemærkemyndighed til registrering af varemærker med virkning på organisationens territorium, kan tiltræde Madrid-protokollen; muligheden for, at en mellemstatslig organisation med en regional varemærkemyndighed til registrering af varemærker kan tiltræde Madrid-protokollen, blev indført i protokollen specielt for at give Det Europæiske Fællesskab mulighed for at tiltræde den; Madrid-protokollen trådte i kraft den 1. december 1995 med virkning fra den 1. april 1996, hvor også EF-varemærkesystemet trådte i kraft; EF-varemærkesystemet og det internationale registreringssystem, der blev indført ved Madrid-protokollen, er indbyrdes komplementære; for at sætte virksomhederne i stand til at udnytte fordelene ved EF-varemærket via Madrid-protokollen og omvendt er det nødvendigt at give ansøgere om og indehavere af EF-varemærker mulighed for at ansøge om international beskyttelse af deres varemærker ved at indgive en international ansøgning efter Madrid-protokollen og omvendt give indehavere af en international registrering efter Madrid-protokollen mulighed for at ansøge om beskyttelse af deres varemærke efter EF-varemærkesystemet; Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker, som senest revideret i Stockholm den 14. juli 1967 og ændret den 2. oktober 1979. - 1 4- en sådan sammenkædning mellem EF-varemærkesystemet og det internationale registreringssystem efter Madrid-protokollen kan fremme en harmonisk udvikling aføkonomiske aktiviteter, eliminere konkurrenceforvridninger og virke omkostningseffektivt, ligesom det kan fremme el mere integreret og velfungerende indre marked; for at EF-varemærkesystemet kan blive mere attraktivt, er det derfor nødvendigt, at Fællesskabet tiltræder Madrid-protokollen; Europa-Kommissionen bør bemyndiges til at repræsentere Det Europæiske Fællesskab i Madrid-unionens Forsamling, når Fællesskabet har tiltrådt Madrid-protokollen; Det Europæiske Fællesskab skal ikke give udtryk for sine synspunkter i Forsamlingen i anliggender, der udelukkende vedrører Madrid-arrangementet; Del Europæiske Fællesskabs kompetence til al indgå eller tiltræde internationale aftaler eller traktater beror ikke alene på de beføjelser, traktaten udtrykkeligt har tillagt det, men kan også bero på andre bestemmelser i traktaten og på retsakter vedtaget af fællesskabsinstitutionerne i henhold til sådanne bestemmelser; denne afgørelse berører ikke medlemsstaternes ret til at deltage i Madrid-unionens Forsamling i relation til deres nationale varemærker - VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Protokollen til Madrid-arrangementet om international registrering af varemærker, som blev vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 (i det følgende benævnt "Madrid protokollen"), godkendes hermed på Fællesskabets vegne, hvad angår anliggender omfattet af dets kompetence. Madrid-protokollens tekst findes i bilaget til denne afgørelse. Artikel 2 1. Rådets formand bemyndiges hermed til at deponere tiltrædelsesinstrumentet hos generaldirektøren for Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret fra den dato, hvor Rådet har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for at kæde EF- varemærket sammen med Madrid-protokollen. 2. Den erklæring, der findes i bilaget til denne afgørelse, afgives i tiltrædelses instrumentet. - 1 4* Artikel 3 1. Europa-Kommissionen bemyndiges hermed til at repræsentere Det Europæiske Fællesskab på de møder i Madrid-unionens Forsamling, der afholdes i Verdens organisationen for Intellektuel Ejendomsrets regi, og til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at forhandle om spørgsmål, der er omfattet af den kompetence, Forsamlingen er tillagt i henhold til Madrid-protokollens artikel 10. 2. Den holdning, Det Europæiske Fællesskab skal indtage, fastlægges af Europa- Kommissionen og medlemsstaterne i den kompetente rådsgruppe eller på møder afholdt i forbindelse med det arbejde, der gennemføres inden for rammerne af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand - 1 5- Forslag til rådsafgørelse om godkendelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementet om international registrering af varemærker vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 - Erklæring om det individuelle gebyrsystem - BILAG Ved deponeringen af dette tiltrædelsesinstrument hos WIPO's generaldirektør skal Rådets formand vedlægge tiltrædelsesinstrumentet følgende erklæring: "Det Europæiske Fællesskab erklærer, at ved hver internationale registrering, hvor det nævnes i henhold til Madrid-protokollens artikel 3ter, stk. 1 eller 2, og ved fornyelse af enhver sådan international registrering, ønsker det i stedet for en andel af indtægterne af tillægsgebyr og ekstragebyr at modtage: for et individuelt varemærke: et designeringsgebyr på 2 075 ECU6, i givet fald med tillæg af 400 ECU pr. vare eller tjenesteydelsesklasse ud over tre, eller i påkommende tilfælde et fornyelsesgebyr på 2 500 ECU7, i givet fald med tillæg af 400 ECU pr. vare- eller tjenesteydelsesklasse ud over tre for et kollektivt varemærke: et designeringsgebyr på 3 875 ECU8, i givet fald med tillæg af 800 ECU pr. vare eller tjenesteydelsesklasse ud over tre, eller i påkommende tilfælde et fornyelsesgebyr på 5 000 ECU9, i givet fald med tillæg af 800 ECU pr. vare- eller tjenesteydelsesklasse ud over tre". Nævnte gebyrer er en foreløbig angivelse og vil blive reduceret i takt med de besparelser, den internationale registrering giver, når disse kendes. Se fodnote 6. Se fodnote 6. Se fodnote 6. - 1 P- "Madridprotokollen 1989" Protokol til Madridarrangementet om den internationale registrering af varemærker vedtaget i Madrid 27 juni 1989 Artikel 1 Medlemskab af Madridunionen De stater, soça har tiltrådt denne protokol (i det følgende kaldet "de kontraherende stater"), selvom de ikke har tiltrådt Madridarrangementet om international registrering af varemærker, som revideret i Stockholm i 1967 og som ændret i 1979 (i