title: GRØNBOG - LIV OG ARBEJDE I INFORMATIONSSAMFUNDET: MENNESKET I CENTRUM

eurovoc_concepts:
information technology
job creation
organisation of work
technological change
vocational training

text: •F KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER •et n Bruxelles, den 24. 07. 1996 KOM(96) 389 endelig udg. GRØNBOG LIV OG ARBEJDE I INFORMATIONSSAMFUNDET: MENNESKET I CENTRUM (forelagt af Kommissionen) Indholdsfortegnelse 1. 2. MENNESKET I CENTRUM I INFORMATIONSSAMFUNDET - RESUMÉ HVORFOR EN GRØNBOG? - OPFORDRING TIL EN POLITISK, SOCIAL OG BORGERLIG DIALOG 3. ARBEJDET I INFORMATIONSSAMFUNDET 3. 1. Problemer: helt nye kvalifikationskrav og manglende tryghed i ansættelsen 3. 2. Kendsgerninger: en ny arbejdsverden 3. 3. Den første udfordring: at øge kendskabet til og forståelsen for nye former for arbejdstilrettelæggelse 3. 4. Den anden udfordring: at sikre, at SMV udnytter IS fuldt ud 3. 5. Den tredje udfordring: at modernisere arbejdslivets institutioner 3. 6. Et nyt sikkerhedskoncept 3. 7. En ny kultur - evnen til at foregribe 3. 8. Spørgsmål, der kraver yderligere overvejelser 4. BESKÆFTIGELSEN I INFORMATIONSSAMFUNDET 4. 1. Problemer: vækst uden beskæftigelse og ikke mere arbejde? 4. 2. Kendsgerninger: jævnt stigende beskæftigelse siden 1960 4. 3. Den første udfordring: at forhindre, at der føres politik på naboens bekostning 4. 4. Den anden udfordring: mere effektiv styring af jobomdannelsesprocessen 4. 5. Den tredje udfordring: at bygge bro over kvalifikationskløften 4. 6. En uddannelsesreform, der står mål med IKT-revolutionen 4. 7. Platformen: de nye prioriteter i konvergensprogrammerne 4. 8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 5. SAMHØRIGHED: AT LEVE I INFORMATIONSSAMFUNDET 5. 1. Problemer: koncentration eller samhørighed? 5. 2. Kendsgerninger: den offentlige politik gør hele forskellen 5. 3. Den første udfordring: at få det bedste ud af de nye regler 5. 4. Den anden udfordring: menneskelige ressourcer som grundlag 5. 5. Den tredje udfordring: selvstændiggørelse og integration 5. 6. Konsolidering af fremskridtene 5. 7. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 6. INFORMATIONSSAMFUNDET - DEN EUROPÆISKE MODEL -•fa. - - 1 & -- 1. MENNESKET I CENTRUM I INFORMATIONSSAMFUNDET - RESUME i. Vi gennemlever en historisk periode præget af teknologiske forandringer, som skyldes den hurtige udvikling af informations- og kommunikationsteknologierne (IKT) og deres stadig større udbredelse. Aldrig før har man oplevet noget lignende, og der åbner sig enorme muligheder for øget velstand, højere levefod og bedre service. 2. IKT er allerede en uadskillelig del af vor dagligdag og giver os nyttige redskaber og hjælpemidler hjemme, på arbejdet, faktisk alle vegne. Informationssamfundet er ikke noget, der ligger langt ude i fremtiden. Det er allerede en realitet i dag. Informationssamfundet giver det samfund, vi kender, en ny dimension - en dimension af voksende betydning. Produktionen af varer og tjenesteydelser bliver stadig mere videnbaseret. 3. Men der er forskel på, hvor hurtigt IKT indføres i de forskellige lande, regioner, sektorer, industrier og virksomheder. Fordelene, i form af velstand, og ulemperne, i form af byrdefulde omvæltninger, er ujævnt fordelt mellem de forskellige dele af Unionen og mellem borgerne. Forståeligt nok er folk bekymrede, og de kræver svar på spørgsmål om IKT's følgevirkninger. Bekymringerne kan sammenfattes i to hovedspørgsmål: Det første vedrører beskæftigelsen. Vil disse teknologier ikke fjerne flere arbejdspladser, end de skaber? Vil befolkningerne kunne tilpasse sig de ændrede arbejdsrutiner? Det andet spørgsmål vedrører demokrati og lighed. Vil de komplekse og kostbare nye teknologier ikke udvide afstanden mellem industrialiserede og mindre udviklede områder, mellem unge og ældre, mellem "de indviede" og "de uindviede"? 4. Disse bekymringer bevirker, at vi har brug for en offentlig politik, der kan hjælpe os med at høste udbyttet af de teknologiske fremskridt og sikre lige adgang til informationssamfundet og en rimelig fordeling af velstandspotentialet. Denne grønbog tager sigte på at stimulere debatten om udviklingen af det europæiske informationssamfund og fokuserer på de tre nøgleområder: arbejdets tilrettelæggelse, beskæftigelse og social samhørighed. 1. 1. Arbejdet i informationssamfundet (kapitel 3) 5. IKT har ført til et enormt fald i udgifterne til datalagring og - behandling i de sidste 50 år. Nu oplever vi et tilsvarende fald i udgifterne til informationsspredning. Dette er begyndelsen på datadistributionsrevolutionen. IKT er således ved at ændre arbejdslivet, virksomhedernes organisation og samfundet som helhed. Virksomhederne er under omdannelse fra hierarkiske og komplekse organisationer med enkle opgaver til mere decentraliserede og netværksorienterede organisationer med mere komplekse opgaver. De virksomheder, der har størst succes, kombinerer IKT med uddannelse og organisatoriske reformer, således at der kommer en helhedsløsning ud af det. For at nå så langt skal der sættes ind på tre fronter. For det første skal man gøre folk mere bevidste og vidende om det potentiale, der ligger i den nye model for arbejdets tilrettelæggelse, som indebærer produktivitetsforøgelse og større trivsel på arbejdspladsen. For det andet skal små og mellemstore virksomheder, EU's jobskabere, have støtte til at forbedre udnyttelsen af disse muligheder og blive mere konkurrencedygtige. For det tredje skal de aftalemæssige rammer omkring arbejdslivet moderniseres for at gøre det muligt at forene fleksibilitet og sikkerhed. 1. 2. Beskæftigelsen i informationssamfundet (kapitel 4) - 2 - 6. I Europa har der i flere årtier været en jævn, men lav vækst i beskæftigelsen. Indførelsen af IKT synes ikke at have ændret dette forhold. Om noget er væksten blevet en anelse mere og ikke mindre arbejdskraftintensiv. Indførelsen af IKT har i høj grad påvirket kvalifikationskravene, og beskæftigelsespolitikken må fokusere mere på investering i menneskelige ressourcer. Dette understreges af den allerede eksisterende uoverensstemmelse mellem udbuddet af kvalifikationer og efterspørgslen efter nye kvalifikationer - arbejdsmarkedet i to tempi. ** — Det, Europa har brug for, er en gennemgribende uddannelsesreform, der kan hamle op med IKT-revolutionen og følge med den fortsatte teknologiske udvikling i de kommende år. Uddannelsessystemet må ændres, således at der lægges mere vægt på at lære end på at undervise. Virksomhederne må tilbyde mere praktisk uddannelse. De arbejdsløse må have tilbud om omskoling i stedet for at ende i langtidsledighed uden mulighed for at holde kvalifikationerne à jour. 1. 3. Samhørighed: livet i informationssamfundet (kapitel 5) 7. En styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed er fortsat et af Unionens hovedmål. Der er, omend langsomt, opnået større konvergens mellem pr. capita-indkomsten i medlemsstaterne, men forskellene mellem regionerne i de enkelte stater er gradvis blevet større. IKT kan spille en vigtig rolle ved at støtte den regionale og lokale udvikling og fremme integration og "selvstændiggørelse". Hovedspørgsmålet er, hvorledes man kan maksimere IKT*s fordele og minimere dens ulemper for samhørigheden. Den første udfordring består i at sikre, at den fuldstændige liberalisering af telekommunikationen skrider hurtigt frem i Unionen, og at de nye regler på området støtter samhørighedsmålene. Den anden udfordring består i at opnå en større integration mellem strukturfondpolitikken og informationssamfundspolitikken for at give adgang til og stimulere udnyttelsen af moderne IKT. Et stærkere lokalt engagement gennem lokale og regionale beskæftigelsespagter kan være et vigtigt middel til at opnå en ny samhørighedspolitik, der er mere arbejdskraftintensiv og orienteret mod menneskelige ressourcer. Den tredje udfordring består i at sikre, at informationssamfundet bliver et middel til skabelse af et vidtfavnende samfund. Informationssamfundet bør dreje sig om mennesket, tjene mennesket og anvendes af mennesket til at frigøre informationskræfterne, ikke til at skabe ulighed mellem "informationsrige" og "informationsfattige". 1. 4. Ledende principper for informationssamfundet (kapitel 6) 8. Den måde, hvorpå vi udvikler informationssamfundet - den mest fundamentale omvæltning i vor tid - må afspejle de tanker og værdier, som Den europæiske Union bygger på. Disse tanker og værdier bør være gennemsigtige for at fortjene og opnå de europæiske borgeres brede støtte. Med henblik herpå opfordrer Kommissionen alle interesserede parter til at overveje mulighederne for at formulere en række fælles EF-principper for udvikling af det europæiske informationssamfund. 2. HVORFOR EN GRØNBOG? - OPFORDRING TIL EN POLITISK, SOCIAL OG BORGERLIG DIALOG 9. Den betydning, informationssamfundet (IS) har som en positiv udviklingsfaktor, blev fremhævet i Kommissionens Hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse af 19931. Med denne hvidbog og den følgende Supplement 6/93 EF-Bull. - 3 - rapport "Europa og det globale informationssamfund" blev der med fuld opbakning fra Det Europæiske Råd iværksat en række væsentlige initiativer for at fremme informationssamfundet i Europa og give det form. 10. Kommissionens handlingsplan af 1994, "Europa på vej mod informationssamfundet"2 gav et overblik over Kommissionens arbejdsprogram på dette område og lagde stor vægt på sociale og samfundsmæssige spørgsmål. Disse spørgsmål blev også fremhævet i Kommissionens europæiske tillidspagt for beskæftigelsen3. Denne grønbog er del af en initiativpakke, som Kommissionen er ved at samle for at opdatere og opfølge 1994- handlingsplanen. 11. For at skaffe ny indsigt i informationssamfundets sociale udfordringer har Kommissionen søgt råd hos nogle af de mest fremtrædende europæiske eksperter om, hvorledes man kan fremme jobskabelse, social solidaritet, lige muligheder og adgang og bevare Europas kulturelle mangfoldighed i informationssamfundet. 12. Kommissionen har oprettet to hovedgrupper. En ekspertgruppe på højt niveau begyndte sit arbejde i maj 1995 og fremlagde sin foreløbige rapport, "Opbygning af et informationssamfund for alle", i februar 1996. Sideløbende hermed har Kommissionen skabt et bredt Informationssamfundsforum, som består af 128 medlemmer. Forumets første årsrapport blev vedtaget i juni 1996. IS var også et af de fire hovedemner, der blev behandlet i forbindelse med Det Første Europæiske Socialpolitiske Forum i Bruxelles i marts 1996. 13. Rapporterne fra ekspertgruppen og forumet skulle stimulere debatten om emnerne uden for de erhvervs- og akademikerkredse, der allerede er fortrolige med dem. Rapporterne foreligger som supplement til denne grønbog. På grønbogens sidste side findes der anvisninger på, hvorledes der kan rekvireres kopier af hele teksten. 14. Kommissionen har besluttet at fremlægge en grønbog for at fremme en bred debat om og forståelse for de sociale og samfundsmæssige problemer, der er involveret. Kun med en aktiv indsats fra en lang række aktørers side kan vore samfund klare de udfordringer og træffe de valg, vi står over for. 15. Meningen er derfor at indhente kommentarer og opfordre til drøftelser om grønbogen og de to rapporter fra ekspertgruppen og forumet i den resterende del af 1996. Denne proces vil blive iværksat i september i samarbejde med det irske formandskab på et europæisk kollokvium i Dublin. På baggrund af reaktionerne vil Kommissionen i 1997 fremlægge forslag til foranstaltninger. 16. Samtlige medlemsstater er på den ene eller den anden måde i færd med at undersøge de sociale udfordringer, der er forbundet med det nye informationssamfund. I grønbogen tages der emner op, som griber ind i regeringernes og de regionale og lokale myndigheders, arbejdsmarkedsparternes og det borgerlige samfunds domæne. Kommissionen vil under fuld hensyntagen til subsidiaritetsprincippet undersøge, hvorvidt det vil være en fordel at samle erfaringerne ét sted på grundlag af demonstrationsprojekter og andre initiativer, fælles forskningssponsorater og systematisk udveksling af oplysninger som et supplerende og stimulerende bidrag til medlemsstaternes politikker og foranstaltninger. Strukturfondene spiller en stor rolle i denne proces, navnlig mål nr. 4 og fællesskabsinitiativet ADAPT-BIS. 17. Grønbogen supplerer også en række aktiviteter, der allerede er i gang på andre områder i Kommissionen, navnlig hvidbogen om at undervise og at KOM(94) 347 af 19. 