title: RAPPORT OM MEDLEMSSTATERNES FORHANDLERKONTROLSYSTEMER

eurovoc_concepts:
duty-free sale
intra-EU trade
retail outlet
tax exemption
tax inspection

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 26. 07. 1996 KOM(96) 245 endelig udg. RAPPORT OM MEDLEMSSTATERNES FORHANDLERKONTROL SYSTEMER (forelagt af Komissionen) INDHOLDSFORTEGNELSE INDLEDNING KAPITEL 1 BAGGRUNDEN FOR DET AFGIFTSFRIE SALG INDEN FOR FÆLLESSKABET INDTIL 30. JUNI 1999 Afsnit 1. Situationen før 1993 Afsnit 2. Ophævelse af toldkontrollen og af grænserne for, hvor meget rejsende må købe afgiftsfrit Afsnit 3. Rådets beslutning om opretholdelse af det afgiftsfrie salg i trafikken inden for Fællesskabet indtil 30. juni 1999 Afsnit 4. Kontrolaspekter Afsnit 5. Forhøjelse af værdigrænsen 5 9 9 10 10 12 12 KAPITEL 2 FORHANDLERKONTROLSYSTEMET OG DETS ANVENDELSE I MEDLEMSSTATERNE 14 Afsnit 1. Indledende bemærkninger Afsnit 2. Rådets retningslinjer Afsnit 3. Forhandlerkontrollen i de forskellige medlemsstater • I lufthavne • Om bord på fly • Om bord på skibe Afsnit 4. Beskrivelse af de af medlemsstaterne benyttede kontrol mekanismer 14 14 16 16 17 17 18 1 • I lufthavne • Om bord på fly • Om bord på skibe • Almindelige bemærkninger Afsnit 5. Evaluering • I lufthavne • Om bord på fly • Om bord på skibe • Almindelige bemærkninger KAPITEL 3 UDVIKLINGEN AF DET AFGIFTSFRIE SALG INDEN FOR FÆLLESSKABET SIDEN 1993 Afsnit 1. Indledende bemærkninger Afsnit 2. Almindelig udvikling: afgiftsfrit salg fra 1992 til 1993 i ECU Afsnit 3. Økonomisk vurdering: afgiftsfrit salg i 1992 og 1993 i national valuta og i ECU Afsnit 4. Evaluering 18 v. ^ 18 18 19 19 19 20 22 23 25 25 26 27 30 KONKLUSIONER. 31 BILAG 1 NATIONALE SPØRGESKEMA FORANSTALTNINGER TIL KONTROL AF DET AFGIFTSFRIE SALG VED REJSER INDEN FOR FÆLLESSKABET OM BILAG 2 ARTIKLER VEDRØRER DET AFGIFTSFRIE SALG I FÆLLESSKABSLOVGIVNINGEN, DER BILAG 3 "RETNINGSLINJER VEDRØRENDE KONTROL MED DET AFGIFTSFRIE SALG I FÆLLESSKABET" SOM VEDTAGET AF MINISTERRÅDET DEN 14. DECEMBER 1992 BILAG 4 SPØRGESKEMAER TIL STATISTISKE OPLYSNINGER OM DET AFGIFTSFRIE SALG BILAG 5 FORSKELLIGE MEDLEMSSTATERS DE FOR HANDLERKONTROLSYSTEMER IFØLGE SVARENE PA KOMMISSIONENS SPØRGESKEMAER BILAG 6 DE ENKELTE MEDLEMSSTATERS FORHANDLER KONTROLSYSTEMER, SOM DISSE FREMSTAR IFØLGE KOMMISSIONENS UNDERSØGELSER PA STEDET BILAG 7 RESULTATER AF DEN STATISTISKE UNDERSØGELSE AF MEDLEMSSTATERNES SVAR PA DE UDSENDTE SPØRGESKEMAER 33 39 45 51 61 73 91. INDLEDNING 1. Gennemførelsen af det indre marked den 1. januar 1993 betød ophævelse af enhver skatte- og afgiftsmæssig kontrol ved Det Europæiske Fællesskabs indre grænser. Varer, der cirkulerer mellem medlemsstater, pålægges ikke længere afgifter, blot fordi de bliver indført til en anden medlemsstat. Følgelig er alle regler om, hvor meget rejsende må medbringe på rejser, blevet ophævet, bortset fra visse undtagelser vedrørende punkt afgiftspligtige varer, der medbringes til Danmark, Finland og Sverige. I princippet kan enhver borger i Den Europæiske Union således vælge at købe enhver vare til eget brug overalt i Fællesskabet. Moms og punktafgifter betales sædvanligvis i det land, hvor varerne er købt (selv om der stadig gælder særlige regler for fjernsalg, såsom postordresalg mv. , hvor afgifterne som regel betales i køberens medlemsstat). 2. Muligheden for afgiftsfrie indkøb er egentlig ikke i overensstemmelse med et indre mar keds grundelementer. Navnlig kan denne mulighed skabe alvorlige konkurrence fordrejninger mellem forretninger, der sælger afgiftsfrie varer, og forretninger, der sælger afgiftsbelagte varer. Af samme årsag har medlemsstaterne ikke tilladt muligheden for afgiftsfrie indkøb på deres eget område, hvis ikke der er sikkerhed for, at de købte varer bringes ud af landet. Dette er grunden til, at de afgiftsfrie butikker som regel ligger ved grænsen eller ved afgangsstedet for et transportmiddel, der forlader landet -direkte. 3. Under disse omstændigheder blev varekøbet betragtet som foretaget med henblik på udførsel, og afgiftsfritagelsen var i overensstemmelse med den almindelige afgiftsfri tagelse ved udførsel. Det skal dog erindres, at indførselsmedlemsstaten havde ret til at lægge afgift på disse varer, der var købt afgiftsfrit, såfremt de oversteg visse værdi- eller mængdegrænser. Da afskaffelsen af grænsekontrollen var et af hovedelementerne i det indre marked, forsvandt muligheden for at lægge afgift på en vare ved indførslen. Følgelig kunne overholdelsen af værdi- og mængdegrænserne ikke længere kontrolleres ved grænserne. 4. Ministerrådet fandt dog ikke, at det ville være hensigtsmæssigt at bringe afgiftsfrie ind køb inden for Fællesskabet til ophør straks den 1. januar 1993. Der var flere grunde hertil, f. eks. behovet for at finansiere den ombygning af lufthavnene, der var nødvendig for at adskille internationale flyvninger fra indenrigsflyvninger og flyvninger inden for Fællesskabet samt behovet for at støtte finansieringen af færgeruter, der sikrede vigtige søforbindelser. Rådet fastsatte derfor en overgangsperiode indtil 30. juni 1999, hvorved alle brancher, der var involveret i afgiftsfrie salg, fik mulighed for at forberede sig til den nye situation. Teknisk set skulle Rådet fastlægge, hvem der skulle kunne købe afgiftsfrie varer, hvorledes dette kunne gennemføres uden grænsekontrol, og endelig hvilke kon trolmekanismer der kunne indføres for at begrænse konkurrencefordrejningerne. 5. Da hensigten kun var at fastsætte en overgangsperiode, og ikke at skabe nye muligheder for afgiftsfrie indkøb, søgte Rådet alene at forlænge de gældende bestemmelser. Med henblik herpå gav Rådet medlemsstaterne tilladelse til at fritage varer leveret af afgiftsfrie butikker til passagerer rejsende med fly eller skib inden for Fællesskabet til en anden medlemsstat, når disse medbringer varerne i deres personlige bagage. For at sikre ligebehandling med færgerne gav Rådet tillige tilladelse til at fritage varer leveret af butikker beliggende i en af de to adgangsterminaler til Kanal-tunnelen. De nøjagtige regler for disse ordninger blev fastsat for henholdsvis moms i direktiv 91/680/EØF (om indsættelse af artikel 28k i direktiv 77/388/EØF) og for punktafgifter i direktiv 92/12/EØF (artikel 28). 6. Med hensyn til kontrol måtte der opfindes en helt ny mekanisme, da der ikke var nogen mulighed for at kontrollere passagerne i bestemmelsesmedlemsstaten. Den eneste person, der kan kontrollere, at afgiftsfritagelsesordningen er anvendt korrekt, er forhandleren selv. Det må dog erkendes, at forhandleren ligeledes er interesseret i at sælge så meget som muligt. I princippet er det altid i vid udstrækning blevet overladt til medlemsstaterne selv at fastsætte afgiftskontrolforanstaltninger. Rådet indskrænkede sig derfor til - politisk - at vedtage en vis mindstekontrolstandard, som medlemsstaterne skulle anvende. Den bygger på forhandlerens egen kontrol og på afgiftsmyndighedernes efterfølgende kontrol af forhandleren. Kontrolmekanismerne skulle under alle omstændigheder sikre overholdelse af de værdi- og mængdegrænser, der gælder for de generelle fritagelser pr. rejse og pr. passager. Rådet opfordrede Kommissionen til at fremlægge en rapport om, hvorledes dette såkaldte forhandlerkontrolsystem fungerer i medlemsstaterne. Med nærværende rapport imødekommes opfordringen. 7. Ministerrådet vendte tilbage til spørgsmålet om afgiftsfrie indkøb i 1994, da det ændrede grænserne for, hvor meget rejsende, der kom fra tredjelande, må medbringe afgiftsfrit. Disse grænser havde hidtil tjent som reference ved fastsættelsen af grænserne for afgiftsfritagelserne i forbindelse med afgiftsfrie indkøb inden for Fællesskabet. Da grænsen for rejsende fra tredjelande blev hævet fra 45 ECU til 175 ECU, skulle grænsen ved rejser inden for Fællesskabet derfor automatisk være hævet. Men hensigten var jo alene at opretholde, og ikke at fremme de afgiftsfrie indkøb. Under hensyntagen hertil, men også til, at en grænse på 45 ECU måske ikke var tilstrækkelig høj til at opretholde det afgiftsfrie indkøb på samme niveau i faste priser som før 1993, besluttede Rådet at hæve grænsen til 90 ECU. Denne stigning trådte i kraft 1. april 1994. Rådet anmodede endvidere Kommissionen om at aflægge rapport om gennemførelsen af denne nye grænse og om det eventuelle behov for at tilpasse denne grænse i fremtiden. Da denne anmodning klart har forbindelse med, hvorledes medlemsstaternes kontrolmekanismer fungerer, behandler Kommissionen begge emner i denne rapport. 8. Under udarbejdelsen af rapporten har Kommissionen benyttet følgende informations kilder: • medlemsstaternes besvarelse af et spørgeskema udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene (bilag 1); • undersøgelser i medlemsstaterne foretaget af tjenestemænd fra Kommissionen i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder; • statistikker over det afgiftsfrie salg forelagt af medlemsstaterne på anmodning af Kommissionen; • dokumenter fremlagt af de relevante sammenslutninger af afgiftsfrie butikker. 9. De fleste af disse oplysninger er ved flere lejligheder blevet drøftet med medlemsstaternes delegationer i en ad-hoc arbejdsgruppe under Kommissionen. 10. Da størsteparten af de relevante oplysninger er indhentet før 1995, behandler denne rapport ikke situationen i de tre nye medlemsstater. Disse vil dog blive opfordret til udførligt at kommentere rapportens oplysninger. KAPITEL 1 BAGGRUNDEN FOR DET AFGIFTSFRIE SALG INDEN FOR FÆLLESSKABET INDTIL 30. JUN11999 Afsnit 1. Situationen før 1993 11. Før 1993 fastsatte Rådets direktiv 69/169/EØF om harmonisering af lovgivning om fritagelse for omsætningsafgifter og punktafgifter ved indførsel i den internationale rejse trafik rammerne for rejsendes afgiftsfrie indkøb. Der blev sondret mellem rejsende fra tredjelande og rejsende fra en anden medlemsstat. 12. Der blev ydet større afgiftslettelser til rejsende inden for Fællesskabet, som havde købt afgiftsbelagte varer i en anden medlemsstat. Der blev ydet mindre lettelser for varer købt i tredjelande. Sondringen afspejlede den større integration mellem Fællesskabets medlemsstater og tog særlig hensyn til, at stort set alle medlemsstater anvendte indirekte afgifter, der lignede hinanden, mens det samme ikke påregnes at være tilfældet i tredje lande. 13. Indkøb foretaget i en såkaldt afgiftsfri butik i en anden medlemsstat hører (helt bogstaveligt) ikke ind under nogen af disse to kategorier. I dette tilfælde er varerne købt, uden at der er betalt afgifter, selv om indkøbet ikke er foretaget i et tredjeland. For ikke at stille en rejsende, der kommer fra en anden medlemsstat, ringere end en rejsende fra et tredjeland, som også kunne have købt varer uden afgift, bekræftede EF-Domstolen i en række domme, at reglerne for, hvor meget der måtte indføres afgiftsfrit fra tredjelande, også skulle gælde for varer, der var købt afgiftsfrit i Fællesskabet. 14. Afgiftsmæssigt byggede det afgiftsfrie salg på begreberne "indførsel" og "udførsel". Salget var nemlig fritaget for afgifter, fordi varerne var beregnet til udførsel. Fritagelsen behøvede ikke engang at være dokumenteret, da omstændighederne omkring købet (i lufthavnenes internationale område, om bord på færger osv. ) allerede viste, at køberen var ved at forlade landet med varerne. Men i bund og grund var reglerne de samme som dem, der gjaldt (og stadig gælder med hensyn til tredjelande) for afgiftsfrit salg fra butikker beliggende inde i byen, som solgte til rejsende, der skulle forlade landet. Den eneste forskel var, at den rejsende i sidstnævnte tilfælde skulle fremlægge et skrillligt udførselsbevis, der som regel blev stemplet af toldvæsenet. Ved indrejse i en anden medlemsstat skulle den rejsende deklarere alle de varer, som denne agtede at indføre, og i princippet betale afgift af alle indførte varer. Her spillede reglerne om, hvor meget rejsende kunne indføre afgiftsfrit, ind, og der blev givet tilladelse til afgiftsfri indførsel inden for de fastsatte grænser. 15. For at systemet kunne fungere, måtte afgiftspligten indtræde ved indførslen, og toldmyndighederne måtte have mulighed for at foretage undersøgelser for at kontrollere en rejsendes indførselsdeklaration. Afsnit 2. Ophævelse af toldkontrollen og af grænserne for, hvor meget rejsende må købe afgiftsfrit 16. Et af dé hovedresultater, der blev opnået med det indre marked, var afskaffelsen af al kontrol ved Fællesskabets indre grænser. På det fiskale område indebar dette, at der ikke længere kunne tales om "indførsel" og "udførsel" mellem medlemsstater. Varers bevæ gelser mellem to medlemsstater har således ikke længere automatiske afgiftsmæssige følger. 17. I overensstemmelse hermed er ét hovedmål nået: privatpersoner kan købe varer til personlig brug i enhver medlemsstat og bringe de anskaffede varer ind i enhver anden medlemsstat uden at skulle deklarere dem ved grænsen eller betale afgifter. Herved er princippet om beskatning i oprindelseslandet blevet omsat til praksis. Der findes ganske vist visse undtagelser, feks. overgangsordningerne for Danmark, Sverige og Finland, reglerne om beskatning af nye biler og visse fjernsalgsordninger, men de drager ikke princippet som sådant i tvivl. Kun såfremt købet ikke er foretaget med henblik på privat brug, men til erhvervsmæssige formål, siger afgiftsreglerne fortsat, at varerne skal beskattes i bestemmelsesmedlemsstaten, hvor det endelige forbrug sandsynligvis vil finde sted. 18. I denne nye situation, hvor der ikke længere kan lægges afgift på indførsel inden for Fællesskabet, har det ikke længere nogen mening at håndhæve regler om, hvor meget rejsende må medbringe. Følgelig skulle muligheden for afgiftsfrie indkøb inden for Fællesskabet være bortfaldet. Afsnit 3. Rådets beslutning om opretholdelse af det afgiftsfrie salg i trafikken inden for Fællesskabet indtil 30. juni 1999 19. Afgiftsfrit salg er ikke alene en fordel for rejsende inden for Fællesskabet. Det kan også have andre følger. De afgiftsfrie butikker i lufthavnene betaler meget store beløb til lufthavnsmyndighederne og er i visse tilfælde endog drevet af, eller sammen med, disse indirekte finansiering af denne myndigheder. Dette giver mulighed for en vis infrastruktur uden for det • nationale budget. Det gør det ligeledes muligt at holde lufthavnsafgifter nede på et lavt niveau, hvilket fremmer turismen. Færgeselskaber fir en stor del af deres indtægter fra det afgiftsfrie salg, således at de kan holde færgeprisen på tilfældet. Alle disse et finansieringsmuligheder hidrører fra medlemsstaternes afkald på at opkræve indirekte afgifter på salg fra afgiftsfrie butikker. ellers ville have været lavere niveau, end det 20. Selv om medlemsstaterne tilpassede reglerne om indirekte afgifter til det indre markeds grundlæggende krav om afskaffelse af grænsekontrol, var de ikke rede til samtidig at ændre situationen for de afgiftsfrie butikker. Rådet besluttede derfor at forlænge situationen midlertidigt indtil udgangen af juni 1999. Denne beslutning var begrundet i ønsket om "at afbøde både de sociale følger i de pågældende sektorer og de regionale vanskeligheder, navnlig i grænseområderne, som måtte opstå som følge af afskaffelsen af betalingen af afgifter ved indførsel og fritagelse for afgiftsbetaling ved udførsel for så 10 vidt angår samhandelen mellem medlemsstaterne"1. Overvejelser om ovennævnte finan- sieringsbidrag fra de afgiftsfrie butikker kan også have spillet en rolle. 21. Efter denne beslutning skulle de retlige rammer tilpasses det nye afgiftskoncept, der blev indført i 1993. Da rejsende ikke længere indførte varer, kunne afgiftsfritagelsen ikke læn gere gælde den rejsende selv, dvs. køberen. Det samme resultat i form af en endelig afgiftsfritagelse til den rejsendes fordel ville imidlertid kunne opnås ved at opretholde afgiftsfritagelsen i forhandlerleddet. Men denne fritagelse kunne på den anden side ikke fortsat baseres på udførsel af varerne til en anden medlemsstat, da en sådan udførsel ikke længere eksisterede som en afgiftsudløsende begivenhed. Derfor måtte der fastsættes nye betingelser for denne fritagelse. 22. Med artikel 28k i det sjette momsdirektiv (direktiv 77/388/EØF), som blev indsat ved artikel 1, nr. 22, i direktiv 91/680/EØF, og artikel 28 i direktiv 92/12/EØF (for punkt afgifter) tillades det medlemsstater at indrømme afgiftsfritagelse til afgiftsfrie butikker for levering af varer, som passagerer medbringer i deres personlige bagage på en rejse med fly eller skib inden for Fællesskabet ril en anden medlemsstat og som falder inden for de grænser, der også gælder for rejsende fra tredjelande, der rejser ind i Fællesskabet (se artikel 1 i direktiv 69/169/EØF). Fritagelsen gælder ligeledes for varer leveret af afgiftsfrie butikker beliggende i en af de to adgangsterminaler til Kanal-tunnelen til passagerer med gyldig rejsehjemmel til strækninger mellem de to terminaler. Den nøjagtige ordlyd af de relevante artikler er gengivet i bilag 2. 23. Selv om Rådet faktisk forsøgte så nøjagtigt som muligt at genskabe situationen fra før 1993, kan der påvises to større ændringer. Den første vedrører medtagelsen af de afgiftsfrie butikker i adgangsterminalerne til Kanal-tunnelen. Denne ændring skyldtes et ønske om ikke at stille denne nye forbindelse mellem Frankrig og Det Forenede Kongerige ringere end de færger, der sikrer søforbindelsen. Den anden ændring vedrører mængden af de afgiftsfrie varer, som den rejsende har ret til at købe. Dengang der var tale om indførsel, blev mængden fastsat ud fra de relevante værdi- og mængdegrænser, der fandt anvendelse på indførselstidspunktet. Selv om Rådet ikke ændrede disse grænser, giver de nye regler også ret til at medbringe afgiftsfrie varer, der er købt på rejsens første etape, og som efter de tidligere regler enten skulle forbruges i den anden medlemsstat eller medregnes blandt de varer, som udgjorde den afgiftsfrie "ration". Navnlig i forbindelse med endagsrejser kan dette bevirke en fordobling af de tidligere tilladte indførselsrationer. Men at undgå dette ville have krævet et meget indviklet og uigennemførligt regelsæt. 24. Beslutningen om at fastsætte en overgangsperiode indtil 1999 skulle give de pågældende sektorer (lufthavnsmyndigheder, flyselskaber, færgeselskaber, fabrikanter af varer, der normalt sælges i afgiftsfrie butikker, og butiksindehaverne selv) tilstrækkelig tid til at forberede sig til en situation uden afgiftsfrit salg inden for Fællesskabet. Alle medlems stater benytter den mulighed, der er givet dem, men to af medlemsstaterne begrænser fritagelsen til alene at omfatte varer, som er belagt med punktafgifter. i Betragtninger til de relevante direktiver. 11 Afsnit 4. Kontrolaspekter 25. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet overlades gennemførelsen af fælles indførelsen af passende kontrolmekanismer som regel til skabslovgivningen og medlemsstaterne. Derfor er medlemsstaterne ifølge artikel 28k i direktiv 77/388/EØF og artikel 28 i direktiv 92/12/EØF alene forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af fritagelserne i disse artikler og for at forhindre enhver form for svig, unddragelse og misbrug. 26. Da effektiviteten af kontrollen med fritagelsen ikke nødvendigvis har indvirkning på det kontrollerende lands interesser, men måske har større betydning for bestemmelses medlemsstaten, hvor de indkøbte afgiftsfrie varer vil blive forbrugt, blev Rådet og Kommissionen i en erklæring til mødeprotokollen enige om, at der måtte sikres et vist kontrolniveau i hele Fællesskabet. For at undgå genindførelse af grænsekontrollen blev det ligeledes besluttet, at kontrolforanstaltningerne i første række ville blive centreret om forhandleren. 27. Da afgiftsfritagelsen skal administreres af forhandleren, er denne nemlig den eneste, der kan bekræfte, at salget ikke overstiger de relevante værdi- eller mængdegrænser. Dette gælder dog kun for så vidt angår de varer, som forhandleren selv leverer - det giver ingen beskyttelse mod, at den samme passager på samme rejse køber ind flere steder. Derfor må enhver kontrolordning tage hensyn til, hvorledes gentagne indkøb foretaget af en passager i afgiftsfrie indkøbsområder kan undgås, måske oven i købet i forskellige områder (f. eks. i lufthavnen og om bord på flyet). Det er klart, at forhandleren ikke kan være i besiddelse af alle relevante oplysninger, hvis ikke der findes en mekanisme, der sikrer, at denne far disse oplysninger. Endvidere sætter dette system forhandleren i en meget vanskelig situation, idet overholdelsen af grænserne for det afgiftsfrie salg støder sammen med dennes forretningsmæssige interesse i at fremme dette salg. 28. For at tage denne udfordring op vedtog Rådet den 14. december 1992 et dokument med titlen "Retningslinjer, der er aftalt mellem medlemsstaterne vedrørende kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet". Disse retningslinjer fastsætter en mindstekontrol og bygger på et totrins kontrolsystem. Det første trin vedrører den kontrol, der skal udøves af forhandleren selv, mens det andet trin vedrører den eventuelle kontrol, som afgifts myndighederne udøver over for forhandleren. 29. Selv om disse retningslinjer ikke har form af en retligt bindende bestemmelse, er det klart, at de udgør grundlaget for denne rapport, hvori medlemsstaternes kontrol foranstaltninger evalueres. Teksten til de nævnte retningslinjer er gengivet i bilag 3. Afsnit 5. Forhøjelse af værdigrænsen 30. Indtil 31. marts 1994 havde medlemsstaterne ret til at tillade afgiftsfrie køb af varer inden for følgende grænser, som også gjaldt som maksimumgrænser for rejsende fra tredjelande: 31. Nedenstående tabel viser de kvantitative begrænsninger: 12 Tobaksvarer Alkoholholdige drikkevarer Parfume og toiletvand 200 cigaretter eller 100 cigarillos eller I 50 cigarer eller 1 liter spiritusholdige drikkevarer 50 gram parfume med et alkoholindhold over 22% og 250 gram toiletvand eller 2 liter spiritusholdige drikkevarer med et alkoholindhold af 22% eller derunder eller 2 liter hedvin og mousserende vin 250 gram røgtobak og 2 liter ikke-mousserende vin 32. Værdigrænsen blev oprindelig fastsat til 45 ECU. Den gælder alle varer, som ikke er omfattet af en kvantitativ begrænsning. 33. Med vedtagelsen af direktiv 94/4/EF hævede Rådet værdigrænsen for rejsende fra tredjelande fra 45 ECU til 175 ECU og fastsatte en særlig værdigrænse for afgiftsfrit salg inden for Fællesskabet på 90 ECU. 34. Dette var første gang, der blev fastsat forskellige værdigrænser for rejsende fra tredjelande og for afgiftsfrit indkøb inden for Fællesskabet. Denne differentiering er nu berettiget på grund af, at der er tale om forskellige situationer. For rejsende fra tredjelande gælder fritagelsen for indførselsafgifter stadig, mens det afgiftsfrie salg inden for Fællesskabet har fordel af en afgiftsfritagelse for forhandlerens leverance. Dette afspejler gennemførelsen af det indre marked, som indebærer, at der skal gælde samme afgiftsordning for alle købere inden for Fællesskabet, også selv om de kommer fra en anden medlemsstat. 35. Umiddelbart stemmer beslutningen om at hæve værdigrænsen for salg inden for Fællesskabet ikke overens med Rådets oprindelige holdning, som gik ud på, at en overgangsperiode kun skulle fastsættes med henblik på at opretholde det afgiftsfrie salg og ikke for at fremme det. Men der blev fremlagt en række objektive begrundelser for at retfærdiggøre forhøjelsen: • grænsen på 45 ECU gjorde det ikke muligt for de erhvervsdrivende at opretholde det afgiftsfrie salg på samme niveau som før 1993 i faste priser; • da medlemsstaternes indførselskontrol ved de indre grænser allerede var væsentligt indskrænket før 1993, skete det stadig oftere, at de rejsende overskred værdigrænsen. Skulle denne igen overholdes strengt, ville det føre til utilfredshed blandt passagerer og erhvervsdrivende; • de administrative omkostninger og byrder, som forhandleren måtte bære for at gennemføre forhandlerkontrolsystemet, stod i misforhold til den meget lave værdi af 13 de pågældende varer. 