det følgende kaldet " Madridarrangementet (Stockholm)"), og de i artikel 14(1)(b) nævnte organisationer, som har tiltrådt denne protokol, (i det følgende kaldet "de kontraherende organisatio ner"), vil være medlemmer af den samme union, som de lande, der har tiltrådt Madridarrangementet (Stockholm), er medlemmer af. Enhver henvisning i denne protokol til "kontraherende parter" skal forstås som en henvisning til både kontraherende stater og kontraherende organisationer. Artikel 2 Opnåelse af beskyttelse gennem international registrering Når en ansøgning om registrering af et varemærke er ind givet til en kontraherende parts varemærkemyndighed, eller når et mærke er registreret i registret hos en kontraherende parts varemærkemyndighed, kan den person, i hvis navn den pågældende ansøgning (i det følgende kaldet "den oprindelige ansøgning") eller den pågældende registrering (i det følgende kaldet "den oprindelige registrering") står, i henhold til bestemmelserne i denne protokol opnå beskyttelse for sit mærke på de kontraherende w parters territorier ved en registrering af det pågældende mærke i registret hos Det internationale Bureau hos Verdensorganisatio nen for industriel ejendomsret (i det følgende kaldet henholdsvis "den internationale registrering", "Det internationale Register", "Det internationale Bureau" og "Organisationen"), forudsat at (i) når den oprindelige ansøgning er indgivet til vare mærkemyndigheden i en kontraherende stat, eller når den oprindelige registrering er foretaget af en sådan myndighed, den person, i hvis navn den pågældende an søgning eller registrering står, er statsborger i denne kontraherende stat, eller er bosat i eller er indehaver af en regulær industriel eller kommerciel virksomhed i den nævnte kontraherende stat, (ii) når den oprindelige ansøgning er indgivet til en kontraherende organisations varemærkemyndighed, eller når den oprindelige registrering er foretaget af en sådan myndighed, den person, i hvis navn den pågæl dende ansøgning eller registrering står, er stats borger i en stat, som er medlem af denne kontraheren de organisation, eller er bosat i eller er indehaver af en regulær industriel eller kommerciel virksomhed på den nævnte kontraherende organisations terri torium. (2) En ansøgning om international registrering (i det føl gende kaldet "den internationale ansøgning") skal indgives til Det internationale Bureau ved formidling af den varemærkemyndig hed, hvor den oprindelige ansøgning blev indgivet, eller den o- prindelige registrering blev foretaget (i det følgende kaldet "den oprindelige varemærkemyndighed"). (3) Enhver henvisning i denne protokol til en "varemærke- myndighed" eller til en "kontraherende parts varemærkemyndighed" skal forstås som en henvisning til den varemærkemyndighed, som på vegne af en kontraherende part har ansvaret for registrering af 48 varemærker, og enhver henvisning i denne protokol til "mærker", skal forstås som en henvisning til varemærker for såvel varer som tjenesteydelser. (4) I denne protokol forstås ved en "kontraherende parts territorium", når den kontraherende part er en stat, denne stats territorium, og når den kontraherende part er en mellemstatslig organisation, det territorium, som den pågældende mellemstatslige organisations konstituerende traktat gælder for. Artikel 3 International ansøgning (1) En international ansøgning i henhold til denne protokol skal affattes på den blanket, der er foreskrevet i i gennemførel ses forskrifterne. Den oprindelige varemærkemyndighed skal be kræfte, at de oplysninger, der er angivet i den internationale ansøgning, svarer til de oplysninger, som på bekræftelsestids- punktet er angivet i den oprindelige ansøgning eller den oprinde lige registrering. Desuden skal den nævnte myndighed angive (i) for så vidt angår en oprindelig ansøgning, dennes dato og nummer, (ii) for så vidt angår en oprindelig registrering, dennes dato og nummer samt dato og nummer på den ansøgning, der ligger til grund for den oprindelige registre ring. Den oprindelige varemærkemyndighed skal endvidere angive datoen for den internationale ansøgning. (2) Ansøgeren skal angive de varer og tjenesteydelser, for hvilke der søges varemærkebeskyttelse, og desuden, om muligt, tilsvarende klasse eller klasser i henhold til Nice-Arrangementet n vedrørende den internationale klassifikation af varer og tjene steydelser til brug ved registrering af mærker. Hvis ansøgeren undlader en sådan angivelse, skal Det internationale Bureau klassificere varerne og tjenesteydelserne i de relevante klasser i henhold til nævnte klassifikation. De oplysninger om klasser, som ansøgeren har angivet/ skal kontrolleres af Det internationa le Bureau, der udøver denne kontrol i samarbejde med den oprinde lige varemærkemyndighed. I tilfælde af uoverensstemmelse mellem den nævnte myndighed og Det internationale Bureau, skal sidst nævntes opfattelse have forrang. (3) Hvis ansøgeren påberåber sig farver som et distink- tivt element ved sit mærke, skal han (i) angive dette og sammen med sin internationale ansøg ning give oplysning om den farve eller den kombina tion af farver, der påberåbes; (ii) vedlægge sin internationale ansøgning kopier i farve af det nævnte mærke. Disse kopier skal vedhæftes de meddelelser, der afgives af Det internationale Bu reau; antallet af sådanne kopier fastsættes i gennem- førelsesforskrifterne. (4) Det internationale Bureau skal omgående registrere de mærker, der er indgivet i overensstemmelse med artikel 2. Den internationale registrering får tildelt den dato, på hvilken den internationale ansøgning blev modtaget af den oprindelige vare mærkemyndighed, forudsat at den internationale ansøgning er modtaget af Det internationale Bureau inden to måneder fra denne dato. Hvis den internationale ansøgning ikke er modtaget inden for denne periode, får den internationale registrering tildelt den dato, på hvilken den nævnte internationale ansøgning blev