7. 94 CSE(96) 1 af 5. 6. 96 - 4 - lære', som fokuserer på de færdigheder og den viden, der vil være nødvendig for at opnå befolkningernes fulde deltagelse i informationssamfundet, og på det kommende initiativ "det lærende informationssamfund". 18. Grønbogen har som led i det eksisterende samarbejde til formål at: styrke den politiske dialog med de europæiske institutioner og medlemsstaterne, navnlig med henblik på beskæftigelsespolitikken inden for rammerne af Essen-processen (den fælles rapport til Det Europæiske Råd i december 1996 og udviklingen af de flerårige programmer i 1997), fokusere den sociale dialog mellem arbejdsgivere og fagforeninger på disse spørgsmål og stimulere fælles initiativer på europæisk plan, stimulere den borgerlige dialog, navnlig med de ikke-statslige organisationer, på grundlag af konklusionerne fra Det Europæiske Socialpolitiske Forum i marts 1996. Alle interesserede opfordres til at kommentere de spørgsmål, der rejses i grønbogen. KOM(95) 590 5 - 3. ARBEJDET I INFORMATIONSSAMFUNDET 3. 1. Problemer: helt nye kvalifikationskrav og manglende tryghed i ansættelsen 19. I de seneste tyve år har vi været vidner til en IKT-revolution, der er langt mere vidtrækkende, end de fleste af os havde regnet med. En af de vigtigste konsekvenser af den nye IKT har været et drastisk fald i omkostningerne ved at lagre, behandle og overføre data, samt i den tid, der går hermed. Disse drastiske ændringer i prisforholdene har en grundlæggende indflydelse på den måde, hvorpå vi tilrettelægger produktionen og distributionen af varer og tjenesteydelser, og derved på selve arbejdet. Denne udvikling indebærer ændrede arbejdsmetoder, kvalifikationsstrukturer og organisationsformer, dvs. at den i bund og grund ændrer arbejdsmarkedet og hele samfundet. 20. De heraf følgende forskydninger i kvalifikations- og arbejdsmønstrene, virksomhedsstrukturerne og vare- og tjenesteydelsesstrukturerne er forvirrende og medfører andre og nye krav til ledere og ansatte. De statiske funktionsbaserede kvalifikationer og traditionelle ledelsesmodeller og -teknikker er utilstrækkelige og alt for usmidige til en arbejdsplads, der kræver det modsatte af ansatte og ledere, nemlig udvikling af en ny erhvervs- og virksomhedskultur præget af fleksibilitet, tillid, engagement og evne til at foregribe og styre udviklingen. 21. Antallet af nedlagte arbejdspladser i den sidste del af det 20. århundrede afviger ikke så meget fra det antal, der blev nedlagt som følge af tidligere tiders strukturomlægninger. Problemet er snarere måden, hvorpå arbejdspladserne nedlægges. Den hurtigere udvikling og de nye produktionsmetoder, der følger heraf, kræver et bredere kvalifikationsgrundlag og nye produktionsprocesser, hvis markedskravene, der hele tiden ændrer sig, skal opfyldes. Dette giver problemer med hensyn til jobsikkerhed, trivsel på arbejdspladsen, forældede kvalifikationer og forholdet mellem arbejde og fritid. Det skaber også udfordringer for Unionens målsætning om lige muligheder og adgang. Men dette betyder dog ikke, at kun højtuddannede personer med et indgående kendskab til IKT kan finde arbejde i fremtiden. Det traditionelle eller manuelle arbejde vil fortsat bestå, men dets relative betydning vil blive mindre. 3. 2. Kendsgerninger: en ny arbejdsverden 22. Vore økonomier er ved at blive lagt om. Den standardiserede, manuelle produktion viger pladsen for en mere diversificeret, videnbaseret produktion af varer og tjenester. Dette er grunden til, at IKT giver store muligheder for produktivitets- og reallønsstigninger og derved for en stærk økonomisk vækst og nye arbejdspladser. 23. I lang tid gav den teknologiske revolution sig ikke udslag i en hurtigere produktivitetsstigning. Denne langsomme forøgelse af produktiviteten førte samtidig til en begrænset reallønsstigning og lave forventninger hos forbrugerne, hvilket påvirker forbrugernes vilje til at købe og virksomhedernes vilje til at investere og skabe nye arbejdspladser. Hovedgrundene til, at IKT ikke har ført til nogen produktivitetsstigning, er velkendte: Tidligere er indførelsen af nye teknologier blevet ttaemmet af en manglende organisatorisk fornyelse. 24. Trods disse problemer, og trods lejlighedsvise påstande om det modsatte er EU's økonomi og arbejdsmarkedssystemer bemærkelsesværdigt bevægelige. Kommissionens gennemgang af forskningsresultater viser, at der i Europa under ét oprettes og nedlægges virksomheder svarende til mindst 10% om året, i visse sektorer endnu mere. Den gennemsnitlige 'levetid' for en stilling er 4-5 år ligesom i USA. 25. Generelt tyder dette på, at uanset hvilke vanskeligheder der er med at sikre en vellykket integration af IKT, skyldes de ikke manglende beskæftigelsesmæssig fleksibilitet i virksomhederne. I de senere år har der været stadig flere eksempler på, at indførelsen af IKT har opfyldt de - 6 - største forventninger. Hovedbudskabet er, at der er behov for en integreret fremgangsmåde, som kæder indførelsen af IKT sammen med uddannelse og organisatoriske ændringer. 26. Organisationen i sådanne vellykkede "fleksible virksomheder" bygger stadig mere på processer og mindre på specialiserede funktioner. Arbejdstagerne udfører en hel vifte af opgaver i stedet for at sende arbejdet videre til den næste i rækken. Virksomhederne er ved at gå bort fra de hierarkiske og komplekse organisationer med simple arbejdsopgaver til mindre hierarkisk opbyggede og mere decentraliserede og netværksorienterede organisationer med mere komplekse arbejdsopgaver. Den nye fleksible virksomhed er blevet beskrevet som en flåde af mindre skibe, der har samme kurs, i modsætning til et olietankskib, som styres fra et centralt sted. Det er vigtigt, at denne udvikling opfattes ikke som "En Ny Model" for arbejdets tilrettelæggelse, men som en proces i retning af stadig bedre måder at tilrettelægge arbejdet på. 27. Europa har erkendt denne holdningsændring på organisationsområdet. Vor svaghed har som nævnt i Kommissionens grønbog om innovation5 været manglende evne til at kombinere den organisatoriske og den teknologiske innovation. For at være effektive kræver strategierne uddannelse i virksomhederne, omhyggelige jobbeskrivelser og en hurtig iværksættelse af innovationerne. Den Rådgivende Gruppe om Konkurrenceevne har med hr. Ciampi som formand gennemført en case study af de nye former for arbejdstilrettelæggelse. Resultaterne af undersøgelsen bekræfter, at sådanne fornyelser i virksomhedsorganisationen fører til bedre præstationer, bedre jobbeskyttelse og større trivsel på arbejdspladsen. 3. 3. Den første udfordring: at øge kendskabet til og forståelsen for nye former for arbejdstilrettelæggelse 28. Den største hindring for denne udvikling er den manglende forståelse for den nye måde at tilrettelægge arbejdet på og for de muligheder, der ligger i en fleksibel organisation. Lederne er muligvis også med rette forsigtige med hensyn til innovationer, der ændrer systemer og fremgangsmåder, som for tiden fungerer rimeligt effektivt, og tøver med at betræde et nyt og ukendt område, hvor det er usikkert, hvorledes forandringsprocessen vil forløbe, og hvor længe den vil vare. Der findes ingen "nøglefærdige" løsninger. Selve fleksibiliteten i teknologierne bevirker, at disse må integreres i den sociale, tilrettelæggelse af arbejdspladsen for at opnå en konkurrencedygtig kombination af produktivitet, ydeevne og kvalitet. Hovedspørgsmålet er derfor, hvorledes man skal gøre folk mere bevidste om mulighederne i de nye former for arbejdstilrettelæggelse. 29. Det er af afgørende betydning, at man finder den rette balance mellem det, der skal gennemføres på virksomhedsplan, og det, der kan gennemføres på nationalt og europæisk plan. Vejen til succes fører over støtte til lokale initiativer, og regeringerne og de europæiske institutioner spiller her en rolle som katalysatorer, som drivkræfter bag de nye initiativer. Men de offentlige myndigheders rolle kræver et stærkt engagement og en aktiv indsats på en række planer. Der skal være forståelse for de nye former for arbejdsorganisation og deres følger for myndighedernes politik og for virksomhederne. Der skal sættes ind på områder som f. eks. økonomisk udvikling, handelspolitik, forskningspolitik og uddannelse under hensyntagen til kravene om lige muligheder og lige adgang. 3. 4. Den anden udfordring: at sikre, at SMV udnytter IS fuldt ud 30. Det nye koncept med integrering af IKT, uddannelse og organisatoriske reformer giver virksomhederne store muligheder for at blive mere konkurrencedygtige og skabe bedre arbejdsvilkår. Konceptet er særlig fordelagtigt for SMV, som er nøglen til beskæftigelsesfremgangen, navnlig KOM(95) 688 af 20. 12. 95 - 7 - "mikrofirmaerne" , idet det bygger på små enheder, markedskræfter, decentralisering og teamwork. 31. Der er forskel på, i hvor høj grad IKT gavner jobskabelsen i SMV. I visse tilfælde er der en direkte forbindelse mellem nyoprettede mikrofirmaer og IKT. I andre tilfælde er mikrofirmaerne blot en udbygning af de eksisterende traditionelle rådgivningsmæssige og faglige ydelser. Men de krav, SMV står over for, og deres særlige problemer med at få adgang til prognose- og uddannelsesmekanismerne berettiger til en høj prioritering. I denne forbindelse bør man især søge at gøre det muligt for SMV at handle på eget ansvar med hensyn til tilpasning til informationssamfundet, og informationssamfundsinstrumenterne og -teknologierne vil hjælpe dem hermed. Det nye integrerede program for SMV6, som for nylig er fremlagt af Kommissionen, indeholder forslag om en pilotaktion til bestemmelse af SMV's prioriteter og hindringerne for, at SMV udnytter informationsteknologierne. 3. 5. Den tredje udfordring: at modernisere arbejdslivets institutioner 32. Ud over at øge forståelsen for de muligheder, der ligger i at tilrettelægge arbejdet på en ny måde, er det nødvendigt at tage spørgsmålet om modernisering af arbejdslivets institutioner og institutionelle rammer op. Arbejdet skal tilrettelægges på en måde, der støtter og fremmer en positiv udvikling, i stedet for at lægge det hindringer i vejen. Dette betyder ligeledes, at kvalifikationerne, og derved uddannelsen, skal forbedres, (se kapitel 4). 33. Dette indebærer tillige, at der skal skabes de rette retlige og aftalemæssige rammer (arbejdsmarkedslovgivning, kollektive overenskomster, forholdet mellem arbejdsmarkedets parter osv. ), der giver virksomhederne og borgerne muligheder for at være mere fleksible og samtidig sikrer arbejdstagernes sikkerhed. Medlemsstaternes arbejdsmarkedslovgivning, der bygger på en standardmodel: fuldtids- og arbejdspladsbaseret beskæftigelse af ubegrænset varighed, kan ikke længere helt opfylde behovet for en mere videnbaseret produktion af varer og tjenesteydelser. ' 34. Nye principper for arbejdets tilrettelæggelse er tilbøjelige til at sløre det centrale element i det klassiske forhold mellem arbejdsgiver og arbejdstager. Arbejdsgiverbegrebet bliver nemlig mere komplekst (virksomhedsgrupper, joint ventures, netværk, underleverandører); arbejdet har fået en større geografisk spredning; arbejdstiderne er blevet individualiseret for at opfylde særlige behov; lønfastsættelse på grundlag af arbejdstid er i visse tilfælde erstattet af akkordløn; og arbejdstagerne har opnået større uafhængighed. Med andre ord bliver forskellen mellem at arbejde for andre og arbejde for sig selv stadig mindre, hvilket gør rækkevidden af arbejdsmarkedslovgivningen uklar og svækker denne lovgivnings effektivitet på visse områder (ikke-standardiserede aftaler, fjernarbejde, udlicitering af arbejde osv. ). Opkaldscentre i Europa Det arbejde, der udføres af borgerne i Europa, skifter karakter. Hovedkilden til den beskæftigelse, der er skabt inden for de seneste ti år, har været informations- og servicesektoren. Måden at arbejde på er også ved at ændre sig, idet der er sket en kraftig omfordeling af arbejdet. For eksempel råder over 6000 virksomheder nu over "serviceopkaldscentre", hvor kunderne kan indhente oplysninger. Disse centre beskæftiger allerede ca. 130. 