36. I betragtning af disse grunde taget under ét anmodede Rådet Kommissionen om at undersøge, om en yderligere ændring af værdigrænsen burde tages under overvejelse. KAPITEL 2 FORHANDLERKONTROLSYSTEMET OG DETS ANVENDELSE I MEDLEMSSTATERNE Afsnit 1. Indledende bemærkninger 37. Afgiftsfrit salg er kun tilladt på særlige betingelser og under særlige omstændigheder. Disse begrænsninger er fastsat i fællesskabslovgivningen og udgør således en fælles ramme for alle medlemsstater. Men i praksis afhænger anvendelsen af denne ramme meget af geografiske og lokale omstændigheder. Afgiftsfrit salg er alene tilladt i lufthavne og havne, om bord på fly eller skibe under rejsen og ved Kanal-tunnelen, som er i en særlig situation. Hvert af disse steder har sit eget særpræg og udgør en særlig kategori med egne praktiske problemer. Endvidere kan der kun være tale om sørejser mellem visse medlemsstater, og de enkelte rejsers længde varierer væsentligt. 38. Medlemsstaterne har endelig valgt forskellige muligheder med hensyn til gennemførelsen af det afgiftsfrie salg. Visse medlemsstater tillader køb, der overstiger grænsen for afgiftsfritagelsen, når blot der betales afgift for den del af købet, som overstiger grænsen, mens andre medlemsstater ikke tillader dette. Visse medlemsstater tillader drift af afgiftsfrie og afgiftspligtige butikker i det samme område, mens andre giver ikke denne mulighed. Undertiden drives alle afgiftsfrie butikker af én virksomhed, som kan være enten privatejet eller helt eller delvis statsejet. I andre områder har hver butik sin ejer. 39. Alle disse forskelle taler for, at medlemsstaterne selv fastsætter de nødvendige kontrolforanstaltninger for afgiftsfrie butikker, ligesom de plejer at gøre med hensyn til anvendelsen af andre nationale afgiftsfritagelser. Men sagen stiller sig dog anderledes, idet fritagelsen for afgiftsfrit salg pr. definition vedrører varer, der skal transporteres til en anden medlemsstat, og som i mangel af effektiv kontrol kan skabe fordrejninger til ulempe for forretningerne i sidstnævnte stat. Dette fik Rådet til i form-af "retningslinjer" at vedtage en mindstekontrolstandard, uden dog at forpligte medlemsstaterne retligt. Disse retningslinjer er ligeledes tilstrækkelig smidige til, at hver enkelt medlemsstat kan tilpasse sit kontrolsystem til bestemte situationer. Afsnit 2. Rådets retningslinjer 40. Retningslinjerne, som er gengivet i bilag 3, skal udgøre grundlaget for ethvert kontrolsystem, der indføres af en medlemsstat, og følgelig også for denne rapports vurdering af systemet. 41. Retningslinjerne opstiller for det første et princip, der giver sig selv, nemlig at forhandleren skal overholde betingelserne for afgiftsfritagelsen og følgelig overholde de fastsatte mængde- og værdigrænser. 14 42. Problemet er herefter, hvorledes det kan sikres, at forhandleren har adgang til alle de oplysninger, som har betydning for afgiftsfritagelsen og navnlig for dens rækkevidde. Principielt kan forhandleren have to oplysningskilder: passageren og enhver anden forretningsdrivende. 43. Passageren er den eneste, der kan oplyse forhandleren om omstændighederne ved rejsen. Denne har gyldig rejsehjemmel, det umiddelbare mål for rejsen er et sted i en anden medlemsstat osv. Såfremt passageren ikke allerede er om bord på transportmidlet, og såfremt disse oplysninger ikke giver sig selv, plejer passageren at fremlægge disse oplysninger ved at vise den forretningsdrivende sin billet eller sit boardingkort. 44. Situationen er mere kompleks, når det drejer sig om oplysninger om passagerens tidligere indkøb, som skal tages i betragtning ved beregningen af, hvor meget af den afgiftsfrie ration, der endnu er tilbage. Passageren kan fremvise fakturaen, men hvorledes kan denne forpligtes til at gøre dette? Igen er det letteste at lade de pågældende oplysninger fremgå af billetten eller boardingkortet, som passageren måske alligevel skal fremvise. Derfor gås der i retningslinjerne ind for denne fremgangsmåde, idet det anføres, at billetten eller boardingkortet eventuelt kan erstattes af en såkaldt voucher. En anden mulighed kan være at sikre, at oplysningerne om en passagers afgiftsfrie indkøb lagres på en måde, der gør det muligt for alle forretningsdrivende at få adgang til dem. I så fald vil den derpåfølgende forretningsdrivende kunne nøjes med at identificere passageren, f. eks. ved nummeret på dennes plads i flyet. 45. Uanset hvilken model, der vælges, vil medlemsstaten skulle vælge i hvert fald ét system, der sikrer, at forhandleren har adgang til de relevante oplysninger. 46. Et andet aspekt vedrører de nationale myndigheders kontrol af forhandleren. En sådan kontrol kræver for det første, at forhandleren fører pålidelige regnskaber og bøger. Det vil dog i praksis være umuligt for forhandleren at opbevare bevis for omstændighederne ved enkeltsalg. Dette ville nemlig kræve opbevaring af billetter eller andre dokumenter og ville være umuligt at gennemføre uden en kraftig forøgelse af den tid, der er nødvendig for et bestemt salg. Derfor blev en anden model nævnt i retningslinjerne, den såkaldte "samlede opgørelse". Efter denne metode skal afgiftsmyndighederne sammen ligne det samlede afgiftsfrie salg med det samlede antal passagerer på en bestemt rejse eller på alle rejser i en bestemt periode. Det samlede salg må under ingen omstæn digheder overstige de tilladte grænser ganget med passagerantallet. Dette tal kan justeres for at tage hensyn til, at det som regel ikke er alle rejsende, der udnytter muligheden for afgiftsfrit indkøb. På denne måde kan myndighederne i det mindste foretage en samlet kontrol af pålideligheden af forhandlerens egen kontrol. 47. For så vidt angår søforbindelser mellem to medlemsstater kan en række særlige forhold gøre sig gældende. F. eks. kan færgeselskabet være ansvarligt over for begge landes myndigheder. Derfor skulle dette område dækkes af bilaterale aftaler mellem de berørte medlemsstater til fastsættelse af kontrolsystemet og retningslinjerne for kontrollens udførelse. 48. At der eventuelt kan være to forskellige medlemsstater, der berøres, har endvidere ført til en erklæring i retningslinjerne om, at medlemsstaterne skal udnytte fællesskabsbe stemmelserne om administrativt samarbejde og gensidig bistand bedst muligt. 15 Afsnit 3. Forhandlerkontrollen i de forskellige medlemsstater 49. Det er allerede nævnt, at de faktiske situationer varierer meget, afhængig af hvor den afgiftsfrie butik er beliggende. For at tage hensyn til disse store forskelle sondres der i denne rapport mellem tre hovedkategorier: • salg i lufthavne; • salg om bord på fly; • salg om bord på færger. 50. Dette afsnit begrænser sig til en redegørelse for hovedlinjerne i medlemsstaternes kontrolsystemer. Nærmere oplysninger om situationen i de enkelte medlemsstater findes i bilag 6, som navnlig indeholder en sammenfatning af resultaterne af undersøgelserne på stedet i medlemsstaterne. • I lufthavne 51. Der kan være tale om forskellige situationer. Passagererne kan købe afgiftsfrie varer mere end én gang i samme butik, de kan købe i forskellige butikker i lufthavnen, og de kan endog købe i lufthavnen og derefter om bord på flyet. Alle disse potentielle mulig-. heder for afgiftsfrit indkøb skal overholde grænserne pr. passager pr. rejse. Derfor bør det system, der anvendes af én forhandler, principielt tage højde for alle de muligheder, som passageren har for at købe afgiftsfrie varer. Et system, hvor en forhandler kun kontrollerer individuelle salg, er utilstrækkeligt til at opfylde ovennævnte kriterier. Forhandlerne er som regel opmærksomme på de bestående grænser og underretter og rådgiver potentielle købere herom. Derfor holder de individuelle salg foretaget af samme forhandler sig normalt inden for grænserne. 52. For at forhindre, at der senere sælges afgiftsfrie varer, således at grænserne pr. passager pr. rejse overskrides, plejer forhandlere i lufthavne at anvende boardingkortet eller tilsvarende transportdokumenter til at kontrollere disse salg. Når salget er gennemført, stemples boardingkortet af forhandleren for at forhindre et nyt salg fra samme butik eller andre salg (fra andre butikker i lufthavnen). 53. De nærmere enkeltheder i denne afstemplingsprocedure er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. I de fleste medlemsstater angiver stemplet på boardingkortet alene, at der har fundet et afgiftsfrit salg sted. I visse medlemsstater angives også værdien og/eller mængden af de solgte varer. I én medlemsstat hæftes salgsbonen sammen med boardingkortet for at gøre det muligt for efterfølgende forhandlere at kontrollere passa gerens ret til flere afgiftsfrie indkøb (i samme butik eller i andre butikker). Én medlems stat benytter overhovedet ikke proceduren med et stempel på boardingkortet. I dette tilfælde bygger forhandlerkontrollen alene på forhandlerens kontrol med de enkelte transaktioner. Dette system synes ikke at kunne forhindre ikke autoriserede afgiftsfrie salg. I visse medlemsstater registreres hvert salg i kasseapparatet og kombineres med oplysninger om den enkelte passager, som f. eks. fly- og pladsnummer. Senere salg i samme butik eller i andre butikker, der er forbundet med dette registreringssystem, kan da sammenlignes med tidligere salg. I visse medlemsstater er der udviklet egnet software og edb-udstyr (enten af de erhvervsdrivende eller af toldmyndighederne) for at sikre, at 16 forhandlerkontrolsystemet anvendes korrekt, mens andre medlemsstater sætter deres lid til "traditionelle" kontrolmetoder. Er der installeret edb-systemer i butikkerne, er de i visse lande forbundet med toldvæsenets edb-net. • Om bord på fly 54. Med henblik på kontrollen med afgiftsfrit salg om bord på fly anvender medlemsstaterne som regel ikke boardingkortet eller tilsvarende dokumenter. Ifølge medlemsstaterne vil anvendelsen af et sådant dokument give praktiske problemer, da passagererne, når først de er om bord, ofte undlader at beholde deres boardingkort. 55. En anden grund til, at medlemsstaterne accepterer en mere begrænset kontrol med salg om bord på flyet er, at situationen ikke er den samme som for en afgiftsfri butik i en lufthavn. Omfanget af det afgiftsfrie salg om bord på fly er ifølge sin natur begrænset. Kontrollen ligger i, at besætningen overvåger de faktiske salg og overholder værdi- og mængdegrænserne for de enkelte transaktioner. 56. Næsten ingen af medlemsstaterne anvender et system, der gør det muligt at sætte afgiftsfrie indkøb i lufthavnen i forbindelse med eventuelle senere køb om bord på flyet (dette er den samme situation som for de afgiftsfrie salg i havnene og eventuelle senere salg om bord på færgerne). Men visse medlemsstater har dog et system til kontrol af dette efterfølgende afgiftsfrie salg, idet de benytter et forudbestillingssystem eller et system med en såkaldt voucher, der skal fremvises og stemples ved hver afgiftsfri transaktion. Efter forudbestillingssystemet stemples boardingkortet allerede ved udstedelsen. • Om bord på skibe 57. Billedet af forhandlerkontrolsystemet er her mere diffust. Som regel udleveres en voucher sammen med boardingkortet. Af voucheren fremgår de mængdegrænser, der gælder for punktafgiftbelagte varer. Den påtegnes, når der er købt en vare fra denne kategori. Køberen kan kun købe flere af disse varer, såfremt denne ved hjælp af kvitteringen for det første køb kan påvise, at den tilladte grænse endnu ikke er nået. For varer, der er undergivet en værdigrænse, er kontrollen ofte mindre streng, idet der ikke sker nogen påtegning. I disse tilfælde er kontrollen en følge af, at de enkelte afgiftsfrie køb ikke må overstige værdigrænsen. 58. Voucherordningen benyttes sjældent på korte ruter. Den eneste form for kontrol er, at passagererne informeres om de tilladte grænser for afgiftsfrit indkøb og at forhandleren udviser tilbageholdenhed ved at begrænse det enkelte afgiftsfrie salg til det tilladte beløb eller den tilladte mængde. Grunden til, at der ikke anvendes et vouchersystem i disse situationer, synes at være rejsernes korte varighed og det store antal passagerer. Et yderligere argument er, at passagererne kan udveksle vouchere, hvorved målet om at begrænse det afgiftsfrie indkøb pr. passager let kan blive forpurret. 59. Så vidt Kommissionen er bekendt, synes der hidtil kun at være indgået én bilateral aftale om afgiftsfrit salg om bord på færger. 17 Afsnit 4. Beskrivelse af de af medlemsstaterne benyttede kontrol mekanismer • I lufthavne 60. Medlemsstaterne kontrollerer forhandlernes salg i de afgiftsfrie butikker i lufthavnene gennem deres regnskaber. L praksis er der tale om flere former for kontrol. Men med lemsstaternes egentlige kontrol begrænser sig til en undersøgelse af, hvad den afgiftsfrie butik eller virksomhed har købt og solgt. Denne form for kontrol er i overensstemmelse med og følger af de normale momskontrolforanstaltninger. Der foreligger sjældent oplysninger om salg til individuelle kunder, selv om det er et oplagt kontrolmål. I visse tilfælde foreligger der oplysninger om salget i en bestemt periode, undertiden om salget pr. dag eller pr. fly. Dette giver en vis idé om de individuelle salg. I en række medlems stater skal forhandlere af afgiftsfrie varer benytte et told- og/eller afgiftsoplagssystem. Dette system giver mulighed for en vis kontrol med forhandlerens omdømme og evne til at sikre en overholdelse af de gældende afgiftsfritagelsesregler. I disse situationer gælder visse bogføringsregler, der som regel gør det muligt at følge varetilgangen og -afgangen op. 61. Visse medlemsstater foretager undersøgelser på stedet (stikprøveundersøgelser) af forhandlere og deres kunder. Dette indebærer kontrol i og omkring de butikker, der har ret til at sælge afgiftsfrie varer. 62. I over halvdelen af medlemsstaterne foretages der samlede opgørelser af det afgiftsfrie salg. De bygger på daglige eller månedlige salgsopgørelser og kan indeholde oplysninger som f. eks. salgsdato, flynummer, varekode, varemængde og værdien af varerne, undertiden sat i relation til individuelle passagerer. I visse medlemsstater behandles disse oplysninger på edb, mens behandlinger i andre medlemsstater sker manuelt. • Om bord på fly 63. For så vidt angår afgiftsfrit salg om bord på fly benytter medlemsstaterne egentlig de samme kontrolsystemer som i lufthavnene. Dette betyder, at deres system fokuserer på bogføringen og omfatter begreber som godkendte told-/afgiftsoplag, stikprøvekontrol og efterfølgende kontrol, samlede opgørelser osv. De fleste medlemsstater kontrollerer lagrene hos flyselskaberne selv og/eller leverandørerne af disse lagre. De samlede opgørelser skal bidrage med oplysninger om det samlede salg om bord. Disse oplysninger kan principielt sammenholdes med afgangen fra lagrene. Men det er ikke så meget det samlede salg sammenholdt med det samlede antal passagerer, der betyder noget, men at den enkelte passagers afgiftsfrie indkøb ikke overskrider de tilladte grænser. I øvrigt findes der ét system, der giver adgang til lister med navnene på de passagerer, som har købt afgiftsfrie varer. • Om bord på skibe 64. Også her anvender medlemsstaterne de foranstaltninger, der gælder for salg i lufthavne og om bord på fly. Én medlemsstat nævner stikprøveundersøgelser (af passagererne) ved afgang eller ankomst. Undertiden sammenlignes listerne over de samlede salg pr. rejse med de salgskvitteringer, der er udstedt til de individuelle passagerer, og antallet af passagerer. 18 • Almindelige bemærkninger 65. Det skal bemærkes, at der i alle medlemsstater findes særlige sanktionsformer, som tages i anvendelse, hvis forhandleren ikke overholder forhandlerkontrolreglerne, og i visse tilfælde er der også mulighed for at idømme virksomheder, der sælger disse varer, bøder. Afsnit 5. Evaluering 66. I dette afsnit gennemgås den nuværende situation. Denne gennemgang er af betydning for Kommissionens endelige konklusioner med hensyn til den afgiftsfrie ordning og medlemsstaternes anvendelse af ordningen. Afsnittet viser endvidere, at der i forbindelse med det fortsatte afgiftsfrie salg i det indre marked er en række (andre) problemer, der hindrer en effektiv kontrol af det afgiftsfrie salg i passagertrafikken mellem medlemsstaterne, eller som afslører den manglende effektivitet. • I lufthavne 67. De fleste medlemsstater har indført brugen af boardingkortet som grundlag for forhandlerkontrolsystemet - i hvert fald for så vidt angår det afgiftsfrie salg i lufthavne. På denne måde har disse medlemsstater opfyldt forpligtelsen til at "indføre et system" med henblik på kontrol af afgiftsfrie salg. Men her ophører ligheden mellem medlems staternes situationer, og der må foretages en mere kritisk vurdering af fremgangsmåden for og effektiviteten af anvendelsen af boardingkortet som kontrolmiddel. 68. Det er klart, at brugen af boardingkortet som kontrolmiddel kunne være nyttig, såfremt dette kort eller andre dokumenter skulle benyttes ved alle afgiftsfrie indkøb, og såfremt alle indkøb blev anført på kortet for at undgå overskridelse af de vedtagne grænser. 69. Medlemsstaterne anvender kortet forskelligt, men ingen af dem anvender det på den teoretisk korrekte måde eller udnytter dets muligheder fuldt ud. Der synes at ligge praktiske overvejelser til grund for denne begrænsede anvendelse af kortet. Det er klart, at et system baseret på anvendelsen af et kort, som ikke angiver værdien og/eller mængden af købte varer, har begrænsede muligheder for at forhindre gentagne eller efterfølgende salg. Et enkelt stempel på kortet, hvilket synes at være fremgangsmåden i de fleste medlemsstater, er kun en angivelse af, at noget er blevet købt afgiftsfrit, og garanterer på ingen måde, at der ikke vil blive foretaget (yderligere) afgiftsfrie salg, som overskrider de tilladte grænser. Generelt synes der at være en vis disciplin, således at forhandlere og deres personale ikke tillader individuelle afgiftsfrie salg ud over de tilladte grænser. Som allerede nævnt, er dette ikke tilstrækkeligt til at forhindre efterfølgende og gentagne afgiftsfrie salg. Kommissionen finder ikke, at disse bestemmelser er egnede til at opnå det mål, som Rådet har fastsat i sine retningslinjer. 70. Med hensyn til de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet for at kontrollere forhandlerne, må det erindres, at medlemsstatens kontrolsystem teoretisk set ikke kan opnå de samme mål som forhandlerens kontrol. Da forhandleren befinder sig i første linje, skulle forhandlerkontrolsystemet faktisk forhindre, at en passager køber flere afgiftsfrie varer end tilladt. Gør det ikke det, kan det næppe forventes, at medlemsstatens 19 kontrolsystem kan rette op på det. Medlemsstaterne har derfor først og fremmest til opgave at godkende visse former for forhandlerkontrolsystemer, eller at forkaste dem som værende utilstrækkelige. Derefter skal medlemsstaterne kontrollere, at disse syste mer anvendes efter deres formål. Endelig skal medlemsstaterne generelt undersøge, om det enkelte forhandlerkontrolsystem under ét kan siges at have opfyldt forventningerne. Sidstnævnte kontrol er pr. definition af generel karakter og finder sted efterfølgende, hvorfor den aldrig kan erstatte forhandlerens kontrolsystem, som skal bruges til at efterprøve passagerers individuelle afgiftsfrie køb. 71. Der kan knyttes en række bemærkninger til disse systemer. Det hænder, at en medlems stat nævner kontrol på stedet (stikprøver) af forhandlere og rejsende. En sådan kontrol kan være meget effektiv, men det er klart, at foranstaltningerne skal gennemføres på medlemsstatens område på den rigtige måde, uden at de ikke annullerer fordelene ved det indre marked falder bort. Med hensyn til kontrollen af forhandleren, som er det vigtigste kontrolpunkt i systemet, kan selv truslen om varslede potentiel kontrol fra de kompetente myndigheders side vise sig at være meget effektiv. Denne type fysisk kontrol kunne være yderligere et element, der far forhandlerkontrolsystemet til at fungere bedre. Eksempelvis kan det ved ankomsten af visse fly fra andre medlemsstater konstateres, at der dér er solgt unormalt store mængder varer fra afgiftsfrie butikker. Med hensyn til kontrollen med den rejsende ønsker Kommissionen endnu en gang at understrege, at den rejsende ikke har ansvaret for forhandlerkontrolsystemets effektivitet og ikke kan afkræves afgiften, selv om denne har overskredet de tilladte grænser for afgiftsfrit indkøb. 72. I almindelighed har medlemsstaterne et system med forudgående godkendelse af erhvervsdrivende, der vil sælge afgiftsfrie varer (på grundlag af oplagsbestemmelserne). De benytter en form for bogføringskontrol, der som regel understøttes af told- eller oplagssystemer med ledsagende kontrolregler. Det svage punkt i disse systemer er, at de som regel ikke eller næsten ikke er udstyret til at sammenligne salgsoplysninger med individuelle passagerer. Hele mekanismen afhænger af kvaliteten af oplysningerne på forhandlerplan. Derfor kan disse systemer kun give et meget overfladisk billede af forholdet mellem det samlede afgiftsfrie salg i en bestemt periode og det faktiske afgiftsfrie salg til passagerer, som har ret til at købe afgiftsfrie varer. Hvor dette endnu ikke er tilfældet, bør opgørelsessystemerne forbedres, således at en sådan forbindelse mellem individuelle passagerers afgiftsfrie indkøb og det samlede afgiftsfrie salg etableres. • Om bord på fly 73. Den generelle holdning her synes at være, at for strenge kontrolforanstaltninger vedrørende salg om bord på fly kan skabe konkurrencefordrejninger i forhold til butikker i lufthavnen, som har den første kontakt med passageren. Dette argument kan ikke tages til følge, idet det strider mod formålet med kontrollen. 74. Der kan drages den slutning, at anvendelsen af et boardingkort betragtes som uhensigtsmæssig i størsteparten af de tilfælde, hvor der er tale om kontrol med salg om bord på fly. Grunden hertil synes at være af praktisk snarere end af teoretisk karakter. Anvendelsen af et boardingkort betragets i denne forbindelse som upraktisk, fordi passagererne ikke altid gemmer kortet, eller fordi et simpelt stempel på kortet uden angivelse af værdi eller mængde begrænser nytten af denne fremgangsmåde. Et andet 20 argument er, at det afgiftsfrie salg om bord ifølge sin natur har begrænset omfang. 