modtaget af Det internationale Bureau. Det internationale Bureau skal uden ophold underrette de berørte varemærkemyndigheder om den internationale registrering. Mærker, som er registreret i Det internationale Register, skal offentliggøres i et periodisk x tidsskrift, der udgives af Det internationale Bureau, på grundlag af de oplysninger, der er indeholdt i den internationale ansøg ning. (5) Med henblik på den offentliggørelse, der skal finde sted af mærker, der er registreret i Det internationale Register, skal enhver varemærkemyndighed fra Det internationale Bureau modtage et antal eksemplarer af det nævnte tidsskrift uden ved erlag og et antal eksemplarer til nedsat pris på de vilkår, der fastsættes af den forsamling, der er nævnt i artikel 10 (i det følgende kaldet "Forsamlingen"). Sådan offentliggørelse skal anses som tilstrækkelig for alle kontraherende parter, og ingen anden offentliggørelse kan kræves af indehaveren af den inter nationale registrering. Artikel 3bis Territorial virkning Den beskyttelse, som følger af den internationale registre ring, kan kun udstrækkes til en kontraherende part på begæring af den person, som indgiver den internationale ansøgning eller som er indehaver af den internationale registrering. En sådan be gæring kan dog ikke fremsættes for den kontraherende part, hvis varemærkemyndighed er den oprindelige varemærkemyndighed. Artikel 3ter Begæring om "territorial udstrækning" (1) En begæring om, at den beskyttelse, som følger af den internationale registrering, skal udstrækkes til at omfatte en kontraherende part, skal udtrykkeligt angives i den internationa le ansøgning. *i (2) En begæring om territorial udstrækning kan ligeledes fremsættes efter den internationale registrering. En sådan be gæring skal indgives på den blanket, som er foreskrevet i gennem- førelsesforskrifterne. Den skal omgående noteres af Det inter nationale Bureau, som uden ophold skal underrette den eller de berørte varemærkemyndigheder herom. Noteringen af udstrækningen skal offentliggøres i Det internationale Bureaus periodiske tids skrift. En sådan territorial udstrækning får virkning fra den dato, på hvilken den er noteret i Det internationale Register; den ophører med at have virkning ved udløbet af den internationa le registrering, som den vedrører. Artikel 4 Virkninger af international registrering (1)(a) Fra den dato, på hvilken registreringen eller no teringen er sket i overensstemmelse med bestemmelserne i artik lerne 3 og 3ter, er beskyttelsen af mærket hos hver af de berørte kontraherende parter den samme, som hvis mærket havde været indgivet direkte til den pågældende kontraherende parts vare mærkemyndighed. Hvis intet afslag er meddelt til Det internatio nale Bureau i overensstemmelse med artikel 5(1) og (2), eller hvis et afslag, meddelt i overensstemmelse med den pågældende artikel, efterfølgende er trukket tilbage, er mærkets beskyttelse hos den berørte kontraherende part fra den nævnte dato den samme, som hvis mærket havde været registreret af den pågældende kontra herende parts varemærkemyndighed. b) Den angivelse af vare- og tjenesteydelsesklasser, som er foreskrevet i artikel 3, er ikke bindende for de kontraherende parter for så vidt angår omfanget af mærkets beskyttelse. (2) Enhver international registrering skal nyde den ret til prioritet, der er foreskrevet i artikel 4 i Pariserkonventionen & om beskyttelse af industriel ejendomsret, selvom de krav, som er foreskrevet i sektion D af nævnte artikel, ikke er opfyldt. Artikel 4bis Erstatning af en national eller regional registrering med en international registrering (1) Når et mærke, som er genstand for en national eller regio nal registrering hos en kontraherende parts varemærkemyndighed, tillige er genstand for en international registrering, og begge registreringer står i den samme persons navn, anses den inter nationale registrering for at erstatte den nationale eller regio nale registrering, uden at der derved sker indskrænkning i de rettigheder, som er erhvervet i kraft af sidstnævnte, forudsat at (i) den beskyttelse, der følger af den internationale registrering, udstrækkes til den nævnte kontraherende part i henhold til artikel 3ter (1) og (2), (ii) alle de varer og tjenesteydelser, som er angivet i den nationale eller regionale registrering, tillige er angivet i den internationale registrering for så vidt angår den nævnte kontraherende part, (iii) en sådan udstrækning får virkning efter datoen for den nationale eller regionale registrering. (2) Den varemærkemyndighed, der er nævnt i stk. (1), skal på begæring sørge for at notere den internationale registrering i sit register. s. * Artikel 5 Afslag og ugyldiggørelse af virkningerne af international registrering i forhold til visse kontraherende parter (1) Når den lovgivning, som kommer til anvendelse, tillader det, har enhver kontraherende parts varemærkemyndighed, som har fået meddelelse fra Det internationale Bureau om en udstrækning til den pågældende kontraherende part i henhold til artikel 3ter(l) eller (2) af den beskyttelse, som følger af den inter nationale registrering, ret til at erklære i en meddelelse om afslag, at beskyttelse ikke kan ydes hos nævnte kontraherende part for det mærke, som er genstand for en sådan udstrækning. Et sådant afslag kan alene være begrundet i forhold, som i henhold til Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret ville være gældende i tilfælde af, at et mærke var indgivet direkte til den varemærkemyndighed, som meddeler afslaget. Be skyttelse kan dog ikke afslås, heller ikke delvist, alene som følge af, at den lovgivning, som kommer til anvendelse, kun ville tillade registrering i et begrænset antal klasser eller for et begrænset antal varer eller tjenesteydelser. (2)(a) En varemærkemyndighed, som ønsker at gøre en sådan ret gældende, skal meddele sit afslag til Det internationale Bureau sammen med en redegørelse for alle af slagsgrundene inden