000 europæere og forventes at skabe yderligere 100. 000 arbejdspladser inden år 2000. Denne udvikling er længst fremme i Irland, men Det Forenede Kongerige har 4000 opkaldscentre med indtægter på 450 millioner ECU i 1996. I visse af disse centre er der tale om højt kvalificeret arbejde, som kræver kendskab til flere fremmedsprog. I andre er arbejdet mere KOM(96) 329 rutinepræget, men kræver samarbejdsevne og vilje til at arbejde, når andre holder fri. 3. 6. Et nyt sikkerhedskoncept 35. Det er vigtigt at få en oplyst debat om disse grundbetingelser for udviklingen af arbejdslivet. Men den offentlige debat om arbejdslivets institutioner begrænser sig ofte til firkantede argumenter om regulering og deregulering. Informationssamfundet kræver en mere forfinet og fundamental debat om de institutionelle rammer, der kan forme denne nye arbejdsverden. 36. IKT integreret med uddannelse og organisatoriske reformer giver store muligheder for at øge produktiviteten og skabe gode, højtlønnede stillinger. Den offentlige politik må være baseret på denne forståelse. Men det er nødvendigt at lede debatten bort fra spørgsmålet om regulering deregulering og give den en mere frugtbar drejning, således at der findes en balance mellem fleksibilitet og sikkerhed med de heraf følgende fordele for såvel virksomheder som arbejdstagere. Dette er det nye perspektiv, som Kommissionen lagde frem under høringen af arbejdsmarkedets parter vedrørende arbejdstid. 37. Den nye balance mellem fleksibilitet og sikkerhed omfatter på den ene side anvendelse af deltidsarbejde, midlertidigt arbejde, aftaler med fast løbetid, fjernarbejde og et nyt forhold mellem arbejdsmarkedets parter, hvor dette er hensigtsmæssigt. På den anden side indebærer den nye balance ikke alene sikkerhed mod vilkårlig afskedigelse og forskelsbehandling, men også den sikkerhed, der opstår, når engagementet i virksomheden bliver større, og der gives mulighed for at udvikle færdigheder og kvaliteter til fordel for både virksomhed og ansat. I denne forbindelse opstår spørgsmålet om, hvorledes man kan skabe de mest effektive ordninger til fremme af arbejdstagernes engagement i disse spørgsmål. 38. Der er her tale om eksempler på de nødvendige fornyelser. Mere grundlæggende er der behov for en gennemgribende revision af alle relevante systemer - beskyttelse af beskæftigelsen, arbejdstid, social beskyttelse og arbejdsmiljø - således at de tilpasses en arbejdsverden, som vil blive organiseret på en anden måde, en arbejdsverden, hvor grænserne mellem arbejde og fritid, arbejde og uddannelse og selvstændige og lønmodtagere er eller kan blive mindre skarpe. Arbejdstagersikkerhed er et begreb, der skal udvikles og udvides, således at der fokuseres mere på den sikkerhed, der bygger på arbejdsevne og arbejdsmarked end på sikkerheden i forbindelse med de enkelte arbejdspladser. Der bør fokuseres på sikkerheden i udviklingen og ikke sikkerheden mod udviklingen. I denne forbindelse er det vigtigt at tage særligt hensyn til lighedsspørgsmålene og til, hvorledes det kan sikres, at udviklingen fremmer nedbrydningen af grænser på arbejdsmarkedet og foreneligheden mellem arbejds- og familieliv for såvel kvinder som mænd. 39. På baggrund af denne udvikling er Kommissionen ved at udarbejde en grønbog om arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstiden, hvor de politiske følger for Den Europæiske Union og medlemsstaterne af ændringerne i arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstiden behandles fra et økonomisk synspunkt med henblik på at lancere en debat, navnlig med og mellem arbejdsmarkedets parter. 40. Kommissionen vil i andet halvår 1996 også fremlægge en meddelelse om fjernarbejdets følger for arbejdsmarkedslovgivningen, arbejdsmiljø og social beskyttelse. Meddelelsen vil have til formål at opmuntre medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til at udvikle nye fremgangsmåder og gennemføre foranstaltninger til forbedring af fjernarbejdernes arbejdsvilkår. 41. IKT giver også nye muligheder på arbejdsmiljøområdet. Navnlig vil anvendelsen af nye teknologier kunne betyde en væsentlig bedre udnyttelse af systemerne for risikovurdering, indsamling, behandling og formidling af data og arbejdsmiljøuddannelse til stor fordel for de endelige brugere, - 9 - navnlig SMV. Det fjerde handlingsprogram for arbejdsmiljø (1996-2000)7 beskæftiger sig meget med spørgsmål om IS' indflydelse på arbejds- og levevilkår, og der vil den 13. -15. november 1996 blive afholdt en konference om disse emner i Bruxelles. 3. 7. En ny kultur - evnen til at foregribe 42. Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4-foranstaltninger har sammen med det beslægtede fællesskabsinitiativ ADAPT navnlig til formål at forbedre forvaltningen af de menneskelige ressourcer ved at foregribe de forandringer, informationssamfundet vil føre med sig, navnlig ved at øge investeringerne i den menneskelige kapital. Strukturforandringer medfører varige forandringer i beskæftigelsen med hensyn til mængde, struktur og kvalifikationer. Det er navnlig af afgørende betydning, at der i virksomhederne udvikles en evne til at foregribe udviklingen, således at de negative følger af disse forandringer identificeres og minimeres. Denne evne vil også hjælpe med at skabe nye jobmuligheder gennem en uddannelse, der er tilpasset de nye kvalifikationsbehov. 43. De heraf følgende tilpasningsbehov gør sig gældende på makroøkonomisk og virksomhedsniveau. Derfor bør et af hovedformålene med foregribelsen være at gøre det muligt for virksomhederne hurtigere at blive klar over deres kvantitative og kvalitative behov med hensyn til menneskelige ressourcer på baggrund af en bedre forståelse for den generelle udvikling. Dette vil forbedre den interne og eksterne tilpasningsevne. 3. 8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 44. Udviklingen i forholdet mellem de nye måder at tilrettelægge arbejdet på og den retlige baggrund for arbejdet rejser visse grundlæggende spørgsmål, som skal diskuteres inden for rammerne af den sociale dialog og den i Essen fastlagte beskæftigelsesproces. - I forsøget på at finde den rette balance mellem fleksibilitet og sikkerhed er der brug for lovgivningsvirksomhed på europæisk og nationalt plan vedrørende grundprincipperne for de fundamentale sociale rettigheder og for en mere aktiv indsats fra arbejdsmarkedets parters side med henblik på at omsætte disse rettigheder i aftaler og arbejdsgange på arbejdsstedet og arbejdsmarkedet. Er den nuværende fordeling af reguleringsbeføjelserne mellem lovgivning og kollektive overenskomster den rette? Eller skal der findes en ny balance? - Tidligere blev mange væsentlige spørgsmål om arbejdslivet, som f. eks. beskæftigelse, arbejdsmiljø, familiemæssige konsekvenser og kampen mod udstødelse, overladt til staten. Bør rækkevidden af de kollektive overenskomster tages op til revision i denne forbindelse? De mange nye produktionsstrukturer, der dukker op, vil muligvis kræve, at disse spørgsmål gribes an på en ny måde. Hvorledes kan man med de hyppigere ændringer i arbejdstagernes retlige status (lønmodtager/selvstændig, i arbejde/under uddannelse, tilknytning til fag/tilknytning til arbejdspladsen) sikre en koordinering af arbejdsmarkedslovgivning, social sikkerhed og social beskyttelse, således at der tages hensyn til disse ændringer, uden at det går ud over den sociale retfærdighed og den økonomiske effektivitet? I denne forbindelse er det også vigtigt at overveje følgende: - hvorledes opnås en hensigtsmæssig praksis med hensyn til IKT og jobskabelse? - hvilke foranstaltninger kan hjælpe SMV med at udnytte KOM(95) 282 af 12. 7. 95 - 10 - informationssamfundets muligheder bedst muligt? - hvorledes maksimeres strukturfondenes bidrag til opnåelse af en hensigtsmæssig praksis med hensyn til anvendelse af ny teknologi og udvikling af en ny "foregribelseskultur". 4. BESKÆFTIGELSEN I INFORMATIONSSAMFUNDET 4. 1. Problemer: vækst uden beskæftigelse og ikke mere arbejde? 45. Det væsentligste økonomiske, sociale og politiske problem i Europa er den store og vedvarende arbejdsløshed. 18 millioner personer er arbejdsløse, og heraf har halvdelen været uden arbejde i et år eller derover. Herudover findes der mindst 9 millioner modløse arbejdstagere, som ville søge arbejde, hvis de mente, at der var arbejde at få. 46. Denne nedslående situation har medført en debat om "ikke mere arbejde" og "vækst uden beskæftigelse" og om IKT's indvirkning på arbejdslivet. ILO og OECD samt EU har i de senere år gennemført flere store undersøgelser for bedre at forstå det europæiske arbejdsløshedsproblems beskaffenhed. Undersøgelserne har fokuseret på særlige spørgsmål som f. eks. forholdet mellem teknologi og beskæftigelse og mere generelle spørgsmål som f. eks. forholdet mellem den makroøkonomiske politik og strukturpolitikken. 47. Overgangen til informationssamfundet er allerede begyndt, hvilket uvægerligt vil medføre væsentlige ændringer i de europæiske borgeres måde at leve og arbejde på. Udfordringen ligger i at forme det spirende informationssamfund på en måde, som bevirker, at vi ikke bliver taberne i den globale konkurrence, men ej heller svækker solidariteten i Europa. Der er tre aspekter, der fortjener særlig opmærksomhed i denne grønbog: - IKT's generelle følger for beskæftigelsen - en mere effektiv styring af jobomdannelsesprocessen - virkningerne på arbejdsmarkederne for så vidt angår udbud af og efterspørgsel efter kvalifikationer og færdigheder 4. 2. Kendsgerninger: jævnt stigende beskæftigelse siden 1960 48. Det er almindeligt anerkendt, at EU i gennemsnit har haft en meget lavere beskæftigelsesgrad i de sidste tyve år end USA og Japan - ca. 60% mod 70% eller derover, og at arbejdsløsheden i EU i modsætning til de nævnte lande har ligget tæt ved 10% i det meste af det seneste tiår. 49. Det må dog også konstateres, at væksten i beskæftigelsen har været nogenlunde uændret i de sidste 35 år i de forskellige dele af den industrialiserede verden, dog på forskellige niveauer, nemlig ca. 2% i USA, ca. 1% i Japan og 0,3% i Europa. Det er værd at bemærke, at væksten i beskæftigelsen ikke er blevet væsentligt langsommere siden 1973, året for den første oliekrise, som markerede begyndelsen på den økonomiske nedgangsperiode. 50. Stigningen i den europæiske arbejdsløshed afspejler således langt fra et fald i mængden af arbejde, der udbydes, men skyldes i høj grad, at væksten i beskæftigelsen (0,3% i gennemsnit pr. år) var mindre end væksten i arbejdsstyrken (0,6% i gennemsnit pr. år). Den jævne vækst i beskæftigelsen i hele perioden fra 1960 til 1995 støtter ikke det synspunkt, at arbejdspladserne ubønhørligt forsvinder, men viser alene, at beskæftigelsen ikke voksede tilstrækkeligt til at følge med arbejdsstyrkens vækst. 