75. Disse argumenter er lidt mærkelige. Hvis en passager ikke kan bekvemme sig til at gemme sit kort for at købe afgiftsfrie varer, er spørgsmålet, om denne overhovedet ønsker at udøve sin ret. En kontrolmekanisme, der ikke anvendes korrekt, kan ikke være et argument for at fjerne alle kontrolsystemer, men bør snarere være en grund til at forbedre systemet ved at anføre flere oplysninger på kortet. Argumentet om, at det er begrænset, hvad der kan købes af afgiftsfrie varer om bord, kan være rigtigt ved visse former for afgiftsfrie salg, men da ikke ved dem alle. 76. Salg om bord på fly afviger på ét punkt fra andre afgiftsfrie salg. De er pr. definition passagerens sidste mulighed for at købe afgiftsfrie varer. Såfremt salget om bord knyttes sammen med (se nedenfor) det afgiftsfrie salg i lufthavnen, og såfremt hver person om bord kun får én mulighed for at købe afgiftsfrit, er besætningen i stand til at kontrollere, at grænserne for det afgiftsfrie salg ikke overskrides, idet der ikke er mulighed for gentagne eller efterfølgende salg. 77. Et vigtigt element, som næsten alle medlemsstater mangler, er et system til at knytte det afgiftsfrie salg i lufthavne og om bord på fly sammen. Som nævnt ovenfor synes problemet med gentagne salg i lufthavne kun at kunne løses ved en korrekt anvendelse af boardingkortet eller et andet dokument og/eller anvendelsen af et system, der registrerer alle afgiftsfrie indkøb pr. passager og knytter disse sammen med alle afgiftsfrie salgs steder. Anvendes boardingkortet på denne måde, vil det samtidig løse problemet med efterfølgende afgiftsfrie salg. Visse medlemsstater har et forudbestillingssystem. Såfremt kortet i denne forbindelse stemples på korrekt vis ved udstedelsen, og såfremt dette kort med de korrekte oplysninger afkræves i forbindelse med eventuelle (yderligere) afgiftsfrie indkøb i lufthavnen og/eller om bord på flyet, kan systemet vise sig at være effektivt. Selv om visse medlemsstater, så vidt det Kommissionens tjenestegrene bekendt, synes at have indført nogle af elementerne fra dette system, synes ingen medlemsstat at anvende dem alle på samme tid. 78. Med hensyn til medlemsstaternes kontrolsystemer er der igen lagt vægt på kontrollen af forhandlernes bogføring og opgørelser. Ovenstående bemærkninger om begrænsningerne i denne metode til kontrol af de afgiftsfrie salg i lufthavne gælder også her. Men når disse salg sker om bord på fly, findes der andre mere specifikke kontrolmetoder, da salgene alene vedrører én forhandler (flyselskabet). Derfor har visse medlemsstater i forskellige former indført et system, der gør det muligt at sammenligne den samlede varemængde, der er bragt om bord med henblik på en bestemt tur, og antallet af varer solgt på turen. Dog foreligger der sjældent oplysninger om de individuelle indkøb pr. passager, hvilket betyder, at kontrollen selv i disse medlemsstater kun kan give et samlet billede af situationen. 79. Der er et bestemt problem, der skal løses, nemlig at anvendelsen af fællesskabsbestem melserne i forhold til udenlandske flyselskaber, navnlig fra tredjelande, synes at volde medlemsstaterne vanskeligheder. Der opstår f. eks. kontrolproblemer, når tredjelandes flyselskaber, som har en mellemlanding på fællesskabsområde, foretager flyvninger mellem to fællesskabslufthavne. 21 • Om bord på skibe 80. Bortset fra at give de ansatte instrukser om ikke at sælge mere end de tilladte mængder i individuelle afgiftsfrie salg er forhandlerkontrolsystemet i visse tilfælde baseret på anvendelsen af en voucher, der som regel angiver de tilladte afgiftsfrie mængder. Voucheren synes dog kun at blive anvendt ved salg af varer, der er underkastet disse mængdegrænser, og ikke varer, der er underkastet en værdigrænse. 81. En væsentlig forskel mellem de boardingkort, som benyttes i flytrafikken, og voucherne er, at sidstnævnte ikke er udstedt på passagerens navn. Det er således en svaghed ved vouchersystemet, at voucherne let kan byttes mellem personer, der ønsker at benytte dem, og personer, der ikke ønsker det. Dette synes at være en af grundene til, at vouchersystemet overhovedet ikke benyttes på visse travle færgeruter. Såfremt der anvendes vouchere, skal disse påtegnes. I tilfælde af senere køb skal sælgeren, på grund af påtegningen, anmode om kvitteringen for det tidligere køb for at afgøre, om det efterfølgende køb stadig ligger under den tilladte grænse for afgiftsfrit salg. Systemet er ikke vandtæt, idet passageren ved senere køb kan fremlægge en (tidligere) kvittering og samtidig tilbageholde andre kvitteringer. Der er også muligheden for at benytte andre passagerers vouchere. Herudover er der fare for falske vouchere og for, at der opstår en "sortbørshandel" med vouchere. 82. Den manglende anvendelse af et system for kontrol af køb på korte strækninger og af varer, der er underkastet værdigrænser samt vouchersystemets indbyggede svagheder (byttemulighed, ingen angivelse af solgte mængder og manglende anvendelse af systemet) giver kun ringe garanti for, at afgiftsfrit salg ud over grænserne kan forhindres på en acceptabel måde. Dette gør det meget let at misbruge muligheden for at købe afgiftsfrie varer om bord på færger. 83. Svagheden ved de'forhandlerkontrolsystemer, der anvendes på færger, synes ikke at være opvejet af de kontrolsystemer, der anvendes af medlemsstaterne. Som nævnt ovenfor er disse systemer kun de næstbedste efter forhandlerkontrolsystemerne, da de ikke er i stand til at hindre individuelle køb, der overskrider grænserne. 84. Kommissionen er bekendt med, at visse færgeselskaber arrangerer éndagsture til andre medlemsstater til meget lave billetpriser. Undertiden går passagererne ikke fra borde i nabomedlemsstaten. Det eneste formål med sidstnævnte ture synes at være det afgiftsfrie salg. 85. Færgeselskaber og de nationale myndigheder i nogle medlemsstater klager over, at færgeselskaber og de nationale myndigheder i andre medlemsstater ikke udfører forhand lerkontrol på ruterne mellem medlemsstaterne. Dette kan føre til konkurrence fordrejninger. 86. Den i Rådets retningslinjer nævnte mulighed for bilaterale aftaler er endnu på forberedelsesstadiet. For Kommissionen viser denne situation, at medlemsstaterne i denne sag ikke opfylder den forpligtelse, der er fastsat alf Rådet i dets retningslinjer. 87. De af medlemsstaterne trufne foranstaltninger ligner de systemer, som medlemsstaterne benytter for at kontrollere det afgiftsfrie salg i lufthavne og på fly, idet de bygger på bogførings- og oplagssystemerne. Her gælder de samme bemærkninger som ovenfor for 22 så vidt angår de strukturelle muligheder. I nogle medlemsstater er der udviklet egnede programmer og edb-systemer (enten af selskaberne eller af toldvæsenet) for at sikre, at det anvendte forhandlerkontrolsystem fungerer rigtigt, mens andre medlemsstater ude lukkende sætter deres lid til "traditionelle" kontrolprocedurer. Når der er installeret edb- systemer for butikkerne, er de i visse medlemsstater forbundet med toldvæsenets netværk, og i andre ikke. Ligheden mellem salg på færger og på fly, nemlig at der i begge tilfælde kun er én forhandler, har i visse tilfælde ført til kontrolsystemer baseret på sammenligninger mellem det samlede afgiftsfrie salg og antallet af passagerer, også for så vidt angår kontrollen om bord på færger. Selv i disse tilfælde kan resultaterne af kon trolforanstaltningerne kun vurderes helt generelt, hvorfor disse systemer ikke kan opfylde målet om at hindre afgiftsfrit salg ud over de tilladte grænser i enkel tilfælde. 88. På grundlag af det, der er anført i dette afsnit, må vurderingen klart være, at de mekanismer og procedurer, der er indført for at gennemføre forhandlerkontrolsystemet, ikke er tilstrækkelige til at nå de af Rådet opstillede mål. • Almindelige bemærkninger 89. Systemet kan give anledning til visse interessekonflikter, nemlig mellem den økonomiske interesse, indehaverne af de afgiftsfrie butikker (ligesom indehaverne af afgiftspligtige butikker) har i at sælge, og deres forpligtelse til samtidig at sikre overholdelse af grænserne. 90. Denne bemærkning må ses på baggrund af den omstændighed, at informationerne til offentligheden om gennemførelsen af forhandlerkontrollen og navnlig om værdi- og mængdegrænserne, kan fremstå som fejlagtige eller mangelfulde. F. eks. er færgeselska bernes informationer af varierende kvalitet - nogle er udmærkede, mens andre er dårlige og dette selv inden for samme selskab. Passagererne får som regel oplysninger om mængdegrænserne for afgiftsfrit køb gennem opslag eller prislister. Oplysningerne om gældende værdigrænser er for det meste mindre klare, eller de mangler helt eller delvist. Eksempelvis kan det være oplyst, at der er visse regler, der skal overholdes, uden at reglernes indhold nævnes. 91. Undertiden er der fastsat én og samme pris for varer, uanset om disse sælges med eller uden afgift. Efter denne ordning opgøres momsen på grundlag af en blandet beregning af afgiftsfrie og afgiftspligtige køb. Uden at være klar over det betaler passagerer med andre ord den samme gennemsnitsmoms, uanset om de er berettiget til at købe afgiftsfrit eller ikke. Ordningen er heller ikke i overensstemmelse med de grundlæggende moms- opkrævningsprincipper. Med denne beregningsmetode er det klart, at den skyldige afgift ikke kan beregnes helt nøjagtigt. Prispolitikken er sådan, at køberen ikke ved, hvor stor en del af salgsprisen, der udgøres af afgifter. I de fleste tilfælde går kontrollen ikke ud over den kontrol, der udøves af en lagerforvalter. Det kontrolleres nemlig alene, at antallet af varer, der har forladt oplaget eller det toldfrie område, er registreret korrekt, og ikke hvad de nærmere omstændig heder omkring det afgiftsfrie salg er. 92. På fællesskabsplan varierer gennemførelsen af forhandlerkontrolsystemet meget, selv inden for samme medlemsstat. Da medlemsstaterne i vid udstrækning er afhængige af de kontrolsystemer, der anvendes af andre medlemsstater, har visse medlemsstaters 23 lempeligere systemer medført klager over konkurrencefordrejning fra erhvervsdrivende i andre medlemsstater. 93. Kommissionen adspurgte en række repræsentative internationale sø- og lufttrafik- sammenslutninger og sammenslutninger af afgiftsfrie butikker om deres umiddelbare opfattelse af, hvorledes deres medlemmer gennemfører forhandlerkontrollen. Svarene varierede på visse punkter på grund af de mange forskellige varer, der var tale om, og fordi sammenslutningerne ikke havde sammenfaldende interesser. 94. Ikke desto mindre gik den opfattelse igen, at Kommissionen skal træffe effektive for anstaltninger for at sikre, at alle forhandlere og salgssteder i Fællesskabet har gennemført forhandlerkontrolsystemet med en vis konsekvens, således at unødige kon kurrencefordrejninger og unødig forvirring hos passagererne undgås. 95. Sektorens videre udvikhng svarer ikke til Rådets retningslinjer, som kun tilsigtede en midlertidig opretholdelse af aktiviteterne i de afgiftsfrie salgssteder, som eksisterede i 1993. Tværtimod • er der indført nye former for afgiftsfrit salg (f. eks. særlige ordninger, som omfatter salg af flybillet, indkvartering og en "pakke" af afgiftsfrie varer, og ordninger med "færdigpakkede varer") (se bilag 6, kapitel 2, afsnit 2); • er visse (allerede eksisterende) afgiftsfrie salgsområder blevet udvidet (se bilag 6, kapitel 2); • har nogle afgiftsfrie butikker udvidet deres sortiment (med el-artikler, radioer, kvali- tetstekstilvarer osv. ) (se bilag 6, kapitel 2, afsnit 5); • er der eller er der planer om snart at åbne nye afgiftsfrie og afgiftspligtige butikker (se bilag 6, kapitel 2, afsnit 1 og 7). 96. Kommissionen bekræfter i den forbindelse, at den er modstander af, at der oprettes nye afgiftsfrie salgssteder i Fællesskabet i henhold til et for denne sektor særligt system. Den bekræfter endvidere, at den finder, at alle berørte parter må betragte denne situation som en særlig og tidsbegrænset undtagelse fra reglerne om det indre marked. 24 KAPITEL 3 UDVIKLINGEN AF DET AFGIFTSFRIE SALG INDEN FOR FÆLLESSKABET SIDEN 1993 Afsnit 1. Indledende bemærkninger 97. De handlendes erfaring med forhandlerkontrollen i de første seks måneder af 1993 ef, at forhandlerkontrolsystemet i det store og hele synes at fungere. Men de er bekymret for det fald (på i gennemsnit mindst 10%), der er sket i omsætning og overskud trods det stigende passagertal. Den faldende omsætning kan efter deres opfattelse betragtes som et tegn på, at forhandlerkontrolsystemet er mere restriktivt end den tidligere procedure med toldkontrol ved ankomsten. 98. Formålet med at anmode medlemsstaterne om statistikker over det afgiftsfrie salg i 1992 og 1993 var at sætte Kommissionen i stand til at foretage en økonomisk analyse af konsekvenserne af indførelsen af forhandlerkontrolsystemet for handelen. De vigtigste resultater af denne økonomiske analyse findes i dette kapitel. De fuldstændige oplysninger i en sammenfattet form, der gør dem lettere at analysere, og den detaljerede vurdering af disse oplysninger findes i bilag 7. 99. De oplysninger om omsætning, passagerantal, butikker, salgssteder samt om disses samlede areal, der er forelagt Kommissionen, er ufuldstændige. Nogle medlemsstater er ikke fremkommet med oplysninger om alle punkter, navnlig salgssteder (BE, DK, IRL, NL, PT og UK). Spanien har ikke afgivet detaljerede oplysninger, men i visse tilfælde kun angivet samlede tal (for lufthavne) eller kun tal for 1993 (for færger). Frankrig har alene oplyst samlede tal og har (uopfordret) skelnet mellem franske og udenlandske varer. Danmark har ikke kunnet angive alle detaljer vedrørende lufthavne og salg om bord på fly. Tre medlemsstater har ikke returneret de af Kommissionen fremsendte spørgeskemaer (DE, IT og LU). I denne forbindelse skal det noteres, at oplysningerne vedrørende lufthavne omfatter salg til rejsende inden for Fællesskabet og rejsende til og fra tredjelande. Oplysningerne, som medlemsstaterne har afgivet vedrørende fly og færger, dækker alene salg på afgange inden for Fællesskabet. 100. Kommissionen har ikke været i stand til at kontrollere pålideligheden og fuldstændig heden af de fremlagte tal. Ovennævnte mangel på informationer skyldes flere årsager, f. eks. at de pågældende tal slet ikke er indsamlet, at de ikke foreligger på grund af større konkurser, at de ikke er tilgængelige på grund af organisatoriske vanskeligheder osv. De udeblevne oplysninger fra Luxembourg og Tyskland påvirker ikke de konklusioner, der kan drages, eftersom momsen i disse lande opkræves som en standardsats. Derfor skønner Kommissionen, at de foreliggende oplysninger til brug for den økonomiske analyse er tilstrækkelige til at finde frem til de underliggende tendenser i det afgiftsfrie salg i de forskellige medlemsstater og på de forskellige salgssteder. 101. Ved nedenstående analyse søges det også gjort klart, hvad der er hovedårsagerne til den udvikling i det afgiftsfrie salg, som fremgår af statistikkerne. Men det er ikke muligt at 25 tage hensyn til alle generelle forhold, der påvirker det afgiftsfrie salg, som f. eks. "normale" konjunktursvingninger, svingninger i industrien, ændringer i forbrugernes smag osv. Analysen fokuserer på forbindelsen mellem udviklingen i det afgiftsfrie salg på den ene side og i antallet af passagerer og butikker på den anden side samt på de skiftende valutakursers mulige indflydelse. Der tages ikke direkte hensyn til inflationen. Rent bortset fra at valutakurser til en vis grad afspejler inflationen, formodes inflationen at være af mindre betydning i denne sammenhæng, i hvert fald for årene 1992 og 1993. Derfor påregnes det, at eventuelle større påvirkninger, der konstateres på grundlag af statistikkerne, og som ikke kan forklares af de ovenfor beskrevne forhold, har forbindelse med indførelsen af forhandlerkontrolsystemet. Det følger heraf, at der ikke benyttes samme metode ved analysen i ECU som ved analysen i national valuta. Afsnit 2. Almindelig udvikling: afgiftsfrit salg fra 1992 til 1993 i ECU' 102. På baggrund af de oplysninger, som Kommissionen har haft tilgang til, voksede det afgiftsfrie salg i lufthavne med ca. 6% fra 1992 til 1993 (beregnet for syv lande; inklusive salg til rejsende inden for Fællesskabet og rejsende til og fra tredjelande), om bord på fly med ca. 3% (beregnet for syv lande; alene for rejsende inden for Fællesskabet) og om bord på færger med ca. 25% (beregnet for seks lande; alene for rejsende inden for Fællesskabet)3. Der er set bort fra salget i havnene, da kun én medlemsstat har bidraget med komplette oplysninger herom. De afgivne tal viser en stigning i det afgiftsfrie salg i ECU trods indførelsen af for handlerkontrolprocedurer i i Fællesskabet. Det afgiftsfrie lufthavnene (hvor det måtte formodes at være let at indføre kontrolsystemer), men særlig om bord på færgerne. Det skyldes øjensynligt, at forhandlerkontrolprocedurerne i almindelighed anvendes mindre strengt eller slet ikke anvendes om bord på færger. Der kan ikke siges noget om det mindre fald i det afgiftsfrie salg i havnene, da vurderingsgrundlaget er for tyndt, når der kun foreligger oplysninger om enkelte havne i to medlemsstater. salg voksede endog 103. Ifølge de tilgængelige oplysninger udgør ændringerne i det afgiftsfrie salg i ECU fra 1992 til 1993: BE -10,3%, DK +0,6%, EL +9,2%, ES +4,6%, FR -10,4%, IRL +1,0%, KL +2,5%, PT -9,4% og UK +30,7%. Med andre ord var der i tre medlemsstater et væsentligt fald i det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 (ca. 10% i BE, FR og PT), der var et mindre fald i det afgiftsfrie salg i Spanien, i tre medlemsstater var omsætningen nogenlunde den samme i 1992 og 1993 (DK, IRL, og NL) og i to medlemsstater steg det afgiftsfrie salg betydeligt fra 1992 til 1993 (EL og UK). 104. Der er store afvigelser mellem medlemsstaterne for så vidt angår resultaterne for de Den anvendte omregningskurs er den kurs, som er offentliggjort henholdsvis 30. september 1992 og 30. september 1993. I denne forbindelse skal det noteres, at salget om bord på fly og færger omfatter det salg, som er fore taget af selskaber, der har etableret hjemsted for deres virksomhed i den omhandlede medlemsstat. 26 samme typer salgssteder (f. eks. om bord på fly fra -13% i PT til +235% i EL). I visse tilfælde er der særlige forklaringer på fænomenet. Stigningen for salgsstederne i Græken land under ét skyldes navnlig salget om bord på fly. I betragtning af, at passagerantallet kun har ændret sig lidt i denne periode, synes det at være klart, at der er sket en væsentlig forskydning af det afgiftsfrie salg. Frankrig har haft et forholdsvis brat fald i det afgiftsfrie salg, navnlig på grund af rejser inden for Fællesskabet (fald på 22,3%). Men selv det afgiftsfrie salg til rejsende til og fra tredjelande har været aftagende, dog ikke i samme grad. Dette viser, at forhandlerkontrolprocedurerne ikke er den afgørende forklaring. 105. Medlemsstaternes oplysninger om det afgiftsfrie salg pr. varekategori viser, at der ikke er nogen bestemt varekategori, der tegner sig for en særlig stor stigning. Stigningen i ECU er for alle varer fra 9% til 16% (beregnet på grundlag af tal fra otte medlemsstater). I denne sammenhæng er Frankrig til en vis grad en undtagelse fra reglen. Salgstallene for de forskellige varekategorier varierer efter, hvor salget er sket. Hovedparten afstigningen har fundet sted om bord på fly og færger. Afsnit 3. Økonomisk vurdering: afgiftsfrit salg i 1992 og 1993 i na tional valuta og i ECU 106. Følgende tabel danner det statistiske grundlag for den økonomiske analyse af udviklingen i det afgiftsfrie salg i Fællesskabet fra 1992 til 1993. Til dette formål er de procentvise ændringer beregnet • for totalt salg i national valuta og i ECU; • for salg pr. passager alene i ECU. Oplysningerne er givet for hver enkelt medlemsstat og for hvert salgssted. 27 (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) (10) Lufthavne6 FlyC Færger0 Ændr. Nat. vaLd (%) Ændr. ECU p/pe (%) Ændr ECU (%) Æ n d r. Nat. val. d (%) Æ n d r. ECU P/Pe (%) Æ n d r. ECU (%) Æ n d r. Nat. val. d (%) Æ n d r. ECU p/pe (%) Æ n dr ECU (%) -10,18 -21 -11 -4,22 -30,10 -5,62 -5,59 -7,96 -6,97 +22,16 +11 +21 +29,79 -1,51 +28,53 +9,91 +6,22 +0,01 +16,22 +5,87 IRL +4,93 -1 -7 -4 -1,10 -10 +2,05 -9 +7 +209,27 +227,36 +235,05 +15,05 +17,68 +6,04 -5 -4 +3 -9 +13,39 -5,25 +1,77 +42,61 +26,91 +31,04 +14,03 +9,34 +4,78 -15,80 -16,04 -12,66 +9,05 +12,76 +13,13 -2,60 -23,97 -13,11 +17,60 +14 +19 +51,81 +32,79 +53,76 (1) MSa BE DK EL ES NL PT UK 107. Med hensyn til lufthavnene viser udviklingen i det afgiftsfrie salg pr. land fra 1992 til 1993 i national valuta (spalte 2) og i ECU (spalte 4) en forskellig udvikling i medlemsstaterne. I nogle medlemsstater har vekselkursen til en vis grad haft en indflydelse på udviklingen i det afgiftsfrie salg (EL, ES, IRL og PT), mens der i andre medlemsstater ikke har kunnet spores indvirkning af større omfang. Hvor en sådan indflydelse har gjort sig gældende, er stigningen i national valuta større end i ECU eller der er endog et fald i salget opgjort i ECU. Dette er den logiske følge af valutanedskrivning, som kan tænkes at være en af årsagerne til den generelle stigning. En sammenligning af spalte 3 [ændring i ECU pr. passager] og spalte 4 [ændring i absolutte tal] viser en klar tendens. For Irlands, Portugals og Spaniens vedkommende er der ingen eller kun små udsving mellem de to tal, hvilket synes at indikere, at stigningen i det afgiftsfrie salg relaterer sig til stigningen i antal passagerer. For Belgien, Danmark, Grækenland, Holland og Det forenede Kongerige er faldet i absolutte tal mindre end udviklingen i salget pr. passager. 108. Kun fire medlemsstater var i stand til bidrage med specifikke oplysninger om salg til rejsende til andre medlemsstater. De nævnte oplysninger fremgår af nedenstående tabel: Medlemsstat. Inkluderer salg til rejsende indenfor Fællesskabet of til og fra tredjelande. Alene salg på rejser med fly og færger indenfor Fællesskabet. National valuta. Pr. passager. 28 (1) Med lems stat BE EL IRL UK (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Ændring Salg inden for Fælles skabet i 1992 (natio nal valuta) Salg inden for Fælles skabet i 1993 (natio nal valuta) Passagerer 1992 i (inden for Fællesska bet) Passage rer i 1993 (inden for Fællesska bet) 2. 093. 790. 244 1. 642. 015. 562 -22% 11. 922. 295. 077 13. 702. 175. 556 +15% 4. 478. 437 4. 941. 906 36. 076. 977 37. 555. 866 +4% 3. 085. 179 3. 141. 186 Procentvis i ændring salget inden for Fælles skabet p/p (i ECU) Procentvis i ændring det totale salg inden for Fælles (i skabet ECU) -23% +6% -4% -4% -6% 117. 576. 077 129. 984. 163 +11% 13. 721. 009 14. 211. 040 +8% +12% I Grækenland og Irland er der fra 1992 til 1993 sket ændringer i det afgiftsfrie salg i lufthavnene fordelt på medlemsstat, både for så vidt national valuta (spalte 4) og ECU (spalte 8). Ændringerne skyldes hovedsagelig ændringer i valutakurserne. Sådanne ændringer optræder ikke i Belgien og Det Forenede Kongerige. Ved at sammenhgne spalte 7 [procentvis ændring i salget pr. passager i ECU] med tallene i spalte 8 [procentvis ændring i det totale salg per passager i ECU], viser der sig kun betydelige ændringer i Grækenland, hvilket stemmer overens med den gennemgående tendens, som er slået fast ovenfor. Der er derfor intet, som tyder på, at tendenserne i det samlede afgiftsfrie salg på daværende tidspunkt ikke reflekterer Fællesskabsandelen på korrekt vis. 109. For så vidt angår salg om bord på fly, som vist i tabellen under afsnit 106, kan det ved at sammenligne ændringen i det afgiftsfrie salg om bord på fly i 1992 og 1993 i national valuta (spalte 5) og i ECU (spalte 7) ses, at ændringerne i valutakurserne kan have påvirket udviklingen,. Denne sammenligning viser, at der ikke kan konstateres nogen større forskel for så vidt angår Belgien, Danmark og Nederlandene, mens ændringen i national valuta er større (eller mindre negativ) end ændringen i ECU for Irland, Portugal og Spanien (hvilket synes at have stimuleret det afgiftsfiie salg om bord på fly). Med hensyn til antallet af transporterede passagerer og dets betydning for udviklingen i det afgiftsfrie salg på fly tyder spalte 6 [ændring i ECU pr. passager] og spalte 7 [ændring i de absolutte tal] på, at passagererne i de fleste af landene har ændret deres indkøbsvaner i væsentlig grad. Mens faldet i det afgiftsfrie salg på fly pr. passagerer generelt er større pr. passager end i absolutte tal, gør det modsatte sig gældende i Danmark. 