for den frist, der er foreskrevet af den for den pågældende vare mærkemyndighed gældende lov, og senest, med forbehold af (b) og (c) før udløbet af ét år fra den dato, på hvilken Det internatio nale Bureau har sendt meddelelsen om den udstrækning, der er henvist til i stk. (1), til den nævnte varemærkemyndighed. (b) Uanset (a) kan en kontraherende part erklære, at den frist på et år, som er angivet i (a), skal være 18 måneder for internationale registreringer foretaget i henhold til denne protokol. IH c) En sådan erklæring kan tillige angive, at når et afslag om beskyttelse skyldes en indsigelse, vil et sådant afslag kunne blive meddelt af den pågældende kontraherende parts varemærke- myndighed til Det internationale Bureau efter udløbet af 18- måneders fristen. En sådan varemærkemyndighed kan for enhver nærmere angivet international registrering meddele et afslag om beskyttelse efter udløbet af 18-måneders fristen, men kun såfremt (i) den før udløbet af 18-måneders fristen har underret tet Det internationale Bureau om muligheden for, at der vil kunne blive fremsat indsigelse efter udløbet af 18-måneders fristen, og (ii) meddelelsen om afslag på grundlag af en indsigelse gives inden for en frist på højst syv måneder fra den dato, på hvilken indsigelsesperioden begynder; hvis indsigelsesperioden udløber før denne frist på syv måneder, skal meddelelsen ske inden for en frist på én måned fra udløbet af indsigelsesperioden. (d) En erklæring i henhold til (b) eller (c) kan fremsættes i de instrumenter, der er anført i artikel 14(2), og erklæringen har virkning fra samme dato som datoen for denne protokols i- krafttræden for den stat eller mellemstatslige organisation, der har afgivet erklæringen. En sådan erklæring kan tillige frem sættes senere, i hvilket tilfælde erklæringen får virkning 3 måneder efter dens modtagelse af Organisationens generaldirektør (i det følgende kaldet "Generaldirektøren"), eller på et hvilket som helst senere tidspunkt angivet i erklæringen, for så vidt angår enhver international registrering, hvis dato er den samme som eller senere end den dato, erklæringen har virkning fra. (e) Ved udløbet af en periode på 10 år fra denne protokols ikrafttræden skal Forsamlingen undersøge, hvorledes det system, der er etableret i henhold til bestemmelserne i (a) til (d), fungerer. Derefter kan de nævnte bestemmelser ændres ved For samlingens enstemmige beslutning. As 10 (3) Det internationale Bureau skal uden ophold sende et ek semplar af afslagsmeddelelsen til indehaveren af den internatio nale registrering. Den nævnte indehaver skal have samme retsmid ler mod afslaget, som hvis han havde indgivet ansøgningen om registrering af mærket direkte til den varemærkemyndighed, som har givet meddelelse om afslag. Hvor Det internationale Bureau har modtaget underretning i henhold til (2) (c) (i), skal det uden ophold sende underretningen til indehaveren af deri internationale registrering. (4) Det internationale Bureau skal underrette enhver inter esseret, som fremsætter begæring herom, om grundlaget for at afslå mærket. (5) En varemærkemyndighed, som for en nærmere angivet international registrering ikke har givet underretning om et muligt eller endeligt afslag til Det internationale Bureau i overensstemmelse med (1) og (2), skal, for så vidt angår denne internationale registrering, fortabe fordelen ved den i (1) fast satte ret. (6) En kontraherende parts kompetente myndigheder kan ikke erklære en international registrerings virkninger på den pågæl dende kontraherende parts territorium ugyldige, uden at indeha veren af en sådan international registrering i god tid har fået mulighed for at forsvare sine rettigheder. Ugyldiggørelsen skal meddeles til Det internationale Bureau. Artikel 5bis Bevis for retten til at anvende visse bestanddele i mærket Bevis for retten til at anvende visse bestanddele, som indgår i et mærke, som f. eks. våben, våbenskjold, portrætter, æresbevisninger, titler, firmanavne, personnavne bortset fra & ansøgerens navn, eller andre lignende inskriptioner, som måtte blive krævet af de kontraherende parters varemærkemyndigheder, skal undtages fra krav om legalisering og attestation fra andre end den oprindelige varemærkemyndighed. 11 Artikel 5ter Kopi af indførsler i Det internationale Register; Undersøgelser; Ekstrakter af Det internationale Register (1) Det internationale Bureau udfærdiger til enhver person, der anmoder derom, mod betaling af et gebyr fastsat i gennem- førelsesforskrifterne, en kopi af indførslerne i Det internatio nale Register vedrørende et bestemt mærke. (2) Det internationale Bureau kan også mod betaling fore tage undersøgelser blandt mærker, som er genstand for internatio nal registrering. (3) Ekstrakter af Det internationale Register, som er begæret med henblik på anvendelse hos en kontraherende part, er undtaget fra enhver legalisering. Artikel 6 Gyldighedsperiode for international registrering; Afhængighed og uafhængighed for international registrering (1) En registrering af et mærke hos Det internationale Bureau gælder for en periode på 10 år med mulighed for fornyelse på de vilkår, der er angivet i artikel 7. Jb- (2) Ved udløbet af en periode på 5 år fra den internatio nale registrerings dato bliver en sådan registrering uafhængig af den oprindelige ansøgning eller den deraf følgende registrering eller af den oprindelige registrering med forbehold af neden stående bestemmelser. 