51. I modsætning til visse påstande om, at tekniske fremskridt nødvendigvis må være arbejdskraftbesparende, viser de foreliggende data, at væksten snarere er blevet mere end mindre arbejdskraftintensiv. Trods det bratte fald i den økonomiske vækstrate i 70'erne og 80'erne har jobskabelsestempoet været stabilt. Det ses ligeledes, at den amerikanske og den europæiske økonomis relative evne til at skabe beskæftigelse ikke har ændret sig siden 1973. Indtil da var det nødvendigt med en vækstrate på - 11 - 4,3%, førend økonomien kunne begynde at skabe beskæftigelse i Europa, mens der i USA krævedes 2%. I dag skabes der ny beskæftigelse, så snart væksten når op på 2% i Europa og 0,6% i USA. 52. Dette nye vækst- og beskæftigelsesmønster afspejler sig i den langsommere produktivitetsstigning efter 1973. Produktiviteten og BNP voksede langsommere, selv om der blev indført stadig mere IKT. Samtidig voksede beskæftigelsen fortsat i nogenlunde samme tempo som før. Uanset hvorledes dette paradoks nærmere skal forklares - og debatten og analyserne fortsætter - er det klart, at dataene under ét ikke støtter synspunktet om "ikke mere arbejde" eller "vækst uden beskæftigelse". At resultaterne på beskæftigelsesområdet er bedre i USA, Canada og Japan, kan ikke forklares ved mindre brug af arbejdskraftbesparende IKT. 53. Tværtimod har udviklingen og indførelsen af IKT i almindelighed været længere fremme i disse lande - navnlig USA - end i. de europæiske lande. Endvidere er der en tendens til, at de EU-lande, der er længst fremme i IKT-området, også er dem, der har den højeste beskæftigelsesgrad. Som tilfældet er med alle teknologiske forandringer, er udbredelsen af IKT en vækstfaktor, og der er en positiv forbindelse mellem teknologiske fremskridt, produktivitet og økonomisk vækst, som skaber mulighed for indførelse af nye beskæftigelsesformer. Teknologiske fremskridt ansporer til innovation, og der opstår nye muligheder for iværksættere, særlig SMV. Dette højere vækstpotentiale skal udnyttes, hvis man vil nedbringe arbejdsløsheden og forhindre, at de europæiske økonomier sakker bagud i den globale konkurrence. 54. IKT's vigtigste beskæftigelsesmæssige effekt er en radikal omstrukturering af stillingerne og arbejdsverdenen. Fremstillingsindustrien er i tilbagegang, men ikke lige meget i de forskellige sektorer. De lavteknologiske, lavt lønnede stillinger for ufaglærte er forsvundet, mens de højteknologiske, højt lønnede og højt kvalificerede stillinger vinder frem. 55. Væksten i beskæftigelsen finder især sted i servicesektoren. Der er skabt jobs både i den dynamiske og i den mere traditionelle del af denne sektor. Den stigende beskæftigelse i forbindelse med nye teknologier har mere end opvejet de nedlagte stillinger. Faktisk er beskæftigelsen i servicesektoren vokset hurtigere i de lande, der har investeret mest i indførelsen af nye teknologier. 56. Hidtil har beskæftigelseskurven for kerne-IKT-industrierne i Europa været forholdsvis flad på grund af lavkonjunkturerne. Men kurven dækker over ganske store udsving. Beskæftigelsen i forbindelse med fremstilling af forbrugerelektronik samt edb- og teleudstyr er klart gået tilbage. I komponentindustrien og inden for teleservice har beskæftigelsen været stabil. Til gengæld har beskæftigelsen inden for software- og computertjenester været jævnt stigende og er næsten tredoblet siden 1980, idet den er nået op på ca. 750. 000 ansatte i Unionen. Denne sektor er fortsat et område, hvor der er særlig gode udsigter til beskæftigelsesfremgang, navnlig på omrader, der kræver et højt kvalifikationsniveau og betydelig knowhow, som f. eks. multimediesoftware og uddannelse af endelige brugere. 57. Generelt forventes disse tendenser at fortsætte på kort sigt, bortset fra inden for teletjenestesektoren, hvor de stillinger, der forventes nedlagt som følge af digitalisering og liberalisering, ikke vil blive erstattet af de nytilkomne virksomheders jobskabelse på kort sigt. Men disse tendenser tager ikke hensyn til jobskabelsen på andre områder, der har tilknytning til informationssamfundet. Der har været en markant stigning inden for audiovisuelle tjenester, hvor antallet af stillinger er vokset med 37% i perioden 1983-1992, og der er gode udsigter til yderligere fremgang. IKT har også givet anledning til jobskabelse inden for teletjenester, telebanking og detailhandel, men det er vanskeligt at spore de nøjagtige tal statistisk. En statistisk registrering af denne nye udvikling inden for økonomien, navnlig i de beslægtede serviceindustrier, er en udfordring for det statistiske system. - 12 - 58. Endvidere forventes informationssamfundets positive beskæftigelsesmæssige effekt ikke at berøre alene IKT- og andre IS- sektorer. Kommissionens undersøgelser viser, at liberaliseringen af telekommunikationen kombineret med en hurtig indførelse af IKT vil føre til jobskabelse og større velfærd på de øvrige områder. De stigende investeringer i nyt telekommunikations- og edb-udstyr samtidig med det generelle prisfald og reallønsfremgangen som følge af de faldende telekommunikationstakster vil påvirke beskæftigelsen og økonomien i øvrigt positivt på mellemlangt og langt sigt. Disse nyoprettede stillinger vil i vid udstrækning opveje de eventuelle jobtab i telekommunikationssektoren. Denne mekanisme gælder ikke alene telekommunikation, men også spredningen af alle former for IKT. Problemet er imidlertid, hvorledes man skal styre tidsforskydningerne mellem disse processer og hjælpe borgerne med at tilpasse sig arbejdsmarkedets nye udfordringer og muligheder. 59. Selv om det er vanskeligt at sætte tal på jobskabelsen i informationssamfundet på længere sigt, viser prognoserne, at der vil blive oprettet stillinger alle sektorer, ikke kun inden for IKT-industrien og de nye multimedietjenester, men også i alle andre service- og industrisektorer, herunder de traditionelle sektorer og dem, der er i tilbagegang. Der er en lang række eksempler på, at indførelsen og anvendelsen af IKT i virksomhederne i høj grad har påvirket beskæftigelsen positivt. 60. I perioden 1985-1994 voksede beskæftigelsen i EU's servicesektor med ca. 10 mio. stillinger. Selv om 80% af denne generelle beskæftigelsesfremgang fandt sted i perioden 1985-1990, var der i anden halvdel af perioden stadig en stigning på 2 mio. inden for handel, edb og forskning, dvs. samme stigning som i den første del af perioden - med 0,6 mio. flere stillinger inden for undervisning og 0,9 mio. inden for hygiejne og sundhed - alle sammen sektorer, hvor IKT spiller en væsentlig rolle. Det eneste område af servicesektoren, hvor antallet af arbejdspladser faldt i perioden 1990-1994, var inden for engros- og detailhandel, hvor faldet i beskæftigelsen først og fremmest kan tilskrives svigtende efterspørgsel, og ikke stigende produktivitet. 61. Disse nye beskæftigelsesmønstre er også begyndt at påvirke kønsfordelingen på arbejdsmarkedet. Væksten i servicesektoren har skabt nye muligheder for kvinder, der træder ud på arbejdsmarkedet. Kvindernes beskæftigelse voksede fra midten af 1960'erne til begyndelsen af 1990'erne. Kvindernes andel af arbejdsstyrken er vokset, og en væsentlig del af de nye kvindejobs er deltidsstillinger. I modsætning til tendensen for kvindernes beskæftigelsesfremgang i det lange løb er den mandlige beskæftigelse gået tilbage siden 1965, undtagen i nogle år i slutningen af 80'erne. 4. 3. Den første udfordring: at forhindre, at der føres politik på naboens bekostning 62. for hele arbejdsmarkedet gælder det, at den konklusion, der må drages af de tidligere erfaringer, er, at den lave beskæftigelsesvækst i Europa, ca. 0,3% om året, og den ledsagende høje og vedvarende arbejdsløshed må tilskrives andre faktorer end teknologiske. Arbejdsløsheden i Europa begyndte at vokse i midten af 1970'erne. Indtil 1985 gik et stort antal stillinger tabt, og samtidig voksede arbejdsstyrken hurtigere end nogensinde før. Der blev skabt ti millioner nye arbejdspladser i den lange vækstperiode i anden halvdel af 80'erne. Men halvdelen af de nye arbejdspladser forsvandt igen i 1992-1993. 63. En række forhold, herunder den makroøkonomiske udvikling, var med til at skabe arbejdsløsheden og få den til at eskalere. Men det er vigtigt at forstå de strukturelle aspekter. Den høje arbejdsløshed skyldes forlængelsen af arbejdsløshedperioderne. Arbejdsløshed er blevet til langtidsledighed og social udstødelse som følge af de passive arbejdsmarkedspolitikker, som navnlig tilbyder indkomststøtte til de fleste arbejdsløse, men ingen nye kvalifikationer, der kan ruste dem til at begynde på ny på det nye, mere kvalifikationsbaserede arbejdsmarked. - 13 64. Med enhedsmarkedet tager Europa et stort skridt frem i moderniseringen af økonomien. Det er ikke alene en betydelig strukturel forbedring, men åbner også nye muligheder for en vækst- og beskæftigelsesorienteret makroøkonomisk politik. Medlemsstaterne må gøre større brug af multiplikatoreffekten, som understreget i Kommissionens "En indsats for beskæftigelsen i Europa - En tillidspagt". Heri fremhæves integrationsprocessens muligheder, som endnu ikke er udnyttet optimalt. Dette gælder navnlig i kampen for at skabe arbejdspladser. 65. Den europæiske økonomiske integration og gensidige afhængighed er blevet yderligere forstærket. Som følge heraf giver en vedvarende og koordineret aktion større udbytte end summen af individuelle, uensartede foranstaltninger i de enkelte medlemsstater. Dette vil være et af emnerne for den rapport, som efter anmodning fra Det Europæiske Råd i Firenze er ved at blive udarbejdet om Den Europæiske Unions muligheder som beskæftigelsespolitisk faktor. Dette indebærer en udskiftning af nulsumspillet, der går ud på at føre en politik på andres bekostning, med et plussumspil med en koordineret vækstpolitik, der skaber tillid hos forbrugere og investorer. En sådan vækstorienteret politik vil i høj grad forbedre betingelserne for at skabe nye arbejdspladser i informationssamfundet. 4. 4. Den anden udfordring: mere effektiv styring af jobomdannelsesprocessen 66. Jobnedlæggelse og jobskabelse er en integrerende del af den strukturomlægning, der finder sted som følge af indførelsen af IKT. Virksomheder kan gøre meget for at absorbere disse chok ved at planlægge frem i tiden, således at de er klar over, hvilke beskæftigelsesmæssige krav der vil blive stillet. Arbejdsmarkedets parter har med stor opfindsomhed forhandlet sig frem til en politik vedrørende ikke alene uddannelse, jf. nedenfor, men også arbejdstid, løntilbageholdenhed for at bevare arbejdspladser, rimelige forandringsprocesser og kompenserende jobskabelse på lokalt og regionalt plan. 67. For at sikre en effektiv styring af forandringsprocessen må alle økonomiske og institutionelle aktører - arbejdsgivere, arbejdstagere, offentlige myndigheder på alle niveauer, uddannelsesinstitutioner og udbydere af forretningsservice - involveres. Fremadskuende virksomheder må ofte have støtte udefra, og denne proces kan eventuelt fremmes ved hjælp af samarbejdsaftaler og partnerskaber mellem virksomhederne samt partnerskaber mellem private virksomheder og det offentlige. Dette vil forbedre det lokale erhvervslivs støttestrukturer. Dette er af særlig betydning for SMV, som skal støttes af og involveres i netværk, der kan forbedre deres evne til at forny, fastlægge forretningsstrategier og forudse fremtidige kvalifikationskrav. Strukturfondene, navnlig mål nr. 4, og fællesskabsinitiativerne ADAPT og SMV kan også udnyttes til at lette forandringsprocessen (afsnit 3. 7 ovenfor). 68. Det korte af det lange er, at der må findes nye måder at tackle jobomdannelsesprocessen på for at få arbejdstagerne til at samarbejde i den uafbrudte forandringsproces, som informationssamfundet kræver. Dette er en opgave for såvel regeringerne som arbejdsmarkedets parter. 4. 5. Den tredje udfordring: at bygge bro over kvalifikationskløften 69. IKT-revolutionen spiller en vigtig rolle i arbejdsmarkedet funktion ved at ændre arbejdsrutinerne, kvalifikationsstrukturerne og måden, hvorpå arbejdet tilrettelægges. Da den nye teknologi er en informationsteknologi, kræver den en styrkelse ikke alene af grundfærdighederne, regne- oo læsekvndighed, men også af en ny grundfærdighed, nemlig evnen til at reagere interaktivt på den nye teknologi, lad os kalde det "informationskvndighed". 