110. For det afgiftsfrie salg på færger viser den procentvise udvikling i national valuta (spalte 8) og i ECU (spalte 10), at de to tal afviger meget fra hinanden i tre lande: I Danmark, Irland og Grækenland er den positive tendens mere udpræget i national valuta end i ECU, hvilket måske er en antydning af den indflydelse, en devaluering har på det stigende afgiftsfrie salg i et land, hvis valuta svækkes. Tallene i spalte 9 [ændring i ECU pr. passager] og spalte 10 [ændring i de absolutte tal] viser, at salgsnedgangen i absolutte tal i Belgien modsvares af en stigning pr. passager eller med andre ord, at Belgien har oplevet et endnu større fald i den afgiftsfrie omsætning, end det umiddelbart skulle antages ud fra de rene tal. Også i Danmark, Irland og Spanien er stigningen pr. 29 passager større end stigningen i absolutte tal. Kun i Det Forenede Kongerige, som har den største markedsandel på dette område, er stigningen pr. passager mindre end i absolutte tal, Men en stigning på over 30% må dog stadig betragtes som imponerende. Afsnit 4. Evaluering 111. At dømme ud fra de foreliggende oplysninger viser den statistiske undersøgelse af udviklingen i det afgiftsfrie salg i ECU i hele Fællesskabet klart, at der fra 1992 til 1993 er sket en generel stigning i det afgiftsfrie salg. Denne stigning er ikke lige stor i de forskellige medlemsstater. Endvidere kan der konstateres større forskelle med hensyn til salgssted (som hænger sammen med transportmidlet), mens varekategori ikke spiller en væsentlig rolle i denne forbindelse. 112. Det er tydeligt, at de forskellige medlemsstaters forhandlerkontrolsystemer ikke er til hindring for en forskellig udvikling i det afgiftsfrie salg. I hele Fællesskabet er kontrollen på fly og særlig på færger væsentlig mindre streng end kontrollen i lufthavne. Passa gererne er øjensynligt blevet klar over disse forskelle og har tilpasset deres indkøbs adfærd derefter. 113. Passagertrafikken voksede som helhed fra 1992 til 1993, hvilket førte til stigninger i det afgiftsfrie salg. Men med hensyn til indkøb pr. passager er dog alene sket en væsentlig stigning i salget på færger, hvilket kan sættes i relation til forhandlerkontrolprocedurer. Der er ikke andre overbevisende forklaringer på denne ændring, for det er ikke sandsynligt, at der er sket en generel stigning i efterspørgslen efter alkoholholdige drikkevarer, tobaksvarer, parfumer, toiletvand og luksusartikler i den periode. 114. I visse lande stimulerede devalueringen af den nationale valuta i nogen grad udviklingen i det afgiftsfrie salg. Men foreløbig påvirker kurserne ikke udviklingen i det afgiftsfrie salg i nævneværdig grad. 115. I betragtning af udviklingen i det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 og udviklingen i passagertrafikken og valutakurserne i samme tidsrum må det i almindelighed på grundlag af statistikkerne konkluderes, at indføreisen af forhandlerkontrolprocedurerne ikke har påvirket det afgiftsfrie salg negativt. Skulle der have været en sådan påvirkning i et bestemt tilfælde, har den ikke været afgørende. De foreliggende oplysninger gør det klart, at der generelt har været en stigning i det afgiftsfrie salg siden 1993. Derfor kan der drages den slutning, at de nye systemer ikke fungerer godt nok til at umuliggøre et afgiftsfrit salg ud over de tilladte grænser. 116. Med udgangspunkt i Rådets beslutning af 14. december 1992 fører den statistiske analyse til to hovedresultater: det mål, der blev opstillet om at give de afgiftsfrie butikker mulighed for at opretholde deres salg i en overgangsperiode er nået, og der er derfor ikke behov for at hæve værdigrænsen på 90 ECU yderligere. 30 KONKLUSIONER 117. Rådet opfordrede i sine konklusioner af 14. december 1992 Kommissionen til at "undersøge, hvordan medlemsstaternes kontrol fungerer, navnlig for så vidt angår en effektiv forebyggelse af flere og gentagne salg". 118. Denne rapport viser, at situationen i de fleste medlemsstater er langt fra tilfredsstillende. Kun få medlemsstater har sikret, at det indførte system gør det muligt for de afgiftsfrie butikker at tage hensyn til en passagers tidligere afgiftsfrie indkøb, når denne senere foretager yderligere indkøb under samme rejse. Næsten ingen medlemsstat har sørget for, at den afgiftsfrie butik bliver tilstrækkeligt forsynet med oplysninger om passagerens tidligere indkøb, således at den afgiftsfrie ration kan reduceres tilsvarende. Stort set ingen af medlemsstaterne har været i stand til at sørge for, at sådanne oplysninger kan sendes fra lufthavnen til flyet med henblik på salget om bord på dette. Således er der ikke indført noget system, som kan garantere, at de nuværende grænser for afgiftsfritagelse overholdes. Som nævnt i rapporten har dette klare følger for alle medlemsstater, idet de således udførte varer vil blive indført afgiftsfrit til en anden medlemsstat, hvilket vil medføre et fald i den hjemlige omsætning, som igen vil medføre faldende afgiftsindtægter. 119. Afgiftsmyndighederne kontrollerer som regel forhandleren, men der kan sættes spørgs målstegn ved kontrollens effektivitet. Kontrollen synes nemlig ikke at være mere omfat tende end kontrollen af en hvilken som helst lagerforvalter. Det sikres således alene, at varer ikke forlader lageret eller det afgiftsfrie område uden at blive registreret. Omstæn dighederne omkring afgiftsfritagelsen i øvrigt kontrolleres ikke. 120. Det såkaldte "samlede opgørelsessystem" vil, såfremt det benyttes, sandsynligvis ikke give et realistisk resultat, så længe det antages, at passageren udnytter sin afgiftsfrie ration fuldt ud. 121. Med hensyn til kontrollen med sørejser, navnlig på færger, må det fremhæves, at Kommissionen ikke har fået meddelelse om så meget som én bilateral aftale indgået mellem medlemsstaterne. I praksis synes der kun at eksistere én sådan aftale. 122. Dette fører til den konklusion, at medlemsstaterne ikke har taget deres ansvar for indførelsen af passende kontrolmekanismer særlig alvorligt. Medlemsstaterne har ikke engang opfyldt de mindstestandarder, der er fastsat af Rådet. Dette bekræfter den tvivl, Kommissionen gav udtryk for under forhandlingerne i Rådet, hvor den påpegede, at der muligvis slet ikke kunne blive tale om nogen effektiv kontrol efter afskaffelsen af grænsekontrollen. 123. Manglen på tilstrækkelig kontrol kan resultere i en fordrejning af konkurrencen, både over for de afgiftspligtige butikker, men navnlig mellem de forskellige transportmidler, hvoraf nogle tilbyder afgiftsfrit salg, og andre ikke. Dette burde ikke alene bekymre Kommissionen, men også medlemsstaterne. 124. Endvidere er den nævnte praksis sandsynligvis med til at mindske grundlaget for Fællesskabets egne momsindtægter. Som en følge af den konkurrencefordrejende effekt og virkningen på de fælles indtægter kan Kommissionen kan se sig nødsaget til at 31 anvende de under traktaten tildelte beføjelser for at sikre et minimum af kontrol. 125. Rapporten viser også, at omsætningen i de afgiftsfrie butikker ikke har lidt under den nye ordning vedrørende afgiftsfrit salg. Samtidig påvises det, at forøgelsen af værdigrænsen på den ene side var formålet med overgangsperioden for det afgiftsfrie salg, og på den anden side var og stadig er tilstrækkelig til at sikre opfyldelse af disse mål i fremtiden. Den betydelige stigning i det afgiftsfrie salg i visse sektorer vil sandsynligvis blive dæmpet, når medlemsstaterne indfører mere effektive kontrolforanstaltninger. Derfor betragtes en yderligere regulering af denne værdigrænse i opad- eller nedadgående retning ikke som værende berettiget. i overensstemmelse med 126. Denne situation må vække betydelig bekymring. Men det skal dog erindres, at det afgiftsfrie salg til rejsende inden for Fællesskabet efter planen skal afskaffes om godt tre år. Under disse omstændigheder er det måske forståeligt, at medlemsstaterne kan leve med et noget mangelfuldt kontrolsystem, selv om Kommissionen er af den opfattelse, at medlemsstaterne stadig bør søge at stramme deres kontrol i den resterende periode. 127. Endvidere må Kommissionen understrege sin skuffelse over, at der så vidt Kommissionen er bekendt ikke hidtil er gjort tilstrækkeligt meget af de erhvervsdrivende og medlemsstaterne for at forberede sig til situationen efter juni 1999, på hvilket tidspunkt det afgiftsfrie salg skal bringes til ophør i henhold til Rådets beslutning. 32 BILAG 1 SPØRGESKEMA OM NATIONALE FORANSTALTNINGER TIL KONTROL AF DET AFGIFTSFRIE SALG VED REJSER INDEN FOR FÆLLESSKABET 33 SPØRGESKEMA OM NATIONALE FORANSTALTNINGER TIL KONTROL AF DET AFGIFTSFRIE SALG VED REJSER INDEN FOR FÆLLESSKABET Dette spørgeskema falder i fire afsnit. De tre første omhandler henholdsvis salg i lufthavne, salg om bord på fly og salg om bord på skibe. De bedes skelne klart mellem eventuelle forskellige systemer inden for et afsnit, f. eks. mellem mindre og større lufthavne. Det sidste afsnit vedrører generelle spørgsmål, som har relation til de tre forudgående kategorier. Besvarelserne skulle give os en idé om, i hvilken udstrækning Deres kontrolsystem forhindrer salg pr. passager og pr. rejse, der overstiger de i fællesskabslovgivningen fastsatte værdi- og mængdegrænser, og give Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde rapporten til Rådet om disse kontrolsystemers funktion. Vedlæg venligst Deres besvarelser kopier af alle love, forskrifter, cirkulærer, bekendtgørelser osv. , som gennemfører artikel 28k i direktiv 91/680/EØF og artikel 28 i direktiv 92/12/EØF, og som gennemfører de retningslinjer, der blev vedtaget af Rådet den 14. december 1992. 1. Salg I lufthavne 1. Kan De give en almindelig beskrivelse af det anvendte kontrolsystem? 2. Hvilke foranstaltninger er truffet for at undgå flere salg på forskellige afgiftsfrie salgssteder eller gentagne salg på ét afgiftsfrit salgssted? Hvilke foranstaltninger er truffet for at forhindre yderligere salg til transitpassagerer, som allerede har foretaget køb på flyet på den første del af en flyrejse inden for Fællesskabet eller i den oprindelige afgangslufthavn? 3. Benytter De boardingkortet eller tilsvarende dokumenter udstedt til den rejsende som led i Deres kontrol til undgåelse af flere og gentagne salg? I bekræftende fald, • Hvilke oplysninger indeholder dette kort? • Hvad er konsekvenserne af disse oplysninger? Forhindrer de yderligere salg? • Kan dette kort eller tilsvarende dokument anvendes senere af de kompetente myndigheder til kontrolformål? • Skelnes der på dette kort mellem varer, der er underkastet den generelle værdigrænse, og varer, der er underkastet mængdegrænser? Skelnes der i sidstnævnte kategori mellem de forskellige varer (cigaretter, stærke alkoholholdige drikkevarer, aperitiffer, vine, parfume og toiletvand)? 4. Hvilke foranstaltninger har De truffet for at overvåge systemets funktion? Hvad er konsekvenserne for forhandleren, hvis det viser sig, at reglerne ikke er overholdt? 5. Har De indført et system med samlede opgørelser? I bekræftende fald, hvilke principper 35 bygger systemet på? Hvad skal det vise, bevise eller kontrollere? 6. Gør rede for eventuelle særlige problemer, der er opstået under anvendelsen af kontrolsystemet på nationalt og fællesskabsplan, og giv Deres vurdering af problemernes betydning. 2. Salg om bord på fly 1. Kan De give en almindelig beskrivelse af det anvendte kontrolsystem? 2. Hvilke foranstaltninger er truffet for at undgå salg eller for at undgå, at salget pr. passager og pr. rejse overstiger den tilladte værdi- eller mængdegrænse, såfremt de rejsende allerede har købt afgiftsfrie varer på salgssteder i lufthavnen eller på en tidligere del af flyrejsen? 3. Benytter De boardingkortet eller tilsvarende dokumenter udstedt til den rejsende som led i Deres kontrol til undgåelse af flere og gentagne salg? I bekræftende fald, • Hvilke oplysninger indeholder dette kort? • Hvad er konsekvenserne af disse oplysninger? Forhindrer de yderligere salg? • Kan dette kort eller tilsvarende dokument anvendes senere af de kompetente myndigheder til kontrolformål?. Skelnes der på dette kort mellem varer, der er underkastet den generelle værdigrænse, og varer, der er underkastet mængdegrænser? Skelnes der i sidstnævnte kategori mellem de forskellige varer (cigaretter, stærke alkoholholdige drikkevarer, aperitiffer, vine, parfume og toiletvand)? 4. Hvilke foranstaltninger har De truffet for at overvåge systemets funktion? Hvad er konsekvenserne for forhandleren, hvis det viser sig, at reglerne ikke er overholdt7 5. Har De indført et system med samlede opgørelser? I bekræftende fald, hvilke principper bygger systemet på? Hvad skal det vise, bevise eller kontrollere? 6. Gør rede for eventuelle særlige problemer, der er opstået under anvendelsen af kontrolsystemet på nationalt og fællesskabsplan, og giv Deres vurdering af problemernes betydning. 3. Salg om bord på færger 1. Kan De give en almindelig beskrivelse af det anvendte kontrolsystem? 2. Hvilke foranstaltninger er truffet for at undgå flere salg på forskellige afgiftsfrie salgssteder på en færge eller gentagne salg på ét afgiftsfrit salgssted? 3. Har de sørget for, at færgeselskabets billetsystem eller en anden procedure kan anvendes som led i Deres kontrol til undgåelse af flere og gentagne salg? 36 I bekræftende fald, • Hvilke oplysninger indeholder denne billet? • Hvad er konsekvenserne af disse oplysninger? Forhindrer de yderligere salg? • Kan denne billet anvendes senere af de kompetente myndigheder til kontrolformål? • Skelnes der på denne billet mellem varer, der er underkastet den generelle værdi grænse, og varer, der er underkastet mængdegrænser? Skelnes der i sidstnævnte kategori mellem de forskellige varer (cigaretter, stærke alkoholholdige drikkevarer, aperitiffer, vine, parfume og toiletvand)? 4. Hvilke foranstaltninger har De truffet for at overvåge systemets funktion? Hvad er konsekvenserne for forhandleren, hvis det viser sig, at reglerne ikke er overholdt? 5. Har De indført et system med samlede opgørelser? I bekræftende fald, hvilke principper bygger systemet på? Hvad skal det vise, bevise eller kontrollere? 6. Har De indgået bilaterale ordninger med andre medlemsstater for at sikre passende kontrol på færgeruter mellem Deres land og disse medlemsstater? I bekræftende fald, • Med hvilke medlemsstater? • Hvilke foranstaltninger er der fastsat i ordningerne? • Vedlæg en kopi af ordningerne. 7. Gør rede for eventuelle særlige problemer, der er opstået under anvendelsen af kontrolsystemet på nationalt og fællesskabsplan, og giv Deres vurdering af problemernes betydning. 4. Almindelige spørgsmål 1. Hvilke foranstaltninger har De truffet for at sikre, at rejsende på de afgiftsfrie salgssteder underrettes om de relevante mængde- og værdigrænser, der gælder? Sørger forretningerne også for denne underretning ved opslag og/eller annoncer? Er dette et krav? De bedes venligst medsende eksempler på både de officielle opslag o. lign. og forretningernes ditto. 2. Har De ved nogen lejlighed gjort brug af Fællesskabets bestemmelser om administrativt samarbejde og gensidig bistand? I så fald, har dette givet de ønskede resultater? Kan De kort give os nogle oplysninger herom? 3. Har De bemærkninger til den måde, hvorpå reglerne generelt anvendes i Fællesskabet som helhed? 37 BILAG 2 ARTIKLER I FÆLLESSKABSLOVGIVNINGEN, DER VEDRØRER DET AFGIFTSFRIE SALG 39 ARTIKLER I FÆLLESSKABSLOVGIVNINGEN, DER VEDRØRER DET AFGIFTSFRIE SALG Artikel 28k i direktiv 77/388/EØF (moms) (som ændret ved artikel 2 i direktiv 94/4/EF) I perioden indtil den 30. juni 1999 gælder følgende bestemmelser: 1. Medlemsstaterne kan fritage leveringer fra afgiftsfrie butikker af goder, som medføres i den personlige bagage af en rejsende, der begiver sig til en anden medlemsstat ad hift- eller søvejen inden for Fællesskabet, for afgift. I denne artikel forstås ved: a) b) c) "afgiftsfri butik": enhver forretning på en lufthavns eller havns område, der opfylder de krav, de kompetente offentlige myndigheder stiller under anvendelsen af navnlig nr. 5; "rejsende, der begiver sig til en anden medlemsstat": enhver passager med en rejsehjemmel til fly eller skib, der som direkte bestemmelsessted anfører en lufthavn eller havn i en anden medlemsstat; "rejse ad luft- eller søvejen inden for Fællesskabet": enhver rejse ad luft- eller søvejen, som begynder i indlandet som omhandlet i artikel 3, og hvis faktiske ankomststed ligger i en anden medlemsstat. Goder, der leveres om bord på fly eller skibe under en rejse inden for Fællesskabet, sidestilles med levering af goder fra afgiftsfrie butikker. Denne fritagelse gælder ligeledes levering af goder fra afgiftsfrie butikker beliggende inden for en af de to terminaler, der giver adgang til tunnelen under Kanalen, til passagerer med gyldig rejsehjemmel til strækningen mellem de to terminaler. 2. Den i nr. 1 omhandlede afgiftsfritagelse gælder kun for levering af goder: a) hvis samlede værdi pr. person og pr. rejse ikke overstiger 90 ECU. Uanset artikel 28m fastsætter medlemsstaterne modværdien af ovennævnte beløb i national valuta i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i direktiv 69/169/EØF. Når den samlede værdi af flere goder eller af flere leveringer af goder pr. person og pr. rejse overstiger disse grænser, indrømmes der afgiftsfritagelse indtil disse beløb, idet værdien af et gode ikke kan opdeles; b) i mængder, som pr. person og pr. rejse ikke overstiger de grænser, der er fastsat i de gældende fællesskabsbestemmelser for passagertrafik mellem tredjelande og Fællesskabet. Værdien af de goder, der leveres inden for de i første afsnit fastsatte kvantitative 41 grænser, tages ikke i betragtning ved anvendelse af litra a). 3. Medlemsstaterne indrømmer enhver afgiftspligtig person fradrag eller tilbagebetaling af merværdiafgiften, som omhandlet i artikel 17, stk. 2, dersom goderne og tjenesteydelser anvendes til hans levering af goder, som er fritaget for afgift i henhold til nærværende artikel. 4. Medlemsstater, der gør brug af muligheden i artikel 16, stk. 2, lader ligeledes denne bestemmelse gælde for indførsel, erhvervelse inden for Fællesskabet og levering af goder bestemt til en afgiftspligtig person i forbindelse med hans levering af goder, som er fritaget for afgift i henhold til nærværende artikel. 5. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af de i denne artikel nævnte afgiftsfritagelser og hindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug. 42 Artikel 28 i direktiv 92/12/EØF (punktafgifter) Følgende bestemmelser finder anvendelse i en periode, som udløber den 30. juni 1999: 1) Medlemsstaterne kan fritage varer leveret af afgiftsfrie butikker, som en passager på en rejse til en anden medlemsstat med fly eller skib inden for Fællesskabet medbringer i sin personlige bagage. I denne bestemmelse forstås ved: a) b) c) "afgiftsfri butik": en forretning beliggende i en lufthavn eller en havn, som opfylder de betingelser, der er fastsat af de kompetente offentlige myndigheder, navnlig i henhold til denne artikel nr. 3 ; "rejsende, der rejser til en anden medlemsstat": enhver passager i besiddelse af rejsehjemmel til en fly- eller sørejse, hvorpå en lufthavn eller en havn beliggende i en anden medlemsstat står angivet som det umiddelbare bestemmelsessted; "rejse med fly eller skib inden for Fællesskabet": enhver fly- eller sørejse med udgangspunkt i en medlemsstat og med endeligt ankomststed i en anden medlemsstat. Varer udleveret om bord på et fly eller skib under passagertransport inden for Fællesskabet ligestilles med varer udleveret i afgiftsfrie butikker. Denne fritagelse gælder ligeledes for varer leveret af afgiftsfrie butikker beliggende i en af de to adgangsterminaler til Kanal-tunnelen for passagerer med gyldig rejsehjemmel til strækninger mellem de to terminaler. 2) Fritagelsen i nr. 1 gælder kun for varer, hvis mængde ikke overstiger de grænser, der er fastsat pr. person og pr. rejse i de fællesskabsbestemmelser, der gælder for rejsetrafikken mellem tredjelande og Fællesskabet. 3) Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af fritagelserne i denne artikel og for at forhindre enhver form for svig, unddragelse og misbrug. 43 Artikel 1 i Rådets direktiv 69/169/EØF (som ændret ved artikel 1 i direktiv 94/4/EF) 1. I rejsetrafikken mellem tredjelande og Fællesskabet fritages varer, der indføres af rejsende i deres personlige bagage, for omsætningsafgifter og punktafgifter ved indførslen, når denne ikke har erhvervsmæssig karakter, og varernes samlede værdi ikke overstiger 175 ECU pr. person. 2. For rejsende under femten år kan medlemsstaterne nedsætte det fri beløb til 90 ECU. 3. Overstiger den samlede værdi af flere medførte varer pr. person henholdsvis det ifølge stk. 1 eller 2 fastsatte beløb, indrømmes der afgiftsfritagelse op til disse beløb for varer, som, hvis de var blevet indført særskilt, havde kunnet fritages for de omtalte afgifter; herved kan en opdeling af en enkelt vares værdi ikke finde sted. 44 BILAG 3 "RETNINGSLINJER VEDRØRENDE KONTROL MED DET AFGIFTSFRIE SALG I RÆLLESSKABET" SOM VEDTAGET AF MINISTERRÅDET DEN 14. DECEMBER 1992 45 "RETNINGSLINJER VEDRØRENDE KONTROL MED DET AFGIFTSFRIE SALG I FÆLLESSKABET" SOM VEDTAGET AF MINISTERRÅDET DEN 14. DECEMBER 1992 Rådet (ECOFIN) 14. december 1992 Vedr. : Retningslinjer vedrørende kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet De Faste Repræsentanters Komité vedtog på sit møde den 9. december 1992 at foreslå Rådet at vedtage følgende konklusioner som "A"-punkt på dagsordenen for mødet den 14. december 1992: Rådet minder om, at det i forbindelse med vedtagelsen af direktiv 91/680/EØF og 92/12/EØF fremsatte det synspunkt, at der er brug for effektive foranstaltninger på fællesskabsplan, så der kan foretages hensigtsmæssig kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet, og at der desuden var enighed om det nødvendige i at få fastlagt retningslinjer herfor. Rådet vil gerne understrege, at det anser det for vigtigt at sikre, at der i samtlige medlemsstater findes passende kontrolordninger, så både passagerer og virksomheder behandles retfærdigt og ens, samtidig med, at behovet for at beskytte hver enkelt medlemsstats økonomi respekteres. Rådet forventer, at hver enkelt medlemsstat træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at rette eventuelle fejl i kontrollen, som den får underretning om fører til svig, unddragelse eller misbrug. Rådet finder det væsentligt, at hver enkelt medlemsstat træffer passende foranstaltninger for at sikre, at rejsende i told- og afgiftsfrie forretninger underrettes om de gældende mængde- og værdimæssige begrænsninger. Rådet er enigt om, at medlemsstaterne ved fastsættelsen af det nødvendige minimum af kontrol skal overholde principperne i bilaget til disse konklusioner. Rådet opfordrer Kommissionen til, på baggrund af de praktiske erfaringer, at undersøge, hvordan medlemsstaternes kontrol fungerer, navnlig for så vidt angår en effektiv forebyggelse af flere og gentagne salg. Rådet henstiller indtrængende til Kommissionen, at den snarest muligt aflægger rapport til Rådet om udøvelsen af denne kontrol og, om nødvendigt, foreslår eventuelle passende foranstaltninger til vedtagelse så tidligt som muligt og under ingen omstændigheder senere end den 31. december 1993. 47 Retningslinjer, der er aftalt mellem medlemsstaterne vedrørende kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet 1. Indledning BILAG I henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 91/680/EØF og 92/12/EØF er moms- og punktafgiftsfrit salg til rejsende inden for Fællesskabet fortsat tilladt på visse betingelser indtil den 30. juni 1999. Et grundprincip i EF-lovgivningen, som skal overholdes, er, at individuelle forhandlere ikke må sælge moms- og punktafgiftsfrie varer til individuelle rejsende ud over de mængder, der er fastsat i de pågældende direktiver. Hvis medlemsstaterne som følge af ophævelsen af grænsekontrollen ikke har mulighed for at kontrollere dette salg ved de rejsendes ankomst til de enkelte medlemsstater, må medlemsstaterne sikre, at forhandlere, der sælger moms- og punktafgiftsfrie varer, overholder EF-reglerne om de begrænsninger, der gælder for dette salg. Bestemmelserne specielt om punktafgifter henviser til de varer, som harmoniseres på fællesskabsplan, samt parfume og toiletvand. For at nå dette mål skal kontrolordningen have det indhold, som er skitseret nedenfor. Kontrolordningen er baseret på, at forhandlerne selv skal kontrollere deres salg til individuelle købere, og at myndighederne skal kontrollere forhandlernes salg. 2. Forhandlerkontrol a) Den enkelte forhandler må til individuelle rejsende inden for Fællesskabet kun sælge varer, der ikke overstiger det maksimumbeløb (eller den maksimummængde), som er tilladt i henhold til de pågældende direktiver. Salg ud over disse tærskler er moms- og/eller punktafgiftspligtigt. For at sikre, at dette princip overholdes, skal medlemsstaterne indføre en ordning, hvorefter forhandlernes salg til individuelle købere ikke må overstige disse grænser. b) Herudover kan der foretages en samlet opgørelse for hver enkelt moms- og punktafgiftsfri forretning. c) Medlemsstaterne skal sikre, at hver enkelt forhandler fører regnskaber og bøger på en sådan måde, at de pågældende medlemsstaters myndigheder kan undersøge og efterprøve, hvilken type og mængde varer hver enkelt forhandler har solgt. Myndighederne skal herved kunne sikre, både at salgsgrænserne ikke er blevet overskredet i enkelttilfælde, og at forhandlerne giver de nødvendige oplysninger med henblik på den i b) ovenfor nævnte samlede opgørelse. 