12 (3) Den beskyttelse, der følger af den internationale regi strering, hvad enten den er overdraget eller ej, kan ikke længere påberåbes, hvis den oprindelige ansøgning eller den deraf følgen de registrering eller den oprindelige registrering, før udløbet af 5 år fra datoen for den internationale registrering, er truk ket tilbage, udløbet, frafaldet eller har været genstand for en endelig afgørelse om afslag, ophævelse, annullering eller ugyl dighed for så vidt angår alle eller nogle af de varer og tjene steydelser, der er angivet i den internationale registrering. Det samme gælder, hvis (i) en anke over en afgørelse, der afviser virkningerne af den oprindelige ansøgning, (ii) et søgsmål med krav om tilbagetagelse af den oprin delige ansøgning eller om ophævelse, annullering eller ugyldighed af den deraf følgende registrering, eller af den oprindelige registrering, eller (iii) en indsigelse mod den oprindelige ansøgning efter udløbet af femårs perioden fører til en endelig afgørelse om afslag, ophævelse, annullering eller ugyldighed eller til en kendelse om tilbagetagelse af den oprindelige ansøgning eller den deraf følgende registrering, eller af den oprindelige registre ring, forudsat at en sådan anke, et sådant søgsmål eller en sådan indsigelse er påbegyndt før udløbet af den nævnte periode. Det samme gælder tillige, hvis den oprindelige ansøgning er tilba getaget, eller den deraf følgende registrering eller den oprinde lige registrering er frafaldet efter udløbet af fem-års perioden, forudsat at den nævnte ansøgning eller registrering på tidspunk- S tet for tilbagetageIsen eller frafaldet var genstand for en pro cedure, som nævnt i (i), (ii) eller (iii), og at en sådan proce dure var påbegyndt inden den nævnte periodes udløb. 13 (4) Den oprindelige varemærkemyndighed skal, som foreskre vet i gennemførelsesforskrifterne, underrette Det internationale Bureau om forhold og afgørelser, der er af betydning i forhold til (3), og Det internationale Bureau skal, som foreskrevet i gennemførelsesforskrifterne, underrette de berørte parter og foranstalte offentliggørelse i overensstemmelse hermed. Den oprindelige varemærkemyndighed skal i påkommende tilfælde anmode Det internationale Bureau om at annullere en international regi strering i det omfang, det er påkrævet, og Det internationale Bureau skal handle i overensstemmelse hermed. Artikel 7 Fornyelse af international registrering (1) En international registrering kan fornys for en periode af ti år fra udløbet af den forudgående periode ved betaling af grundgebyret og, med forbehold af artikel 8(7), af de tillægs- og ekstragebyrer, der er foreskrevet i artikel 8(2). (2) Fornyelse kan ikke medføre nogen ændring i den inter nationale registrering i dens seneste form. (3) Seks måneder før udløbet af registreringsperioden skal Det internationale Bureau ved fremsendelse af en uofficiel med delelse erindre indehaveren af den internationale registrering og hans repræsentant, hvis en sådan findes, om den nøjagtige dato for udløbet. (4) Mod betaling af et ekstragebyr, fastsat i gennemførel- sesforskrifterne, skal der ydes en henstand på seks måneder til fornyelse af den internationale registrering. A Artikel 8 14 Gebyrer for international ansøgning og registrering (1) Den oprindelige varemærkemyndighed kan efter eget skøn fastsætte og til eget brug opkræve et gebyr af den, der ansøger om en international registrering, eller af indehaveren af en international registrering i forbindelse med indgivelsen af den internationale ansøgning eller fornyelsen af den internationale registrering. (2) Registrering af et mærke hos Det internationale Bureau forudsætter forudbetaling af et internationalt gebyr, som, med forbehold af bestemmelserne i (7)(a), omfatter: (i) et grundgebyr; (ii) et tillægsgebyr for hver klasse i den internationale klassificering, udover tre, som de varer og tjene steydelser, der er omfattet af mærket, henhører un der; (iii) et ekstragebyr for enhver begæring om udstrækning af beskyttelsen i henhold til artikel 3ter. (3) Det tillægsgebyr, som er angivet i (2)(ii), kan dog, uden at det får betydning for datoen for den internationale registrering, betales inden for den periode, der er fastsat i gennemførelsesforskrifterne, hvis antallet af vare- eller tjene- steydelsesklasser er fastsat eller bestridt af Det internationale Bureau. Hvis tillægsgebyret ikke er betalt ved udløbet af den nævnte periode, eller hvis fortegnelsen over varer eller tjene steydelser ikke er begrænset i det krævede omfang af ansøgeren, anses den internationale ansøgning for at være frafaldet. (4) Den årlige sum af de forskellige indtægter fra inter national registrering med undtagelse af de indtægter, der stammer fra de gebyrer, der er angivet i (2) (ii) og (iii) , skal deles ligeligt mellem de kontraherende parter af Det internationale Bureau efter fradrag af de udgifter og omkostninger, der er nødvendiggjort af gennemførelsen af denne protokol. 15 (5) De beløb, der stammer fra de tillægsgebyr er, der er foreskrevet i (2)(ii), skal ved hvert års udgang fordeles mellem de berørte kontraherende parter i forhold til det antal mærker, for hvilke der er søgt beskyttelse hos hver af dem i løbet af det pågældende år. Dette antal skal, for kontraherende parter som foretager en undersøgelse, ganges med en koefficient, som fast sættes i gennemførelsesforskrifterne. (6) De beløb, der stammer fra de ekstragebyrer, der er angivet i (2)(iii), skal fordeles efter de samme regler som dem, der er angivet i (5). (7) (a) En kontraherende part kan erklære, at den i for bindelse med hver enkelt international registrering, i hvilken den er nævnt i henhold til artikel 3ter, og i forbindelse med fornyelsen af en sådan international registrering, i stedet for en andel af indtægten fra tillægs- og ekstragebyrerne ønsker at modtage et gebyr (i det følgende kaldet "det individuelle ge byr"), hvis størrelse skal angives i erklæringen og som kan ændres i efterfølgende erklæringer, men som ikke må være højere end et beløb svarende til det, den kontraherende parts varemærke myndighed ville være berettiget til at modtage fra en ansøger for en tiårig registrering, eller fra indehaveren af en registrering for en tiårig fornyelse af den pågældende registrering, af mærket i den pågældende varemærkemyndigheds register. Det nævnte beløb skal reduceres med de besparelser, som følger af den internatio nale behandling. Når der skal erlægges et sådant