70. Den teknologiske udvikling og konkurrencen mellem virksomhederne fremskynder strukturomlægningen. Gennemsnitligt forsvinder over 10% af alle arbejdspladser hvert år. De erstattes af andre stillinger inden for nye - 14 områder og i nye virksomheder, stillinger, der som regel kræver nye, bedre eller bredere kvalifikationer. Hvert år forlader én aldersgruppe, dvs. 2-3% af arbejdsstyrken, arbejdslivet på grund af alder eller andet, og en ny gruppe med en ny uddannelse og nye kvalifikationer kommer til. Den hurtige omdannelse af virksomhederne og det begrænsede udbud af nye kvalifikationer fører til et alvorligt paradoksproblem, "et arbejdsmarked i to tempi", hvor der er overskud af gamle færdigheder og flaskehalse for så vidt angår nye kvalifikationer. 71. Den sande udfordring i forbindelse med udviklingen af nye og bedre kvalifikationer ligger i at omskole dem, der allerede er i arbejde, således at de opfylder informationssamfundets nye behov. Men mange arbejdstagere er dårlige til at regne og læse, to grundfærdigheder, som der er endnu mere behov for i informationssamfundet, og mange af dem har slet ikke nogen forudsætninger for at klare informationssamfundets opgaver. Folk med en forældet eller utilstrækkelig erhvervsuddannelse finder det vanskeligt at komme ud på arbejdsmarkedet igen. Uddannelses- og omskolingsforanstaltninger er for det meste beregnet for de unge, ikke for dem, der allerede er i arbejde, eller for dem, der har mistet deres arbejde efter at have arbejdet i 10, 20 eller 30 år. 72. De fleste af dem modtager kun indkomststøtte, indtil der dukker et nyt job op, eller mens de venter på førtidspensionering. Men der dukker ikke nye stillinger op, som kræver gamle kvalifikationer. De nye stillinger kræver nye kvalifikationer. Kløften vil fortsat vokse, medmindre regeringerne og arbejdsgiverne sætter alt ind på at bibringe folk de nye kvalifikationer og færdigheder, som kræves i forbindelse med omlægningen af arbejdet og indførelsen af ny teknologi. 73. Regeringerne og arbejdsmarkedets parter, virksomhederne og arbejdstagerne står således over for en udfordring, hvis størrelse bekræftes af prognoserne, der viser, at den teknologiske fornyelse vil fortsætte i et hurtigt tempo, samtidig med at befolkningen ældes. Om ti år vil 80% af den teknologi, vi anvender i dag, være forældet og erstattet med nye og mere avancerede teknologier. På det tidspunkt vil 80% af arbejdsstyrken have en uddannelse, som er over ti år gammel. De store demografiske ændringer er blot med til at understrege situationens alvor. Arbejdsstyrken bliver ældre, og teknologien bliver yngre. 4. 6. En uddannelsesreform, der står mål med IKT-revolutionen 74. Det, Europa har behov for, er en omfattende uddannelsesreform, der kan stå mål med IKT-revolutionen og følge med den fortsatte IKT-udvikling i de kommende år. Vi har brug for et nyt samspil mellem arbejde og uddannelse, i stedet for det gamle samspil mellem arbejde og ikke-arbejde. Herved skal der gives den enkelte mulighed for at udvikle kvalifikationer og færdigheder og holde trit med den uafbrudte kvalifikationsrevolution, der ledsager IKT. 75. På længere sigt må Europa udvikle en ny struktur for de livslange uddannelser, som omfatter alle dele af uddannelsessystemerne, herunder skolerne, og som er opbygget og præsenteret på en bedre måde, navnlig for så vidt angår kønsfordeling og hensyntagen til ældre og handicappede. Dette arbejde er påbegyndt med udarbejdelsen af hvidbogen om at undervise og at lære. Endvidere er 1996 blevet udpeget som Det Europæiske År for Livslang Uddannelse. Men den mest påtrængende opgave er at få standset udviklingen i retning af forældede kvalifikationer hos den voksne arbejdende befolkning gennem en proaktiv holdning til industriel tilpasning og forandring. Hurtighed og forudseenhed er af afgørende betydning, idet der er udsigt til en ond cirkel præget af nedlagte arbejdspladser, langtidsledighed og forældede kvalifikationer. Og jo længere disse problemer fortsætter, desto vanskeligere vil det være at løse dem. 76. Der er fire områder, der har stor betydning for arbejdet med at tilpasse arbejdsstyrken til de nye krav: - grundlaget skal være i orden: grundlaget for vor viden og vore - 15 - kvalifikationer lægges i de første skoleår, og de pågældende processer vil udvikle sig samtidig med udviklingen af IS. Kvaliteten og organiseringen af førskoleundervisningen og den almindelige skolegang vil blive dybt berørt. Indsatsen skal især være rettet mod lærerne, og de skal sikres en grunduddannelse og efteruddannelse, der sætter dem i stand til at udnytte IKT. De programmer og den infrastruktur, der er nødvendige for at forbinde skolerne med IS' netværksmuligheder, navnlig i de fjernere liggende områder, hvor infrastrukturen er dårlig, har særlig betydning. Medlemsstaterne, som helt klart er ansvarlige for skoleuddannelsens organisation og indhold, bør fortsætte med at udarbejde egnede programmer, der tager hensyn til IS. EU kan hjælpe ved at oprette puljer, hvor erfaringerne kan samles, navnlig i de dårligst stillede områder. Endvidere har Det Europæiske Råd i Firenze anmodet Kommissionen om hurtigt at udarbejde en handlingsplan om "det lærende informationssamfund" omfattende sammenkobling af skolenetværk på europæisk plan, fremme af multimedieindholdet i undervisningen og bevidstgørelse og uddannelse af lærere og undervisere, således at de kan anvende informationssamfundets redskaber. - fra at undervise til at lære: uddannelserne skal ifølge den første årsrapport fra Informationssamfundsforummet hurtigt omlægges, således at uddannelsesinstitutionerne kan lære at tilpasse sig erhvervslivets ændrede kvalifikationskrav. Dette er af afgørende betydning for jobskabelsen og produktivitetsstigningen. De højere læreanstalter er begyndt at lægge grunden til fremtidens lærende samfund. Denne indsats skulle blive fremmet gennem de partnerskaber med lokale industrier og servicevirksomheder, som anbefales i Ciampi-rapporten om konkurrenceevnen, og som med gode resultater er blevet afprøvet i forbindelse med Comett- og Leonardo- programmerne. Systemet med tvungen skolegang har også været genstand for væsentlige initiativer, hvoraf mange er inspireret af EU-programmer. Men der er endnu behov for omfattende støtte og finansiering, således at der kan knyttes de nødvendige bånd til arbejdsverdenen. Dette rejser spørgsmål om investeringskapacitet, metoder og læseplanudvikling, navnlig under hensyntagen til de lærendes behov. I et bredere perspektiv er. mulighederne for at lære selv ved hjælp af IKT næsten ubegrænsede, idet indlæringen er meget mere effektiv (80% retention), når man "lærer ved at gøre" end når man tilegner sig en færdighed ved at læse eller høre (5-10% retention). Såfremt dette værktøj anvendes rigtigt, kan det få afgørende betydning for indsnævringen af kvalifikationskløften. De grundlæggende uddannelsesprincipper må bygge mere på evnen til at lære end på formel uddannelse. Brug af IKT i skolerne Visse medlemsstater har iværksat planer for at tilpasse deres uddannelsessystemer informationssamfundets dynamik. Tysklands Forbundsundervisningsministerium gav for nylig meddelelse om et sådant initiativ, Schulen ans Netz, der vil sikre, at 10. 000 af Tysklands 52. 000 skoler over en treårig periode vil blive koblet til nationale og internationale netværk og multimedietjenester. I nogle af de tyske delstater har man besluttet at tilkoble alle skoler, et mål, som på længere sigt også søges opnået af forbundsregeringen. Schulen ans Netz-initiativet er muliggjort ved et innovativt partnerskab mellem regeringen og private virksomheder. Lignende initiativer er blevet iværksat i andre lande som f. eks. Det Forenede Kongerige, Frankrig, Italien, Danmark, Sverige, Portugal og Finland. ~ at lære ved at gøre: "den lærende virksomhed" bør fremstå som en vigtig bestanddel af det lærende samfund. Personer, der arbejder i en sådan virksomhed vil komme til at bruge deres elektroniske adgang til viden og information til at opdatere deres kvalifikationer. Dette kræver nye former for partnerskab mellem virksomheder, andre organisationer og undervisere for at sikre, at de nye og anderledes kvalifikationer, der kræves, er til rådighed. På denne baggrund er det let at forstå, at en fornyelse af uddannelsen i arbejdstiden vil få større betydning end selve arbejdstidsnedsættelsen. - 16 - Det hele går ud på bestandig at øge arbejdsstyrkens "anvendelighed" gennem uddannelse. Faren er, at efterhånden som virksomhederne udvikler mere fleksible arbejdsaftaler med mindre tryghed i ansættelsen, således at de hurtigt kan tilpasse sig ændringer i arbejdskraftefterspørgslen, vil tilskyndelsen til at investere i uddannelsen af en hovedarbejdsstyrke blive svagere og ikke stærkere. F. eks. kan de større japanske virksomheders tilbøjelighed til at investere i uddannelse måske forklares ved deres tradition for livslang ansættelse, hvorved udbyttet af uddannelsen bliver i virksomheden. I Europa bør man derfor ikke gå ud fra, at fleksibilitet og manglende jobsikkerhed er to sider af samme sag. Virksomhedernes evne til hele tiden at tilpasse sig markedsudviklingen og den teknologiske udvikling afhænger nemlig af, at de kan regne med en stabil og loyal arbejdskraftkerne. Virksomhederne bør tilskyndes til at investere mere i uddannelsen af deres kernepersonale, og ved hjælp af særlige foranstaltninger og arrangementer opmuntres til også at investere i den perifere arbejdsstyrke. - omskoling i stedet for værdiløse kvalifikationer: det mest kritiske spørgsmål er, hvorledes personer, der har mistet deres tidligere arbejde, kan reintegreres i arbejdslivet. De fleste medlemsstater har i de seneste 20 år forsømt at tilbyde arbejdsløse muligheder for at begynde på ny. Løsningen af dette problem er en af de hovedopgaver, der indgår i den i Essen fastlagte genbeskæftigelsesstrategi, hvilket blev yderligere fremhævet af stats- og regeringscheferne på Det Europæiske Råds møde i Madrid i 1995. I stedet for at have 9 millioner arbejdsløse, hvis kvalifikationer bliver værdiløse (den dyreste form for offentlige udgifter, som giver det laveste afkast til økonomien og borgerne), og mange flere millioner, der er på vej til at blive langtidsledige, burde medlemsstaterne have 9 millioner under omskoling og i gang med at opretholde og forbedre deres læse-, regne- og informationsfærdigheder. Alle arbejdsløse bør have ret og pligt til at udvikle grundfærdigheder til brug for informationssamfundet. Og disse færdigheder bør have relevans for det virkelige, dynamiske, arbejdsmarked. Reintegrationen bør begynde, længe førend folk bliver langtidsledige og mister modet. Dette er den grundlæggende forskel mellem en aktiv og en passiv politik. På denne baggrund må regeringerne finde veje til at omdanne udgifterne til en passiv arbejdsmarkedspolitik til en aktiv politik, hvor de arbejdssøgende forberedes til en mere videnbaseret produktion af varer og tjenesteydelser. Hvis en større del af disse finansielle ressourcer benyttes til stipendier og erhvervelse af nye kvalifikationer, og ikke blot til kontanthjælp, vil såvel arbejdsmarkedet som de offentlige finanser blive mere dynamiske. I denne forbindelse bør også arbejdsformidlingstjenesterne begynde at tilbyde en mere personlig IKT-baseret støtte for arbejdssøgende. 4. 7. Platformen: de nye prioriteter i konvergensprogrammerne 77. I Europa er der nu bred enighed om, at uddannelse spiller en fundamental rolle i den moderne beskæftigelsespolitik. Derfor er Kommissionen særlig glad for den nye vægt, der i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Firenze lægges på investering i menneskelige ressourcer, infrastruktur samt forskning og udvikling. På denne måde får arbejds-, undervisnings-, forsknings- og transportministrene en ny platform for initiativer, der er af betydning for vækst og beskæftigelse. 