2. 1. Salg i lufthavne og om bord på fly For punktafgiftspligtige varer skal medlemsstaterne, hvis det er hensigtsmæssigt, 48 bestemme, at forhandlere skal angive på et boardingkort eller lignende dokument, do- udstedes til hver rejsende, at de har foretaget et salg til en individuel rejsende. 2. 2. Salg om bord på færger Hvad angår moms- og punktafgiftsfrit salg om bord på færger mellem medlemsstaterne skal de pågældende medlemsstater indføre bilaterale ordninger for at sikre passende kontrol på disse færgeruter. De bilaterale ordninger skal navnlig omfatte foranstaltninger til at sikre, at salget til individuelle passagerer ikke overskrider de beløbs- eller mængdegrænser, der er fastsat i de to direktiver. Medlemsstaterne skal med henblik herpå bestemme, hvis det er hensigtsmæssigt, at færgeselskabets billetsystem eller en anden procedure skal bruges til at sikre overholdelsen af grænserne. 3. Anvendelse af retningslinjerne Ovenstående retningslinjer er udtryk for et minimum, som medlemsstaterne skal overholde ved kontrollen af de grænser for moms- og punktafgiftsfrit salg, som er fastsat i artikel 28k, nr. 5, i Rådets direktiv 91/680/EØF og artikel 28, nr. 3, i Rådets direktiv 92/12/EØF. Ud over de kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne anvender for at sikre tilfredsstillende kontrol med det moms- og punktafgiftsfrie salg, skal medlemsstaterne, hvor dette er hensigtsmæssigt, anvende EF-bestemmelserne om administrativt sam arbejde og gensidig bistand. 49 BILAG 4 SPØRGESKEMAER TIL STATISTISKE OPLYSNINGER OM DET AFGIFTSFRIE SALG 51 SPØRGESKEMAER TIL STATISTISKE OPLYSNINGER OM DET AFGIFTSFRIE SALG Skema I. Afgiftsfrit salg i lufthavne I dette skema angives de samlede tal for de vigtigste internationale lufthavne i Deres medlemsstat. 1. Berørte lufthavne 2. Antal passagerer, der flyver fra disse lufthavne Bestemmelsessted Andre medlemsstater Tredjelande lIdt i 1 1992 i I 1993 I 53 3. Omsætning hidrørende fra det afgiftsfrie salg Berørte varer4 1992 1993 lait Inden for EF5 lait Inden for EF5 Alkoholholdige drikkevarer Tobak Parfume og toiletvand Andre varer lait 4. Antal salgssteder og butiksareal 1992 1993 Antal salgssteder Antal forhandlere Samlet butiksareal salgssteder for disse Der sondres om muligt mellem varekategorierne. Ellers gives de samlede tal. Såfremt det er muligt. 4 5 54 Skema II. Afgiftsfrit salg om bord på fly I dette skema angives de samlede tal for det (de) luftfartsselskaber, der har sit (deres) hovedforretningssted i Deres medlemsstat. 1. Berørt(e) luftfartsselskab(er) 2. Antal transporterede passagerer Antal passagerer, der flyver inden (disse) for EF med dene (afgang eller luftfartsselskaber ankomst i Deres medlemsstat) 1992 1993 55 3. Samlet omsætning af afgiftsfrie varer opnået af dette (disse) luftfartsselskab(er) på flyvninger inden for EF (med afgang eller ankomst i Deres medlemsstat) Berørte varer4 1992 1993 Alkoholholdige drikkevarer Tobak Parfume og toiletvand Andre varer lait 56 Skema III. Afgiftsfrit salg om bord på færger I dette skema angives de samlede tal for de færgeselskaber, der har deres hovedforretningssted i Deres medlemsstat, og som driver faste ruter mellem Deres medlemsstat og andre medlemsstater 1. Berørte ruter og selskaber 2. Antal transporterede passagerer Antal passagerer, der transpor teres af disse færgeselskaber på ruter mellem Deres faste medlemsstat andre og medlemsstater 1992 1993 57 3. Samlet omsætning af afgiftsfrie varer opnået af disse selskaber på faste ruter mellem Deres medlemsstat og andre medlemsstater Berørte varer4 1992 1993 Alkoholholdige drikkevarer Tobak Parfume og toiletvand Andre varer lait sa Skema IV. Afgiftsfrit salg i havne I dette skema angives de samlede tal for de salgssteder, hvortil der er adgang i havne i Deres medlemsstat før sørejser til andre medlemsstater. 1. Berørte havne 2. Antal passagerer, der sejler fra disse havne 1992 1993 Antal passagerer, der sejler fra disse havne til andre medlemssta- ter 1 I I 59 3. Disse salgssteders samlede salg af afgiftsfrie varer til passagerer, der sejler til andre medlemsstater Berørte varer4 1992 1993 Alkoholholdige drikkevarer Tobak Parfume og toiletvand Andre varer lait 4. Antal salgssteder og forhandlere Antal salgssteder Antal forhandlere 1992 1993 * * * 60 BILAG 5 DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATERS FORHANDLERKONTROLSYSTEMER IFØLGE SVARENE PA KOMMISSIONENS SPØRGESKEMAER 61 DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATERS FORHANDLERKONTROLSYSTEMER IFØLGE SVARENE PA KOMMISSIONENS SPØRGESKEMAER INDLEDNING Det første skridt i Kommissionens initiativer var udarbejdelsen af et spørgeskema om anven delsen af forhandlerkontrolsystemet og fremsendelse af spørgeskemaet til medlemsstaterne og brancheorganisationerne. Medlemsstaternes besvarelser af spørgeskemaet blev drøftet og uddybet på mødet den 28. juni 1993 i ad-hoc arbejdsgruppen vedrørende afgiftsfrit salg. I nedenstående redegørelse søges såvel medlemsstaternes besvarelser af spørgeskemaet som disses uddybende bemærkninger til svarene på nævnte møde sammenfattet. Kriterierne herfor er de retningslinjer, der er aftalt mellem medlemsstaterne vedrørende kontrol med det afgiftsfrie salg i Fællesskabet på Rådets (ECOFIN) møde den 14. december 1992. Af et uddrag af disse retningslinjer fremgår det, hvad "forhandlerkontrollen" går ud på: "Den enkelte forhandler må til individuelle rejsende inden for Fællesskabet kun sælge varer, der ikke overstiger det maksimumbeløb (eller den maksimummængde), som er tilladt i henhold til de pågældende direktiver. Salg ud over disse tærskler er moms- og/eller punktafgiftspligtigt. For at sikre, at dette princip overholdes, skal medlemsstaterne indføre en ordning, hvorefter forhandlernes salg til individuelle købere ikke må overstige disse grænser". Heraf følger, at forhandlerkontrolsystemet som sådant omfatter to former for kontrol, nemhg forhandlerens egen kontrol og myndighedernes kontrol af, om forhandlerens system fungerer korrekt. 63 KAPITEL 1 SALG I LUFTHAVNE Afsnit 1. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Rådet har opstillet principper, som skal overholdes af medlemsstaterne for at sikre det minimum, der kræves for at gennemføre en passende kontrol. Forhandlerne er ansvarlige for, at de i de pågældende direktiver fastsatte værdi- og mængde grænser for det afgiftsfrie salg til rejsende inden for Fællesskabet ikke overskrides. På grund af den særlige karakter af de punktafgiftspligtige varer, der især er tale om på dette område, har Rådet besluttet at præcisere, hvorledes sådanne køb kan kontrolleres. Almindelig beskrivelse af medlemsstaternes forhandlerkontrolsystemer • To medlemsstater (DE og LU) anvender kun forhandlerkontrolsystemet på punktafgifts området. Der kan ikke købes momsfrie varer. • I elleye af de tolv medlemsstater bygger forhandlerkontrolsystemet på et boardingkort eller tilsvarende dokument, som passagererne skal fremvise i butikken. • Såfremt det umiddelbare bestemmelsessted er beliggende i en anden medlemsstat, skal for handleren begrænse salget til de relevante mængde- og værdigrænser. f Når der er foretaget et salg, stemples boardingkortet af forhandleren for at undgå gentagne køb (køb af de samme varer på det samme salgssted) og flere køb (køb af de samme varer på flere salgssteder). • Men medlemsstaterne anvender forskellige fremgangsmåder. • I de fleste af medlemsstaterne angiver stemplet på boardingkortet alene, at der er sket et afgiftsfrit salg. • I én medlemsstat (PT) fremgår mængden og værdien af de solgte varer af den udstedte kassebon. Denne hæftes sammen med boardingkortet, således at de efterfølgende forhand lere kan kontrollere, om der er mulighed for yderligere køb. • I tre medlemsstater (DE, EL og IT) viser en påtegning på boardingkortet eller et tilsvarende dokument værdien og/eller mængden af de solgte varer. • I ovennævnte tre medlemsstater er der én medlemsstat (DE), som skelner mellem de forskellige varer (cigaretter, stærke alkoholholdige drikkevarer, vin, andre varer). • Én medlemsstat (NL) mener ikke, at der er behov for særlige foranstaltninger ud over den almindelige kontrolmekanisme for at kontrollere gentagne og flere salg. Nederlandene er ikke overbevist om, at et stempel på boardingkortet vil gøre kontrolsystemet mere effektivt. Der gives tre grunde til ikke at benytte boardingkortet som kontrolsystem: 64 1. Undertiden anvendes boardingkortet ikke længere ved ombordstigningen. 2. Påtegningen af boardingkortet øger blot forretningernes administrative byrde og giver ikke et mere effektivt kontrolsystem. 3. Erfaringen viser, at der i praksis sjældent sker gentagne salg i lufthavne. Da det ikke er anset for hensigtsmæssigt at anvende boardingkortet, har Nederlandene indført kontrol i form af samlede opgørelser, dvs. et kontrolsystem der sikrer, at de samlede mængde- og værdigrænser pr. flyvning ikke overskrides. Nederlandene fokuserer med andre ord på de ansvarlige myndigheders kontrol af forhandlerne (se afsnit 2). • Ingen medlemsstat har oplyst, hvad den gør for at undgå yderligere salg til transitpassagerer, dvs. passagerer, som allerede har købt varer om bord på flyet på den første del af en flyrejse inden for Fællesskabet eller i flyets oprindelige afgangslufthavn. • Der er ej heller nogen medlemsstat, der anvender boardingkortet i forbindelse med efter følgende kontrol. Konklusion På grundlag af medlemsstaternes svar på spørgeskemaet, drøftelserne og medlemsstaternes uddybende kommentarer i ad-hoc arbejdsgruppen om afgiftsfrit salg kan der drages følgende konklusion. 11 af 12 medlemsstater er af den overbevisning, at stempling af boardingkortet skal være det mindsteniveau, der skal kræves af forhandlerkontrollen. Nederlandenes holdning synes ikke at være tilfredsstillende. Samlede opgørelser som eneste alternativ til stempling af boardingkortet opfylder ikke behovet for en kontrol med de indivi duelle afgiftsfrie køb. Selv om påtegning af boardingkortet ikke er obligatorisk, hedder det i retningslinjerne, at medlemsstaterne "skal indføre en ordning, hvorefter forhandlernes salg til individuelle købere ikke må overstige disse grænser", og at der herudover kan foretages en samlet opgørelse. Derfor kan systemet med samlede opgørelser ikke erstatte medlemsstaternes forpligtelse til at indføre et system, der forhindrer gentagne og flere salg til individuelle købere ud over de i fællesskabslovgivningen fastsatte grænser. Flertallet af medlemsstater finder ikke, at stempling af boardingkortet giver tilstrækkelige kon trolmuligheder, medmindre de solgte varers værdi og mængde fremgår af en påtegning på boardingkortet. En sådan påtegning anvendes allerede i Grækenland og Italien, mens det i Tyskland anføres, hvilken kategori de solgte punktafgiftspligtige varer tilhører. Det er givet, at et forhandlerkontrolsystem, som begrænser sig til et enkelt stempel på boardingkortet, har sine svagheder. Stemplerne viser, at der er købt "noget", men ikke hvor meget og til hvilken pris. Men disse medlemsstater understreger, at et strengere kontrolsystem end et "mindsteniveau for forhandlerkontrol" kun kan accepteres, såfremt det anvendes på samme måde i alle med- 65 lemsstater. Er dette ikke tilfældet, vil der opstå klager om konkurrencefordrejning. Afsnit 2. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne og ikke forhandleren, såfremt reglerne for følgerne overholdes Almindelig beskrivelse af de nationale myndigheders kontrol af forhandlerne • Samtlige medlemsstater anvender egentlig de samme kontrolprocedurer, men de tillægger disse forskellig vægt. Kontrollen fokuserer som regel på den erhvervsdrivendes bogføring. I visse medlemsstater bygger kontrollen på et edb-bogføringsprogram i de afgiftsfrie butikker. Generelt foretages der også inspektion på stedet og (mere eller mindre regelmæssige) stik prøveundersøgelser (hos forhandlerne og deres kunder). t Det fremgår, at forhandleren i de fleste medlemsstater er ansvarlig for betaling af moms eller andre afgifter samt bøder, der pålægges af de kompetente myndigheder. • I seks af de tolv medlemsstater er de afgiftsfrie butikker godkendte told- og/eller afgifts- oplagsholdere. Derfor er de underkastet bestemte bogføringsregler, der som regel kræver mulighed for en opfølgning af varebevægelserne ind og ud af oplaget. • I Danmark skal alle forhandlere godkendes af myndighederne, hvilket indebærer, at de skal forpligte sig til at følge egnede bogføringsregler (salg og lager). • Samtlige medlemsstater har fastsat en eller anden form for straf i tilfælde af, at en forhandler ikke overholder forhandlerkontrolreglerne. I ni af de tolv medlemsstater kan koncessions indehaverens tilladelse inddrages (midlertidigt eller endeligt) i tilfælde af groft og/eller vedva rende misbrug. I Grækenland kan salg til personer, der ikke har ret til at købe afgiftsfrit (f. eks. besætningsmedlemmer) medføre retsforfølgning på grundlag af bestemmelserne om smugleri. • Kontrollens regelmæssighed svinger mellem ugentlig kontrol og undtagelsesvis kontrol. Myn dighederne i de fleste af medlemsstaterne gennemfører regelmæssigt månedlig kontrol suppleret med yderligere kontrol, når det skønnes nødvendigt. • I syv af de tolv medlemsstater anvendes et system med samlede opgørelser for at fa et indtryk af, om forhandlerne i almindelighed overholder betingelserne for afgiftsfrit salg eller ej, eller - med andre ord - for at sikre, at det samlede salg af punktafgiftspligtige varer ikke overstiger den samlede mængde, der efter reglerne kan sælges i forbindelse med en bestemt flyvning, og for at beregne forhandlerens skyldige moms på det overskydende salg. Der er bemærkel sesværdige forskelle mellem disse systemer. De bygger på daglige eller månedlige salgsop- gørelser, de indeholder en række oplysninger (eventuelt: dato, flynummer, kode, mængde og værdi af de varer, der leveres til hver enkelt passager), de forelægges automatisk myndig hederne via et edb-net eller udleveres manuelt. I Italien er et kontrolsystem med samlede opgørelser stadig under overvejelse. 66 KAPITEL 2 SALG OM BORD PA FLY Afsnit 1. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Almindelig beskrivelse af medlemsstaternes forhandlerkontrolsystemer • Medlemsstaterne anvender som regel ikke boardingkortet eller tilsvarende dokumenter til at kontrollere salget om bord på fly. Ifølge medlemsstaterne er det navnlig en følge af, at passagererne i de fleste tilfælde ikke er i besiddelse af det længere, når de er kommet om bord, og at de fleste luftfartsselskaber ikke mener, at det kan betale sig at indføre et egnet kontrolkort (et vouchersystem), som skal opbevares af passagererne under hele rejsen. • Trods den manglende anvendelse af boardingkortet eller andre dokumenter som f. eks. en voucher understreger medlemsstaterne, at de trufne foranstaltninger efter deres opfattelse er tilstrækkelige til at undgå uberettiget salg om bord på fly. Der er tale om følgende foranstaltninger: • grænsernes overholdelse sikres gennem instrukser til besætningen og foldere om bord på flyet, som gør passagererne opmærksom på de relevante grænser (f. eks. ES, IRL, IT, NL, PTogUK), • der udarbejdes salgslister for hver enkelt rejse, eller salgene registreres på en PC'er med angivelse af navnene og/eller pladsnumre for de passagerer, der har købt afgiftsfrie varer (f. eks. FR og UK), • eller de aftalte grænser håndhæves gennem et system med forudgående bestillinger. Hvis passageren i forvejen har bestilt varer, afstemples passagerens boardingkort, når denne får det udleveret, for at forhindre passageren i at købe afgiftsfrit både om bord på flyet og i lufthavnen. $ Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt medlemsstaterne anvender et kontrolsystem, der forbinder salget om bord med salg i afgiftsfrie butikker i lufthavnen, kan der siges følgende: Mangelen på en sådan kontrolforbindelse som følge af manglende koordinering mellem salg i lufthavnen og salg om bord gør det muligt, at de aftalte grænser faktisk overholdes for de enkelte afgiftsfrie salgssteder, men ikke pr. rejse. Det ses, at medlemsstaterne ikke anvender et forhandlerkontrolsystem, der sætter salget i lufthavnen i forbindelse med salget om bord på flyet, og at de således ikke har truffet foranstaltninger til at forhindre flere salg (først i lufthavnen, derefter om bord). Undtagelsen, der bekræfter reglen, er Danmark, hvor charterselskaberne har et forudbe- stillingssystem (boardingkortet stemples, førend varerne leveres om bord). Endvidere finder medlemsstaterne, at et forhandlerkontrolsystem, der forbinder salget i luft havnen med salget om bord, er overflødigt i betragtning af den begrænsede risiko (f. eks. kan flyene kun lastes med begrænsede mængder afgiftsfrie varer, omsætningen ved salg om bord 67 på flyene er forholdsvis lav, der er tidsmæssige begrænsninger) og de praktiske økonomiske og administrative vanskeligheder, der vil være forbundet med indførelsen af et sådant kon trolsystem. Medlemsstaterne erklærer, at de kan leve med et system, der sikrer overholdelse af værdi- og mængdegrænserne i forbindelse med det faktiske salg om bord på fly. • I overensstemmelse med fællesskabsreglerne tillader medlemsstaterne - i det mindste principielt - ikke salg af afgiftsfrie varer til besætninger på fly, der flyver inden for Fællesskabet. Konklusion Alle medlemsstater henstiller til deres nationale luftfartsselskaber, at de overholder grænserne, også selv om der ikke er noget kontrolsystem. De fleste medlemsstater finder, at de særlige forhold omkring det afgiftsfrie salg om bord på fly overflødiggør anvendelsen af et boardingkort eller en voucher. Der ligger som regel praktiske overvejelser til grund for denne tankegang. Men det må ikke desto mindre understreges, at det endelige resultat synes at være en svagere kontrolmekanisme for det afgiftsfrie salg om bord end for det afgiftsfrie salg i lufthavnene, og at den manglende forbindelse mellem salgsstederne udgør yderligere et svagt punkt. Medlemsstaterne finder, at salg om bord på fly ud over de tilladte grænser har mindre betydning end en overskridelse af grænserne i lufthavnene ud fra den betragtning, at flyene kun kan rumme begrænsede mængder af varer, og at der kun er begrænset tid til rådighed til at foretage køb. Der er ikke truffet særlige foranstaltninger til at forhindre salg ud over grænserne i de tilfælde, hvor en passager allerede har foretaget indkøb i lufthavnen (flere køb). Med undtage af én medlemsstat findes der således ikke noget forhandlerkontrolsystem, der forbinder salg om bord med salg i lufthavnen. Nogle medlemsstater finder, at det vil være nyttigt med et kontrolsystem, der forbinder salget om bord med salget i lufthavnen, men at det ikke kan betale sig i betragtning af den ringe risiko, der er tale om, og de administrative vanskeligheder, et sådant system ville medføre. Afsnit 2. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne og ikke forhandleren, såfremt reglerne for følgerne overholdes Almindelig beskrivelse af de nationale myndigheders kontrol af forhandlerne lufthavnene Systemet for kontrol af forhandlerne om bord på fly er grundlæggende det samme som for salg i told-/afgiftsoplag, stikprøvekontrol og efterfølgende kontrol, anvendelse af system med samlede opgørelser osv. ). Det er som regel luftfartsselskabet, der hæfter for betaling af afgifterne af overskydende salg. (fokusering på bogføring, som godkendt status 68 I Grækenland er kontrollen baseret på en sammenligning af to kartotekskort, der udfyldes af luftfartsselskabet, dvs. først et kort med angivelse af de varer, der transporteres med fly (beskrivelse af varerne, kode, antal og pris pr. vare) og derefter et tilsvarende kort, som udfyldes, efter at flyet er vendt hjem, og hvoraf det fremgår, hvor meget der er solgt på rejsen. Kortet viser, hvor mange varer der var til rådighed ved afgangen, og hvor mange der er tilbage ved hjemkomsten. I Spanien bygger kontrollen på luftfartsselskabernes bogføring, hvori der skelnes mellem de forskellige typer indkomst (hvilket gør det muligt at holde salg om bord adskilt fra salg i lufthavnene). Overholdes grænserne ikke, ikendes forhandleren en bøde. I Frankrig skal forhandleren til støtte for sin bogføring gemme det kort, der udstedes ved lastningen af varerne, og som viser ruteplanen, samt de lister over varer solgt afgiftsfrit, som udarbejdes for hver enkelt rejse. Disse lister indeholder navnene på de passagerer, der har købt afgiftsfrit. I Irland kan luftfartsselskabets leverandør af afgiftsfrie varer og selve luftfartsselskabet straffes, herunder fratages retten til at opmagasinere/sælge afgiftsfrie varer. I Luxembourg sælger intet luftfartsselskab på afgange fra Luxembourg til et andet sted inden for Fællesskabet afgiftsfrie varer på flyet. De fleste medlemsstater har truffet passende lagerkontrolforanstaltninger. I Nederlandene er kontrollen centreret om leverandørfirmaerne, som ikke må tage flere varer ud af lageret, end den rette køberadfærd berettiger til. I Italien (ligesom i EL og NL) kontrollerer myndighederne forhandlerne efterfølgende på grundlag af samlede opgørelser. Dette system gør det muligt at fastslå, hvor meget der er solgt i alt om bord på fly, mens mængden pr. passager ikke underkastes egentlig kontrol. 69 KAPITEL 3 SALG OM BORD PA FÆRGER Afsnit 1. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Da Rådet vedtog retningslinjerne for kontrol med det afgiftsfrie salg om bord på færger, lagde det særlig vægt på to forhold: • der er større fare for misbrug end ved salg om bord på fly, idet passagererne har bedre tid til de afgiftsfrie køb om bord på færger; • kontrollen bør baseres på bilaterale ordninger mellem medlemsstaterne. Almindelig beskrivelse af medlemsstaternes forhandlerkontrolsystem • Generelt afviger kontrolsystemet om bord på færger ikke meget fra det system, der anvendes i de afgiftsfrie butikker i lufthavnene. I modsætning til salg i lufthavnene, hvor selve boardingkortet stemples, når der er sket salg, sker det oftere om bord på færger, at der ud over boardingkortet eller et tilsvarende rejsedokument udstedes en særskilt "voucher" (f. eks. et købepas til afgiftsfrie køb) med oplysmnger navnlig om mængdegrænserne. Voucheren påtegnes ved salget. Passageren kan ikke købe flere varer af samme kategori, medmindre denne på grundlag af kvitteringen for sit tidligere salg kan bevise, at grænsen ikke er nået endnu. Kontrolforanstaltningerne er ofte lempeligere for varer, der er underkastet værdigrænsen. • Ingen af medlemsstaterne anvender boardingkortet eller voucheren til efterfølgende kontrol. • I medlemsstater, som ikke anvender boardingkort eller tilsvarende dokumenter, f. eks. vouchere eller kuponer, håndhæves de aftalte grænser som regel ved instrukser til besætningerne og lagerkontrol. På korte ruter, der dog har mange etaper og passagerer (f. eks. Dover-Calais-overfarten), anvendes der kun sjældent vouchere. På Dover-Calais-ruten foretages kontrollen på salgsstedet kombineret med en efterfølgende opgørelse. Der anvendes ikke noget vouchersystem på grund af den begrænsede tid og den store passagertæthed. Der er indgået en aftale mellem myndighederne og forhandlerne for at undgå gentagne salg. Ved aftalen har forhandlerne givet tilsagn om ikke at sælge mere end tilladt. Bilaterale ordninger • For så vidt angår moms- og punktafgiftsfrit salg om bord på færger mellem medlemsstaterne skal de pågældende medlemsstater ifølge Rådets retningslinjer indføre bilaterale ordninger for at sikre passende kontrol på disse færgeruter. I overensstemmelse hermed er medlemsstaterne blevet spurgt, om de har indført bilaterale ordninger, og de er blevet anmodet om at beskrive det deri indeholdte forhandlerkontrolsystem. • Selv om flere medlemsstater svarede, at de var i færd med at forhandle om bilaterale ordninger, fremgik det, at der på tidspunktet for det andet møde i ad hoc-arbejdsgruppen vedrørende afgiftsfrit salg (afholdt den 19. september 1994), dvs. twe måneder efter det tidspunkt, hvor retningslinjerne blev aftalt, kun var underskrevet én udtrykkelig aftale. Endvidere omfatter denne eneste ordning, der er aftalt mellem Danmark og Tyskland, alene punktafgifterne og ikke momsaspekterne. Derfor udgør den ikke et passende eksempel til efterfølgelse ved vedtagelsen af andre ordninger. »På ovennævnte møde blev medlemsstaterne anmodet om at forelægge Kommissionen genparter af eventuelle udtrykkelige aftaler, således at Kommissionen kunne underrette de øvrige medlemsstater. Hidtil har Kommissionen ikke modtaget én eneste udtrykkelig aftale. Så vidt det er Kommissionen bekendt, har Det Forenede Kongeriges myndigheder ved udgan gen af juli 1994 fremsendt alene udkast til bilaterale ordninger til alle de medlemsstater, som Det Forenede Kongerige har færgeforbindelse til. Afsnit 2. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne og ikke forhandleren, såfremt reglerne for følgerne overholdes Almindelig beskrivelse af de nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Systemet for kontrol af forhandlerne om bord på færger er grundlæggende det samme som for salg i lufthavnene (fokusering på bogføring, status som godkendt told-/afgiftsoplag, stikprøve kontrol og efterfølgende kontrol, anvendelse af system med samlede opgørelser osv. ). Det er som regel færgeselskabet, der hæfter for betaling afgifterne af overskydende salg. I Grækenland udføres der hver måned eller lejlighedsvis (så ofte det skønnes nødvendigt) kontrol på grundlag af en samlet oversigt over salg pr. rejse, pr. produkt, pr. mængdeenhed og pr. værdienhed. Oversigten sammenholdes med de kasseboner, der udleveres af det afgiftsfrie salgssted til hver passager, og med antallet af passagerer. I Irland bygger kontrollen på detaljerede lageropgørelser, genparter af hver enkelt ordre, en månedlig oversigt over det samlede passagerantal og mængden af varer, der er solgt til passa gererne pr. produktkategori, samt lageropgørelser for hver produktkategori. I Nederlandene foretages der stikprøvekontrol under rejsen og på grundlag af oplysninger fra færgeselskabets administration. Portugal synes at være den eneste af de tolv medlemsstater, hvor denne transportform ikke har væsentlig betydning. I Det Forenede Kongerige anvender myndighederne de samme kontrolforanstaltninger på Dover-Calais-ruten som ved salg i lufthavnene og om bord på fly (herunder anvendelse af 71 samlede opgørelser). De øvrige selskabers arkiver og regnskaber kan til enhver tid kontrolleres. * * 72 BILAG 6 DE ENKELTE MEDLEMSSTATERS FORHANDLERKONTROLSYSTEMER, SOM DISSE FREMSTAR IFØLGE KOMMISSIONENS UNDERSØGELSER PA STEDET 73 DE ENKELTE MEDLEMSSTATERS FORHANDLERKONTROL SYSTEMER, SOM DISSE FREMSTAR IFØLGE KOMMISSIONENS UNDERSØGELSER PA STEDET KAPITEL 1 OVERSIGT Afsnit 1. Indledende bemærkninger I juli 1994 foretog kommissionstjenestemænd fra GD XXI inspektionsrejser til ni med lemsstater (BE, DK, DE, EL, ES, FR, IT, NL og UK) • for at supplere oplysningerne givet i besvarelserne af spørgeskemaerne og af de berørte internationale organisationer og • for at kontrollere, om de enkelte forhandlerkontrolsystemer fungerede. Derfor fokuserede undersøgelserne navnlig på de tekniske aspekter af den praktiske anvendelse af forhandlerkontrolsystemet. inspektionsrejser omfattede som regel møder med de kompetente nationale Disse myndigheder, lufthavns- eller havnemyndighederne, kontakter med lederne af afgiftsfrie butikker samt et besøg på stedet. Afsnit 2. Forskelle mellem de anvendte systemer De forskellige medlemsstater har naturligvis under en eller anden form indført et for handlerkontrolsystem. Men der er store forskelle mellem de anvendte systemer. Forskellene er i hovedtræk følgende: • Visse medlemsstater (f. eks. EL) tillader ikke salg ud over den afgiftsfrie ration (selv om der opkræves moms af det overskydende salg). Andre medlemsstater tillader salg ud over denne ration (ES, FR og NL), og opkræver moms heraf. • I visse medlemsstater tolereres det, at der findes afgiftsfrie og afgiftspligtige frrøfttøyr ved fliden flf føtøflnflen på bestemte salgsområder (ES, FR og IT). I andre medlemsstater tolereres dette ikke (EL). • Visse medlemsstater giver besætningsmedlemmer mulighed for at købe afgiftsfrie varer. Andre medlemsstater tillader ikke dette. I Nederlandene findes der et system med færdigpakkede varer, som alene gælder for besætningsmedlemmer. I Tyskland må kun besætningsmedlemmer fra ikke-tyske luftfartsselskaber købe afgiftsfrie varer. • I visse medlemsstater er der kun ét selskab, der driver afgiftsfrie butikker på landjorden (EL: lufthavne og havne og ES: lufthavne). I de fleste medlemsstater er der flere selskaber, som driver sådanne butikker. • I visse medlemsstater er de selskaber, der driver de afgiftsfrie butikker, statsejede eller 74 (delvis) statskontrollerede, mens de i andre medlemsstater udelukkende er private. • I visse medlemsstater er der udviklet egnede edb-programmer og -systemer (enten af forhandlerne eller af toldvæsenet) til sikring af, at det anvendte forhandlerkontrolsystem fungerer rigtigt. Andre medlemsstater sætter sin lid til "traditionelle" kontrolprocedurer. Er der installeret edb-systemer til brug for butikkerne, er disse systemer i visse lande forbundet med toldvæsenets netværk. I andre medlemsstater er dette ikke tilfældet. • Kun i de færreste medlemsstater er der forbindelse mellem salget i lufthavnen og i havnen og salget om bord på flyet eller færgen. I nogle medlemsstater er der dog i hvert fald en delvis forbindelse (DK og UK). • Kun i visse medlemsstater foretages der stikprøvekontrol. Én medlemsstat (NL) overlader det til en privat virksomhed at kontrollere kvalitetsstandarderne, holdningen til kunderne, informationen til passagererne og overholdelsen af de afgiftsfrie grænser. • Der synes at være store forskelle for så vidt angår sanktionerne, når grænserne for det afgiftsfrie salg og køb overskrides. Afsnit 3. Fælles problemer Forhandlerkontrolsystemet er baseret på, at forhandlerne udviser selvdisciplin, når de sælger. Det er klart, at denne (på en måde paradoksale) situation giver anledning til problemer, ikke mindst fordi omkostningerne ved at drive en afgiftsfri butik og præsentere luksusartiklerne på den af producenterne krævede måde er høje. Kontrollen omfatter som regel kun én forretning, således at det er muligt at foretage gentagne køb i andre forretninger. Endvidere er der sjældent nogen forbindelse mellem salget i de afgiftsfrie butikker og salget om bord på fly. Selve kontrolprocedurerne bygger på traditionelle metoder såsom tilsyn med godkendte toldoplag, lageroptælling (for at fa en oversigt over varerne i de afgiftsfrie butikker), kontrol af toldangivelser og registrering af salget om bord på fly. Alle disse procedurer finder i de fleste tilfælde sted efterfølgende. Der findes øjensynlig intet (eller næsten intet) reelt samlet kontrolsystem. Passagerer får som regel oplysninger om mængdegrænserne for køb af afgiftsfrie varer. De relevante oplysninger findes på opslag eller angives i prislisterne. I de fleste tilfælde er oplysningerne om værdigrænserne mindre klare eller endog ikke-eksisterende, eller de begrænser sig til en neutral tilkendegivelse af, at der er visse regler, der skal overholdelse, uden at sige noget om reglernes indhold. Den yderligere udvikling af denne sektor, som synes at finde sted her og der, tager ikke hensyn til de af Rådet fastsatte bestemmelser, som kun tager sigte på en midlertidig opretholdelse af de aktiviteter i de afgiftsfrie salgssteder, som eksisterede i 1993. Tværtimod • er der blevet indført nye former for afgiftsfrit salg (f. eks. særlige ordninger med salg af flybillet, hotelværelse og en "pakke" af afgiftsfrie varer, eller systemer med "færdigpakkede varer"), 75 • er nogle (allerede eksisterende) salgsarealer blevet udvidet, • har visse afgiftsfrie butikker udvidet vareudvalget (med el-artikler, radioapparater, tekstil varer af høj kvalitet osv. ), og • er der eller er der planer om snart at åbne nye afgiftsfrie og afgiftspligtige butikker. For øjeblikket er det vanskeligt at fastslå, om denne udvikling blot viser den gradvise og nødvendige omstilling til en situation, hvor de afgiftsfrie butikker tilpasser og forbereder sig på en situation, hvor salget bliver afgiftsbelagt, eller om den tager sigte på at styrke de gældende forhold (sektorens økonomiske betydning, investeringer osv. ). 76 KAPITEL 2 RESULTATERNE AF BESØGENE I DE FORSKELLIGE MEDLEMSSTATER Afsnit 1. Belgien Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen gik til Zaventem lufthavn i Bruxelles og Postende havn. Den omfattede møder med told- og skattemyndighederne, repræsentanter for "Brussels Airport Terminal Company", en stor privat virksomhed med afgiftsfrie butikker og luftfartsselskabet SABENA. Endvidere var der en demonstration af de kontrolprocedurer, der er gældende i Zaventem. Det skal bemærkes, at der på tidspunktet for inspektionsrejsen blev arbejdet med en udvidelse af lufthavnsområdet (herunder butiksområdet). Zaventem Lufthavn Kontrol foretaget af forhandlerne selv Forhandlerne stempler deres kunders flybillet uden nogen specifikation af købene. Ved kassen er der opstillet kurve, som viser de mængdegrænser, der skal overholdes. Prisskiltene i de afgiftsfrie butikker viser som regel prisen både med og uden afgifter. Således bliver kunden klar over, hvor meget denne skal betale i moms eller punktafgifter, såfremt værdigrænsen på 90 ECU overskrides. Der må ikke sælges til besætningsmedlemmer, der flyver inden for Fællesskabet. Der findes imidlertid en særlig "besætningsbutik", der leverer til luftfartsselskaberne, og som ikke er under lufthavnsmyndighedernes kontrol. For så vidt angår salg om bord på fly skal de belgiske forhandlere have et godkendt told- og afgiftsoplag. Disse oplag kontrolleres nøje af toldmyndighederne. Om bord på flyene anvender SABENA et edb-system, som sikrer, at der beregnes belgisk moms af køb ud over værdi grænsen på 90 ECU. Således beregnes der belgisk moms, også selv om flyvningen er påbe gyndt i en anden medlemsstat. I brochurer angives prisen både med og uden afgifter. Toldvæ senet får udleveret en kopi af de kasseboner, der er udstedt for salget i flyene. Der er ingen forbindelse mellem salget om bord på flyet og salget i selve lufthavnen. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne For at opnå den - lovpligtige - tilladelse til at drive en afgiftsfri butik fra lufthavnsmyndig- hederne skal forhandlerne have et godkendt told- (og afgifts-) oplag for hvert salgssted. Toldmyndighedernes kontrol af forhandleren udøves hovedsagelig af toldere, som har fået bemyndigelse hertil af momsmyndighederne. Momsvæsenets embedsmænd griber kun ind med intervaller på 3-5 år. Der foretages ingen samlet opgørelse til brug for kontrollen. I stedet bygger kontrollen på den enkelte forhandlers bogføring og den relevante tolddokumentation (fakturaer, kasseboner med angivelse af kundens flynummer, lister osv). Fra tid til anden foretager toldvæsenet stikprøveundersøgelser. 77 Særlige problemer, der blev rejst under besøget Ifølge oplysningerne fra de belgiske myndigheder havde der indtil besøgstidspunktet ikke været tale om større tilfælde af misbrug. Kun luftfartsselskaberne fra tredjelande synes at have problemer med at håndhæve grænserne, navnlig på den del af en flyvning fra og/eller til et tredjeland, der finder sted inden for Fællesskabet. Forhandlerne har planer om at indføre nye salgsformer som f. eks. "afhentningsordninger" (kunderne bestiller varerne, når de forlader landet, og får dem udleveret ved hjemkomsten) og afgiftspligtigt salg ved ankomsten. Repræsentanter for "Brussels Airport Terminal Company" og for en større privat virksomhed, der driver afgiftsfrie butikker, gjorde opmærksom på, at de stod for at omorganisere deres virksomhed for at tilpasse sig de nye forhandlerkontrolordnin ger (facadeændringer, ændring af salgsareal pr. produkt, produktspredning, nye salgsformer). Selv om der ikke foreligger nøjagtige tal for hver enkelt produkt og hver enkel distri butionskanal, lader det til, at omsætningen fra det afgiftsfrie salg - trods stigende passagertrafik - er faldet væsentligt siden indførelsen af "forhandlerkontrol". Ifølge forhandlerne har passagererne som regel kun ringe forståelse for, at der gælder begrænsninger på rejser inden for Fællesskabet, men ikke på rejser til og fra tredjelande. Endvidere blander de ofte disse begrænsninger sammen med de "TTC"-grænser, der gælder for tobaksvarer og alkoholholdige produkter i den belgiske vejtrafik. Havne og jernbanestationer Kun færgerne fra det belgiske færgeselskab (Régie Maritime Transport, dvs. Oostende Lines) kontrolleres af de belgiske myndigheder. De afgiftsfrie butikker drives af en privat virksomhed. Det vigtigste kontrolmiddel er boardingkortet. Der er planer om at forbedre kontrolproce durerne ved at indgå en egnet samarbejdsaftale med de britiske myndigheder. Under alle omstændigheder har mobile kontrolgrupper fundet ud af, at ordningerne med afgiftsfrit salg er blevet misbrugt i Oostende havn. 78 Afsnit 2. Danmark Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen omfattede møder med embedsmænd fra Skatteministeriet i København og med toldmyndighederne i Københavns Lufthavn, besøg på stedet, uformelle kontakter med ejerne af afgiftsfrie butikker samt et møde med toldmyndighederne i Nykøbing og - i form af et besøg på stedet - en færgerejse fra Rødbvhavn i Danmark til Puttgarden i Tyskland. Evalueringen af denne færgerute bygger på oplysninger fra toldmyndighederne i Nykøbing (som har ansvaret for anvendelsen af forhandlerkontrolsystemet på færgen) og på erfaringer fra en færgerejse, der blev foretaget under besøget. En normal færgeoverfart varer som regel en time. De fleste passagerer synes at tage denne tur alene for at købe afgiftsfrie varer. Der er 44 daglige afgange i hver retning. Københavns Lufthavn Kontrol foretaget af forhandlerne selv I det eneste afgiftsfrie salgssted i Københavns Lufthavn skal passagererne vise deres boardingkort ved kontrolskranken. Forhandleren stempler boardingkortet for at vise, at et salg har fundet sted. De solgte varers art angives ikke. For salg af varer, der er underkastet værdigrænsen, men overstiger denne, opkræver forhandlerne momsen, som anføres på kvitte ringen. Der er imidlertid ingen prisforskel for kunden. Kontrollen af salget er forbundet med kontrollen af salget om bord på charterfly, men kun for disse. I forbindelse med charter flyvninger fra Københavns Lufthavn anvendes et særligt forudbestillingssystem. Ifølge dette system leveres de afgiftsfrie varer om bord på flyet. Derfor er passagerens boardingkort allerede afstemplet, førend denne får udleveret de bestilte afgiftsfrie varer. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Toldmyndighedernes kontrol af forhandleren omfatter ikke særlige stikprøveundersøgelser af de rejsendes indkøb. Men der foretages stikprøveundersøgelser af kassebonerne for at kontrollere, om individuelle passagerer har overskredet grænserne, og af besætningsmedlem mer, der kommer tilbage fra flyvninger inden for Fællesskabet (under hvilke der ikke må sælges afgiftsfrie varer). Der findes ikke noget system med samlede opgørelser. Særlige problemer, der blev rejst under besøget Blandt de emner, der blev drøftet på møderne, er der to, der bør fremhæves. Danmark har indgået en aftale med Sverige og Norge om at holde det afgiftsfrie salg inden for de grænser, der gælder ved indførsel til disse stater. SAS-ansatte har klaget over uredelig konkurrence fra tredjelande, der ikke vil overholde grænserne på den del af en flyvning fra tredjeland via Danmark til en anden medlemsstat, der foregår inden for Fællesskabet. 79 Færgen mellem Rødbyhavn (Danmark) og Puttgarden (Tyskland) Kontrol foretaget af forhandlerne selv og de nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Når passagerne går om bord, modtager de et kontrolkort. På dette kort er der nævnt to typer varer (spiritus og tobak). I Danmark er kortet ikke dateret, mens dette er tilfældet i Tyskland. Dette kontrolkort bruges som følge af en mundtlig aftale mellem de to landes lokale myndigheder. I den afgiftsfrie butik om bord på færgen stemples kontrolkortet i den pågælden de rubrik, når der sælges alkoholholdige drikkevarer med en alkoholprocent på over 22% eller tobaksvarer. Det synes, som om grænserne pr. passager i almindelighed accepteres, selv om der ikke er truffet særlige foranstaltninger for at kontrollere salget af andre varer end spiritus og tobak. Fra tid til anden foretager toldmyndighederne stikprøvekontrol af kassebonerne. Det er meningen, at personer med bopæl i Danmark, som er væk i over 36 timer, på en toldformular, som de selv udfylder, skal angive, hvor meget de har købt ud over de gældende danske grænser. Der udfyldes kun et ret begrænset antal formularer af denne type. 80 Afsnit 3. Tyskland Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen omfattede et besøg på stedet i Hamburg lufthavn (samt ligeledes kontakter med bestyrerne af de afgiftsfrie butikker) og et møde med tyske'embedsmænd på toldvæsenets kontor i Hamburg lufthavn. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Forhandlernes egen kontrol fungerer som følger: Passageren skal vise sit boardingkort ved kassen. Kortet stemples. Stemplet er delt i fire dele (alkoholholdige drikkevarer, tobaksvarer, parfume og varer, der er underkastet særlige tyske punktafgifter). Forhandlerne laver en påtegning i den rigtige rubrik og slår flynummeret op på kasseapparatet. Der udstedes en særskilt bon pr. boardingkort. Da inspektionsrejsen fandt sted, stod de edb-programmer, der blev benyttet i butikkerne, netop for at blive ændret for at forhindre udstedelse af kasseboner for mængder, der overskrider grænserne (som i det græske system). Et særligt træk ved det tyske system er, at salget af varer (herunder varer, som er undergivet en mængdegrænser) til passagerer på rejser inden for Fællesskabet ikke altid er momsfritaget. Salg om bord på fly og færger er momsfritaget inden for værdi- og mængdegrænserne. Men priserne i lufthavnene er alligevel de samme for passagerer på rejser inden for Fællesskabet og for passagerer til tredjelande. Moms på salg til passagerer rejsende inden for Fællesskabet berigtiges af forhandleren på grundlag af kassebonerne, som indeholder oplysning om flynummeret. Der er ingen forbindelse mellem salget om bord og salget i lufthavnen. Det er tilladt at sælge til besætningsmedlemmerne på udenlandske fly, der foretager flyvninger inden for Fællesskabet. Catering-firmaerne står for dette salg. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Toldmyndighedernes kontrol af forhandlerne omfatter ikke noget system med samlede opgørelser. Der foretages stikprøvekontrol af kassebonerne for at undersøge, om individuelle passagerer har overskredet grænserne. Der er ikke konstateret misbrug. I 1993 faldt det afgiftsfrie salg i Hamburg lufthavn betydeligt i forhold til 1992, selv om passagertrafikken voksede lidt. 81 Afsnit 4. Grækenland Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen omfattede møder med toldembedsmænd (fra Finansministeriet) og med repræsentanter for "Hellenic Duty Free Sales" (HDFS), kontakter med forhandlerne og et besøg på stedet. HDFS er et statskontrolleret privat organ, som omfatter alle afgiftsfrie butikker i Grækenland undtagen én ved grænsen til (eks-) Jugoslavien. Der er i alt 22 afgiftsfrie butikker i Grækenland, i lufthavne, havne og ved grænseovergange. Der sælges ikke afgiftsfrie varer om bord på krydstogtskibe inden for Grækenlands grænser. Kontrol foretaget af forhandlerne selv I Athens lufthavn anvender forhandlerne et edb-system, der skal hindre uberettiget salg. HDFS har udviklet systemet i samarbejde med afgiftsmyndighederne. Forhandlerne indkoder bestem melsesstedet, flynummeret og passagerens pladsnummer i kasseapparatet. Såfremt tærsklen (værdi- eller mængdegrænsen) overskrides, blokeres der for gentagne salg til samme kunde. Såfremt toldvæsenet ønsker det, kan det fra centralcomputeren få en daglig udskrift med oplysninger om alt salg. Da besætningsmedlemmer ikke har noget boardingkort, kan de ikke købe afgiftsfrie varer. Der er ingen forbindelse mellem salget i de afgiftsfrie butikker og salget om bord på fly. Dog kontrolleres sidstnævnte salg ved hjælp af detaljerede lister over de solgte varer. Ifølge de græske myndigheder er dette salg under alle omstændigheder ret begrænset (på grund af de tids- og pladsmæssige begrænsninger om bord på fly). Der anvendes en tilsvarende kontrolordning for så vidt angår salg om bord på færger (bortset fra krydstogter). De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Toldvæsenet gennemfører en detaljeret kontrol på månedsbasis. Afgiftskontrollen finder sted hver tredje eller fjerde måned. Punktafgifterne kontrolleres konstant af toldvæsenet på de godkendte toldoplag, hvor varerne sælges. Særlige problemer, der blev rejst under besøget Under møderne klagede ejerne af de afgiftsfrie butikker over de store investeringer, det har krævet at indføre ovennævnte edb-system. Passagererne har som regel kun ringe forståelse for nødvendigheden af salgsbegrænsninger og kontrol. Endvidere medfører kontrolprocedurerne, at der opstår flaskehalse ved kasserne. Dette har ført til et væsentligt fald i omsætningen i de afgiftsfrie butikker, selv om passagerantallet er steget. 82 Afsnit 5. Spanien Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen til Spanien gik til lufthavnen i Palma de Mallorca over Barcelona lufthavn. Rejsen omfattede møder med repræsentanter for ALDEASA, den statskontrollerede private virksomhed, der har koncession på det afgiftsfrie salg i alle spanske lufthavne, med repræsentanter for et stort charterselskab, med lufthavns- og toldmyndighederne i Palma samt besøg på stedet i Palma og - kort - i Barcelona. Palma blev valgt som rejsemål, fordi det er en meget vigtig (navnlig charter-) lufthavn for ferietrafikken med ca. 12 millioner passagerer hvert år. Ca. 96% af det afgiftsfrie salg i denne lufthavn finder sted i lufthavnscentret. Palma de Mallorca Kontrol foretaget af forhandlerne selv Forhandlernes eget kontrolsystem fungerer som følger: Passagererne skal i den afgiftsfrie butik fremvise deres boardingkort, som stemples med gummistemplet for den virksomhed, der driver den afgiftsfrie butik. Forhandleren underretter kunderne om de gældende grænser. For så vidt angår mængdegrænserne er der opstillet særlige kurve ved kassen. Hver forhandler er tilsluttet et edb-net, der er forbundet med kasseapparaterne, og som blokerer for salg ud over de tilladte grænser til en passager. Dette system er imidlertid ikke forbundet med lufthavnsmyn- dighedernes edb-system (det er de "normale" butikkers system). Der er ingen forbindelse mellem salget om bord på fly og i lufthavnen. Besætningsmedlemmer har ikke mulighed for at foretage afgiftsfrie indkøb. Om bord på fly kontrolleres salget ikke (bortset fra at der udarbejdes samlede lister). Der forelå ingen detaljerede oplysninger om det afgiftsfrie salg om bord på færger. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Toldmyndighedernes kontrol af forhandleren bygger navnlig på de trufne told- og afgifts foranstaltninger (lageroptælling på det godkendte toldoplag, toldangivelser, lister over salget om bord på fly). Hvert år kontrolleres virksomhedens lagre omhyggeligt. Der foretages ikke særlige stikprøveundersøgelser. Særlige problemer, der blev rejst under besøget Ifølge forhandlerne og lufthavnsmyndighederne vil de ændringer, der træder i kraft i 1999, ikke påvirke omsætningen i de (til den tid ikke længere afgiftsfrie) butikker i lufthavnen, såfremt der udarbejdes en ny og hensigtsmæssig prispolitik, og såfremt fordelingen af fortjenesten mellem producenter, lufthavnsmyndigheder og forhandlere ændres. Der blev rejst nogle problemer på møderne med lufthavnsmyndighederne og forhandlerne: • De særlige ordninger (som navnlig tilbydes af visse charterselskaber), som omfatter salg af flybillet, hotelværelse og en "pakke" afgiftsfrie varer. Dette system vil skulle overvejes på ny med hensyn til de konkurrencefordrejende aspekter. 83 • De rejsende har som regel ringe forståelse for de pålagte begrænsninger. Ansatte i den afgiftsfrie butik finder det stadig vanskeligere at udføre deres arbejde. • Visse charterselskaber anvender stadig oftere de såkaldte forudbestillingssystemer (se afsnit 2, Danmark). • Lufthavnen i Mallorca de Palma var på besøgstidspunktet under udvidelse og udvalget af varer solgt i afgiftsfrie butikker var blevet udvidet. Barcelona Besøget på stedet i Barcelonas lufthavn viste, at der stadig er vanskeligheder med at anvende forhandlerkontrolsystemet. I visse tilfælde bad forhandleren ikke om boardingkortet. Således var sondringen mellem den situation, hvor varerne blev solgt afgiftsfrit, og den, hvor varerne blev beskattet på normal vis, ikke altid klar, hverken for forhandleren eller for kunden. 84 Afsnit 6. Frankrig Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen gik til Paris-Orlv-lufthavnen. Rejsen omfattede et møde med de franske told myndigheder, kontakter med ejerne af afgiftsfrie butikker og et besøg på stedet. Kontrol foretaget af forhandlerne selv For at købe afgiftsfrie varer skal passageren fremvise sit boardingkort, hvorefter forhandleren kontrollerer bestemmelsessted, flynummer og passagerens identitet. Men det lader ikke til, at passageren ved denne procedure forhindres i at foretage gentagne køb i andre af de forskellige afgiftsfrie butikker i Orly. Kasseapparaterne er ikke forbundet med en central computer. Salg til besætningsmedlemmer er hverken tilladt på fly inden for Fællesskabet eller på fly til tredje lande. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne De afgiftsfrie butikker i lufthavnen skal ansøge om tilladelse til at drive virksomhed. De får kun en sådan tilladelse, såfremt de indgår en aftale om at fungere som godkendt told- og afgiftsoplag. Toldmyndighederne får på anmodning udleveret en liste over det ugentlige salg pr. butik. Der gennemføres en form for revision hvert halve år. For så vidt angår punktafgifter gennemføres de sædvanlige foranstaltninger, der er fastsat i direktiv 92/12/EØF. Der foretages ingen særlig stikprøvekontrol. Der er ej heller nogen forbindelse mellem salget om bord på fly og salget i lufthavnen, hvilket ikke er noget større problem, da omsætningen om bord på fly er ret begrænset. 86 Afsnit 7. Italien Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen gik til Milano-Linate-lufthavnen. Rejsen omfattede møder med de italienske toldmyndigheder, med repræsentanter for DUFRITAL s. p. a. , som er en Schweiz-baseret virk somhed, der har koncession på det afgiftsfrie salg i lufthavnen, og med repræsentanter for ALITALIA s. p. a. samt et besøg på stedet. Den besøgte lufthavn, Linate, benyttes navnlig til forretningsrejser, hvilket forklarer, hvorfor en meget høj procentdel af det afgiftsfrie salg kan henføres til trafikken inden for Fællesskabet. I Italien er de afgiftsfrie butikker i almindelighed beliggende i havne og lufthavne. Der er åbnet afgiftspligtige butikker på jernbanestationer (Milano), og det overvejes at oprette sådanne butikker egnede steder langs motorvejene. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Ejerne af afgiftsfrie butikker kontrollerer overholdelsen af mængdegrænserne for det afgiftsfrie salg direkte ved kasseapparaterne. Såfremt værdigrænsen for varer, der er underkastet denne grænse, overskrides, opkræver forhandlerne moms for alle varer. Kunden opdager det ikke, idet der ikke er nogen prisforskel. Ved afgiftsfrie køb i den afgiftsfrie butik stemples kundens boardingkort. Der er ingen forbindelse med salget om bord på fly. Besætningsmedlemmer på flyvninger inden for Fællesskabet eller fra tredjelande har ikke mulighed for at foretage afgiftsfrie indkøb. De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne Toldmyndighederne har ret til at foretage stikprøvekontrol af passagerernes indkøb. Derfor er kvitteringen altid hæftet til posen med varer ved hjælp af tape. Kasseapparaterne i de afgiftsfrie butikker er direkte forbundet med en central computer, der gør det muligt for myndighederne til enhver tid at få en udskrift over transaktionerne. Under alle omstændigheder skal butikkerne hver aften udlevere en liste, der viser omsætningen og momsen for hver transaktion til myndighederne. Hvert andet år foretager myndighederne lageroptællinger for at få en detaljeret fortegnelse over varerne i de afgiftsfrie butikker. Dette betragtes også som værende tilstrækkeligt til (indirekte) at kontrollere salget om bord på fly. Ikke desto mindre sendes en liste over alle de afgiftsfrie salg, der har fundet sted om bord på flyene, til luftfartsselskabet i Rom, som da sørger for momsopkrævningen vedrørende den del af salget, der overstiger grænsen. Ifølge oplysningerne fra de italienske myndigheder anvendes det her beskrevne kontrolsystem på mere eller mindre samme måde i forbindelse med det afgiftsfrie salg om bord på færger. Særlige problemer, der blev rejst under besøget Som resultat af indførelsen af forhandlerkontrolsystemet er omsætningen af spiritus og cigaretter faldet betydeligt, mens parfumesalget er uændret. Passagererne har som regel ringe forståelse for begrænsningerne og klager over flaskehalsene ved kasserne. Forhandler- kontrolsystemet anvendes forskelligt i de forskellige lufthavne i og uden for Italien, hvilket bekymrer de italienske forhandlere, som frygter konkurrencefordrejninger. Desuden er der trods Rådets bestemmelser, som tager sigte på en midlertidig opretholdelse af det afgiftsfrie salg, planer om nye afgiftsfrie butikker i Italien. 86 Afsnit 8. Nederlandene Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen gik til Amsterdams Schipol-lufthavn. Rejsen omfattede møder med toldmyndighederne og lufthavnsmyndighederne, kontakter med forhandlere og et besøg på stedet. Kontrol foretaget af forhandlerne selv Forhandlerne benytter et edb-program, der er godkendt af toldvæsenet. Flynummeret og antallet af passagerer, der køber afgiftsfrie varer, skal registreres i kasseapparatet. Forhand lerne beder altid deres kunder om boardingkortet (men stempler det ikke). Begrænsningerne gælder alene passagerer til en lufthavn i en anden medlemsstat, ikke lufthavne i tredjelande. Derfor er det ikke tilladt (i hvert fald siden februar 1994) at sælge til besætningsmedlemmer på flyvninger inden for Fællesskabet, mens besætningsmedlemmer på flyvninger til og fra tredjelande kan forudbestille afgiftsfrie varer, som leveres om bord på flyet. Passagerer, som skal til en anden medlemsstat, kan købe afgiftsfrie varer inden for og ud over de gældende (værdi- og mængde-) grænser. Ved salg ud over grænserne opkræver forhandleren moms, uden at dette påvirker den pris, som passageren skal betale. Kasseapparaterne i de afgiftsfrie butikker er direkte forbundet med en central computer, som beregner momsen for de varer, der er solgt ud over grænsen. Den centrale computer laver derefter en udskrift over salget pr. flynummer. De nationale myndigheders kontrol af forhandleren, såfremt reglerne ikke overholdes forhandlerne og følgerne for Toldmyndighedernes kontrol af forhandleren begynder allerede, før denne får tilladelse til at have toldoplag, med en kontrol af gennemsigtigheden af forhandlerens bogføring og admini stration. To gange om året foretages der besøg på stedet, hvor toldvæsenet spørger (de ombordstigende) passagerer på en bestemt flyrejse, om de har købt afgiftsfrie varer, og hvad de har købt. Ifølge en oversigt fra 1993 overskrider gennemsnitligt ca. 7% af de adspurgte passagerer mængdegrænserne. Til tider forsøger toldere at foretage køb ud over de tilladte grænser, men ingen forhandler synes at overskride grænserne. Fire gange om året kontrollerer et privat firma (som handler på toldmyndighedernes vegne) kvalitetsstandarden, holdningen over for kunder, den information, der gives rejsende, og over holdelsen af de afgiftsfrie grænser. Endvidere foretages der en efterfølgende administrativ kontrol, hvor antallet af transaktioner pr. flyrejse og transaktionernes omfang sammenholdes med antallet af passagerer på et bestemt fly og omfanget af transaktioner pr. passager, der har ret til at købe afgiftsfrit. Hvis en forhandler misbruger sin ret til at sælge afgiftsfrie varer, vil dennes tilladelse blive trukket tilbage med den begrundelse, at forhandleren har misligholdt sin aftale med lufthavnsmyndighederne om overholdelse af lovgivningen pm afgiftsfrit salg. Særlige problemer, der blev rejst under besøget • For så vidt angår den manglende stempling af boardingkort i Nederlandene har lufthavnsmyndighederne påpeget, at deres undersøgelser af rejsendes indkøbsadfærd og praktisk erfaring synes at vise, at der sjældent foretages gentagne salg. Ifølge 87 lufthavnsmyndighederaes årlige undersøgelse af indkøbsmønstrene og -tallene er der - generelt - ikke sket større ændringer i forhold til situationen før 1993. Men den samlede omsætning og omsætningen pr. passager har dog været faldende, selv om passagerantallet som helhed er vokset. Denne udvikling hævdes at være en følge af indførelsen af forhandlerkontrolsystemet. For visse fly, der ankommer fra andre medlemsstater, har toldmyndighederne haft problemer med salg ud over mængdegrænserne. Ifølge forhandlerne har de rejsende som regel ringe forståelse for, at der er begrænsninger ved rejser inden for Fællesskabet, men ikke ved rejse til og fra tredjelande. 88 Afsnit 9. Det forenede Kongerige (og den franske kanalkyst) Indledende bemærkninger Inspektionsrejsen vedrørte kanaloverfarten med færge fra Caiais til Dover og med jetfoil fra Ramsgate til Postende. Rejsen omfattede flere møder med toldmyndighederne i Dover og Caiais, med ejere af afgiftsfrie butikker og med erhvervslivet. Der blev foretaget besøg på stedet i de afgiftsfrie butikker ved hydrofoii-havnen, i terminalen til Kanal-tunnelen, i Jetfoil Duty Free Shop, på Caiais-Dover-færgen og på Ramsgate-Oostende-jetfoilen. Caiais (Frankrig) Kontrol foretaget af forhandlerne selv Undtagen på Calais-Dover-overfarten bygger forhandlerkontrolsystemet på et vouchersystem, som indeholder oplysninger om mængdegrænserne. Voucheren påtegnes på salgstidspunktet. Der må ikke sælges flere varer af samme kategori, medmindre passageren på grundlag af kvitteringen for sit tidligere køb kan bevise, at grænsen endnu ikke er nået. På Dover-Calais-overfarten anvendes ikke noget vouchersystem på grund af den begrænsede tid og det store antal passagerer (ca. 16 millioner passagerer om året). I modsætning til de områder, hvor vouchere anvendes, er der her indført et kontrolsystem på grundlag af samlede opgørelser. Endvidere skal kassereren på hvert salgssted kontrollere, om grænserne for afgiftsfrie køb er overskredet. På de to færger på denne rute er der afgiftsfrie butikker, som drives af et datterselskab til det franske SNCF og kontrolleres af de franske myndigheder. Besætningsmedlemmer må ikke foretage afgiftsfrie indkøb. I hydrofoii-havnen er der afgiftsfrie butikker, som er godkendt og kontrolleret af de franske myndigheder. Boardingkortet stemples ved hvert salg. Forhandlerkontrolsystemet i havnen (under fransk tilsyn) og om bord på hydrofoilen (som drives med tilladelse fra Det forenede Kongeriges myndigheder og under disses kontrol) er ikke forbundet, men der er en officiel anmodning om en bilateral aftale undervejs fra britisk side. På tidspunktet for besøget stod de irsk drevne afgiftsfrie butikker i Kanal-tunnelens terminal (for passager- og godstrafik) for at indføre et nyt forhandlerkontrolsystem, hvis endelige udformning endnu ikke var helt klar. Dover og Ramsgate (Det Forenede Kongerige) Kontrol foretaget af forhandlerne selv For så vidt angår forhandlernes egne kontrolordninger findes der to typer i Det forenede Kongerige: 1. For det første kan der anvendes vouchere, hvilket er tilfældet for alle færgeruter (bortset fra Dover-Calais-færgen, men inklusive hydrofoil-ruten mellem Dover og Caiais). Vouchersystemet fungerer således: I check-in hallen får hver passager udleveret en billet og en særskilt voucher (et afgiftsfrit 'Shopping Pass'). Voucheren er forsynet med farvekoder og indeholder oplysninger om rejsedato og om, hvor meget der må 89 medbringes afgiftsfrit i markedsføringen). (forhandlerne benytter det også ofte Voucheren krydses af på salgstidspunktet, og kunden kan kun købe yderligere varer af samme kategori, såfremt denne på grundlag af kvitteringen for sine tidligere indkøb kan bevise, at grænsen endnu ikke er nået. I havnen, hvorfra hydrofoilen afgår, findes der også en afgiftsfri butik. Køb foretaget i denne butik skrives på en voucher, og om bord på hydrofoilen kan der derefter kun købes det, som er tilbage af rationen. Således er der etableret en kontrolforbindelse mellem salget i havnen og om bord på hydrofoilen. 2. For det andet kan forhandlerkontrollen bygge på "gentlemen's agreements" mellem forhandlerne og toldmyndighederne samt på traditionelle kontrolmetoder. Grunden til at denne fremgangsmåde er valgt på Dover-Calais-færger er det store antal rejsende (ca. 16 millioner om året), som kun er kort tid om bord, og fordi det ikke giver mening at benytte et vouchersystem på denne rute, da kun ca. 30% af passagererne udnytter deres ration (hvilket betyder, at 70% af de udstedte vouchere kunne bringes i fri cirkulation på en slags "sortbørs" eller blive kastet bort og samlet op igen). Der oplyses tydeligt om de gældende grænser. Kontrollen udøves af kassereren, som vil afkræve (et vist antal kunder/passagerer for dette særlige salg) dokumentation, såfremt grænsen for det afgiftsfrie salg nås tre gange eller mere. Endvidere har forhandleren, forhandlerens konkurrenter og toldvæsenet placeret inspektører ved kasserne for at påse, at systemet fungerer, som det skal. Det er ikke tilladt at sælge til besætningsmedlemmer. Salg ud over værdigrænsen på 90 ECU er muligt. I så fald opkræver forhandleren momsen, uden at dette påvirker den pris, passageren skal betale. Det Forenede Kongeriges færgeselskaber er momsregistreret i Frankrig (gennem en filial eller en fiskal repræsentant) med henblik på momsafregning for salg på færgeafgange fra Caiais til Dover, idet varerne anses for at være leveret i den medlemsstat, i hvilken transporten begynder. Franske færgeselskaber er ikke momsregistrerede i Det Forenede Kongerige og foretager ikke momsafregning for salg på hjemturen (Dover-Calais). Dette er et emne, som for tiden drøftes mellem de franske og britiske myndigheder. Ca. 50% af den opkrævede moms på ud- og hjemturen betales til de franske myndigheder. I EUROTUNNEL'S afgiftsfrie butikker udstedes der ikke nogen vouchere. I stedet er der aftalt et system med samlede opgørelser (men på det pågældende tidspunkt blev der ikke foretaget nogen revision, idet tunnelen endnu ikke var helt i drift). For så vidt angår det afgiftsfrie salg i havnene anvendes der et vouchersystem og et forhandlerkontrolsystem, som forbinder salget i havnen med salget om bord på skibene (hydrofoil, jetfoil). De nationale myndigheders kontrol af forhandlerne For så vidt angår myndighedernes kontrol af forhandlerne anvendes der alene et system med samlede opgørelser på ruter, hvor der ikke anvendes vouchere, dvs. Dover-Caiais. Forhand lerne skal forelægge myndighederne månedlige statistikker vedrørende salg pr. varekategori og antallet af passagerer. På ruter, hvor der anvendes vouchere, anvendes et af toldvæsenet indført revisionssystem. Toldmyndighederne gennemførte i juni 1993 en generel undersøgelse og evaluering af det anvendte forhandlerkontrolsystem. Konklusionen var, at der ikke kunne konstateres svig, unddragelse eller misbrug af nogen betydning. Tværtimod synes forhandlerne at være meget omhyggelige med at overholde grænserne. 90 BILAG 7 RESULTATER AF DEN STATISTISKE UNDERSØGELSE AF MEDLEMSSTATERNES SVAR PA DE UDSENDTE SPØRGESKEMAER Q« RESULTATER AF DEN STATISTISKE UNDERSØGELSE AF MEDLEMSSTATERNES SVAR PA DE UDSENDTE SPØRGESKEMAER INDLEDNING Kommissionen har anmodet medlemsstaterne om statistiske oplysninger vedrørende det afgiftsfrie salg. Ni af medlemsstaterne (BE, DK, EL, ES, FR, IRL, NL, PT og UK) har besvaret brevet med de fire skemaer (se bilag 4), der skulle udfyldes med oplysninger om: • antal passagerer, • omsætning af afgiftsfrie varer (med en sondring mellem de forskellige varekategorier: alkoholholdige drikkevarer, tobak, parfume og toiletvand, andre varer), • antal salgssteder, • antal forhandlere og, hvis det giver mening, • salgsstedernes samlede butiksareal. Skemaerne vedrører henholdsvis: 1. Det afgiftsfrie salg i lufthavne (totalt salg og salg til rejsende inden for Fællesskabet). 2. Det afgiftsfrie salg om bord på fly (på afgange inden for Fællesskabet betjent af i virksomhed hjemstedet etableret deres som har for flyselskaber, afgangsmedlemsstaten). 3. Det afgiftsfrie salg om bord på færger (ruter inden for Fællesskabet betjent af færgeselskaber, som har etableret hjemstedet for deres virksomhed i afgangsmedlemssta ten). 4. Det afgiftsfrie salg i havne (til passagerer, der rejser til en anden medlemsstat). Da kun én medlemsstat har været i stand til at bidrage med komplette tal over disse salg, er tallene herfor ikke underkastet en nærmere analyse. De øvrige medlemsstater har erklæret, at de for øjeblikket ikke kan bidrage med disse oplysninger. I følgende økonomiske analyse af de statistiske oplysninger er det tilstræbt • nærmere at undersøge den påstand (som ofte blev fremført af forhandlere og branche foreninger under besøgene i de forskellige medlemsstater), at indførelsen af forhandler- kontrolsystemet har medført et brat fald i det omhandlede afgiftsfrie salg, • at finde ud af, om der kan spores en bestemt tendens i salgsudviklingen efter indførelsen af forhandlerkontrolsystemet, og i givet fald hvilken, 93 • at få en ide om, hvorvidt tendensen eventuelt er forskellig for de forskellige regioner og salgssteder (lufthavne, færger og fly), og • at finde frem til i hvert fald nogle afgrundene til den konstaterede udvikling Det er naturligvis ikke muligt at tage hensyn til alle de faktorer, der påvirker udviklingen af det afgiftsfrie salg af bestemte afgiftsfrie varer i bestemte lande på bestemte steder. Der er for mange vigtige aspekter, der ikke er dækket af de oplysninger, der er anmodet om, og som Kommissionen har modtaget (f. eks. "normale" konjunkturbevægelser, industrielle udsving, ændringer i forbrugernes adfærd osv. ; alle disse faktorer kan være forskellige fra medlemsstat til medlemsstat). Der tages ikke direkte hensyn til inflationen. Bortset fra, at valutakurserne til en vis grad afspejler inflationen, er det antaget, at den ikke har større betydning i denne sammenhæng, i hvert fald ikke for årene 1992 og 1993. Derfor fokuserer nedenstående analyse på følgende spørgsmål: • Er der en vis tendens i udviklingen af det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 fordelt på salgssted? • Er der en vis tendens i udviklingen af det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 fordelt på medlemsstat? • Er den en vis tendens i udviklingen af det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 fordelt efter varekategori? • Kan tendensen i udviklingen i det afgiftsfrie salgs udvikling fra 1992 til 1993 fordelt på land eller salgssted forklares ved udviklingen i antallet af forhandlere og salgssteder eller i salgsstedernes samlede butiksareal? • Kan ændringerne i efterspørgslen forklares ved udviklingen i de pågældende medlemsstaters valutakurser? De statistiske oplysninger analyseres nedenfor for at finde svaret på disse spørgsmål. Det kan ikke lade sig gøre i en rapport som den foreliggende at skelne nøjagtigt mellem udviklingen i ni medlemsstaters afgiftsfrie salg fordelt på fire varekategorier, som sælges i fire forskellige situationer, og hvis priser beregnes i to valutaer (national valuta og ECU6 ). Derfor vil den generelle udvikhng fordelt på salgssted, medlemsstat og varekategori først blive vurderet, og derefter vil resultaterne af denne vurdering blive sammenfattet i en mere detaljeret redegørelse og analyse. Kvaliteten af de oplysninger, der er forelagt Kommissionen, er ikke altid tilstrækkelig god til, at der kan drages statistisk velfunderede konklusioner. Hver medlemsstat har på sin måde udfyldt skemaerne, som derfor ikke altid kan sammenlignes (f. eks. er der undertiden kun givet samlede tal, eller der foreligger kun tal for ét år). Dette må der tages hensyn til, når der skal drages konklusioner af analyseresultaterne. Den anvendte omregningskurs er den kurs, som er offentliggjort henholdsvis 30. september 1992 og 30. september 1993. 94 KAPITEL 1 UDVIKLING I DET AFGIFTSFRIE SALG I FÆLLESSKABET Afsnit 1. Indledende bemærkninger Det er umuligt at give et detaljeret og fuldstændigt billede af udviklingen i det afgiftsfrie salg i hele Fællesskabet fra 1992 til 1993, fordi ikke alle medlemsstater har reageret på Kommis sionens anmodning. Desuden har de medlemsstater, der har reageret, i flere tilfælde givet tal, der ikke er komplette (af forskellige grunde: fordi de pågældende tal ikke har været tilgænge lige eller - i visse tilfælde - fordi oplysningerne ikke længere foreligger på grund af uforudsete konkurser (i DK) eller på grund af organisatoriske vanskeligheder). Derfor fører nedenstående analyse ikke til "hårde kendsgerninger", men beskriver de underliggende tendenser ret godt. Grundlaget for de tabeller og tal, der findes i dette kapitel, fremgår af følgende oversigt: 95 Medlemsstat Afgiftsfrit salg I lufthavne Om bord på fly Om bord på I havne færger Komplette Komplette Komplette -/- Der foreligger ingen tal. Da Tyskland opkræver moms ved salg i afgiftsfrie butikker, giver de manglende tal ikke større problemer. Komplette Komplette, men kun samlede beløb Komplette -/- Komplette Komplette Komplette Komplette I procent og i alt Komplette Komplette 1993 for Barcelona Samlede tal, hvor der skelnes mellem franske og udenlandske produkter Komplette Komplette (samlede tal) Komplette -/- Der foreligger ingen tal. Der foreligger ingen tal. Da Luxembourg opkræver moms ved salg i afgiftsfrie butikker, giver de manglende tal ikke større problemer. Komplette Komplette Komplette Komplette Komplette Komplette -/- -/- Komplette -/- -/- -/- BE DE DK7 EL ES FR IRL IT LU NL PT UK Tabel 1. Viser, hvor komplette de tal er, som er oplyst til Kommissionen Udtrykket "komplet" betyder, • at alle relevante salgssteder i landet synes at være dækket, • at alle tallene gælder for alle varekategorier, og • at der foreligger tal for både 1992 og 1993. Tabellerne i afsnit 2 og 4 nedenfor behandler et bestemt aspekt af det afgiftsfrie salg (henholdsvis salgssted, medlemsstat og varekategori). Det skal erindres, at tallene vedrørende salg om bord på fly og færger kun relaterer sig til passagerer rejsende inden for Fællesskabet. Der foreligger ikke komplette tal for København, hvorfor der ikke er taget hensyn til disse ved udarbej delsen af tabellerne. 