individuelt gebyr, 3i (i) skal der ikke betales tillægsgebyr, som nævnt i (2)(ii), hvis kun kontraherende parter, som har af givet én erklæring i henhold til dette stk. , er nævnt under artikel 3ter, og 16 (ii) skal der ikke betales ekstragebyr, som nævnt i (2) (iii), for så vidt angår en kontraherende part, som har afgivet en erklæring i henhold til dette stk. (d) En erklæring i henhold til (a) kan fremsættes i de instrumenter, der er anført i artikel 14(2), og erklæringen får virkning fra den samme dato som datoen for denne protokols i- krafttræden for den stat eller mellemstatslige organisation, der har afgivet erklæringen. En sådan erklæring kan også fremsættes senere, i hvilket tilfælde erklæringen får virkning tre måneder efter dens modtagelse af Generaldirektøren, eller på en senere dato, som angives i erklæringen, for så vidt angår enhver inter national registrering, hvis dato er den samme som eller senere end den dato, erklæringen har virkning fra. Artikel 9 Notering af ændring i indehaver forholdet for en international registrering Efter anmodning fra den person, i hvis navn den internatio nale registrering står, eller efter anmodning fra en berørt varemærkemyndighed ex officio eller efter anmodning fra en berørt person, skal Det internationale Bureau i Det internationale Register notere enhver ændring i indehaver forholdet for den pågældende registrering i forhold til alle eller nogle af de kontraherende parter, på hvis territorier den nævnte registrering har virkning, og for så vidt angår alle eller nogle af de varer og tjenesteydelser, der er anført i registreringen, forudsat at den nye indehaver er en person, som i henhold til artikel 2(1) er berettiget til at indgive internationale ansøgninger. & Artikel 9bis 17 Notering af visse oplysninger vedrørende en international registrering Det internationale Bureau skal i Det internationale Regi ster notere (i) ændring af navn eller adresse på indehaveren af den internationale registrering, (ii) udpegning af en repræsentant for indehaveren af den internationale registrering og andre relevante op lysninger vedrørende en sådan repræsentant, (iii) begrænsninger i forhold til alle eller nogle af de kontraherende parter, af de varer og tjenestey delser, der er angivet i den internationale registre ring, (iv) frafald, annullering eller ugyldighed af den inter nationale registrering i forhold til alle eller nogle af de kontraherende parter, (v) andre relevante forhold, nævnt i gennemførelsesfor skrifterne, vedrørende rettighederne til et mærke, der er genstand for en international registrering. Artikel 9ter Gebyrer for visse noteringer For noteringer i henhold til artikel 9 eller artikel 9bis kan der kræves et gebyr. 33 Artikel 9quater Fælles varemærkemyndighed for flere kontraherende stater 18 (1) Hvis flere kontraherende stater bliver enige om en samlet national varemærkelovgivning, kan de meddele Generaldirek tøren (i) at en fælles varemærkemyndighed skal erstatte den nationale varemærkemyndighed hos hver af dem, og (ii) at deres respektive territorier i deres helhed skal anses for at være en enkelt stat for så vidt angår anvendelsen af alle eller en del af de bestemmelser, som går forud for denne artikel, såvel som bestem melserne i artiklerne 9quinquies og 9sexies. (2) En sådan meddelelse har ikke virkning før tre måneder efter den dato, på hvilken Generaldirektøren har sendt under retning derom til de andre kontraherende parter. Artikel 9guinguies Omdannelse af en international registrering til nationale eller regionale ansøgninger Når den internationale registrering er annulleret på be gæring af den oprindelige varemærkemyndighed i henhold til arti kel 6(4) for alle eller nogle af de varer og tjenesteydelser, der er angivet i den nævnte registrering, og den person, som var indehaver af den internationale registrering, indgiver en an søgning om registrering af det samme mærke hos varemærkemyndig heden hos nogen af de kontraherende parter, på hvis territorium den internationale registrering havde virkning, skal denne an søgning behandles, som om den var indgivet på datoen for den 31 internationale registrering i henhold til artikel 3(4) eller på datoen for noteringen af den territoriale udstrækning i henhold til artikel 3ter(2) og, hvis den internationale registrering nød prioritet, nyde samme prioritet, forudsat at 19 (i) en sådan ansøgning er indgivet inden tre måneder fra den dato, på hvilken den internationale registrering blev annulleret, (ii) de varer og tjenesteydelser, der er anført i ansøg ningen, er omfattet af fortegnelsen over varer og tjenesteydelser i den internationale registrering i forhold til den berørte kontraherende part, og (iii) en sådan ansøgning opfylder alle betingelser i den lovgivning, som kommer til anvendelse, herunder krav om gebyrer. Artikel 9sexies Sikring af Madridarrangementet (Stockholm) (1) Når den oprindelige varemærkemyndighed med hensyn til en nærmere angivet international ansøgning eller en nærmere angivet international registrering er varemærkemyndigheden i en stat, der har tiltrådt både denne protokol og Madridarrangementet (Stockholm), har bestemmelserne i denne protokol ingen virkning på territoriet i nogen anden stat, som også har tiltrådt både denne protokol og Madridarrangementet (Stockholm). (2) Forsamlingen kan med tre fjerdedels flertal ophæve (1) eller begrænse rækkevidden af (1) efter udløbet af en periode på ti år fra denne protokols ikrafttræden, dog ikke før udløbet af en periode på fem år fra den dato, på hvilken flertallet af de lande, der har tiltrådt Madridarrangementet (Stockholm), har tiltrådt denne protokol. Kun de stater, som har tiltrådt både u nævnte Arrangement og denne protokol, har ret til at deltage i Forsamlingens stemmeafgivning. 