78. Når uddannelse fremstilles som et centralt element i en ny genbeskæftigelsespolitik, kan det give anledning til protester. Argumentet er, at det dybt rodfæstede beskæftigelsesproblem i Europa ikke kan løses gennem uddannelse, hvis der ikke er nye stillinger at få efter uddannelsen. Argumentet er rigtigt, men rammer ved siden af. Formålet med uddannelsen er ikke at erstatte den makroøkonomiske vækst- og jobskabelsespolitik. Formålet med en ny uddannelsespolitik er at gøre virksomhederne og arbejdsmarkedet mere fleksible, således at der er mulighed for at føre en mere vækstorienteret makroøkonomisk politik. Dette er grunden til, at nøglen til en voksende beskæftigelse er, at der findes en integreret løsning, der ligger mellem strukturforanstaltningerne og de makroøkonomiske 17 - foranstaltninger, jf. de brede økonomiske retningslinjer, og til at uddannelserne bør formes efter de lærendes behov, navnlig under hensyntagen til kampen mod ulighed og ugunstige forhold, således at hele befolkningens produktive potentiale kan udløses. 4. 8. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 79. Disse udfordringer rejser en række spørgsmål, der må behandles, navnlig som led i Essen beskæftigelsesprocessen (den fælles beskæftigelsesrapport til topmødet i Dublin og de flerårige 1997-programmer). Spørgsmålene vedrører: uddannelseskapaciteten; hvilke planer har medlemsstaterne for de næste fem år i betragtning af informationssamfundets kvalifikationsbehov? opbygningen og kvaliteten af uddannelsen; hvorledes omlægges uddannelsen i de kommende 5-10 år, således at den tilpasses informationssamfundets eksisterende og fremtidige behov? uddannelseskapaciteten for så vidt angår de arbejdsløse, det svageste punkt i vort uddannelsessystem; hvorledes giver man personer, der har mistet deres arbejde, en ny start i arbejdslivet? og i hvor høj grad der kan sikres lige muligheder og adgang med henblik på at realisere hele den erhvervsaktive befolknings produktive potentiale. 80. Der er også visse spørgsmål på områder, hvor arbejdsmarkedets parter har et særligt ansvar, der må tages op i forbindelse med den sociale dialog: ~. hvilke fælles initiativer er arbejdsmarkedets parter rede til at tage på området menneskelige ressourcer for at sikre en uafbrudt opkvalificering af arbejdstagerne, således at disse kan opfylde "den fleksible virksomhed"s behov i de kommende 5-10 år? hvilke initiativer er arbejdsmarkedets parter rede til at tage for at give unge, der har afsluttet deres uddannelse, en start på det rigtige arbejdsmarked og muligheder for at vedligeholde og udvikle de grundkvalifikationer, der kræves i informationssamfundet? 5. SAMHØRIGHED: AT LEVE I INFORMATIONSSAMFUNDET 5. 1. Problemer: koncentration eller samhørighed? 81. IKT er i høj grad i stand til at gøre afstandene kortere og forbedre adgangen til information og service. De nye teknologier og netværk har mulighed for at bringe arbejde til områder med høj arbejdsløshed og mindske ulemperne for de dårligst stillede og mere perifere områder. 82. Men der næres også betænkelighed ved IKT's indvirkning på samhørigheden. Mange frygter, at de nye teknologier vil forøge snarere end formindske de eksisterende uligheder og således føre til en koncentration af arbejdspladser og produktion i enkelte kerneområder. Der er også betænkeligheder i forbindelse med udviklingen af et informationssamfund opdelt i "informationsrige" og "informationsfattige". 5. 2. Kendsgerninger: den offentlige politik gør hele forskellen 83. I vore markedsøkonomier er der stærke kræfter, der fører til koncentration. Derfor kræves der en stærk og konsekvent offentlig politik til fremme af en rimelig fordeling og social samhørighed, således at der - 18 - opnås ligevægt mellem økonomiske fremskridt og social retfærdighed. Grundlæggende forandringer som f. eks. informationsrevolutionen gør det så meget mere nødvendigt med en sådan politik, men de giver også mange nye muligheder for at benytte IKT til at skabe et vidtspændende, produktivt samfund. 84. Mange medlemsstater har fået øjnene op for nødvendigheden af en aktiv IKT-politik, og der er ved at blive fastlagt proaktive strategier til udvikling af informationssamfundet på nationalt og regionalt plan. I almindelighed begynder strategierne med at fokusere på de grundlæggende aspekter af infrastrukturudviklingen og behovet for at hjælpe virksomheder - særlig SMV - med at tilpasse sig informationssamfundet. Når først infrastrukturstøtten er på plads, opmuntres der til udvikling af private og/eller offentlige partnerskaber for at fremme en bredere deltagelse i IS. En række medlemsstater har f. eks. udviklet politikker, der anerkender betydningen af at integrere skoler og andre uddannelsesinstitutioner med IS-infrastrukturerne. Et eksempel på en bredere strategi er Danmarks Info- Samfund 2000-program, som skal fremme en række offentlige elektroniske tjenester med henblik på udvikling af informationssamfundet og bekæmpe den sociale udstødelse i dette samfund. 85. Det er naturligvis vanskeligt at adskille IKT-indvirkningen fra de bredere faktorer, der også påvirker den sociale og regionale udvikling. Generelt har der været en langsom tendens til konvergens mellem indkomsten pr. capita i medlemsstaterne, men der er stort sét ikke sket nogen forandring for så vidt angår de generelle indkomstforskelle mellem regionerne. Mens visse af de svageste områder har nærmet sig de øvrige områders niveauer med stor hast, har forskellene mellem regionerne inden for samme medlemsstat været tilbøjelige til at vokse med tiden. 86. EU-politikken spiller en hovedrolle i de fremskridt, samhørighedslandene har gjort for at nå op på de øvrige landes niveau. Strukturfondene har effektivt mindsket de socioøkonomiske forskelle, selv om de midler, der sættes ind, ikke er af et omfang, der fuldt ud kan opveje de generelle tendenser. Regionalpolitikken i medlemsstaterne synes at have været mindre vellykket. Dette betyder nye politiske udfordringer for så vidt angår de relative økonomiske fordele, der gives de områder, der ikke er kerneområder, og for så vidt angår den måde, hvorpå man bedst kan maksimere fordelene og minimere ulemperne ved nye IKT med hensyn til samhørigheden i Unionen. 5. 3. Den første udfordring: at få det bedste ud af de nye regler 87. Den første udfordring er behovet for at få fuldt udbytte af det potentiale, der ligger i liberaliseringen af telekommunikationen og udviklingen af nye regler, og som er det grundlag, informationssamfundet skal bygge på. Forpligtelsen til at gennemføre en fuldstændig liberalisering inden 1. januar 1998 vil få stor indflydelse på udviklingen af IKT, produktivitet og vækst. IKT er ved at blive nøglen til velstanden, og adgang til effektive telekommunikationsnetværk er en forudsætning for, at man kan udnytte IS' muligheder. Men der er væsentlige forskelle mellem medlemsstaterne og regionerne for så vidt angår den grundlæggende infrastruktur, der er til rådighed, tjenesteydelsernes pris og pålidelighed og tilgængeligheden af avancerede tjenesteydelser. 88. Kommissionen arbejder på at sikre, at kombinationen af nye teknologier og liberalisering mindsker snarere end øger de eksisterende regionale forskelle. Selv om der endnu ikke er opnået fuldstændig liberalisering, er erfaringerne på de markeder, der allerede har liberaliseret, opmuntrende, og der er bevisligt en høj grad af IKT-gennemtrængning selv i afsides liggende områder. For at nævne blot ét eksempel har Finland langt de fleste tilslutninger til Internet af alle lande, hvis man måler antallet i forhold til befolkningstallet. Evnen til at mindske afstandene er allerede beskrevet som en væsentlig regionalpolitisk faktor. 89. Men liberaliseringen vil ikke automatisk give alle Fællesskabets områder sådanne fordele, dels fordi de nuværende infrastrukturer og 19 - tjenester er væsentligt mindre udbygget, i visse områder, dels på grund af de uddannelsesmæssige og institutionelle hindringer for brugen af nye IKT. Man må være forsigtig for at undgå, at de eksisterende forskelle bliver større. Men løsningen kan ikke være at bremse liberaliseringen af telekommunikationen og skabe hindringer for gennemførelsen af IKT. Der bør snarere føres en offensiv politik med henblik på udvikling af infrastrukturer og menneskelige ressourcer, og strukturfondene spiller en vigtig rolle i denne forbindelse. 90. Fastlæggelsen af universelle tjenesteydelser - fastlæggelsen af et minimum af tjenesteydelser, der tilbydes til rimelige priser - er et vigtigt bidrag til samhørighed, og Kommissionen har allerede drøftet dette spørgsmål i sin nylige meddelelse om universelle telekommunikationstjenester8. Men herudover er der vigtige udestående spørgsmål om omfanget og kvaliteten af adgangen til hele rækken af is tjenester for mindre gunstigt stillede og mindre befolkede områder, grupper med særlige behov og offentlige institutioner som f. eks. skoler, hospitaler og biblioteker. Disse og andre spørgsmål vil blive behandlet i Kommissionens første tiisynsrapport om universelle tjenesteydelser, som kommer i 1998. 5. 4. Den anden udfordring: menneskelige ressourcer som grundlag 91. Den anden udfordring er at styrke udviklingen af menneskelige ressourcer for at stimulere udarbejdelsen af proaktive strategier i samhørighedsområder, således at disse kan høste udbyttet af informationssamfundet. Betydningen af den nye integrerede model for IKT og organisatorisk fornyelse er blevet drøftet i kapitel 3. Behovet for en opdateret kvalifikationspolitik med henblik på informationssamfundet er blevet behandlet i kapitel 4. 92. En konklusion er, at politikken med hensyn til menneskelige ressourcer vil få voksende betydning i fremtiden, efterhånden som produktionen af varer og tjenester bliver mere videnbaseret. IKT-udstyr kan købes og anvendes overalt i verden. Afgørende for, om et område får succes på længere sigt, er befolkningens viden og evne til at udnytte IKT. Strukturfondenes kurs bør lægges om inden for rammerne af IS for at tage hensyn til dette. Politikkerne må i højere grad tage sigte på at stimulere adgangen til og brugen af moderne IKT. 93. Udsigterne til succes i ugunstigt stillede områder synes at være bedst dér, hvor fornyelserne indebærer væsentlige ændringer i den organisatoriske adfærd i såvel virksomheder som offentlige institutioner. Det nye koncept "fleksibel virksomhed" giver muligvis gode muligheder for regionaludvikling. 94. Kommissionen har i forbindelse med "En indsats for beskæftigelsen i Europa - en tillidspagt" taget initiativet til at udvikle lokale og regionale partnerskaber for at fremme vækst og beskæftigelse. Målet er uden at opstille nye strukturer at skabe og forstærke den politiske fremdrift på lokalt plan og fokusere på realistiske økonomiske og jobskabende mål. Det vigtigste element indebærer mobilisering af alle, der beskæftiger sig med virksomhedsoprettelse og jobskabelse, i politiske fora, som overvejer de forskellige muligheder og fremsætter forslag. Det Europæiske Råd i Firenze gav grønt lys for processen med at udvælge pilotregioner og -byer, der er rede til at deltage i territoriale beskæftigelsespagter. 95. Processen med at skabe et stærkere lokalt engagement kan være et vigtigt middel til udvikling af en ny, mere arbejdskraftintensiv samhørighedsmodel, der også er mere orienteret mod menneskelige ressourcer, for informationssamfundet. Europa-Kommissionen støtter i medfør af artikel 10 i EFRU og artikel 6 i ESF to typer innovative aktioner i områderne for at udnytte informationssamfundets muligheder fuldt ud. For det første KOM(96) 73 endelig udg. af 13. 3. 96 - 20 - forberedelsen af en regional informationssamfundsstrategi og handlingsplaner, som tager sigte på at etablere regional enighed på grundlag af brede lokale partnerskaber om, hvorledes informationssamfundet kan integreres i regionaludviklingspolitikken (herunder aspekterne vedrørende menneskelige ressourcer og arbejdsmarkedet). For det andet udvikling af tværnationale forsøgsapplikationer, som viser den bedste fremgangsmåde. Partnere vil arbejde sammen om at forberede og iværksætte applikationer, som bidrager til regionaludvikling og voksende beskæftigelse. Vægten vil blive lagt på brugerdrevne applikationer, som kan skabe sociale og økonomiske fordele og har forbindelse med bredere regionale udviklingsprioriteter (herunder applikationer for særlige sociale grupper, arbejdsformidlinger, uddannelse, åben og fjernundervisning, sundhedspleje og forretningsservice). Erfaringerne med disse og andre initiativer kan danne grundlag for en bredere bistand gennem strukturfondene. 