96 Tallene vedrørende salg i lufthavne indeholder også salg til passagerer rejsende til tredjelande. Dette skyldes, at kun få medlemsstater har bidraget med separate tal for salget til passagerer rejsende inden for Fællesskabet (disse tal er analyseret i. dette bilags kapitel 2). Afsnit 2. Afgiftsfrit salg i ECU fordeit på salgssted Ifølge de generelle retningslinjer for analysen er det første spørgsmål, der skal undersøges på grundlag af de fremlagte statistiske oplysninger, hvorledes det afgiftsfrie salg har1 udviklet sig på de forskellige salgssteder og under ét. Nedenstående tabel bygger på tallene (for det afgiftsfrie salg) fra syv lande8 (maksimalt) og ser bort fra Spanien (kun delvis9), Frankrig, Italien, Tyskland og Luxembourg samt Københavns Lufthavn. Salgssted Lufthavne 1992 1993 Ændring 989. 688. 422 1. 050. 156. 959 Om bord på fly 46. 062. 852 47. 543. 582 + 6,11% + 3,21% Om bord på færger 447. 339. 638 556. 774. 704 + 24,46% l a it 1. 483. 090. 912 1. 654. 475. 245 +11,56% Tabel 2. Udvikling i det afgiftsfrie salg fordelt på salgssted (samlede tal for salg ved rejser inden for Fællesskabet og rejser til og fra tredjelande, i ECU) Tallene i tabellen viser • en stigning i det afgiftsfrie salg trods indførelsen af forhandlerkontrolprocedurer i Fælles skabet, og • en stigning i det afgiftsfrie salg selv i lufthavne, men særlig om bord på færger, hvilket muligvis skyldes, at forhandlerkontrolprocedurerne som regel anvendes mindre strengt eller overhovedet ikke om bord på færger. Ved vurderingen af disse resultater må der dog tages hensyn til, at der mangler tal for fire medlemsstater, og at beregningen er foretaget i ECU. Derfor må det undersøges, om udviklingstendensen er den samme i national valuta, eller om ændrede valutakurser og den ændrede sammensætning af ECU'en har fordrejet tallene. Dette vil blive undersøgt i kapitel 2. Det næste skridt er at undersøge, om der er forskelle i udviklingen i det afgiftsfrie salg i de forskellige lande. Afsnit 3. Afgiftsfrit salg fordelt på medlemsstater i ECU Spørgsmålet her er, hvorledes det afgiftsfrie salg - ifølge de statistiske oplysninger, Kommis- Tallene for det afgiftsfrie salg om bord på fly i Grækenland er konstrueret ved at gange de oplyste tal med to, da der kun har foreligget tal for andet halvår. Der har kun foreligget tal for det afgiftsfrie salg på færger for 1993, hvorfor tallene er udeladt. 97 sionen råder over - har udviklet sig i forskellige medlemsstater, og om forskellene kan skyldes forskelle i forhandlerkontrolsystemerne10. Nedenstående tabel giver et overblik over de oplysninger om det afgiftsfrie salg i 1992 og 1993, som medlemsstaternes myndigheder har givet på dette område11 : Medlemsstat 1992 1993 Ændring I BE DK EL ES FR IRL NL PT UK lait lait lait lait lait lait lait lait lait 104. 881. 409 94. 019. 025 177. 019. 597 178. 171. 573 92. 888. 368 101. 498. 967 152. 136. 565 145. 017. 367 314. 678. 877 281. 941. 458 89. 578. 783 90. 475. 830 262. 541. 616 269. 133. 939 37. 899. 950 34. 310. 496 -10,36% +0,65% +9,27% -4. 68% -10,40% +1,00% +2,51% -9,47% 571. 308. 511 746. 811. 814 +30,72% Tabel 3. Udvikling i det afgiftsfrie salg fordelt på medlemsstater (samlede tal for salg ved rejser inden for Fællesskabet og til og fra tredjelande i ECU) Tallene viser, • at der i tre medlemsstater skete et betydeligt fald i det afgiftsfrie salg fra 1992 til 1993 (ca. 10% i BE, FR og PT); et mindre fald har fundet sted i Spanien, • at det afgiftsfrie salg i tre medlemsstater var mere eller mindre lige stort i 1992 og 1993 (DK, IRL og NL); • at det afgiftsfrie salg i to medlemsstater steg betydeligt fra 1992 til 1993 (EL og UK); • at der er store afvigelser mellem medlemsstaterne med hensyn til resultaterne for samme salgssted (f. eks. om bord på fly fra -13% i PT til +185% i EL). Stigningen for alle salgssteder i Grækenland skyldes hovedsagelig salget om bord på fly. I betragtning af, at passagerantallet kun ændrede sig ganske lidt i denne periode (fra 1. 266. 695 i 1992 til 1. 301. 810 i 1993) synes det klart, at der er sket en væsentlig ændring i det afgiftsfrie salg. Dette resultat må dog vurderes med varsomhed, fordi de græske tal for færgerne ikke er komplette. Det har været nødvendigt at foretage et skøn for at kunne benytte disse tal. Det skal erindres, at salget om bord på fly og færger relaterer sig til salg-foretaget af selskaber, der er etableret i den omhandlede medlemsstat. Tallene for det afgiftsfrie salg om bord på fly i Grækenland er konstrueret ved at gange de oplyste tal med to, da der kun har foreligget oplysninger for andet halvår. 10 98 Frankrig har haft et forholdsvis brat fald i det afgiftsfrie salg, navnlig på rejser inden for Fællesskabet (fra 162. 042. 108 ECU i 1992 til 125. 809. 440 ECU i 1993, dvs. et fald på 22,36%12). Men selv det afgiftsfrie salg ved rejser til og fra tredjelande er faldet, dog ikke så voldsomt. Desværre foreligger der intet skøn over antallet af passagerer, antallet af salgssteder, antallet af forhandlere eller salgsstedernes samlede butiksareal, hvorfor det ikke er muligt at give en egentlig vurdering af udviklingen. Men det kan under ingen omstændigheder fastslås, at forhandlerkontrolprocedurerne har haft afgørende indflydelse, idet i hvert fald udviklingen i salget for rejser til og fra tredjelande viser, at der må være andre årsager til faldet. Størstedelen af stigningen i det afgiftsfrie salg i Fællesskabet (som det er vist ovenfor) skyldes klart udviklingen i Det forenede Kongerige, hvor stigningen har været på ca. 30%. I absolutte tal opvejer denne tendens den negative tendens i nogle af de øvrige medlemsstater. På grundlag af antallet af passagerer i lufthavnene og på færgerne i Det forenede Kongerige kan det fastslås, at stigningen pr. person i ECU har været på henholdsvis 32,79% (færger) og 14% (lufthavne). Dette tyder på, at tendensen for det afgiftsfrie salg til dels skyldes stigningen i passagertransporten som helhed (se nærmere herom i kapitel 2, men desværre foreligger der ingen tal vedrørende de britiske lufthavne). Ved vurderingen af disse resultater skal der igen tages hensyn til, at der mangler tal for fire medlemsstater, og at beregningen er foretaget i ECU. Derfor må det undersøges, om udviklingstendensen er den samme i national valuta, eller om ændringer i valutakurserne og i ECU'ens sammensætning har forvrænget resultatet (se kapitel 2). Afsnit 4. Afgiftsfrit salg i ECU fordelt på varekategori Spørgsmålet er her, hvorledes det afgiftsfrie salg har udviklet sig for forskellige varekategorier ifølge de oplysninger, Kommissionen har fået forelagt. I nedenstående tabel sammenfattes de af medlemsstaterne afgivne oplysninger: 12 De franske tal omfattede ikke salg om bord på fly. 99 Varekategori Alkoholholdige drikkevarer Sted Fly 1992 1993 Ændr. 3. 041. 970 3. 539. 345 +16,35% Færge 138. 731. 608 182. 126. 334 +31,28% Lufthavn 199. 463. 600 201. 383. 590 +0,96% lait 341. 237. 178 387. 049. 269 +13,43% I alt inkl. Frankrig 401. 432. 640 438. 035. 778 +9,12% Tobaksvarer Parfume Andre varer Fry Færge 8. 905. 785 12. 961. 983 +45,55% 137. 592. 930 186. 631. 961 +35,64% Lufthavn 191. 399. 489 186. 117. 166 -2,76% lait 337. 898. 204 385. 711. 110 +14,15% I alt inkl Frankrig 395. 337. 772 439. 358. 683 +11,14% Fly Færge 12. 713. 394 13. 022. 946 +2,43% 59. 011. 765 68. 942. 102 +16,83% Lufthavn 228. 409. 888 240. 756. 251 +5,41% lait 300. 135. 047 322. 721. 299 +7,53% I alt inkl. Frankrig 391. 852. 391 404. 710. 367 +3,28% Fly Færge 13. 861. 828 12. 943. 062 -6,63% 112. 003. 335 119. 074. 308 +6,31% Lufthavn 370. 257. 754 421. 775. 087 +13,91% lait 496. 122. 917 553. 792. 457 +11,62% I alt inkl. Frankrig 601. 449. 420 649. 110. 765 +7,92% Tabel 4. Udvikling i det afgiftsfrie salg fordelt på varekategori (samlede tal i ECU for salg i forbindelse med rejser indenfor Fællesskabet og rejser til og fra tredjelande)^ Stigningen i det afgiftsfrie salg i ECU på grundlag af medlemsstaternes oplysninger er nogenlunde jævnt fordelt på de enkelte varekategorier (mellem 9% og 16% uden FR; selv når de samlede tal for FR for rejser inden for Fællesskabet og til og fra tredjelande medregnes, er der tale om en væsentlig stigning). Naturligt nok varierer salgstallene for de forskellige 13 De franske tal bygger på de officielle statistikker og skelner derfor mellem franske og udenlandske varer. Derfor kan de ikke integreres i tabellerne. De samlede tal kan betragtes som supplerende oplysninger. 100 varekategorier efter, hvor salget har fundet sted (største stigning om bord på fly og færger) Det synes unødvendigt at undersøge dette spørgsmål nærmere. Det er åbenbart, at forhandlerkontrolprocedurerne - som ikke er helt ens for varer, der er underkastet en værdigrænse, og varer, der er underkastet en mængdegrænse - ikke påvirker de pågældende salgstal. Afsnit 5. Konklusion Tendensen for det afgiftsfrie salg i hele Fællesskabet er, at der er sket en bemærkelsesværdig forøgelse af salget (i ECU), som navnlig skyldes udviklingen i enkelte medlemsstater. Størsteparten af medlemsstaterne har i øvrigt haft stabile eller faldende salgstal på dette område. Der er ikke konstateret større forskelle afhængig af varekategori, men det ses, at stigningen i det afgiftsfrie salg navnlig har fundet sted på færgerne. 101 KAPITEL 2 UDVIKLING I DET AFGIFTSFRIE SALG FORDELT PA SALGSSTED Nedenstående analyse fokuserer på følgende nøgletal (hvis de foreligger): • samlede tal i national valuta (1992 og 1993); • procentvis ændring (1992 og 1993); • antal passagerer på rejse (1992 og 1993); • procentvis ændring i ECU af det totale salg pr. passager; • ændring i ECU afdet totale salg. Disse aspekter behandles i de følgende afsnit, hvor der skelnes mellem de enkelte salgssteder (det synes at være det mest interessante ud fra et forhandlerkontrolsynspunkt). Afsnit 1. Afgiftsfrit salg i lufthavne Table 1, som findes i kapitel 1, viser, at der er sket en mindre forøgelse afdet afgiftsfrie salg i lufthavne, hvis der regnes i ECU. Selv når der tages hensyn til, at udviklingen i Frankrig var negativ, og at der mangler tal for Italien14, synes den konklusion, som er nået, nemlig at der i hvert fald ikke er sket noget væsentligt fald i det afgiftsfrie salg i lufthavne fra 1992 til 1993, at være berettiget. Derfor rejser det spørgsmål sig, om dette resultat navnlig er påvirket af indførelsen af forhandlerkontrolsystemet, eller af andre forhold, f. eks. valutakursændringer eller ændringer i passagertallet. I nedenstående tabel søges dette spørgsmål besvaret med nogle tal: De tyske og luxembourgske tal mangler ligeledes, men i disse medlemsstater opkræves momsen under alle omstændigheder. 14 102 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Medlems stat i Totalt salg 1992 (national valuta) i Totalt salg 1993 (national valuta) Passagerer i 1992 (i alt) Passagerer i 1993 (i alt) Ændr. p/p (ECU) Ændr. (ECU) Ændring i det tota le salg (national valuta) BE DK EL ES IRL NL PT UK 3. 262. 646. 613 2. 930. 494. 311 -10% 4. 672. 186 5. 203. 062 -21% -11% 40. 923. 139 49. 992. 499 +22% 369. 038 401. 373 +11% +21% 18. 702. 567. 579 21. 736. 643. 472 +16% 6. 893. 769 7. 446. 528 - 1% +7% 20. 152. 105. 000 21. 336. 566. 000 +6% 16. 850. 960 17. 287. 620 -7% -5% 46. 207. 247 48. 483. 862 +5% 6. 684. 887 6. 723. 915 • 4% +4% 476. 449. 100 471. 210. 200 -1% 9. 546. 070 10. 862. 006 -10% +3% 5. 820. 592. 000 5. 940. 101. 000 +42% 4. 685. 965 4. 663. 813 -9% -9% 295. 550. 658 347. 568. 461 +18% 29. 610. 495 30. 951. 629 +14% +19% Tabel 5. Afgiftsfrit salg i lufthavne (salg til passagerer rejsende indenfor Fællesskabet og til og fra tredjelande) Hvis ændringen i det afgiftsfrie salg i lufthavne pr. land fra 1992 til 1993 i national valuta (spalte 4) og i ECU (spalte 8) sammenlignes, nås det resultat, at valutakurserne - undtagen for så vidt angår Grækenland - åbenbart ikke påvirkede udviklingen i det afgiftsfrie salg i lufthavne i væsentlig grad. Procenttallene for ECU og national valuta afviger ikke meget fra hinanden. Den stigning, der er konstateret for Grækenland, er endnu større i national valuta. Dette er en logisk konsekvens af nedskrivningen af den græske valuta, som også kan have været årsag til stigningen som helhed. Ved at sammenholde tallene i spalte 7 [ændring i ECU pr. passager] med tallene i spalte 8 [ændring i absolutte tal], fas et indtryk af, i hvor høj grad passagertallet har påvirket udviklingen i det afgiftsfrie salg i lufthavne. Ej heller her kan der peges på én enkelt tendens for hele Fællesskabet. Forøgelsen afdet afgiftsfrie salg i Grækenland, Irland og Nederlandene synes ganske enkelt at hænge sammen med det stigende passagertal. Stigningen i Det Forenede Kongerige og Danmark er ikke så stor, når den beregnes pr. passager. I Spanien, Belgien og Portugal har der været et endnu voldsommere fald i det afgiftsfrie salg i lufthavne (pr. passager), end det kunne forventes ud fra de absolutte tal. Generelt må det siges, at passagertrafikken i lufthavnene er vokset. Og det er givet en fordel for forretningerne, hvadenten disse er afgiftsfrie eller (senere) afgiftspligtige. Kun fire medlemsstater har været i stand til at bidrage med specifikke oplysninger for salg til passagerer rejsende til andre medlemsstater. Disse oplysninger fremgår af følgende tabel: 103 (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) ] (1) Med lems stat BE EL IRL UK Totalt salg i 1992 (national valuta) Totalt salg i 1993 (national valuta) Ændring i det tota le salg (national valuta) 2. 093. 790. 244 1. 642. 015. 562 -22% Passagerer i 1992 (i alt) Passagerer i 1993 (i alt) Ændr. p/p (ECU) Ændr. (ECU) 11. 922. 295. 077 13. 702. 175. 556 +15% 4. 478. 437 4. 941. 906 36. 076. 977 37. 555. 866 +4% 3. 085. 179 3. 141. 186 -23% +6% -4% -4% -6% 117. 576. 077 129. 984. 163 +11% 13. 721. 009 14. 211. 040 +8% +12% Tabel 5a. Afgiftsfrit salg i lufthavne til passagerer rejsende til andre medlemsstater Sammenholdes ændringen i det afgiftsfrie salg i lufthavne fordelt på medlemsstater fra 1992 til 1993 i national valuta (spalte 4) og i ECU (spalte 8), viser der sig tydelige ændringer for Grækenland og Irland. Som forklaret ovenfor skyldes disse formentlig nedskrivningen af disse medlemsstaters valuta. Der viser sig ikke samme udsving i Belgien og Det Forenede Kongerige. Ved at sammenligne spalte 7 [ændring i ECU pr. passager] med tallene i spalte 8 [ændring i absolutte tal] ses det, at der alene i Grækenland er sket en større ændring, hvilket stemmer overens med den generelle udvikling i Grækenland. Omfanget af oplysninger, som har været til rådighed, tillader ikke at drage overordnede konklusioner. For de medlemsstater, som har bidraget med oplysninger, lader det dog til, at tallene for salg til rejsende inden for Fællesskabet har fulgt nogenlunde samme udvikling, som de samlede tal. Afsnit 2. Afgiftsfrit salg om bord på fly inden for Fællesskabet Det første resultat af den statistiske analyse af tallene i ECU var, at det afgiftsfrie salg om bord på fly er vokset. Denne udvikling kan skyldes indførelsen af forhandlerkontrolsystemet (som ikke synes at fungere ordentligt om bord på fly) eller ændringer i valutakurser eller passagertal. I nedenstående tabel gøres der et forsøg på at afklare dette spørgsmål. Det skal erindres, at tallene for de enkelte medlemsstater relaterer sig til salg på flyrejser inden for Fællesskabet med flyselskaber, der har etableret hjemsted for deres virksomhed i den omhandlede medlemsstat. 104 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Medlems stat ' Totalt salg i 1992 (national valuta) Totalt salg i 1993 (national valuta) Ændring det i totale salg (national valuta) Passagerer i 1992 (i alt) Passagerer i 1993 0 alt) Ændr p/p (ECU) Ændr. < (ECU) BE DK EL ES IRL NL |PT 244. 482. 166 234. 169. 623 -4,22% 1. 550. 854 2. 093. 949 -30,10% -5,62% 396. 000 514. 000 +29,79% 23. 410 30. 550 -1,51% +28,53% 15385. 140. 300 1. 191. 111. 290 +209,27% 1. 266. 695 1. 301. 810 +227,36% +235,05% 908. 768. 220 1. 030. 477. 563 +13,39% 2. 368. 138 2. 543. 750 -5,25% +1,77% 5. 047. 669 7. 198. 306 +42,61% 4. 563. 861 4. 712. 446 +26,91% +31,04% 45. 411. 287 38. 234. 430 -15,80% 3. 998. 390 4. 159. 570 -16,04% -12,66% 828. 878. 510 807. 298. 150 -2,60% 1. 601. 888 1. 830. 854 -23,97% -13,11% Tabel 6. Afgiftsfrit salg om bord på fly For så vidt angår den mulige indflydelse, som valutakursændringerne har haft, viser en sammenligning mellem ændringen i det afgiftsfrie salg om bord på fly i 1992 og 1993 i national valuta (spalte 4) og i ECU (spalte 8), at der ikke kan konstateres nogen større forskel for så vidt angår Belgien, Danmark og Nederlandene. I Spanien, Irland og Portugal var ændringen i national valuta større end i ECU. Navnlig i Spanien og Irland synes valutanedskrivningen at have stimuleret det afgiftsfrie salg om bord på fly. Med hensyn til forholdet mellem antallet af transporterede passagerer og udviklingen i det afgiftsfrie salg om bord på fly tyder tallene i spalte 7 [ændring i ECU pr. passager] og spalte 8 [ændring i absolutte tal] på, at passagererne i visse lande har ændret indkøbsadfærd i bemærkelsesværdig grad. Mens nedgangen i det afgiftsfrie salg om bord på fly pr. passager er endnu større end nedgangen i absolutte tal, gør det modsatte sig gældende i Danmark. På nuværende stade er det vanskeligt at afgøre, om denne udvikling skyldes forskellene i, hvorledes forhandlerkontrolsystemerne fungerer, eller andre aspekter, som f. eks. forskelle i markedsføring, reklamer osv. Afsnit 3. Afgiftsfrit salg om bord på færger på ruter inden for Fællesskabet I overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er valgt for denne del af undersøgelsen, skal det herefter undersøges, om påstanden i kapitel 1 om, at det afgiftsfrie salg om bord på færger er vokset markant, kan opretholdes, når beregningerne sker på grundlag af den nationale i valuta (i stedet for ECU), og når resultaterne sammenholdes med udviklingen 15 Tallene for det afgiftsfrie salg om bord på fly i Grækenland er konstrueret ved at gange de oplyste tal med to, da der kun har foreligget oplysninger for andet halvår. 105 passagertrafikken i samme periode. Følgende tabel giver nogle nyttige tal. Det skal erindres, at tallene for de enkelte medlemsstater relaterer sig til salg på sørejser inden for Fællesskabet med færgeselskaber, der har etableret hjemsted for deres virksomhed i den omhandlede medlemsstat. (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) Medlems stat Totalt salg i 1992 (national valuta) Totalt salg i 1993 (national valuta) Ændring i det to tale salg (national valuta) Passagerer i 1992 (i alt) Passagerer i 1993 (i alt) Ændr p/p (ECU) Ændr. 1 (ECU) BE DK EL ES IRL NL UK 752. 294. 000 710. 255. 000 -5,59% 2. 167. 652 1. 867. 897 +7,96% -6,97% 1. 310. 129. 894 1. 323. 109. 019 9,91% 1. 710. 628 1. 610. 558 +6,22% +0,01% 3. 184. 660. 486 3. 663. 831. 486 15,05% 708. 535 638. 445 +17,68% +6,04% 2. 863. 099 294. 195 15. 936. 159 18. 172. 800 14,03% 1. 630. 260 1. 562. 346 +9,34% +4,78% 60. 982. 000 66. 502. 000 9,05% 1. 906. 708 1. 913. 009 +12,76% +13,13% 154. 800. 000 235. 000. 000 51,81% 19. 000. 000 22. 000. 000 +32,79% +53,76% Tabel 7. Afgiftsfrit salg om bord på færger En sammenligning mellem den procentvise ændring i det afgiftsfrie salg om bord på færger fra 1992 til 1993 i national valuta (spalte 4) og i ECU (spalte 8) fører til følgende konklusioner med hensyn til, hvorledes de skiftende valutakurser har påvirket udviklingen i det afgiftsfrie salg om bord på færger. I tre medlemsstater er der en væsentlig forskel mellem de to tal, nemlig i Danmark, Irland og Grækenland. I alle tre medlemsstater er den positive tendens endnu stærkere i national valuta end i ECU. Dette kan være en antydning af devalueringers egentlige indflydelse på væksten i det afgiftsfrie salg i et land, hvis valuta svækkes. Det stigende passagerantal kan være endnu en "naturlig" grund til den konstaterede stigning i det afgiftsfrie salg på dette område. Tallene i spalte 7 [ændring i ECU pr. passager] og spalte 8 [ændring i absolutte tal] viser, at nedgangen i Belgien i absolutte tal modsvares af en stigning pr. passager eller, med andre ord, at Belgien har haft en endnu større nedgang i det afgiftsfrie salg, end de rene tal synes at pege på ved første øjekast. I Danmark, Irland og Grækenland er stigningen pr. passager også større end stigningen i absolutte tal. Kun i Det Forenede Kongerige, som har den største markedsandel på dette område, er stigningen pr. passager mindre end i absolutte tal. Men en stigning på over 30% må dog stadig siges at være særdeles væsentlig. Sammenfattende synes det åbenbart, at stigningen i det afgiftsfrie salg om bord på færger i forhold til passagertrafikken er endnu større, end det kunne forventes ud fra den beregning i ECU, der er foretaget i kapitel 1. Det er muligt, at valutakursudviklingen har en vis (salgs fremmende, positiv) indflydelse i flere medlemsstater, men der kan ikke på grundlag af tallene drages nogen sikker konklusion i denne retning. 106 Afsnit 4. Konklusion Selv om oplysningerne ikke er komplette, viser den statistiske analyse af udviklingen i det afgiftsfrie salg i ECU i hele Fællesskabet klart, at der fra 1992 til 1993 skete en generel, men geografisk ulige fordelt, stigning i det afgiftsfrie salg. Endvidere kan der konstateres større forskelle med hensyn til salgssted (og transportmiddel), mens varekategorien ikke i denne henseende har spillet nogen afgørende rolle (udviklingen i salget var nogenlunde den samme for alle varekategorier). Konklusionen må være, at de forhandlerkontrolsystemer, der anvendes i de forskellige medlemsstater, synes at give mulighed for forskelle i udviklingen i det afgiftsfrie salg, og at kontrollen om bord på fly og navnlig om bord på færger i hele Fællesskabet i alt væsentligt er mindre streng end kontrollen i lufthavnen. Passagererne er åbenbart blevet opmærksomme på disse forskelle og har tilpasset deres indkøbsadfærd herefter (f. eks. ved at købe cigaretter på flyene i stedet for i lufthavnen). Udviklingen i valutakurser eller i passagertal synes ikke at have påvirket disse første resultater i særlig grad. Bortset fra visse ubetydelige tilfælde medførte beregningen af tallene i national valuta eller i forhold til passagertallet i 1992 eller 1993 ikke nogen ændring af den tendens, der tidligere har kunnet konstateret (fordelt på medlemsstat eller salgssted). Passagertrafikken voksede som helhed fra 1992 til 1993 og fremmede således den positive udvikling i det afgiftsfrie salg. Men hvad købene pr. passager angår er der en betydelig stigning i salget om bord på færger, hvilket kan sættes i forbindelse med forhandlerkontrolpro cedurerne. Der er ikke andre overbevisende forklaringer på denne ændring, idet det synes lidet sandsynligt, *t der på daværende tidspunkt var en generelt stigende efterspørgsel efter alkoholholdige drikkevarer, tobaksvarer, parfume, toiletvand og luksusartikler. I visse medlemsstater synes devalueringen af den nationale valuta ligeledes at have haft en vis stimulerende virkning på det afgiftsfrie salg, men heller ikke på dette punkt kan der konstateres nogen egentlig påvirkning af tendensen. 107 ISSN 0254-1459 KOM(96) 245 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 02 KataJognummcr : CB-CO-96-323-DÀ-C ISBN 92-78-05927-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg tor