20 Artikel 10 Forsamlingen (1)(a) De kontraherende parter er medlemmer af samme for samling som de lande, der har tiltrådt Madridarrangementet (Stockholm). (b) Hver kontraherende part er repræsenteret i den pågæl dende forsamling af én delegeret, som kan bistås af suppleanter, rådgivere og eksperter. (c) Hver delegations udgifter skal afholdes af den kon traherende part, der har udpeget den; dog skal rejseudgifter og diæter for én delegeret fra hver kontraherende part afholdes af Unionens midler. (2) Forsamlingen skal, udover de hverv som den har i hen hold til Madridarrangementet (Stockholm), tillige (i) behandle alle spørgsmål vedrørende gennemførelsen af denne protokol; (ii) give anvisninger til Det internationale Bureau ved rørende forberedelse af konferencer om revision af denne protokol, idet der tages behørigt hensyn til bemærkninger, der måtte blive fremsat af de unions- lande, som ikke har tiltrådt denne protokol; (iii) vedtage og ændre bestemmelserne i gennemførelsesfor skrifterne til denne protokol; 3L (iv) udøve sådanne andre hverv, som henhører under denne protokol. 21 (3)(a) Hver kontraherende part har én stemme i Forsamlin gen. I spørgsmål, der alene vedrører lande, der har tiltrådt Madridarrangementet (Stockholm), vil kontraherende parter, som ikke har tiltrådt det nævnte Arrangement, ikke have ret til at stemme, hvorimod det, i spørgsmål, der kun vedrører kontraherende parter, kun er de sidstnævnte, der vil have ret til at stemme. (b) Forsamlingen er beslutningsdygtig ved stemmeafgivelse om et givet spørgsmål, når halvdelen af dens medlemmer, som har ret til at stemme om det pågældende spørgsmål, er repræsenteret. (c) Uanset bestemmelserne under (b) kan Forsamlingen træffe beslutninger, hvis i et møde antallet af repræsenterede medlemmer af Forsamlingen, der har ret til at stemme om det pågældende spørgsmål, er mindre end halvdelen, men en trediedel eller mere af de medlemmer af Forsamlingen, der har ret til at stemme om det pågældende spørgsmål. Med undtagelse af beslutninger vedrørende Forsamlingens egne procedurer har alle sådanne beslutninger kun virkning, hvis de betirïgelser, der er anført i det følgende, er opfyldt. Det internationale Bureau skal meddele sådanne beslut ninger til de medlemmer af Forsamlingen, der har ret til at stemme om det pågældende spørgsmål, men som ikke var repræsen teret, og opfordre disse til skriftligt at stemme, eller meddele at de afstår fra at stemme, inden tre måneder fra meddelelsens dato. Hvis antallet af sådanne medlemmer, der således har afgivet deres stemme eller har meddelt, at de afstår fra at stemme, ved udløbet af denne periode når op på det antal medlemmer, som manglede for at selve mødet kunne være beslutningsdygtigt, har sådanne beslutninger virkning, forudsat at der stadig er det nødvendige flertal. (d) Med forbehold af bestemmelserne i artiklerne 5(2)(e), 9sexies(2), 12 og 13(2), kræver Forsamlingens beslutninger to trediedele af de afgivne stemmer. » (e) Afståelse fra at stemme betragtes ikke som stemmeaf givelse. (f) En delegeret kan kun repræsentere og afgive stemme for ét medlem af Forsamlingen. 22 (4) Udover at deltage i ordinære møder og ekstraordinære møder, som fastsat i Madridarrangementet (Stockholm), skal For samlingen deltage i ekstraordinære møder efter indkaldelse af Ge neraldirektøren på begæring af en fjerdedel af de medlemmer af Forsamlingen, som har ret til at stemme om de spørgsmål, der foreslås optaget på mødets dagsorden. Generaldirektøren udarbej der dagsordenen for et sådant ekstraordinært møde. Artikel 11 Det internationale Bureau (1) International registrering og dertil relaterede opgaver samt alle andre administrative opgaver i henhold til eller ved rørende denne protokol udføres af Det internationale Bureau. (2)(a) Det internationale Bureau forbereder konferencer vedrørende revision af denne protokol i overenstemmelse med Forsamlingens anvisninger. (b) Det internationale Bureau kan rådføre sig med mel lemstatslige og internationale ikke-statslige organisationer om forberedelser af sådanne revisionskonferencer. (c) Generaldirektøren og personer, udpeget af ham, deltager uden ret til at stemme i drøftelserne ved sådanne revisionskon ferencer. (3) Det internationale Bureau varetager enhver anden op gave, der tildeles det i relation til denne protokol. S 23 Artikel 12 Finanser For de kontraherende parter reguleres Unionens finanser af de samme bestemmelser, som dem, der er indeholdt i artikel 12 i Madridarrangementet (Stockholm), dog anses enhver henvisning til artikel 8 i nævnte arrangement for at være en henvisning til artikel 8 i denne protokol. Endvidere anses kontraherende organi sationer for så vidt angår artikel 12(6)(b) i nævnte arrangement, for at tilhøre bidragsklasse (I) (ét) i henhold til Pariserkon ventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret, medmindre Forsamlingen med enstemmighed beslutter det modsatte. Artikel 13 Ændring af visse artikler i protokollen (1) Forslag om ændring af artiklerne 10, 11, 12 og denne artikel kan fremsættes af en kontraherende part eller af General direktøren. Generaldirektøren skal underrette de kontraherende parter om sådanne forslag mindst seks måneder forud for deres behandling af Forsamlingen. (2) Ændringer af de artikler, der er nævnt i (1), skal vedtages af Forsamlingen. Vedtagelse kræver tre fjerdedele af de afgivne stemmer. Dog kræver ændring af artikel 10 og af dette stk. fire femtedele af de afgivne stemmer. (3) En ændring af de artikler, der er nævnt i (1), træder i kraft en måned efter, at skriftlige meddelelser om ændringens godkendelse, behørigt forfatningsmæssigt tilvejebragt, er modta get af Generaldirektøren fra tre fjerdedele af de stater og mel lemstatslige organisationer, som på tidspunktet for ændringens vedtagelse var medlemmer af Forsamlingen og havde ret til at 2« stemme om ændringen. En således godkendt ændring af de nævnte artikler er bindende for alle de stater og mellemstatslige orga nisationer, som er kontraherende parter på tidspunktet for ænd ringens ikrafttræden, eller som bliver kontraherende parter på en senere dato. 