5. 5. Den tredje udfordring: selvstændiggørelse og integration 96. Den tredje udfordring går ud på at benytte informationssamfundet til at styrke den sociale samhørighed og forøge folks evne til at deltage fuldt ud i alle det sociale og økonomiske livs aspekter og herved skabe et vidtfavnende samfund. Informationssamfundet bør dreje sig om mennesket, tjene mennesket og benyttes af mennesket til at frigøre informationskræfterne, ikke til at skabe ulighed eller øge allerede eksisterende uligheder mellem "informationsrige" og "informationsfattige". 97. Informationssamfundet giver mange nye muligheder for at forbedre de europæiske borgeres livskvalitet. Det giver mulighed for at skabe nye former for forbruger- og offentlige tjenester og nye adgangsveje til eksisterende tjenester. Navnlig kan mange former for vanskeligheder overvindes på nye måder. 98. Men for at nå frem til dette kræves en række aktive offentlige politikker på mange områder, herunder særlig praktisk og teoretisk uddannelse samt integration af IKT-viden i arbejdsmarkedsforanstaltninger og lokal udvikling og støtte. Det kræver ligeledes, at folk sættes i stand til at forstå og forholde sig til de forandringer, der følger med nye teknologier på så forskellige områder som demokratisk repræsentation og detailhandel, studier og fritid, omsorg og kultur. Af hensyn til såvel den offentlige politik som nødvendigheden af at skabe nye markeder for IKT må der skabes deltagelse, adgang og tillid. Som eksempel på bekymringer og på, hvorledes disse skal angribes, kan nævnes generationsbalancen, handicappede og sundhedspleje i almindelighed. Et andet eksempel er problemet med skæv kønsfordeling i forbindelse med adgang til arbejdsmarkedet og i forbindelse med IKT's bredere indvirkning på dette. 99. Mange af disse spørgsmål er blevet grundigere behandlet i rapporten fra Ekspertgruppen på Højt Niveau og i den første årsrapport fra Informationssamfundsforumet. I medlemsstaterne tages der politiske initiativer, og virksomhederne og de lokale myndigheder reagerer herpå. Adgangen til informationssamfundet er ved at blive forbedret. IKT er ved at blive mere brugervenlig. Den Europæiske Union er i høj grad med til at fremme denne proces, f. eks. ved at samle styrke og erfaring i en pulje, ved forskning og udvikling, fælles pilotprojekter og strukturfondstøtte. 100. Med hensyn til de mål, der går ud på selvstændiggørelse og integration i informationssamfundet, fokuserer denne grønbog på fire hovedspørgsmål. Det første er spørgsmålet om demokrati og vigtigheden af at have adgang. Det andet vedrører lige muligheder for kvinder og mænd. Det tredje er spørgsmålet om fremme af den sociale integration, navnlig for grupper med særlige behov. Det fjerde spørgsmål vedrører folkesundheden. 101. Demokrati er ikke blot et spørgsmål om at stemme ved valg. Demokrati er også deltagelse og repræsentation i en række beslutningstagende instanser, på mange niveauer. Den europæiske model hviler på begrebet "oplyst demokrati". Reel frigørelse kræver adgang til nøjagtige og aktuelle oplysninger, som kan danne grundlag for demokratiske valg og beslutninger. 21 For at der kan blive tale om et ægte, vidtfavnende demokrati, må hele befolkningen have samme adgang til information, således at den kan træffe effektive og rimelige valg. Informationssamfundet kan forbedre demokratiet ved at sikre lige og offentlig adgang til IKT-infrastrukturen, til netværk af informationstjenester og til de færdigheder, der kræves for at få adgang til disse tjenester. 102. Det er vigtigt at forstå de store muligheder for offentlige tilkendegivelser og forsøg, der ligger i IS, navnlig på områder, som kun kræver små udgifter, og som græsrodsgrupperne har adgang til. Som Informationssamfundsforumet bemærkede i sin første årsberetning, kan de nye teknologier få usædvanlig positive følger for vore demokratier og individuelle rettigheder ved at styrke pluralismen og adgangen til offentlig information og sætte borgerne i stand til at deltage mere i den offentlige beslutningsproces. Den politiske debats vitalitet kan yderligere forstærkes, hvis man gør større brug af det. direkte demokrati. Men samtidig er det vigtigt at modvirke de mere negative aspekter af IS. F. eks. vækker tilstedeværelsen af racistisk og pornografisk stof på Internet stor bekymring. 103. Et eksempel på IKT, der skaber nye muligheder for større offentlig deltagelse i og kendskab til den politiske proces er den amerikanske regerings National Information Infrastructure, som omfatter et initiativ til online-styre. Dette initiativ, der er motiveret af ønsket om at fremme samspillet og dialogen mellem forbundsregeringen og offentligheden, er et vigtigt eksempel på IKT brugt til at øge den demokratiske deltagelse. Et andet eksempel fra Europa er den danske regerings program Info-Samfund 2000, som bl. a. går ud på at udvikle en række offentlige elektroniske tjenester med henblik på at udvikle informationssamfundet og bekæmpe den sociale udstødelse i dette samfund. Info-Samfund 2000 omfatter et program med et åbent samfundsnetværk, nemlig et sammenhængende edb- og telekommunikationsnetværk, som vil blive lige så let at bruge og lige så tilgængeligt for borgerne som telefonssystemet i dag. 104. Denne form for program ville være af stor værdi for Den Europæiske Union. Såfremt det koordineres på EU-plan, kan det i høj grad fremme den sociale samhørighed i Unionen og give borgerne en europæisk identitet. Det vil navnlig være en stor fordel, hvis de europæiske institutioner selv inddrages i initiativer, der tager sigte på en åben styreform. 105. Det er klart, at IS giver mange muligheder for mere tilgængelige og effektive offentlige tjenester. Men bevægelsen i retning af offentlige tjenester, der leveres ad elektronisk vej, frembyder tekniske og organisatoriske udfordringer. Såfremt man skal have offentlige tjenester on-line, må der sikres en vis adgang til tekniske faciliteter. Endvidere er der mange, der ikke har råd til som enkeltpersoner at abonnere på is tjenester. Andre bor på steder, hvor IS' infrastrukturfaciliteter er mindre udviklede. Der må derfor indrettes steder, hvor offentligheden kan få adgang til IS-tjenester, eller one-stop informationscentre, som et supplement til udviklingen af hjemmebaserede IS-aktiviteter og -tjenester. Endvidere er det vigtigt, at der tages hensyn til behovene hos de personer, der finder det vanskeligt at anvende eller forlige sig med IKT-baserede tjenester. 106. Lige muligheder for kvinder og mænd kan fremmes, såfremt IKT anvendes til at forbedre ligevægten mellem familieliv og arbejdsliv. Men der er ved at ske forandringer på det skarpt opdelte arbejdsmarked, og IKT påvirker kvinder og mænd meget forskelligt. Man må derfor være sig denne forskel bevidst på så forskelligartede områder som uddannelse, arbejdsret, arbejdsmønstre og kvalifikationsprofiler for at kunne reagere hensigtsmæssigt på den. En skæv kønsfordeling kan f. eks. udjævnes i uddannelsesprocessen ved at gøre kursusmaterialet mere 'kønsbevidst', sikre, at uddannelsen kan finde sted i omgivelser, hvor kvinder befinder sig godt, og støtte etableringen af fjernarbejdebureauer, som direkte tager sigte på at støtte kvindelige arbejdstagere. Endvidere kan der gøres store fremskridt, såfremt kvinder inddrages i konstruktion og beskrivelse af IKT- produkter. På unionsplan er man begyndt at tage spørgsmål om forfordeling - 22 - og ulighed op, herunder samarbejde om kønsspørgsmål med kontorer for lige muligheder i samtlige medlemsstater, og der gøres en særlig indsats som led i det fjerde handlingsprogram om lige muligheder9. 107. I et bredere perspektiv må forandringerne i beskæftigelsessystemer, der udvikles på grund af de teknologiske fremskridt, præges af nødvendigheden af at gøre lighedsspørgsmalet til et centralt emne af hensyn til konkurrenceevnen på længere sigt og social retfærdighed for at få mest muligt ud af de skiftende roller for kvinder og mænd, såvel arbejdsmæssigt som familiemæssigt. 108. Social integration kan ligeledes fremmes af IKT's demokratiske potentiale og muligheder for at bekæmpe udstødelse og isolation i alle former. IKT vil give flere mulighed for at arbejde i eller i nærheden af hjemmet, i hvert fald i en del af tiden. Dette vil give nyt liv til flere kvarterer i arbejdstiden og vil gøre det muligt at tilbyde flere tjenester - navnlig uddannelse og samfundstjenester - på lokalt plan. Som Ekspertgruppen på Højt Niveau har bemærket, kan sådanne forandringer hjælpe med at give hele samfund nyt liv og føre til stærkere sociale netværk og en fornemmelse af "at høre til". IKT kan også hjælpe med at overvinde nogle af de ulemper, der er forbundet med mobilitetsproblemer og manglende adgang. Endvidere kan IS øge borgernes deltagelse og således også engagement og ansvarsfølelse på en række områder som f. eks. miljøbeskyttelse. 109. Men samtidig frembyder overgangen til informationssamfundet også udfordringer for så vidt angår social samhørighed. Personer, der bor i isolerede landområder eller i dårligt stillede områder i den indre by, personer, som ikke er i arbejde eller under uddannelse, vil sandsynligvis ikke møde eller have adgang til nye teknologier. Dette indebærer fare for at skabe et informationssamfund på to planer. Derfor må der samtidig lægges en strategi til fremme af aktiv deltagelse i vore lokalsamfund. Det er vigtigt at revitalisere lokalsamfundene og fremme følelsen af proaktivitet i informationssamfundet, fordi: revitaliserede samfund bedre kan skabe beskæftigelsesmuligheder og velstand på det globale marked, ændring af de demografiske og sociale velfærdstendenser bevirker, at flere og flere kræver en eller anden form for omsorg, IKT giver mulighed for at støtte mere sammenhængende og integrerede samfund og mindske udstødelsen af de dårligt stillede grupper, forholdet mellem arbejde og fritid for mange er under forandring, hvilket har væsentlige konsekvenser for den enkelte, familien og lokalsamfundet, der må findes nye måder, hvorpå langtidsledige kan spille en aktiv rolle i samfundet. 110. Adgang til og anvendelse af IKT i skolerne er af afgørende betydning for udviklingen af et vidtfavnende informationssamfund. Dette spørgsmål vil blive taget op i Kommissionens handlingsplan "At lære i informationssamfundet", som er undervejs. At lære betyder ikke længere blot at gå i skole. Informationssamfundet bliver også et vidensamfund, hvor der vil være et enormt behov for livslang uddannelse - i skolerne, hjemme og på arbejdet. I denne forbindelse skal man være særlig opmærksom på behovene hos ældre og handicappede, som ofte opfattes som værende mindre indstillet på at bruge IKT og ude af stand til at deltage i IS. 111. Faktisk giver IKT mulighed for at forbedre ældres og handicappedes livskvalitet ved at gøre det lettere at bevare uafhængigheden i lokalsamfundet og hjælpe med at åbne nye muligheder for adgang, deltagelse og socioøkonomisk integration. For at realisere dette potentiel kræves det, at teknologien tilpasses folks behov. F. eks. kan IKT-applikationer give alternative måder at kommunikere og fremlægge information på, f. eks. multimedietjenesterne for mennesker med sygdomme i sanseorganerne. De kan KOM(95) 381 - 23 - også give mulighed for fjernarbejde og -uddannelse til personer, som har vanskeligt ved at udnytte beskæftigelses- og uddannelsesmulighederne. Endelig kan IKT-applikationerne gøre det lettere at få adgang til fjerne læge- og omsorgstjenester og andre støttetjenester. 