24 Artikel 14 Tiltrædelse af protokollen; Ikrafttræden (1)(a) Enhver stat, der har tiltrådt Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret, kan tiltræde denne proto kol. (b) Endvidere kan enhver mellemstatslig organisation til træde denne protokol, når følgende betingelser er opfyldt: (i) mindst én af medlemsstaterne i den pågældende organi sation har tiltrådt Pariserkonventionen om beskyttel se af industriel ejendomsret; (ii) den pågældende organisation har en regional varemær kemyndighed til registrering af mærker med virkning på organisationens territorium, forudsat at en sådan varemærkemyndighed ikke er genstand for en meddelelse i henhold til artikel 9guater. (2) En stat eller organisation, der er nævnt i (1), kan undertegne denne protokol. En sådan stat eller organisation kan, hvis den har undertegnet protokollen, deponere et instrument om ratifikation, accept eller godkendelse, eller, hvis den ikke har undertegnet protokollen, deponere et instrument om tiltrædelse af protokollen. <b (3) De instrumenter, der er nævnt i (2), skal deponeres hos Generaldirektøren. 25 (4)(a) Denne protokol træder i kraft tre måneder efter, at fire instrumenter om ratifikation, accept, godkendelse eller til trædelse er deponeret, forudsat at mindst ét af disse instrumen ter er deponeret af et land, der har tiltrådt Madridarrangementet (Stockholm), og mindst ét andet af disse instrumenter er depo neret af en stat, der ikke har tiltrådt Madridarrangementet (Sto ckholm) , eller af en af de organisationer, der er nævnt i (1) (b). (b) For enhver anden stat eller organisation, der er nævnt i (1), træder denne protokol i kraft tre måneder efter den dato, på hvilken dens ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse er meddelt af Generaldirektøren. (5) En stat eller organisation, som nævnt i (1), kan ved deponeringen af sit instrument om ratifikation, accept, godken delse eller tiltrædelse af denne protokol, erklære, at den be skyttelse, som følger af en international registrering foretaget i henhold til protokollen før datoen for dennes ikrafttræden for den pågældende stat eller organisation, ikke kan udstrækkes til denne. Artikel 15 Opsigelse (1) Denne protokol skal forblive i kraft uden tidsmæssig begrænsning. (2) En kontraherende part kan opsige denne protokol ved meddelelse stilet til Generaldirektøren. (3) Opsigelse får virkning ét år efter den dag, på hvilken Generaldirektøren har modtaget meddelelsen. <« (4) Retten til opsigelse i henhold til denne artikel kan ikke udøves af en kontraherende part før udløbet af fem år fra den dato, på hvilken denne protokol trådte i kraft for den pågæl dende kontraherende part. 26 (5)(a) Når et mærke er genstand for en international regi strering, som har virkning i den opsigende stat eller mel lemstatslige organisation på den dato, hvor opsigelsen får virk ning, kan indehaveren af en sådan registrering indgive en an søgning om registrering af det samme mærke hos varemærkemyndig heden i den opsigende stat eller mellemstatslige organisation. En sådan ansøgning skal behandles, som om den var indgivet på datoen for den internationale registrering i henhold til artikel 3(4), eller på datoen for notering af den territoriale udstrækning i henhold til artikel 3ter(2), og skal, hvis den internationale registrering nød prioritet, nyde samme prioritet, forudsat at (i) en sådan ansøgning indgives inden to år fra den dato, på hvilken opsigelsen fik virkning, (ii) de varer og tjenesteydelser, som er anført i ansøg ningen, er omfattet af fortegnelsen over varer og tjenesteydelser i den internationale registrering for den opsigende stat eller mellemstatslige organisa tion, og (iii) en sådan ansøgning opfylder allé krav i den anvende lige lov, herunder krav om gebyrer. (b) Bestemmelserne i (a) gælder også for et mærke, der er genstand for en international registrering, der har virkning for andre kontraherende parter end. den opsigende stat eller mel lemstatslige organisation på den dato, på hvilken opsigelse får virkning og hvis indehaver, på grund af opsigelsen, ikke længere er berettiget til at indgive internationale ansøgninger i henhold til artikel 2(1). <a Artikel 16 Undertegnelse; sprog; deponering 27 (1)(a) Denne protokol skal undertegnes i ét eksemplar på engelsk, fransk og spansk og skal deponeres hos Generaldirek tøren, når den ikke længere står åben for undertegnelse i Madrid. Teksterne på de tre sprog skal have samme gyldighed. (b) Officielle tekster af denne protokol skal efter samråd med de berørte regeringer og organisationer udarbejdes af Ge neraldirektøren på arabisk, italiensk, japansk, kinesisk, portu gisisk, russisk og tysk samt på sådanne andre sprog, som For samlingen måtte beslutte. (2) Denne protokol står åben for undertegnelse i Madrid indtil 31. december 1989. (3) Generaldirektøren fremsender to genparter, bekræftet af den spanske regering, af de undertegnede tekster til denne proto kol til alle stater og mellemstatslige organisationer, som måtte tiltræde protokollen. (4) Generaldirektøren skal registrere denne protokol hos de Forenede Nationers sekretariat. (5) Generaldirektøren giver alle stater og internationale organisationer, som måtte tiltræde eller har tiltrådt denne protokol, meddelelse om undertegnelser, deponeringer af instru menter om ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse, ikrafttræden af denne protokol og eventuelle ændringer deraf, samt om meddelelser om opsigelse og erklæringer afgivet i henhold til denne protokol. k> ISSN 0254-1459 KOM(96) 367 endelig udg. DOKUMENTER DA 08 Katalognummer : CB-CO-96-368-DA-C ISBN 92-78-07212-5 Kontoret for De Europsiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg <«


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1417/96, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1996, valkoisen sokerin toimittamisesta elintarvikeapuna

eurovoc_concepts:
Haiti
award of contract
delivery
food aid
white sugar