112. I flere byer og områder i Europa er der iværksat projekter, som bruger IKT på nye måder for at hjælpe ældre og handicappede. IKT's betydning som et middel til at fremme ældres og handicappedes integration anerkendes i en række EU~programmer. F. eks. er HANDYNET et europæisk, computerstyret informations- og dokumentationssystem vedrørende tekniske hjælpemidler til brug for handicappede. Med EU's TIDE-program (Telematics for the Integration of Disabled and Elderly) søges forskning og udvikling i brug af IKT--produkter og -applikationer for at hjælpe handicappede og ældre i deres dagligdag fremmet. Det bør overvejes, hvorledes dette kan fremmes i det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU). Disse spørgsmål vil ligeledes blive behandlet i Kommissionens kommende meddelelse om handicappede. 113. Men når man gør sig klart, hvilket, potentiale disse nye applikationer har, rejser der sig spørgsmål om, hvorvidt de er til disposition, hvorvidt folk har råd til dem og har adgang til dem. Visse applikationer kræver blot en telefonlinje, andre kræver mere avancerede tjenester, som måske ikke er inden for alles rækkevidde. Ud over det igangværende arbejde med at udvikle brugervenlige applikationer er det derfor også vigtigt at sikre, at socialpolitikken, telekommunikationslovgivningen og de almindelige tjenester, der ydes, fuldt ud tager hensyn til ældres og handicappedes behov, som hele tiden ændrer sig. Disse befolkningsgrupper skal have mulighed for at deltage fuldt ud i - og drage fordel af - informationssamfundet. Mange af disse spørgsmål vil blive behandlet i Kommissionens første tilsynsrapport om universelle tjenesteydelser i 1998. 114. Sundhedsplejen, dens udformning og rækkevidde samt den måde, hvorpå plejen ydes, er ved at blive ændret af det spirende informationssamfund, og der er gode muligheder for innovation. Indførelsen af IKT i sundhedssektoren - og navnlig sundhedstelematik - vil fremme en bedre dækning af sundhedstjenesterne, forbedre diagnosticeringens og sundhedsplejens kvalitet og hjælpe med at sikre omkostningseffektive sundhedstjenester i tyndt befolkede og fjerntliggende områder. 115. Udviklingen af IKT tager højde for og skaber et behov for at omorganisere sundhedsarbejdet på alle niveauer. Hele sundhedsplejesystemet vil ligesom forsyningen med sundhedstjenester og processerne i den forbindelse blive påvirket. Stillingerne og de kvalifikationer, der kræves af sundhedspersonalet, vil ændre sig væsentligt. Der vil i høj grad blive behov for uddannelse og omskoling af sundhedspersonalet. Hertil kommer, at sundhedsplejetelematikken skulle give lægen større støtte med hensyn til diagnosekapacitet og information. Brugen af IKT inden for sundhedsplejen Brugen af computere og computerbaserede journaler inden for den primære pleje og på hospitalerne er vokset hurtigt i de seneste ti år i lande som UK, hvor 90% af de praktiserende læger (PL) ejer en PC og 79% bruger elektroniske journaler, Danmark, hvor 65% af PL ejer en PC og benytter elektroniske journaler, Nederlandene hvor tallene ligger på henholdsvis 80% og 40%, mens udviklingen har været meget langsommere i andre lande. Der er gjort en stor indsats for at standardisere de elektroniske journaler og patienternes plastikkort inden for rammerne af forsknings- og udviklingsprogrammet for telematiske applikationer siden begyndelsen af 90'erne. Resultatet er, at kommunikationen mellem hospitaler, praktiserende læger og laboratorier har vist en væsentlig kvalitetsforbedring med hensyn til pleje, effektivitet og omkostningseffektivitet. 116. Som del af denne udvikling vil der ske en større indsamling og overførsel af lægejournaler end tidligere. En sikring af privatlivets fred - 24 og beskyttelse af sundhedsdata vil derfor få høj prioritet. Der vil blive behov for nye beskyttelsesmekanismer, der kan sikre, at såvel fagfolk som patienter har tillid til de nye systemer. Som bemærket af Ekspertgruppen på Højt Niveau er der muligvis i visse tilfælde behov for at tage de etiske standarder i sundhedssektoren op til fornyet overvejelse. 117. Standardisering er også et vigtigt spørgsmål i forbindelse med telematikbaseret sundhedspleje. En hensigtsmæssig standardisering af telematik- og beslægtede systemer, inkl. software, er nødvendig på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan, hvis man skal udnytte de potentielle fordele for sundhedsplejen. Dette er et område, hvor Kommissionen sammen med de relevante internationale standardiseringsorganer kan spille en ledende rolle. 118. Endelig er det vigtigt med en vurdering af både de positive og de potentielt negative følger af IKT på forskellige niveauer i sundhedssystemerne. Der er i Europa påbegyndt mange pilotprojekter inden for sundhedspleje, men der er hidtil ikke foretaget nogen større, sammenhængende evaluering af telematikinnovationernes indvirkning. Som bemærket af Ekspertgruppen på Højt Niveau bør oplysningerne og den opnåede erfaring systematisk indsamles, analyseres og distribueres. Ekspertgruppen har ligeledes anbefalet, at der oprettes et clearingorgan med henblik på analysen og udvekslingen af disse oplysninger inden for Den Europæiske Unions rammer. 5. 6. Konsolidering af fremskridtene 119. Medlemsstaterne er ved at fastlægge en offentlig politik med henblik på opnåelse af social samhørighed i det informationssamfund, der er ved at spire frem. På alle disse områder spiller Den Europæiske Union også en rolle i den politiske beslutningsproces, idet den anvender mekanismer som f. eks. denne grønbog og de forhandlinger, der danner grundlag for grønbogen, og samler styrken og erfaringerne vedrørende særlige spørgsmål i fælles puljer. Strukturfondene yder også et væsentligt bidrag til denne indsats. 120. Et vigtigt aspekt af denne indsats er det arbejde, der er udført i forbindelse med det fjerde rammeprogram for FTU for at fremme IKT's sociale applikationer. Målet, som går ud på at skabe et brugervenligt informationssamfund - f. eks. ved at se på, hvorledes folk kan få lettere adgang til information og uddannelse i hele deres liv - er et af de højt prioriterede områder, der er nævnt i Kommissionens nylige meddelelse om foreløbige retningslinjer for det femte rammeprogram for FTU10. 5. 7. Spørgsmål, der kræver yderligere overvejelser 121. Udnyttelsen af IKT's potentiale til at styrke samhørigheden og opnå integration rejser en række vigtige spørgsmål: hvad bør der yderligere gøres på fællesskabs-, nationalt og regionalt plan for at maksimere fordelene ved liberaliseringsprocessen og lette overgangen til IS? hvor høj en prioritet giver de regionale og lokale myndigheder IS inden for deres ansvarsområder? Hvilken lære har man draget af udviklingen af regionale IS-strategier og pilotaktioner, og hvorledes kan man bygge videre på disse erfaringer og sprede dem? hvilke strategier kan der udvikles i forbindelse med de regionale beskæftigelsespagter, således at der bliver mulighed for at frigøre menneskelige ressourcer og maksimere IKT's indvirkning på KOM(96) 332 25 - udviklingen på lokalt plan? Hvilken type lokale, regionale og nationale aktiviteter kan iværksættes for at fremme og lette udviklingen af telematikapplikationer af samfundsinteresse, som vil opfylde brugernes behov? hvilke foranstaltninger skal træffes med hensyn til forbedring af den demokratiske proces for at maksimere folks mulighed for at engagere sig fuldt og helt i et aktivt samfund? hvorledes kan vi navnlig sikre, at IKT bidrager til at bekæmpe ulighed o. lign. , og hvorledes kan fællesskabsaktionernes bidrag i denne sammenhæng maksimeres? hvorledes kan vi fremme udnyttelsen af IKT's muligheder for at udvikle en bedre dækning og forsyning inden for sundhedsnl^-i^n? INFORMATIONSSAMFUNDET - DEN EUROPÆISKE MODEL 122. Den Europæiske Union bygger på en stærk tradition for kulturel mangfoldighed, politisk demokrati og markedsøkonomi. Medlemsstaterne har udviklet samfundsmodeller med mange fællestræk, herunder stærke sociale rettigheder og uafhængige arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, der kan påtage sig ansvaret for arbejdsvilkår og rimelig distribution. Inden for Den Europæiske Unions rammer har medlemsstaterne skabt et enhedsmarked med 370 millioner forbrugere og ca. 16 millioner virksomheder - den største økonomiske enhed i verden. 123. Den europæiske samfundsmodel bygger på såvel konkurrence mellem virksomhederne som solidaritet mellem borgerne og medlemsstaterne. Det europæiske informationssamfund må trække kraftigt på denne økonomiske, sociale og kulturelle styrke og føje teknologiske, økonomiske og sociale aspekter sammen med henblik på skabelse af nye muligheder for samtlige borgere. 124. Informationssamfundet repræsenterer den mest grundlæggende ændring i vor tid og giver hele samfundet enorme muligheder, dog ikke uden risiko for enkeltpersoner og regioner. Den måde, vi udvikler informationssamfundet på, bør afspejle de tanker og værdier, der har formet Den Europæiske Union. Disse tanker og værdier bør være gennemsigtige og forenelige med den sociale retfærdighed for at vinde borgernes støtte. Med henblik herpå opfordrer Kommissionen alle interesserede parter til at overveje muligheden af at formulere en række fælles fællesskabsprincipper for udviklingen af det europæiske informationssamfund. 125. Kommissionen foreslår, at den offentlige politik bl. a. bør: 1. 2. 3. Styrke EU-økonomiens evne til at skabe jobs og opnå høje og bæredygtige vækstrater og høj beskæftigelse, sikre, at SMV udnytter IS fuldt ud og forbedre samhørigheden mellem medlemsstaterne og regionerne, idet IKT's potentiale udnyttes til at øge arbejdskraftens, kapitalens og de materielle ressourcers produktivitet. Forbedre demokratiet og den sociale retfærdighed ved at sikre, at IKT's muligheder for at levere relevante, ajourførte oplysninger om sager af fælles interesse og for at sætte borgerne i stand til at deltage i den offentlige beslutningsproces støttes fuldt ud af regeringerne i samarbejde med ikke-statslige organisationer. Sikre, at de lige muligheders politik fremmes på arbejdspladsen og i hjemmet ved at lægge særlig vægt på uddannelsen af unge i IKT og ved at integrere IKT-information og -uddannelse i de forskellige politikker og aktioner, der har til formål at udligne skævhederne i de voksnes kønsrollemønstre. 4. Overvinde de vanskeligheder, de ugunstigt stillede grupper står over for, og sikre, at de, der i dag mangler muligheder i samfundet, får - 26 - mulighed for at beherske IKT og derved forbedre deres relative situation i stedet for at blive endnu dårligere stillet. 5. 6. Støtte personer med særlige behov, hvoraf mange kan få hjælp til at forbedre livskvaliteten og beskæftige sig med deres egne behov, og yderligere forbedre deres bidrag til samfundet som helhed med hjælp fra IKT. Mindske bureaukratiet og forbedre den offentlige forvaltnings kvalitet og effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan og forbedre de generelle fordele ved velfærdsstatens ydelser som f. eks« sundhedspleje og uddannelse, gennem effektivitetsforbedringer og ved at sørge for en bedre overensstemmelse mellem ydelserne og de individuelle behov. Eventuelle bemærkninger til spørgsmålene i denne grønbog bedes sendt til: MENNESKET I CENTRUM Europa-Kommissionen Generaldirektorat V Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender GD V/B/5 200, rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 BELGIEN inden den 31. december 1996. Bemærkninger kan også sendes med e-post til :peoplefirst@fse. dg5. cec. be Kopier af denne grønbog, rapporten fra Ekspertgruppen på Højt Niveau og Informationssamfundsforumets rapport kan ligeledes rekvireres på ovenstående adresse eller fra ISPO Web server: URL: http://www. ispo. cec. be/infosoc/legreg/docs/peoplst. html http://www. ispo. cec. be/hleg/hleg. html http://www. ispo. cec. be/info forum/pub. html Grønbogen kan også rekvireres ved at klikke på følgende ikoner: 'The European Institutions', 'European Commission', 'Directory of the European Commission', 'DG V Employment, Industrial Relations and Social Affairs' på Den Europæiske Unions Web site: http://europa,eu. int/ - 2 •}. ISSN 0254-1459 KOM(96) 389 endelig udg. DOKUMENTER DA • 16 15 05 Katalognummer : CR-CO-96-412-DA-C ISBN 92-78-07829-8 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg