title: 388 L 0077 : Council Directive of 3 December 1987 on the approximation of the laws of the Member States relating to the measures to be taken against the emission of gaseous and particulate pollutants from diesel engines for the use in vehicles (88/77/EEC)(OJ No L 36, 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directiva del Consejo de 3 de diciembre de 1987 relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre las medidas que deben adoptarse contra la emisión de gases y partículas contaminantes procedentes de motores diesel destinados a la propulsión de vehículos (88/77/CEE)(DO n̊ L 36 de 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directiva do Conselho de 3 de Dezembro de 1987 relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes às medidas a tomar contra a emissão de gases e partículas poluentes pelos motores diesel utilizados em veículos (88/77/CEE)(JO n̊ L 36 de 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Directive du Conseil du 3 décembre 1987 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs Diesel destinés à la propulsion des véhicules (88/77/CEE)(JO n̊ L 36 du 9.2.1988, p. 33).,388 L 0077 : Direttiva del Consiglio del 3 dicembre 1987 concernente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative ai provvedimenti da prendere contro l'emissione di gas inquinanti prodotti dai motori ad accensione spontanea destinati alla propulsione dei veicoli (88/77/CEE)(GU n. L 36 del 9.2.1988, pag. 33).,388 L 0077 : Richtlijn van de Raad van 3 december 1987 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der Lid-Staten met betrekking tot maatregelen tegen de emissie van verontreinigende gassen en deeltjes door dieselmotoren bestemd voor het aandrijven van voertuigen (88/77/EEG)(PB nr. L 36 van 9.2.1988, blz. 33).,388 L 0077 : Richtlinie des Rates vom 3. Dezember 1987 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über Maßnahmen gegen die Emission gasförmiger Schadstoffe und luftverunreinigender Partikel aus Dieselmotoren zum Antrieb von Fahrzeugen (88/77/EWG)(ABl. Nr. L 36 vom 9.2.1988, S. 33).,388 L 0077 : Rådets direktiv af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (88/77/EØF)(EFT nr. L 36 af 9.2.1988, s. 33).,388 L 0077 : Οδηγία του Συμβουλίου της 3ης Δεκεμβρίου 1987 για την προσέγγιση των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με τα μέτρα που πρέπει να ληφθούν κατά της εκπομπής αερίων και σωματιδιακών ρύπων από τους κινητήρες ντήζελ προοριζόμενους να τοποθετηθούν σε οχήματα (88/77/EOK)(EE αριθ. L 36 της 9.2.1988, σ. 33).

eurovoc_concepts:
atmospheric pollutant
combustion gases
consolidation of EU law
diesel fuel
motor vehicle
pollution control measures


title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän soveltamisesta

eurovoc_concepts:
aquaculture
common fisheries policy
fishery management
fishing regulations
structural policy

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 22. 07. 1996 KOM(96) 363 lopull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän soveltamisesta Sisällysluettelo Johdanto 1. osa: Kalavarojen hallinto 1-1 "Perinteisten" hallintavälineiden täytäntöönpano A. B. TACit ja kiintiöt Tekniset toimenpiteet 1-2 Asetuksessa 3760/92 säädettyjen uusien välineiden käyttöön ottaminen A. B. kehysten määritteleminen Lisenssit, luvat ja pyyntiponnistusten sääntely Kalastuksen määrää koskevan hallinnon monivuotisten 1-3 Kalavaroja koskeva tutkimus Euroopassa 1-4 Välimeren kalavarojen säilyttämistä koskeva järjestelmä 2. osa: Kalatalousalan rakenneuudistus 3. osa: Yhteinen markkinajärjestely ja pääsy yhteisön ulkopuolisille hankintalähteille A B Yhteisen markkinajärjestelyn mukauttaminen Kalastussopimusten kehittyminen 4. osa: Yhteisen kalastuspolitiikan valvonta A B Uuden valvonta-asetuksen säännöstö Valvonnan täytäntöönpano 5. osa: Päätöksentekomenettelyt A B Päätöksentekomenettelyjen määritteleminen Päätöksentekomenettelyjen täytäntöönpano Päätelmät Liitteet Johdanto 1. Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3760/92' 14 artiklassa säädetään, että komission on laadittava mainitun asetuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi toteutettuja toimenpiteitä koskeva kertomus parlamentille, neuvostolle ja yhteisön kalatalousalaa edustaville tahoille vähintään joka kolmas vuosi. Tämän kertomuksen perusteella muodostetaan yleiskuva tätä tarkoitusta varten hyväksytyistä toimenpiteistä niiden viimeisten kolmen vuoden aikana, joina asetusta on sovellettu. Tämän yleiskuvan muodostamisen yhteydessä on otettava huomioon yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) kehitys sen vuonna 1970 luotujen edellytysten ja vuonna 1983 luotujen päälinjojen käyttöön ottamisen jälkeen. Tähän sisältyy siis YKP:n säännöstön jatkuvuus ja vuoden 1992 parannusten korostaminen. 2. Tällä asetuksella perustettu järjestelmä on laajan keskustelun tulosta, jota käytiin 30 päivän toukokuuta 1990, jolloin komissio antoi ensimmäisen tiedonannon neuvostolle ja parlamentille2, ja 20 päivän joulukuuta 1992, jolloin neuvosto hyväksyi uuden perusasetuksen, välisenä aikana. i YKP:n kehittymistä sekä lyhyellä että keskipitkällä aikavälillä käsitelleen yleisen i keskustelun aiheisiin sisältyi YKP:n välitarkistus, mikä kattoi komission toivomalla tavalla YKP:n kaikki osatekijät. Keskustelu käytiin komission laatimien asiakirjojen perusteella ja sen lähtökohtana oli neuvostolle ja parlamentille annettu tiedonanto. Tämän tiedonannon oli määrä päätyä vuoden kestävien yhteisön eri toimielinten sekä kansallisten hallintojen ja etujaan valvovien ammatinharjoittajien kanssa käytyjen neuvotteluiden ja näkemysten vaihdon jälkeen komission neuvostolle ja parlamentille 1 Asetus (EY) N:o 3760/92 (EYVL N:o L 389, 31. 12. 1992) 2 Sec (90) 2244, 30. 11. 1990 ' 3 yhteisestä kalastuspolitiikasta 4 päivänä joulukuuta 1991 antamaan kertomukseen Kertomus 91\ Kertomus 91 herätti laajaa keskustelua samojen toimielinten keskuudessa. Keskustelun perusteella voitiin määritellä soveltuvimmaksi katsotut kehykset ja yleiset pääsuuntaviivat, jotta kalatalousalan sekä siihen liittyvien toimintojen tulevaisuus voitaisiin taata tulevan kymmenen vuoden aikana ja erityisesti jotta voitaisiin aloittaa kalastusalan valmistelu vuoden 2002 jälkeiseen kauteen. Keskustelun lopputuloksena voitiin osoittaa laaja-alaisen ja yhtenäisen lähestymistavan tarpeellisuus, mikä mahdollistaisi kaikkien olemassa olevien keinojen keskittämisen ja kaikkien kalavarojen käyttöedellytysten tehokkaamman säätelyn. Näin määritellyn lähestymistavan johdosta mielipiteet lähenivät toisiaan selvästi yhtä lailla yhteisön eri toimielinten kuin ammatinharjoittajien keskuudessa. Tämän yksimielisyyden ansiosta neuvoston päätelmät hyväksyttiin yksimielisesti 3 päivänä huhtikuuta 1992 pidetyssä kokouksessa4. Tämä uusi lähestymistapa ilmeni käytännössä uuden perusasetuksen hyväksymisenä5, jossa esiteltiin kalavarojen käytön uudet hallintovälineet. Niiden täytäntöönpanoa on arvioitava kansainvälisessä ja yhteisöllisessä ympäristössä, joka on vaikuttanut yhteiseen kalastuspolitiikkaan viimeisten kolmen vuoden aikana. 3. Viime vuosien aikana valtioiden välinen kansainvälinen yhteistyö merien kalavarojen säilyttämisen ja järkiperäisen hoidon alalla on lisääntynyt rannikkovaltioiden pyrkiessä aktiivisesti lisäämään määräysvaltaansa ei ainoastaan omien vesiensä vaan myös avomeren kalavarojen osalta. Edellä mainittu ilmenee myös neuvotteluista, joihin yhteisö on osallistunut tavoitteenaan kalavarojen pysyvä ja järkiperäinen hoito erilaisissa kansainvälisissä 3 Sec (91) 2288, 4. 12. 1991 4 Neuvoston kokouksen pöytäkirja 3. 4. 1992 - Asiakirja 5763/92 - Kalastus 103 5 Asetus (EY) N:o 3760/92 (EYVL N:o L 389, 31. 12. 1992) järjestöissä ja viimeksi hajallaan olevia ja laajasti vaeltavia kalakantoja koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien sopimuksen ja FAO:n vastuullisen kalastuksen ohjesäännön yhteydessä. Saatujen tulosten avulla on lujitettu yhteisön nykyistä oikeudellista tilannetta ja lisäksi on osoitettu valvonnan lisäämisen ja kansainvälisen yhteistyön tarpeellisuus. Erityisesti Välimeren osalta yhteisön ja kaikkien rannikkovaltioiden välisen yhteistyöpolitiikan perusta vahvistettiin Kreetalla joulukuussa 1994 pidetyn kalavarojen hoitoa koskevan diplomaattikonferenssin yhteydessä ja siellä saatuja tuloksia tullaan kehittämään vuoden 1996 lopulla pidettävässä toisessa konferenssissa. Myös talouspolitiikan alalla tapahtunut kehitys on vaikuttanut yhteiseen kalastuspolitiikkaan, koska siihen ovat vaikuttaneet myös kalatalousalan ulkopuoliset tapahtumat, esimerkiksi sopimukset (Uruguayn kierros) tai muiden tavoitteiden mukaiset itsenäiset tekijät (tullietuusjärjestelmä GSP - huumeet). Yhteisön kalastustuotteiden markkinoiden kriisi, josta kalastusala kärsi erityisesti vuonna 1993, osoitti ennen kaikkea sen, että ala ei voi suojautua kansainvälisen kaupan muutoksilta kehityksen kulkiessa kohti kaupankäynnin vapauttamista ja markkinoiden muuttumista maailmanlaajuiseksi. Kansainvälisen kilpailun sävyttämässä tilanteessa on yhä suurempi tarve uudistaa yhteisön laivastoa rakenteellisesti, jotta sen kannattavuus voitaisiin varmistaa. Kalastusmahdollisuuksien vähentyminen kolmansien maiden kanssa tehtyjen tiettyjen kalastussopimusten mukaisesti kalavarojen vähenemisen vuoksi on myös korostanut tiivimmän ja yhtenäisemmän yhteistyön ja kumppanuuden kehittämisen tarpeellisuutta näiden maiden kanssa käytettävissä olevien kalavarojen hyödyntämiseksi ja paikallisten talouksien vastavuoroisen kehityksen tukemiseksi. 4. Yhteisön tasolla tälle ajanjaksolle on toisaalta ollut ominaista Espanjan ja Portugalin liittymisjärjestelmän mukauttaminen sekä uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöön. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa määrätyn järjestelmän mukauttaminen on myös ollut hyvin laajan keskustelun aiheena, ja komission neuvostolle ja parlamentille 23 päivänä joulukuuta 1992 antama Kertomus 92* kiihdytti sitä osaltaan. Tähän perustuen neuvosto päätti antamalla kolme peräkkäistä asetusta7, että mukauttamiset oli tehtävä käyttäen YKP:n uudistuksen yhteydessä käyttöön otettuja uusia hali into välineitä. Nämä mukauttamiset tapahtuivat Atlantin valtameren vesillä sovellettavan pyyntiponnistusjärjestelmän käyttöönoton muodossa 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen. Itävallan, Suomen, Norjan ja Ruotsin yhteisöön liittymistä koskevat neuvottelut tapahtuivat toimeksiannon perusteella, jonka tavoitteena oli yhteisön säännöstön kokonaisvaltainen hyväksyminen ehdokasmaissa. Neuvottelujen seurauksena vahvistettiin siirtymätoimenpiteet tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja sitä kautta uusien jäsenvaltioiden liittämiseksi yhteisöön kokonaisvaltaisesti. Norjan kanssa käydyt neuvottelut olivat myös johtaneet siirtymätoimenpiteiden määrittelyyn, mikä olisi voinut Norjan tosiasiallisesti liittyessä vaikuttaa ajan myötä YKP:n tiettyjen osien myöhempään kehitykseen, kuten esimerkiksi kalavarojen hoitoon ja valvontaan. 5. Sekä kansainvälinen että yhteisöllinen ympäristö korostaa kiireellistä tarvetta soveltaa yhteisön järjestelmässä määriteltyjä hallintovälineitä. Sen vuoksi olisi syytä tutkia, missä määrin nämä määritellyt tavoitteet on toteutettu. 6 Sec (92) 2360, 23. 12. 1992 - Neuvoston asetus (EY) N:o 1275/94, 30. 5. 1994 - Neuvoston asetus (EY) N:o 685/95, 27. 3. 1995 - Neuvoston asetus (EY) N;o 2027/95, 15. 6. 1995 Tämä tarve on yhä suurempi yhteisön laivaston ylikapasiteetin vuoksi, josta seuraa kalakantojen liiallista hyväksikäyttöä ja kalatalousalan yritysten toimeentulon vaarantumista. Kaikkien kalastusalalla toimivien on tiedostettava se, että ainoastaan kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalavarojen välisen tasapainon tutkimukseen sekä tämän tasapainon säilyttämiseen perustuva strategia takaa kalatalousalan pysyvyyden. Olisi myös tarkistettava, että tehtyjen päätösten soveltamisessa tarvittavia toimenpiteitä on sovellettu oikealla tavalla kaikilla vastuualueilla. * * * I. Kalavarojen hallinto M. "Perinteisten" hallintovälineiden täytäntöönpano A. TACit ja kiintiöt TACien ja kiintiöiden vahvistamiseen perustuvien mekanismien säilyttämisen mukaisesti sekä korjatakseen Kertomus 19918:ssä havaittuja puutteita komissio on järjestelmällisesti ehdottanut TACien vahvistamista tieteellisten lausuntojen perusteella (ks. liite I) kalavarojen käytön alennettua tasoa vastaaviksi. Asiassa on edistytty siinä mielessä, että kalastuksen määrän kasvua on onnistuttu tietyissä tapauksissa pysäyttämään tai jarruttamaan. Kaikesta huolimatta kalavarojen käyttö on yhä edelleen liian suurta (ks. liite I), joko siksi että neuvosto on vahvistanut TACit liian korkealle tasolle tai kiintiöiden ylityksen vuoksi. 8 Komission kertomus 1991 neuvostolle ja parlamentille yhteisestä kalastuspolitiikasta - Asiakirja SEC (91) 2288 lopullinen, 4. 12. 1991 Pohjanmeren pyöreiden kalojen osalta (turska, kolja) merkittävän poikkeuksen muodosti se, että neuvosto ei seurannut komissiota tämän ehdottaessa tieteellisten lausuntojen perusteella TACien vahvistamista kalavarojen käytön alennettua tasoa vastaavaksi. TACien vahvistaminen Pohjanmeren pyöreiden kalojen kohdalla tieteellisten suositusten mukaiselle tasolle merkitsi olennaista edistystä, mutta se ei kuitenkaan vielä riittänyt, sillä samanaikaisesti ei saavutettu vastaavaa pyyntiponnistusten alenemista. Toteutuneet pyyntiponnistusten tasot ovat säännöllisesti olleet liian korkeita verrattuna siihen, mikä on ollut tarpeen kiintiöiden täyttämiseksi. Tämä on johtanut petoksiin ja hylkäämisiin. Laajemmalla tasolla onnistuttiin kuitenkin välttämään kalavarojen käytön kasvu. Tämä on joidenkin aiempiin verrattuna paremmin onnistuneiden kalojen rekrytointien kanssa kuitenkin mahdollistanut eräänlaisen elpymisen, joskin se on heikosti havaittava ja hyvin suhteellinen (ks. liite I). Muilla kalatalouden aloilla TACit vahvistetaan edelleen liian korkealle tasolle monien aivan liian suuren pyynnin kohteeksi joutuneiden kalavarojen osalta. Tietyt TACien alennukset ovat jopa harhauttavia, sillä ne alentavat TACeja ainoastaan kalavarojen tasapainotetun hyväksikäytön kannalta tarpeelliselle tasolle, kun ne aikaisemmin olivat selvästi korkeammalla tasolla kuin kalasaaliit. B. Tekniset toimenpiteet Komission tiedonannossaan esittämää kriittistä yleisarviota tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 7 päivänä lokakuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3094/869 täytäntöönpanosta on täydennettävä teknisten toimenpiteiden muilla alueilla saavutettua edistymistä käsittelevällä analyysillä. Komission tiedonanto neuvostolle teknisten toimenpiteiden soveltamisesta YKP:ssä (KOM/95/669) Asetusta (ETY) N:o 3094/8610 on päivitetty säännöllisesti. Lisäksi yhteisön teknisten toimenpiteiden soveltamisalaa on laajennettu alueille, joita ne eivät ole aikaisemmin kattaneet, esimerkiksi Välimerelle, ja aiemmin sääntelemättömiin kalastusmenetelmiin, esimerkiksi kiinteisiin pyydyksiin. Lisäksi on kehitetty yhteisön teknistä alaa koskevaa lainsäädäntöä, erityisesti NAFO. n (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) ja Itämeren osalta, jotta komission aktiivisesti tukemien kansainvälisten järjestöjen suositukset voitaisiin ottaa huomioon. Teknisten toimenpiteiden merkittävä kehittyminen ei kuitenkaan saa sysätä taka-alalle vielä toteuttamattomia edistykseen tähtääviä toimia. Komissio on ehdottanut tiedonannossaan edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 3094/86 täytäntöönpanon osalta teknisten toimenpiteiden olennaista tarkistusta, jotta niitä voitaisiin lujittaa, yksinkertaistaa ja valvoa helpommin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tiedonannossa ehdotetaan erityisesti silmäkokojen yhdenmukaistamista vahvistamalla silmäkoot kalastusalueen, ei maantieteellisen alueen mukaan. Tätä yhdenmukaistamista tullaan soveltamaan alueella III (Biskajanlahti ja Iberian niemimaa) sekä Pohjanmerellä. Lisäksi tiedonannossa ehdotetaan suoja-alueiden laajentamista nuorten kalojen suojelemiseksi ja pyydysten valikoivuuden parantamiseksi. Tiedonannon johdosta käydyssä keskustelussa neuvoston kokouksessa joulukuussa 1995, neuvosto sitoutui tekemään ratkaisun komission teknisten toimenpiteiden uutta lähestymistapaa koskevan ehdotuksen perusteella, joka annetaan sille ennen 1 päivää kesäkuuta 1996. 10 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3094/86, annettu 7 päivänä lokakuuta 1986, tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä (EYVL N:o L 288, 11. 10. 1986) 1-2. Asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 säädettyjen uusien välineiden käyttöön ottaminen Perinteisten kalavarojen hoitojärjestelmien parantamiseksi Kertomus 9/:ssä painotettiin pyyntiponnistusten ja saaliiden hallinnon yhteensovittamisen tarvetta sekä monivuotisten päätösten kehysten määrittelemisen tarvetta. Komissio siis toteutti tämän uuden lähestymistavan mahdollisimman pian. A. - Lisenssit, luvat ja pyyntiponnistusten sääntely. Ennen kuin pyyntiponnistusten hallinto voitiin ottaa käyttöön, oli tarpeen määritellä ne välineet, joiden avulla voitaisiin rajoittaa kalastuksen harjoittamista yleensä sekä erityisesti pääsyä tietyille kalastusalueille. Sen vuoksi komission ensimmäiset ehdotukset koskivat ensin kalastuslisenssejä ja -lupia ennen kuin niissä keskityttiin erityisten pyyntiponnistusten hallintojärjestelmien käyttöönottoon. Ammattikalastustoiminnan harjoittamisen sallivia lisenssejä sekä tiettyjen kalastusalueiden erityiskalastuslupia koskevien sääntöjen hyväksyminen muodosti ratkaisevan välivaiheen kalavarojen tehokkaassa ja avoimessa hallinnossa. Nämä välineet hyväksyttiin kolmen peräkkäisen vaiheen1 ' aikana vuosina 1993-1994 (ks. liite IV). Toinen yhtä tärkeä välivaihe oli pyyntiponnistusten hallinnon tehokas käyttöönotto. 11 - Neuvoston asetus (ETY) N:o 3690/93, annettu 20 päivänä joulukuuta 1993, yhteisön järjestelmän perustamisesta vähimmäistietoja koskevien sääntöjen vahvistamiseksi (EYVL N:o L 341, 31. 12. 1993) kalastuslisensseihin sisällytettäviä - Neuvoston asetus (EY) N:o 1627/94, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1994, erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöksistä (EYVL N:o L 171, 6. 7. 1994) - Neuvoston asetus (EY) N:o 3317/94, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, kalastussopimuksen mukaisesti kolmannen maan vesialueilla harjoitettavan kalastuksen hyväksymistä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL N:o L 350, 31. 12. 1994) 10 Järjestelmässä on toistaiseksi rajoituttu Shetland Boxin tapaukseen, mutta komissio ehdottaa Espanjan ja Portugalin liittymisjärjestelmän mukauttamista käsittelevässä Kertomus P2:ssa12 siirtymistä kohti pyyntiponnistusten hallinnon yleisjärjestelmää. Pitkien keskustelujen jälkeen neuvosto päätti vihdoin Atlantin valtamerelle rajoitetun pyyntiponnistusjärjestelmän käyttöönotosta 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen. 13 Tämä järjestelmä perustuu siihen, että pyyntiponnistusten yleistä tasoa ei nosteta, jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksia hyödynnetään kokonaisvaltaisesti ja nykyinen tasapaino säilytetään herkillä alueilla ja sen tarkoituksena on varmistaa kapasiteetin ja saaliiden hallinta. Toinen välivaihe on toteutettava asteittain, minkä ansiosta Ruotsin ja Suomen liittymisen yhteydessä määritelty siirtymäjärjestelmä voidaan saattaa päätökseen. Pyyntiponnistusjärjestelmä on määriteltävä hienojakoisemmin, jotta voidaan tarkentaa tietyillä kalastusalueilla tapahtuvaa kalastusta koskeviin erityiskalastuslupiin liittyvät säännökset ja jotta pyyntiponnistusten tehokkaan hallinnon tarve voitaisiin sovittaa yhteen jäsenvaltioiden suhteellisen vakauden periaatteeseen perustuvien kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen hyödyntämisen kanssa. 12 13 Komission kertomus 1992 neuvostolle ja parlamentille Espanjan ja Portugalin liittymisjärjestelmän soveltamisesta. Asiakirja SEC (92) 2340 lopullinen, 23. 12. 1992 Neuvoston asetus (EY) N:o 685/95, annettu 27 päivänä maaliskuuta 1995, tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta (EYVL N:o L 71, 31. 3. 1995, s. 5) f j. / J _ *_ i 11 B. - Kalastuksen määrää koskevan hallinnon monivuotisten kehysten määritteleminen Toistaiseksi neuvosto ei ole vielä hyväksynyt komission tavoitteiden ja keskipitkän aikavälin hallinnon määrittelyä koskevaa ehdotusta, vaikka se on ollut sen käsiteltävänä 15 päivästä joulukuuta 1993. Tämä viive hankaloittaa kalavarojen tehokasta hallintoa. Ehdotus on kuitenkin tehty perusasetuksen säännöstöä noudattaen. Kehyksen määrittelyn tärkeyden vuoksi, jota on painotettu Kertomus 91:ssä ja joka on todettu myös asetuksessa (ETY) N:o 3760/92, komissio on tehnyt säädösehdotuksia jo vuodesta 1993. TACeja ja kiintiöitä koskevien päätösten täytäntöönpano käytännössä vuodesta 1992 alkaen on ainoastaan vahvistanut kalavarojen hallinnon joustavuuden tarvetta sekä edistänyt kalatalousalan toiminnan suunnittelemista ja pitkän aikavälin investointien tekemistä seuraavaa vuotta pidemmälle. Näiden uusien hallintovälineiden käyttöönottoa koskevien keskusteluiden havainnollistamiseksi komissio on alustavasti toimittanut neuvostolle tiedonannon14, jossa kartoitetaan näiden uusien välineiden etuja sekä rajoituksia. Tiedonanto käsiteltiin neuvostossa, joka hyväksyi siinä olevat yleiset periaatteet (marraskuussa 1994). Komissio teki vielä kaksi lisäehdotusta päästäkseen toiminnallisen tason seurauksiin. Ensimmäinen koskee keskipitkän aikavälin tavoitteiden ja strategioiden määrittelyä15, toinen taas kiintiöiden soveltamisen tekemistä joustavammaksi16. Molemmat näkemykset ovat toisiaan täydentäviä, koska niiden avulla voidaan yhdistää keskipitkän aikavälin kunnianhimoisempi toiminta lyhyen aikavälin hallinnon suurempaan joustavuuteen. Neuvosto on tunnustanut molemmissa tapauksissa taustalla olevien periaatteiden asianmukaisuuden ensimmäisten rakentavaa laatua olevien keskustelujen yhteydessä. YKP:aa koskevien sisäisten keskustelujen ohella on useissa kansainvälisissä elimissä 14 15 16 Komission tiedonanto "YKP. n uusien osatekijäden täytäntöönpano" neuvostolle ja parlamentille, (KOM (93) 664, Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1993) Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tietyille kalastusryhmille vahvistettavista tavoitteista ja hallintostrategioista 1994 - 1997 (Kom (93) 663 lopullinen, 15. 12. 1993) Ehdotus neuvoston asetukseksi TACien ja kiintiöiden vuosikohtaisen hallinnon lisäedellytyksistä (KOM (94) 583 lopullinen, 8. 12. 1994) tietynlaiselle kalastukselle ja j 12 painotettu keskipitkän aikavälin strategioiden ja tavoitteiden määrittelyn tarvetta vastuullisen kalastuksen ohjesäännön määritelmän mukaisesti sekä Pohjanmeren hallitusten välisen konferenssin yhteydessä. Molemmissa tapauksissa valitut menetelmät ovat yhdenmukaisia komission ehdotusten mukaisten välineiden kanssa, joita ovat hedelmälliselle biomassalle asetetut kynnysarvot sekä suunnitelmat kalastuskuolevuus lukujen osalta. Hallintostrategioihin ja -tavoitteisiin liittyvä ehdotus annettiin neuvoston käsiteltäväksi joulukuussa 1993. Neuvosto osoitti alkuvaiheessa vain varovaista kiinnostusta ehdotukseen (vuoden 1994 alkupuolisko), toisen tarkastelun aikana (vuoden 1994 jälkipuolisko) neuvosto oli lähellä ehdotuksen hyväksymistä sillä ehdolla, että se olisi muutettu direktiiviksi ja että numerotietojen osalta olisi tehty muutamia muutoksia. Vuoden 1995 alkupuoliskolla neuvosto hylkäsi ehdotuksen ja vuoden 1995 toisella puoliskolla se kieltäytyi ottamasta sitä enää esityslistalleen. Vaikka neuvosto oli yhtä mieltä periaatteista, ehdotus siis hylättiin, ei sisältöä koskevista syistä vaan yksityiskohtia koskevien huomautusten vuoksi. Ehdotus on myös vanhentunut suhteessa alunperin suunniteltuun aikatauluun (1994 - 1997). Joustavuutta koskevan ehdotuksen osalta neuvosto käytti kaksi vuotta tehdäkseen teknisiä tarkistuksia sekä voittaakseen ehdotuksen uudistavasta luonteesta johtuvan epäröinnin ja hyväksyi ehdotuksen yksimielisesti porrastaen sen soveltamisen vuosien 1997 ja 1998 ajalle. Neuvoston on tutkittava hallintotavoitteita ja -strategioita koskeva ehdotus uudestaan. Kysymystä on siis käsiteltävä uudestaan neljännen vaiheen monivuotisia ohjausohjelmia (MAGP) koskevan keskustelun yhteydessä aiemmin ehdotettujen kalastusmäärien sääntelyn ja kalastuskapasiteetin kehityksen välisten yhteyksien vuoksi. 13 I. -3 Kalavaroja koskeva tutkimus Euroopassa Kalavarojen hoidon osalta on tehtävä päätöksiä, jotka voidaan tehdä ainoastaan tieteellisten tutkimusten perusteella. Kalavaroja koskevaan tutkimukseen kohdistuva kysyntä on hyvin merkittävää ja kehittyy jatkuvasti yhteisen kalastuspolitiikan tarpeiden mukaisesti. Kertomus 1991:n suosituksista sekä asetuksen (ETY) 3760/92 hyväksymisestä alkaen kalavaroja koskeva tutkimus on voimistunut sekä yhteisön tasolla että kansallisella tasolla painottaen sosiaalis-taloudellisia osatekijöitä ja tutkimustoimien yhteensovittamisen kehittämistä sekä yhteisön että kansainvälisellä tasolla. Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevia toimia koskevan Euroopan yhteisön neljännen puiteohjelman (1994-1998) yhteydessä, komission tavoitteena on myöntämällä tutkimushankkeille yhteisön rahoitusta luoda vankka perusta yhteisön kalavarojen tasapainotetulle ja kestävälle käytölle sekä vesiviljelyn tulevalle kehittämiselle. Saadakseen erikoistietoja, joiden perusteella voitaisiin muotoilla asetusehdotuksia, komissio osallistuu myös sellaisen tieteellisen tai teknisen tutkimuksen rahoitukseen, jonka perusteella voidaan antaa tiettyihin erikoisaiheisiin liittyviä vastauksia ja jonka tuloksia voidaan suoraan soveltaa YKP:n yhteydessä. Huolimatta tästä yhteisöltä saamastaan kannustuksesta komission mielestä YKP:n täytäntöönpanossa tarvittavien perustietojen keruu on edelleenkin puutteellista. Nykyisiä menettelyjä olisi parannettava sen varmistamiseksi, että tiedot, jotka jäsenvaltioiden on välitettävä komissiolle, kerätään ja että ne annetaan tutkimusta tekevien asiantuntijoiden käyttöön. Lisäksi olisi korjattava jäsenvaltioiden ja komission välisen yhteensovittamisen puutteellisuutta sekä selvennettävä eri tehtäviä määrittämällä tutkimuksen ensisijaiset alueet yhteisön tasolla. 14 Komissio toivoo myös voivansa parantaa tiedemiesten ja kalastusalan toimijoiden välisiä yhteyksiä. Tätä tarkoitusta varten yhteisö pyrkii tehostamaan tiedonkulkua komission, jäsenvaltioiden ja ammatinharjoittajien välillä sekä tutkimustuloksiin liittyvää tiedottamista, jotta ne olisivat kaikkien käytettävissä. L- 4 Välimeren kalavarojen säilyttämistä koskeva järjestelmä Kreikan ja Espanjan yhteisöön liittymisen, kalavarojen huolestuttavan tilan ja kalastuksen sosiaalis-taloudellisesti tärkeän merkityksen johdosta tietyillä rannikkoalueilla komissio antoi jo vuonna 1990 neuvoston käsiteltäväksi Välimeren yhteisen järjestelmän suuntaviivoja koskevan asiakirjan17. Kyseisen tiedonannon tavoitteena oli Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan politiikan täytäntöönpano. Neuvosto hyväksyi yksimielisesti tiedonannossa tehdyt päätelmät. Kertomus P7:stä alkaen, jossa tuettiin yhteisön kalavarojen säilyttämistä koskevan järjestelmän perustamista Välimerelle, on saatu aikaan huomattavaa edistymistä tiettyjen uhanalaisten kalakantojen pelastamisessa tällä alueella. Yhteisön toimielinten ja ammatinharjoittajien käymien Välimeren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevan politiikan suuntaviivoihin liittyvien keskustelujen seurauksena neuvosto antoi tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä toimenpiteistä asetuksen (EY) N:o 1626/94, joka tuli voimaan vuonna 199518. Kyseisen asetuksen tavoitteena on kalavarojen ja ympäristönsuojelun parantaminen yhdenmukaistamalla tiettyjä nykyisiä säännöksiä käytettävissä olevien tieteellisten tulosten 17 Komission tiedonanto neuvostolle kalastuksen Välimeren yhteisestä kalastusjärjestelmää koskevista 18 suuntaviivoista - pohdinta-asiakirja (Asiakirja SEC (90) 1136 lopullinen, 10. 7. 1990) Neuvoston asetus (EY) N:o 1626/94, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1994, tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 15 perusteella ja tarvittaessa hyväksymällä uusia säännöksiä, joissa otettaisiin huomioon Välimeren erikoisolosuhteet. Siinä vahvistetaan myös tiettyjen pyydysten käyttöä ja kieltoa koskevat edellytykset, niiden teknisiä ominaisuuksia koskevat rajoitukset ja kalastustuotteiden purkamisen alamitat. Lisäksi siinä säädetään poikkeuksista, joiden avulla asetus voidaan hyväksyä asteittain. Asetuksen täytäntöönpano on aiheuttanut hankaluuksia tietyissä jäsenvaltioissa erityisesti pakollisia mittoja koskevien säännösten noudattamisen osalta. Komissio on osallistunut useisiin ammatinharjoittajien ja tiedemiesten kanssa järjestettyihin kokouksiin saadakseen tietoja ja perusteita, joiden avulla se voisi perehtyä asiaan ja ehdottaa tyydyttävää ratkaisua. Tämä on kuitenkin vasta ensimmäinen vaihe, sillä edistymistä ei tapahdu, ennen kuin voidaan taata yhdenmukaistaminen Välimerellä kalastavien Euroopan unionin ulkopuolisten maiden kanssa. Tämän asian osalta on toteutettu tehokkaita toimia Välimeren jäsenvaltioiden, neuvoston ja komission välisessä täydessä yhteisymmärryksessä. Joulukuussa 1994 pidettiin Kreetalla Välimeren kalavarojen hoitoa käsittelevä diplomaattikonferenssi, jonka lopputuloksena hyväksyttiin Välimeren kalavarojen hoitoa ja säilyttämistä koskeva juhlallinen julistus; julistuksen mukaan Välimeren biologisista rikkauksista hyötyvät valtiot sitoutuivat tekemään yhteistyötä turvatakseen alueen kalavarojen suojelemisen ja kehittämisen. Lujittaakseen rannikkovaltioiden ja Välimerellä kalastusta harjoittavien valtioiden välistä yhteistyötä komissio on jo ryhtynyt järjestämään toista Välimeren kalavarojen hoitoa käsittelevää diplomaattikonferenssia vuoden 1996 lopulla. Yhteisö on vastaavasti lujittanut yhteistyötään Välimerellä toimivien kalastusalan alueellisten järjestöjen kanssa ja erityisesti Välimeren kalastuksen yleisneuvoston kanssa. 16 Yhteisö on lisäksi käynnistänyt neuvottelut päästäkseen tämän järjestön jäseneksi lähiaikoina. Yhteisö on myös ryhtynyt toimiin sisällyttääkseen yhteisön lainsäädäntöön muutamia kalavarojen hoitoa koskevia kansainvälisten järjestöjen suosituksia. II. Kalatalousalan rakenneuudistus Kalastusta ja vesiviljelyä edistävät rakenteelliset toimet ovat viime vuosina joutuneet eräiden olennaisten muutosten kohteeksi. Vuoteen 1993 asti komissio valitsi itse laivaston, vesiviljelyn sekä kalastusalan tuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin aloihin liittyvät investointihankkeet asetuksen (ETY) N:o 4028/8619 mukaisesti. Investointihankkeiden oli oltava tiettyjen hyväksyttävyyteen, yhdenmukaisuuteen ja tukikelpoisuuteen liittyvien perusteiden mukaisia sekä noudatettava tiettyjä teknisiä ja taloudellisia suhteita, jotta ne voitiin hyväksyä. Vuodesta 1993 alkaen kalastusalan toimenpiteet on yhdistetty rakennerahastojen uudistukseen neuvoston asetusten (ETY) N:o 2080/93 ja N:o 3699/9320 rakenteelliset hyväksymisen johdosta. Tämän yhdistämisen ansiosta jäsenvaltioille voidaan jakaa uusia tärkeitä vastuualueita (toissijaisuusperiaatteen mukaisesti) kalatalousalan investointihankkeiden valitsemisen osalta, jos ne vain vastaavat kalatalousalan ohjelmapainotteisuuden (yhteistyö) mukaisesti kalastusalalla toteutettuja toimenpiteitä. Yhteisön tukitoimenpiteet noudattavat lisäksi tuen täydentävyyden ja keskittämisen periaatetta Kalastusalan ja erityisesti laivaston rakenneuudistukseen tähtäävät toimenpiteet tullaan jatkossa tulkitsemaan tämän uuden rahoituksellisen kehyksen mukaisesti. 19 20 Neuvoston asetus (ETY) N:o 4028/86, annettu 18 päivänä joulukuuta 1986, yhteisön toimista kalastus- ja vesiviljelyalan rakenteiden parantamiseksi ja mukauttamiseksi, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3846/92, annettu 19 päivänä joulukuuta 1992 (EYVL N:o L 401, 31. 12. 1992) (kumottu) Neuvoston (7) asetus (EY) N:o 3699/93, annettu 21 päivänä joulukuuta 1993, yhteisön kalastus- ja vesiviljelyalaa sekä niiden tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevien rakenteellisten tukitoimenpiteiden perusteista ja edellytyksistä 17 Tämän asian osalta jo komission Kertomus 1991 :ssä suositeltiin säilyttämistoimenpiteiden ja rakenteellisten toimenpiteiden välisten yhteyksien vahvistamista, jotta viimeksi mainittujen avulla voitaisiin alentaa liiallista kalastuskuolevuutta poistamalla yhteisön laivaston ylikapasiteetti. Nämä suositukset mainitaan kalastustoiminnan hallinnosta ja valvonnasta annetun asetuksen (ETY) N:o 3760/92 II osastossa, jonka mukaisesti neuvoston on hyväksyttävä kalatalousalan rakenneuudistukseen liittyvät tavoitteet ja yksityiskohtaiset säännöt useaksi vuodeksi kerrallaan kestävän tasapainon saavuttamiseksi kalavarojen ja niiden käytön välillä. Komissio on siten ottanut tehtäväkseen tämän rakenneuudistuksen mahdollistamisen hyväksymällä tiettyjä oikeudellisia ja rahoituksellisia säännöksiä. Laivaston ylikapasiteetin vähentämiseen toimenpiteiden hyväksyminen on tehty mahdolliseksi neuvoston päätöksellä 94/15/EY21, jonka mukaisesti tähtäävien pakottavien voidaan hyväksyä monivuotinen ohjausohjelma (MAGP III). MAGP III:n laatimista ovat ohjanneet toiminnan avoimuuden, jäsenvaltioiden tasavertaisen kohtelun ja joustavuuden periaatteet. On kuitenkin todettava, että vaikka laivaston tehoa alennettaisiin keskimäärin 7 prosenttia viiden vuoden aikana, nämä ohjelmat eivät tule olemaan niin kunnianhimoisia kuin komissio olisi toivonut etenkin sen vuoksi, että mainittu prosenttiosuus sisältää myös ne vähennykset, joita tietyt maat eivät olleet panneet täytäntöön aiempien ohjelmien yhteydessä, eikä se vastaa tekniikan edistymisestä johtuvaa tuottavuuden kasvua. 21 Neuvoston päätös 94/15/EY, tehty 20 päivänä joulukuuta 1993, yhteisön kalastusalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän joulukuuta 1996 väliseksi ajanjaksoksi kalavarojen ja niiden hyväksikäytön välisen tasapainon saavuttamiseksi (1° EYVL N:o L 10, 14. 1. 1994) Neuvoston päätös 95/577/EY, tehty 22 päivänä joulukuuta 199S, Suomen ja Ruotsin kalatalousalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivän tammikuuta 1995 ja 31 päivän joulukuuta 1996 väliseksi ajanjaksoksi kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välisen tasapainon saavuttamiseksi kestävällä tavalla (EYVL N:o L 326, 30. 12. 1995) (5) 18 Neuvostolle ja parlamentille tehtyjen monivuotisten ohjausohjelmien (MAGP III) tavoitteiden edistymistä koskevien vuosikertomusten yhteydessä komissio totesi, että huolimatta vahvistettujen tavoitteiden kokonaisuudessaan tyydyttävistä tuloksista, jäsenvaltioiden välillä on eroja, jotka ilmenevät joko todellisina näiden tavoitteiden saavuttamiseen liittyvinä vaikeuksina tietyissä maissa tai tosiasioiden perusteella vahvistuneena haluttomuutena noudattaa näitä tavoitteita. MAGP III:n täytäntöönpanon osalta on toisaalta todettava, että toistaiseksi kukaan jäsenvaltioista, edes tähän lähestymistapaan sitoutuneet valtiot, eivät ole käyttäneet hyväkseen MAGP III:ssa tarjoutunutta mahdollisuutta panna täytäntöön kalastusalan toiminnan vähentämiseen tähtääviä toimenpiteitä, jotka olisi voitu huomioida MAGP III:n yhteydessä. MAGP III:n tavoitteiden noudattamatta jättäminen johtaa seuraamusten soveltamiseen. Jäsenvaltioiden kannalta pakottavin on velvoite, jonka mukaan jäsenvaltiot eivät voi panna alulle kalastusalusten rakentamistoimenpiteitä tai laivastojensa nykyaikaistamista, josta seuraa pyyntiponnistusten kasvua, jos he eivät ole noudattaneet ohjelman tavoitteita. Eräät jäsenvaltiot, jotka eivät ole noudattaneet MAGP III:n välitavoitteita, ovat joutuneet luopumaan alusten nykyaikaistamiseen tai uusien alusten rakentamiseen tarkoitettujen kansallisten tukien myöntämisestä. Toinen seuraamus, jota tullaan soveltamaan, jos komissio toteaa vuoden 1996 lopussa, että joku jäsenvaltio ei ole noudattanut MAGP III:n lopullisia tavoitteita, on perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely. Huolimatta näistä puutteista ja toisin kuin aiemmissa ohjelmissa (MAGP I ja MAGP II), joiden tulokset olivat pettymyksiä, MAGP III22 on johtanut kapasiteetin alentumiseen 22 Komission päätökset 92/588/ETY - 92/598/ETY, tehty 21 päivänä joulukuuta 1992, kalastuslaivastojen monivuotisista ohjausohjelmista vuosiksi 1993 -1996 (MAGP III). (EYVL, N:o L 401, 31. 12. 1992) Komission päätökset 96/73/EY - 96/74/EY, tehty 22 päivänä joulukuuta 1995, neuvoston asetukseen (EY) N:o 3699/93 perustuvasta Ruotsin ja Suomen kalastuslaivaston monivuotisesta ohjausohjelmasta 19 (katso liite II). Vaikka tulos on kaiken kaikkiaan hyvin riittämätön, MAGP III:n myötä on myös saatu yhteisön laivaston kehittämisen seurantaa ja valvontaa varten yhteinen järjestelmä käyttöön otettujen välineiden ansiosta (yhteisön kalastusalusrekisteri, laivaston uudelleenmittaus23). MAGP nirta seuraa MAGP IV, jonka yhteydessä puolueettomien asiantuntijoiden tekemän kalakantojen tilaa ja ammatinharjoittajien huomioita koskevan uuden kertomuksen perusteella tullaan määrittämään yhteisön laivaston rakenneuudistuksen uudet tavoitteet, jotta kalakannat ja kalastusalan yritysten talous saataisiin elpymään. MAGP IV:n tavoitteena on poistaa tosiasiallisesti laivastossa pitkään vallinnut ylikapasiteetti. Yhteisön laivaston vähentämisen sosiaalistaloudellisten seurauksien lieventämiseksi komissio ehdotti jo vuonna 1986 asetuksen (ETY) N:o 4026/86 hyväksymisen yhteydessä, että romutuspalkkioon sisältyy palkkiot miehistön jäsenille, mutta neuvosto hylkäsi tämän sosiaalisen toimenpiteen. Vuonna 1991 komissio pyrki asetuksessa (ETY) N:o 4028/86 mainittujen erityistoimenpiteiden mukaisesti ottamaan uudestaan käyttöön erityiset sosiaaliset toimenpiteet, mutta tämä epäonnistui jälleen. Lieventääkseen laivaston rakenneuudistukseen tähtäävien toimenpiteiden vaikutusta kalastuksesta riippuvaiseen meren läheisyydessä asuvaan väestöön neuvosto hyväksyi marraskuussa 1995 sosiaalistaloudelliset toimenpiteet24, joiden avulla pyyntiponnistusten vuosiksi 1995-1996 (6) (EYVL N:o L 14, 19. 1. 1996) 23 24 (EY) N:o 109/94, annettu 19 päivänä Komission asetus kalastusalusrekisteristä (EYVL N:o L 19, 22. 1. 1994) Neuvoston asetus (EY) N:o 3259/94, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, kalastusalusten ominaisuuksista annetun asetuksen (EY) N:o 2930/86 muuttamisesta (EYV N:o L 339, 29. 12. 1994) tammikuuta 1994, yhteisön Neuvoston asetus (EY) N:o 3699/93, annettu 21 päivänä joulukuuta 1993, yhteisön kalastus- ja vesiviljelyalaa sekä niiden tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevien rakenteellisten tukitoimenpiteiden perusteista ja edellytyksistä (EYVL N:o L 346, 31. 12. 93), sellaisena kuin se on muutettuna kolmannen kerran 20 päivänä marraskuuta 1995 annetulla asetuksella (EY) N:o 2791/95 (EYVL N:o L 283, 25. 11. 1995) 20 mukauttamistoimenpiteitä voidaan täydentää rakenneuudistuksesta kärsiviä ammatinharjoittajia tukevilla sosiaalisilla toimenpiteillä (varhaiseläkkeelle jääminen tai vapaaehtoinen luopumispalkkio). On syytä painottaa näiden toimenpiteiden poikkeuksellista luonnetta ja sitä, että pyrkimykset niiden käyttöön ottamiseksi aikaisemmin olivat epäonnistuneet. Lukuisat rakennerahastojen mukaiset rahoitukselliset toimenpiteet (KOR, EAKR, ESR) ovat vastedes käytettävissä kalatalousalan rakenneuudistuksen toteuttamisessa. Kalastusalaa koskevan yhteisön aloitteen (PESCA) avulla voidaan kalastuksesta riippuvaisilla alueilla (ZDP) soveltaa kaikkia rakennerahastojen toimenpiteitä. Komission mielestä asetus (EY) 3760/92 sekä rakennerahastojen rahoitukselliset säädökset ovat riittäviä kalastuslaivaston rakenneuudistuksen toteuttamiseksi kiinteässä yhteistyössä kalavarojen säilyttämiseen tähtäävien toimien kanssa. Niiden edellytysten, joiden vallitessa rakenneuudistus toteutetaan, on kuitenkin oltava paremmin määriteltyjä. Etenkin neuvoston on toteutettava tilanteen vaatimia toimenpiteitä, jotta laivaston koko saataisiin mukautettua tosiasiallisesti käytettävissä oleviin kalavaroihin. 21 III. Yhteinen markkinajärjestely ja pääsv yhteisön ulkopuolisille hankintalähteille A. - Yhteisen markkinajärjestelyn mukauttaminen Yhteisön kalastusalan kriisiä koskevassa tiedonannossaan25 komissio kuvaili ja kartoitti yhteisön tuotannon rakenteellisia puutteita vuonna 1994. Markkinatilanteen ja sille ominaisten pakotteiden tarkastelu saavat kapasiteetin mukauttamispyrkimykset käytettävissä olevien kalavarojen mukaisiksi vaikuttamaan hyvin kiireellisiltä. Kansainvälisen kilpailun sävyttämä ympäristö, jota määrittävät sekä yhteisön tekemät kansainväliset sitoumukset talouselämän muuttuessa maailmanlaajuiseksi, yhteisön suurempia kustannuksia vaativat tuotantoedellytykset tiettyihin kauppakumppaneihin verrattuna että yhteisön markkinoilla tehtyjen hankintojen suuri alijäämäisyys, merkitsevät sitä, että yhteisön tuotantomahdollisuudet on saatava tehokkaammiksi varmistamalla tarjonnan ja kysynnän parempi keskinäinen vastaavuus. tähtääviä ehdotuksia Tähän tulleen yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen26 yhteydessä, jossa painotetaan tuottajajärjestöjen roolin tehtiin vuonna 1995 voimaan vahvistamista ja niiden toimintamahdollisuuksien laajentamista, jotta tuotteiden laatu ja järjestöjen toimintakyky markkinoilla paranisi. B. - Kalastussopimusten kehittyminen Kertomus 91 :n perusteella neuvosto vahvisti kolmansien maiden kanssa tehtyjen soveltuvien kalastussopimusten laajennetun verkoston tärkeän merkityksen. 25 Komission yhteisön kalastusalan kriisiä koskeva tiedonanto neuvostolle ja parlamentille (KOM (94) 335 lopullinen, 19. 07. 1994) 26 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92, yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 3318/94, annettu 22. 12. 94 (EYVL N:oL 350, 31. 12. 1994) 22 Kalastussopimukset edustavat 20 prosenttia yhteisön tuotannosta kalastustuotteiden alalla ja niillä on tärkeä merkitys hankintojen varmuuden turvaamisessa. Kolmansien maiden kanssa solmittujen kalastussopimusten poliittisen ja taloudellisen merkityksen ohella yhteisön laivasto voi sopimusten avulla päästä käyttämään myös muita kuin yhteisön kalastusalueiden kalavaroja. Lisäksi näiden sopimusten avulla komissio voi soveltaa sen yksinomaisessa toimivallassa olevien sitoumusten täyttämisen ohella niitä kansainvälisiä sitoumuksia, jotka se on hyväksynyt (vastuullinen kalastus jne. ). Kalastussopimukset eivät rajoitu vain tähän vaan niiden avulla voidaan myös lisätä yhteisön ja kolmansien maiden välistä yhteistyötä. Kalastussopimusmalleja on olemassa useita: perinteinen sopimus, johon liittyy taloudellinen korvaus ja/tai kaupallisia myönnytyksiä tai vastavuoroisuutta, sekä toisen sukupolven sopimus, johon liittyy yhteisyrityksiä. Yhteisö pyrkii ottamaan huomioon näissä ehdotuksissa kunkin maan sosiaalis-taloudelliset erityispiirteet ja pitkällä aikavälillä kiinteämpää ja yhtenäisempää yhteistyötä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka ovat sovellettavissa kalasaaliiden pyytämistä edeltäviin ja sen jälkeisiin eri toimintoihin, jotta päästäisiin kestävämpään yhteistyöhön kolmansien maiden kanssa. 23 4. osa: Yhteisen kalastuspolitiikan valvonta A- Uuden valvonta-asetuksen säännöstö Valvonnan puutteellisuuden ja yhteisen kalastuspolitiikan noudattamattajättämisen vuoksi komissio on esittänyt Kertomus 91 :ssä sekä yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisen valvontaa koskevassa kertomuksessa27valvonnan ja avoimuuden lisäämiseen tähtääviä ehdotuksia. Perinpohjaisen keskustelun aikana, johon osallistuivat kaikki yhteisön toimielimet sekä ammatinharjoittajat, neuvosto hyväksyi vuonna 1993 uuden YKP:aan sovellettavan valvontajärjestelmän28. Uudessa järjestelmässä säädetään laajamittaisesta ja yhtenäisestä valvonnasta, joka kattaisi YKP:n kaikki osa-alueet ja jota sovellettaisiin kaikkiin kalastusalan toimijoihin. Näiden uusien sääntöjen avulla yhteisön kalastajien toimintaa voitaisiin seurata lähemmin kaikilla niillä kalastusalueilla, joilla he toimivat. Valvonnan uskottavuuden parantamiseksi valvontajärjestelmän avulla jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan ehkäiseviä seuraamuksia. Uuden järjestelmän avulla voidaan myös lisätä komission institutionaalisia perusteita, jotta se voisi kokonaisvaltaisesti valvoa kansallisia valvontayksiköitä. Järjestelmä avaa myös tien nykyaikaistamiseen modernin tekniikan käyttöön oton avulla, erityisesti satelliittivälitteisten jatkuvien paikantamisjärjestelmien ja tietotekniikkajärjestelmien avulla. 27 28 Komission kertomus neuvostolle ja parlamentille yhteisön kalastuspolitiikan soveltamisen valvonnasta. Asiakirja SEC (92) 394, 6. 3. 1992 Neuvoston asetus lokakuuta 1993, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä (EYVL N:o L 261, 20. 10. 1993), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2870/95,8. 12. 1995 (EYVL N:o L 301, 14. 12. 1995) (ETY) N:o 2847/93, annettu 12 päivänä 24 Vuonna 1995 järjestelmää muutettiin täydentämällä nykyisiä valvontasäännöksiä siten, että niihin liitettiin toimenpiteitä, joilla on tarkoitus valvoa ja seurata pyyntiponnistusrajoitusten alaisia kalastustoimia. Uuden järjestelmän lisäksi neuvosto hyväksyi yhteisön rahoitukseen osallistumista koskevan uuden päätöksen29, jonka soveltamisala ja kokonaistalousarvio vastaavat valvontatehtävien kehittymistä. Tässä sääntelyssä jäsenvaltioille annetaan ne oikeudelliset ja rahoitukselliset välineet, joiden avulla kalastustoimien tehokas ja avoin valvonta voidaan taata. B - Valvonnan toteuttaminen Valvontajärjestelmän soveltamista koskevan kertomuksen30 yhteydessä komissio toi esille jäsenvaltioiden valvonnassa ilmenevät puutteellisuudet. Arviossa esitetään yleisellä tasolla yhteenveto jäsenvaltioiden viiveistä uusien valvontasäännösten täytäntöönpanon osalta. Toteutettujen toimenpiteiden vähäinen määrä tuo mukanaan epäilyksiä valvontajärjestelmän tehokkaan soveltamisen osalta tietyissä jäsenvaltioissa, vaikka ne pyytävät yhteisön rahoitusta näiden toimenpiteiden kehittämiseksi. Eräillä näistä valtioista ei ole edes keinoja ilmasta käsin suoritettavaan tarkkailuun ja tämä puute haittaa selvästi merellä tehtävien tarkastusten tehokkuutta. Seuraamusten soveltamisen tasolla yhteisössä nousi suuri erimielisyys sekä sovellettavien menettelyjen että seuraamusten tason osalta, mikä tuo mukanaan tunteen epäoikeudenmukaisesta kohtelusta yhteisön kalastajien ja aiheuttaa taipumusta petoksiin. 29 30 Neuvoston päätös 95/527/EY, jäsenvaltioiden yhteiseen täytäntöönpanemiseksi hyväksymien tiettyjen kulujen rahoitukseen (EYVL N:o L 301, 14. 12. 1995) Komission vuosikertomus neuvostolle ja parlamentille valvontajärjestelmän soveltamisesta (KOM (96) 100 lopullinen, 18. 3. 96) tehty 8 päivänä joulukuuta 1995, yhteisön osallistumisesta kalastuspolitiikkaan valvontajärjestelmän sovellettavan 25 Jäsenvaltioiden välittämien tietojen puutteen vuoksi komissio ei myöskään ole voinut arvioida valvonnan tehokkuutta markkinoiden, kalastustuotteiden kuljetuksen ja rakennepolitiikan suhteen. Näistä puutteista huolimatta komissio arvioi, että on vielä liian aikaista mitata lopullisesti uuden valvontaa koskevan asetuksen vaikutuksia. Tiettyjä säännöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat tietokoneistamista ja satelliittivälitteisen paikantamisjärjestelmän käyttöönottoa, voidaan soveltaa vasta vuosina 1996-1997. Lisäksi tämän ensimmäisen kertomuksen avulla voidaan ainoastaan edistää jäsenvaltioiden välisen avoimuuden puutteen korjaamista kalastuksen valvonnan alalla. Komissio toivoo, että jäsenvaltiot tiedostavat nämä puutteellisuudet ja haluavat toimia yhteistyössä kehittääkseen valvonnan tasoa yhdenmukaiseksi ja paremmaksi. Komissio sovittaa puolestaan omien toimenpiteidensä suuntaamista tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Tätä uudelleen suuntaamista uhkaa kuitenkin rajoittaa valvontaan kiinteästi kuuluvien rasitteiden lisääntyminen kansainvälisillä vesillä (NAFO, ajoverkot). Tässä suhteessa komissio toivoo edelleen, että kyseiset jäsenvaltiot ottaisivat viipymättä hoidettavakseen kullekin kuuluvat tehtävät. Tämän kysymyksen ohella komission mielestä sen on jatkossa annettava etusija seuraaville asioille: kunkin jäsenvaltion välittämien tietojen oikeellisuuden tarkistaminen avoimuuden parantamiseksi toimenpiteitä koskevien mittareiden ja valvonnan arvioinnin muodossa, kalastuksen valvontaan äskettäin liitettyjen alojen valvonnan huomioon ottaminen yhteisön tasolla: rakennepolitiikka, erityisesti pyyntikapasiteettien arvioimin osalta, pyyntiponnistusten vastaava seuranta, yhteydet markkinoiden seurantaan, 26 valvonnan mahdollisuus kuljetuksen aikana, eri tietolähteiden järjestelmällisten vertailumahdollisuuksien kehittäminen, ongelmat, jotka ovat kaikilla kalastusalueilla johtaneet tärkeimpiin yhteisön sääntelyn loukkaamisiin ja jotka ovat todennäköisesti vahingoittaneet muita jäsenvaltioita, kuten esimerkiksi kiintiöiden ylitykset Pohjanmerellä tai Itämerellä sekä teknisten toimenpiteiden noudattamatta jättäminen, yhteensovittaminen toisaalta valvonnasta vastaavien kansallisten hallintoelinten välillä sekä toisaalta niiden ja komission yksiköiden välillä. Uuden tekniikan täytäntöönpanon nopeuttaminen (satelliittivalvonta, tietojärjestelmäyhteydet jne. ) muodostaa ensimmäisen yhteistyöalueen. Mutta tämä ei vielä riitä vaan merellä suoritettavien toimien yhteensovittaminen edellyttää toimia myös yhteisön tasolla, mikä kävi ilmi tonnikalan kalastuksen valvonnan yhteydessä Atlantin valtamerellä. Sama koskee jäsenvaltioiden yksinomaisella talousvyöhykkeellä toimivien toisen jäsenvaltion satamassa purkavien alusten saaliiden valvontaa. Komission rooli yhteensovittamismenettelyssä on yleisesti ottaen hyvin tärkeä, jotta se voisi tukea yhteisvaikutusta ja hälventää epäluuloja. Poliittinen tahto, jota tukee asian yleinen tiedostaminen, edistää valvonnan olennaista ja nopeaa kehittymistä. Tämän ansiosta yhteisen kalastuspolitiikan osalta voitaisiin saavuttaa tavoitteita, jotka ovat toistaiseksi olleet ulottumattomissa, mutta jotka ovat kokemuksen perusteella osoittautuneet realistisiksi. V - Päätöksentekomenettelyt A. - Päätöksentekomenettelyjen määritteleminen Kertomus °/:ssä painotettiin vastuun jakamisen tärkeyttä jäsenvaltioiden ja komission välillä standardien laatimisen ja niiden täytäntöönpanon osalta. Tässä yhteydessä yhteisön roolin oli periaatteessa määrä rajoittua periaatteiden vahvistamiseen ja kunkin jäsenvaltion tehtävänä oli määrätä asianmukaiset 27 menettelyt kunkin maan lainsäädännöllisen ja hallinnollisen järjestelmän erityispiirteiden mukaisesti. Kertomuksessa ehdotettiin myös tämän osalta oikeudellisten säädösten yksinkertaistamista avoimuuden varmistamiseksi, mikä on edellytyksenä asian laajemman hyväksymisen kannalta sekä päätöksenteon yksinkertaistamista menettelyjen yksinkertaistamiseksi. Tämän asian suhteen komissio ehdotti asetuksen (ETY) 3760/92 hyväksymisen yhteydessä soveltavansa vain kahta päätöksentekomenettelyä kalavarojen käytön hallinnossa. Komissio vaati, että neuvosto ei sitoutuisi sellaisiin menettelytapoihin, jotka olisivat omiaan jarruttamaan päätöksiä tällä aluella. Tämän vuoksi komissio teki ehdotuksen, jonka mukaan neuvoston tehtävänä olisi säätää hallinnolliset tavoitteet ja strategiat ja vahvistaa kiintiöiden jakamismenettely jäsenvaltioiden kesken perustamissopimuksen 43 artiklan mukaisesti (neuvoston tekemä päätös parlamentin kuulemisen jälkeen ja komission tekemän aloitteen perusteella) ja komission vastuulla taas olisi hallintokomitean lausunnon jälkeen soveltaa neuvoston tekemiä päätöksiä ilman eri toimenpiteitä. Tämän avulla päätöksentekomenettely saataisiin joustavammaksi ja se vapauttaa neuvoston teknisten asiakirjojen laatimisesta, mikä ei edellytä neuvoston tekemää poliittista päätöstä. Huolimatta komission osoittamasta joustavuudesta neuvostossa käytyjen keskustelujen aikana, neuvosto hylkäsi ehdotuksen ja ehdotti neuvoston enemmistön mielipiteen perusteella vuosittain tekemien vuosikohtaisten TACien ja kiintiöiden sekä pyyntiponnistuskattojen vahvistamista koskevien päätösten voimassa pitämistä. 28 Komissiolle ei siis ole myönnetty teknisten ja toistuvien päätösten tekemisessä vaadittavaa päätöksentekovaltaa, mikä aiheuttaa ruuhkaa neuvostossa ja hidastaa usein hyvin tärkeiden toimenpiteiden hyväksymistä kalastusalan toimien hallinnossa. B. - Päätöksentekomenettelyn täytäntöönpano Viime vuosina yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa koskevat keskustelut ovat tulleet järkevämmiksi ja vähemmän tunteenomaisiksi. Tämä ilmiö korostaa jäsenvaltioiden suurempaa poliittista tahtoa sekä vastuuntuntoisen ja järkiperäisen yhteisen kalastuspolitiikan käyttöönoton tarpeellisuuden tiedostamista. Esimerkiksi suurimpien sallittujen saaliiden vahvistamismenettelyistä puuttuu nyt suurelta osin dramatiikka, ja yksimielisyys saavutetaan muutamien tuntien keskustelujen jälkeen. Tämä kehitys ei kuitenkaan saa kätkeä vaikeuksia, jotka koskevat siirtymistä yleisiä periaatteita koskevasta sopimuksesta tehokkaisiin päätöksiin (katso liite IV). Joissakin tapauksissa komission ehdotuksia, jotka perustuvat tiedemiesten tai itsenäisten asiantuntijaryhmien suosituksiin, ei noudateta ja neuvosto muuttaa niitä kalavarojen tehokkaan ja järkiperäisen hoidon kustannuksella. Aikaero komission ehdotusten ja neuvoston lopullisten päätösten välillä koskee yhteisen kalastuspolitiikan kaikkia tasoja. Kalavarojen säilyttämisen osalta suurimmat sallitut saaliit on joissakin tapauksissa vahvistettu komission suositusta korkeammiksi ja ehdotettuja teknisiä ja valvontatoimenpiteitä on tehty joustavammiksi väliaikaisilla poikkeuksilla ja vapautuksilla, josta Välimeren osalta hyväksytyt säännöt ovat ilmeinen esimerkki. Rakenteellisella tasolla tavoitteita kapasiteettien vähentämiseksi, jotka sisältyvät monivuotisiin ohjausohjelmiin, on myös tarkistettu alaspäin. 29 Vahvistettuja tavoitteita koskevien päätösten tekemisessä on myös havaittu myöhästymisiä aina siihen hetkeen asti, jolloin päätöksistä tulee väistämättömiä ja jolloin ne synnyttävät vaikeuksia kalatalousalalle. Tällaiset myöhästymiset koskevat vielä yhteisen politiikan kaikkia osia. Merkityksellisin esimerkki on se myöhästyminen, joka on havaittu joustavuuteen liittyvien neuvoston ehdotusten antamisessa. Tavoitteet ja hoitosuunnitelma, jotka seuraavat suoraan perusasetuksesta 3760/92, ja joita komissio on ehdottanut vuonna 1993, ovat edelleen neuvoston käsiteltävänä. Lopuksi komissio toteaa, että tiettyjen neuvoston pyytämien ehdotusten käsittely ei etene. Ajoverkkoja koskevan ehdotuksen31 puolelle ei ole saatu enemmistöä niiden kahden vuoden aikana, jotka ovat kuluneet siitä, kun komissio esitteli huhtikuussa 1994 tiedonannon, jossa tehtiin neuvoston pyytämä yhteenveto kalastuksesta ajoverkoilla sekä ehdotus lainsäädännöllisiksi jatkotoimenpiteiksi. Tietyt kielteiset piirteet kuitenkin lievenivät ammattilaisten tiedostaessa asian ja Euroopan parlamentin ja talous- ja sosiaalikomitean komission ehdotusten oikeutusta koskevan rakentavan tuen ansiosta. Komissio osallistui tähän kehitykseen soveltaen avoimuutta kaikilla tasoilla, ottaen huomioon kaikkien kalastukseen liittyvien alojen toimijoiden ongelmat ja ratkaisut. Se järjestää seminaareja ja neuvotteluja tiedotuksen järjestämiseksi kalatalousalalla ja sen liittämiseksi tulevan yhteisön politiikan kehitykseen. Tämä kalavarojen hoidon tavoitteiden määrittelyyn liittyvä kalastusalan lisääntynyt vastuuntunto ei saisi kuitenkaan johtaa sitä seuraavien velvollisuuksien unohtamiseen. 31 Ehdotus neuvoston asetukseksi kalastuspolitiikassa (KOM/94/50/5, 10. 2. 1995) suurten ajoverkkojen käytöstä yhteisessä 30 PÄÄTELMÄT 1. Kuluneen kauden arvioinnista ilmenee, että yhteisön itselleen ottamien tavoitteiden toteuttaminen oikeuttaa vuodesta 1991 alkaen aloitettujen ponnistusten jatkamisen yhteisön säännöstön perustan lujittamiseksi ja tehokkuuden parantamiseksi. Kalavarojen säilyttämisen ja hoidon alalla saavutettu edistys on vielä riittämätöntä. Uusien hoitovälineiden käyttöönotto ei tapahdu riittävän nopeassa tahdissa. Liikakapasiteetin vähentämiseen liittyviä tavoitteita ei vieläkään ole saavutettu. Valvontamekanismien täytäntöönpanoon liittyy vielä monia puutteita. Olisi siis pohdittava niitä suuntauksia, joita on seurattava yhteisen kalastuspolitiikan vahvistamiseksi, jotta yhteisön kalastustoiminta saataisiin kestävään tasapainoon ja näin ollen kannattavaksi. 2. Näin ollen on valmistettava sitä tietä, jota kuljetaan tulevina vuosina sekä lyhyellä aikavälillä, eli kolmena seuraavana vuonna, että keskipitkällä aikavälillä vuoden 2002 muodostaessa tässä suhteessa erityisen vertauskuvallisen välitavoitteen yhteiselle kalastuspolitiikalle, mikä mahdollistaa pitkän aikavälin valmistamisen kestävällä tavalla. Määräaikaa 2002 luonnehtii heti kolme näkökohtaa, jotka ovat peräisin nykyisin voimassa olevasta lainsäädännöstä: 12 meripeninkulman rajan sisällä oleville vesille pääsy (perusasetuksen 6 artikla) "Shetlannin alueeseen" soveltuvat yksityiskohtaiset säännöt (perusasetuksen 7 artikla) Pohjanmerelle pääsyä koskevat edellytykset Espanjan ja Portugalin (vuoden 1985 liittymisasiakirja) ja Ruotsin ja Suomen (vuodelta 1994 liittymisasiakirja) alusten osalta. 31 Näistä näkökohdista on ennen määräaikaa tehtävä analyysi ja laadittava kertomus, jotka noudattavat vuonna 1991 sovellettua menetelmää. Ensimmäisen näkökohdan osalta komissio tekee neuvostolle ehdotuksia niistä säännöksistä, jotka voisivat korvata nykyiset yksityiskohtaiset säännöt. Ainoastaan silloin, jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä ennen 31 päivää joulukuuta 2002, näihin vesistöihin pääsyä rajoittava järjestelmä häviää. Nykyisessä tilanteessa ei näytä siltä, että tätä yhteisön säännöstön näkökohtaa toivottaisiin muutettavan. Toisen näkökohdan osalta komission ehdotuksen tai neuvoston päätöksen puuttuminen ennen samaa määräaikaa johtaisi olemassaolevan järjestelmän säilyttämiseen. Kolmannen näkökohdan osalta päätöksen puuttuminen joko siirtymäkauden aikana tai vuoden 2002 määräaikaan mennessä johtaisi yhteisön säännöstön soveltamiseen sellaisena kuin se on nykyisellään olemassa, eli siten, että vesistöihin on vapaa pääsy syrjimättömältä pohjalta yhteisön kaikkien jäsenvaltioiden laivastoille, pääsyn kalavaroihin tapahtuessa säänneltyjen lajien osalta soveltaen suhteellisen vakauden periaatetta ja sääntelemättömien lajien osalta vapaasti. Muita yhteisen kalastuspolitiikan näkökohtia, erityisesti tiettyjä perusperiaatteita, kuten suhteellista vakautta, ei ennakolta saateta kyseenalaiseksi. Muutoksia voisi tulla ainoastaan siinä tapauksessa, että ilmennettäisiin virallista poliittista tahtoa tehdä niin. Yhteisen kalastuspolitiikan rakenteellisiin toimiin liittyvät näkökohdat riippuvat myös rakennerahastojen rahoitusohjelmakaudesta, joka päättyy 31. 12. 1999. On todennäköistä, että MAGP V seuraa MAGP IV:ää, mutta ellei kalastusjärjestelmä muutu merkittävästi nykyisestä, vuoden 2002 määräajan ei pitäisi vaikuttaa MAGP:ien työtahtiin. Muut kuin kalastusta koskevat näkökohdat voivat myös vaikuttaa sen kehitykseen, kuten hallitusten välisen konferenssin tulokset tai unionin tuleva laajentuminen tai kansainvälisten suhteiden kehittyminen. 32 3. Komissio katsoo, että olisi heti ja seuraavaa vuosituhatta odottamatta tehostettava seuraavan kolmivuotisvaiheen aikana jo aloitettuja ponnistuksia olemassaolevan "rakennelman" täydentämiseksi ja lujittamiseksi siten, että tilannetta alalla parannetaan pysyvästi. Aloitettavien toimien pohjimmaisten tavoitteiden on tähdättävä kalastuksen romahtamisen välttämiseen tekemällä saatavilla olevat kalavarat ja kapasiteetit paremmin toisiaan vastaaviksi, jotta yhteisön kalastusyritykset voitaisiin saada uudelleen kannattaviksi. Nämä tavoitteet on toteutettava sellaista lähestymistapaa noudattaen, joka ei ole tarkasti ottaen taloudellinen, mutta jonka on lisäksi oltava yhdennetty kalastuksesta riippuvaisten alueiden yleisen uudelleen kehittämisen kanssa, erityisesti mitä tulee työllisyyteen ja ympäristöilmiöiden huomioon ottamiseen. Hyväksyttyjen tavoitteiden mukaiset hallinto välineet on otettava käyttöön kokonaisuudessaan. Niitä, joiden osalta oikeudellisia välineitä on jo hyväksytty, kuten pyyntiponnistuksiin liittyvää hallintojärjestelmää, on sovellettava tehokkaasti. Tulevat vuodet on hyödynnettävä tulosten arvioimiseksi niillä alueilla, joilla niitä on toteutettu erityisesti Atlantin valtamerellä ja tarvittaessa Itämerellä. Näiden hallinto välineiden yleistäminen muille yhteisön kalastusalueille, erityisesti Pohjanmerelle, mahdollistaa niiden siirtymien viimeistelyn, joista määrätään sovellettavissa laajentumissopimuksissa, joita voidaan soveltaa sekä Espanjaan ja Portugaliin että Suomeen ja Ruotsiin. Komission on näin ollen ja sopivassa tilanteessa ehdotettava pyyntiponnistusten hallintojärjestelmää, joka soveltuu sellaiseen kalastukseen kuin se, jota harjoitetaan Pohjanmerellä ja erityisesti Välimerellä. Olemassaolevien hallintovälineiden käytön parantamista on jatkettava, läheisessä yhteydessä tieteellisen tutkimuksen tehostamiseen ja parantamiseen. Vaikuttaa paremmalta toteuttaa sopivana ajankohtana saaliin vähentämistoimenpiteitä kuin odottaa tilannetta, jossa tietyt kannat vähenevät siten, että se edellyttää kalastuksen pakollista rajoittamista; tällainen tilanne on äärimmäinen ja haitallinen sekä yritysten hengissä pysymisen kuin markkinoiden vakiinnuttamisen ja hankintojen varmistamisen kannalta. 33 Tämän parannuksen on koskettava myös teknisiä toimenpiteitä. Tiiviissä yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden ja ammattipiirien kanssa toteutettavat toimenpiteet koskevat ensisijaisesti Pohjanmerta, Välimerta ja aluetta III. Hallintovälineiden parantaminen edellyttää samalla kertaa sekä tieteellisten että tilastollisten tietojen parempaa tuntemusta että parempaa tiedonvälitystä näistä asioista. Tämän tiedonvälityksen parantamisen, joka on tehty saatavilla olevaksi kaikille asianomaisille osapuolille, olisi suosittava ymmärtämistä, eli siis suositeltujen toimenpiteiden hyväksymistä. MAGP IV:n täytäntöönpanon tulevina kuukausina on oltava ratkaiseva tekijä etsittäessä tasapainoa kalastusmahdollisuuksien ja yhteisön laivaston kapasiteetin välille liikasijoittamisen, liikatuotannon ja liiallisten kustannusten ketjun katkaisemiseksi, johon liittyy kannattavuuden lasku tai yritysten osalta liiketoiminnan väheneminen. Tästä tasapainosta riippuu kalastusyritysten selviytyminen, työpaikkojen suojeleminen merellä ja maalla ja siis koko teollisuudenalan tulevaisuus. Tehokkaan valvontajärjestelmän käyttöönotto kaikilla vastuualueilla muodostaa ehdottoman edellytyksen todella kestävän kalastuspolitiikan onnistumiselle. Erityistä huomiota on siis kiinnitettävä yleisen valvontajärjestelmän parantamiseen sen kokonaisuuden, yhtenäisyyden ja homogeenisuuden varmistamiseksi. On hyödynnettävä parhaalla mahdollisella tavalla saatavilla olevien uusien tekniikoiden mahdollisuudet, kuten satelliitit, ja varmistaa tietotekniikkaan perustuvien verkkojen kautta tapahtuva optimaalinen tiedonvaihto. Tehokkaan yhteisön valvontajärjestelmän toteuttaminen ei edellytä yhteisön varsinaisen toiminnan vahvistamista, mutta kaikkien tehtävien ja velvollisuuksien kannattaa sitä vastoin olla selkeästi määriteltyjä. Vastuullisen ja siis valvotun sekä ympäristöä kunnioittavan kalastuksen kehittäminen on kansallisten sitoumusten ytimessä, jotka yhteisö on allekirjoittanut Yhdistyneiden kansakuntien ja FAO:n yhteydessä kolmen viime vuoden aikana. Ne toteutetaan varsinaisesti tulevina vuosina sekä sisäisellä tasolla että kansainvälisesti. Ympäristötekijöiden huomioon ottaminen ei saa tapahtua vastakkaisuuspohjalta vaan 34 integraation hengessä. Kalastustoiminnan kestävä luonne voi toteutua ainoastaan ympäristöä kunnioittamalla; ammattilaisilla on mitä ilmeisimmin oltava positiivinen ja ratkaiseva rooli siinä, millä tavalla vältetään se, etteivät nämä mukautukset tapahdu ottamatta asianmukaisesti huomioon kalastuksen etuja. Tässä yhteydessä on erityistä huomiota kiinnitettävä Välimeren alueeseen. Itse asiassa yhteisen kalastuspolitiikan sovellutukset tällä alueella ovat vähemmän kehittyneitä kuin muilla yhteisön alueilla ja kalavarojen tila siellä on erityisen huolestuttava. Lisäksi kansainvälisen yhteistyön tarve on siellä erityisen suuri sen maantieteellisten ominaisuuksien vuoksi. On kuitenkin painotettava sitä, että mitään ei voida tehdä ilman kyseisten jäsenvaltioiden osoittamaa poliittista tahtoa. Komissio siis toivoo, että kaikki teollisuudenalan toimijat sekä poliittisella ja hallinnollisella että ammatillisellakin tasolla ottavat osaa mahdollisuuksiensa ja vastuunsa mukaan sellaisen kalastuspolitiikan luomiseksi, joka varmistaa sen jatkuvuuden. Komissio arvioi, että poliittisen keskustelun selkeyden ja yksiköiden toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi samalla kertaa ainoastaan suuret päätökset olisi tehtävä neuvoston tasolla parlamentin ja talous-ja sosiaalikomitean lausunnon jälkeen. Hajautettu päätöksentekomenettely, joka liittyy eri ammattilaisten edustajien ja tieteellisten yksiköiden kanssa käytävää vuoropuhelua suosivaan alueelliseen neuvottelujärjestelmään, voisi hyödyllisellä tavalla parantaa yhteisen kalastuspolitiikan toimintaa. "Toissijaisuutta" on sovellettava tällä toiminta-alalla niin laajamittaisesti kuin mahdollista, kaikilla vastuun tasoilla. Sama pätee taloudellisen tuen järkeistämiseen, erityisesti mitä tulee kustannusten jakautumiseen yhteisön talousarvioiden ja kansallisten talousarvioiden välillä, siten, että varmistetaan parempi kustannus-hyöty -suhde. 4. Tämän ensimmäisen vaiheen tulokset ovat ratkaisevia sen prosessin luomiseksi, joka ulottuu vuoden 2002 jälkeisen ajan valmistamiseen. 35 Jos seuraavaa vaihetta voidaan pitää lujittamisvaiheena, sitä seuraavan on todennäköisesti oltava yhteisen kalastuspolitiikan tulevien panosten ja pohdittavien tärkeiden aiheiden arviointivaihe. Tässä suhteessa kaikkien kyseisen teollisuudenalan toimijoiden on uudelleen lähdettävä liikekannalle niiden reittien määrittelemiseksi, joita on kuljettava kalastuksen hallintojärjestelmien tasapainoisen kehityksen varmistamiseksi, ottaen huomioon sosiaalis-taloudelliset, yritysten kannattavuuteen, työllisyyspolitiikkaan ja alueelliseen kehitykseen liittyvät näkökohdat sekä sen roolin arvioinnin, joka jokaisella näistä toimijoista on oltava. Tämä lähestymistapa mahdollistaa avoimen keskustelun perusteella saatujen vaihtoehtojen muotoilemisen siten, että ennen 31 päivää joulukuuta 2002 voidaan tehdä tarpeelliset päätökset. Komissio siis toivoo, kuten Kertomus P7:ssä on osoitettu, että kalastusaiheisia keskusteluja käydään edelleen innostuneesti, mutta tunteenomaisuutta välttäen. 36 LIITE I TACien kehittyminen kauden aikana 37 VUODEN 1996 TAC-EHDOTUKSEN ANALYSOINTI ja kalakantojen aseman arviointi viimeisimmän arvion mukaan r HUOMAUl UKSIA: Päätökset riippuvat kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa käydyistä neuvotteluista (1) Osa TAC:eista on jäsenvaltioiden käytettävissä (2) Jäsenvaltioiden ilmoittama I | (3) Saalisennusteita ei ole saatavilla ei ole saatavilla: Ei ole toimitettu tai eivät ole TAC:ien kannalta merkittäviä I | ASEMA 1 = vähän hyödynnetty; 2 = täysin hyödynnetty; 3 = tuntuvasti 4 = kannan häviämisen vaara; F = vaihteleva; U = ei tiedossa; U/2 = ei tiedossa, mutta oletettavasti täysin hyödynnetty; U/3 = ei tiedossa, mutta oletettavasti tuntuvasti hyödynnetty. Laadun arviointi: 1 = hyvä laadun analyyttinen arviointi, 2 = kohtuullisesti laatua koskevaa tietoa; 3 = tietoa laadusta saatavilla hyvin vähän tai ei lainkaan hyödynnetty; # ; • ! : ; i | |. : ! ! i i j 1 i i i ; i o o* o o ö •n G "; o o o ö '3 ci' o --' ' i O) CC5 -' • • O T, 5. • ,. o ö o ' ; ! i o 1 o r> | o" c:> o o ö o o o 'M ro co D 00 0O CD o D0 CM o o '! 1 l ; ! | : i j i 1 CO o o o o o L T) ro o o o r- r» o CO o CO CM (N o o LO O t- CO - O o en o o o o CM O o o "1 o o t~ t - o LO CM CM CM n CT) co o o o o o CT) C3 ro CD O o o o CM TT CM o CM o o CD CO o o o CT) CO ro ro o CD LO ro CM o N- CO o o •«fr N- CO ci o o o CT> o CM CM o o LO LO o o o o o o o CO CM o o o LO o CD CD CO CN O o CM CM O CN O O o o o o o o O CT) CO CT) LO LO CT) o o CM LO o o CD CM o o o ro CM 3 > O 10 c £ 3. K: O CO CM CM 3 > O to c £ 3 -Xi O o m CO o 3 > o to c 0) 3 J* O o r- o CO O < H- uo o CD O < < ô CN < o < h- m CD CT) CO CT, CT) > U O' > O CO m c CTi CT) ii 3 > O CO c 3 O < H m CT) ai 3 > o CO 3 > O to c 0) O O < < m CT) CT) ro o < '>* C c c 0) ro ty > LO CT) 3 J K: LO CT) CT) V- r- CT) tn 1 3 o o o o m O • fr O r-- O O o CC cxi o un o o o ro n o o o CM o o r^ CO o LO CM CM C-J CO tr • «* CM O O CT) m CT) co CO o O O o ro O O O CL O CD CO CD O CO •«fr O O CD co to 3 C CD :ro CO ix o o ro o co _ro ">> c ax ra ">> c CD 3 J«J 3 J»J O h- CD O CO LO co CN 3 > O to c £ 3 JK O O C0 O < LO CT) CT) O CN LL JZ CO > o o CT) O O O CD CN CM 3 > O CO c £ 3 o CM LL JZ co > O O o o O o un m X LL CD CM ><_ o < _ro " >, c £ si TO 1 —, 3 m > CD CT) O o o o o tn CN • fr CN O h- CO • fr TO " >. O CN LL tz £ D J K: jf TO > o O < O < < h- tn CT) CT) r- tn CT) CT) < H- < 1- m CD m CT) m CT) CD CD CT) O CN CD O O o r-- o o o CO CD o o o tn CO o o CN tn o o CD CN O o o CO CM o C/) CO c c '>*. *: >1 c ro ^5 "> O lO co ro ro LL xi • ro > V) Oi ro ro 1> "> ro ro ro ro ro </> ro CO '5 LL ro '> CO ro ro -C TO > 'S o CO ro o CO c CU c '>% -KC c C0 ro > ro ro ro CO 05 W LL 05 ro > ro o CO ro ro :CC > cp 53 LL IZ o CO LL n •ro > o CM 1 1 -' x: :C0 > o cg LL -C ••ro > ro "> ra ro ro CO '55 CO >^ =ro co LL 53 i5 c 3 JK: O CO ra c CU c tn :ro tn LL CD '1 c TO ">< C S 3 ^: _ro sz TO > > ro ro ro C TO M5 R U. sz TO > E JZ 3 to 'S O CM LL xf TO > E CD ro jr TO > o • >• ro CO ro ro LL 15 CO C £ JC TO 3 > J K: C £ 3. K: o co ro TO TO " >. >~ o s c CU c TD sz ro E c "rô O </> JO c CU c >l J K: >N c o ro c CU c >• c O tn ro c. CU c >> J K: >^ c O CO ro c CU c >N >^ c "co 7. co 3 •s, o •£ * ^5 a. 'O •— CO x 2 •;s to — o 3 ,- — t/> Û < tN CO X >. £ :£ ro :ra — E ro £ 5 S3 :J co -*- ro CM Cvi *- CM - CM CM CM CO CM CM CM ,- CM CM - CN CM CM CM CN CM - - - CN CM CM ÇN = = CM -- = CM CM CM - co ro D - CM CO LL D CO CM co ro CO •^t CO •"2 ro CM CM ro CM CM CM CM co CO CO CM j fr CO ÇO • fr s '- • fr -- = CM CO CO 00 en CT) to "fr CM • fr CT) m CM tr-) CO CD CO CO CM un LO CO C\J CT) LO LO C O] CD CD CO CM CT) CD CT> M- CM CO 00 O m r- CM CD CM ai CO CD in co o CO CM LO CO CT) CO ro N- CO N- LO CO LO 00 CO 1- CD (O CM ••fr CM cöl m co CD CO 00 • fr CD • fr CD •<fr OI O TT LO CN CD CD CD CM CO CN CD CD -fr CT) • fr CT) CD CM O O CM CD • fr • fr CM CO CD O CM CO _J CO O < r- 5 :^- co en 3 tn £ o CO _J CO CO co 5 CM CM CM CD m CM o co 00 o CN o ro 00 o CN o o CN co co <N O O CN CO 00 CM O O -fr CM CD CM O O •«fr CM CD CM m N. CN o> m m to en co CD o o »n tn o «n "fr CN CD CO h- CM "fr CM O O 00 tn CM • fr CD CT) co < CM CO O •«fr Q O o o o m o O O CO CM o o o CM o o o o LO O • fr LO m O O o CO CM O o o CM o o o CO CO o o o o CO CM CM CM in en CT) r~- o CM •fr o a o o m o •«r tn m J3 > O O O CM O O o CM O CM CM CN O CM CM rr CM O m co O CM O °2 ui o m CO o o o CM N- o co m o o o o o o CO o o o CO o o o r-- o o CD CO O o o CO CO o O O O O cg o o o CO O CD LO CM CM CO CO CO O CM O o CO CO o o CD CO O O o CO o LO tn o CO CD CD o r-- h- N- O LO CO CM O O t CN o o •n- o o o 00 CN o o -fr 00 o o o O CM O O O CD O O O CD O O o m o o o r» m o o CO CO o o 00 CD O O O CO O O O CO O CM m tn o o o co o o o o O CN CD O CN O CD O ro o m m co O 1^ CO CM o o CO m O CT) !->- CO CM 0C N- CN O O o CO CM O O o CM CO CT) 1^ CM Oi CO CO CM O O o o CO O O O CM O CM CM "fr CM CD O en CN CN O m CT) O o co M- m tn CD o CN o o CN o 00 CT> f*» CO CM O LO co m CD CM O ro CM h- O CN CO CO LO CO CM O CN CO CO tn •<fr LO m tn r- co co "fr I"- co o o r-~ o o o co CO o o o o r- O CO CO o CM O O o CO o o CD C0 o o m CO O O CO co CN o o e- o o CO LO o o o CM 00 N. CO CD o CD CO • fr r» co CM o CT) CM • * »• tn CT) • f r- • fr CM 00 CM r-- co m o o o o o o CO o CT> CN o o m O m m co co O OO •fr" CN CM TO > XI CC > •o O ro 0) < > ro > > > CO et LL < O LU O X X £j f > _ > 2 0) ro cr •) a) a ro. x CO JK ro "8 CO JO >• •1 i • i CQ i. ; • C0 | ] li 1 i "03 ', "D ro CO :C0 co co CD JO CO > > > >< >< > n > ro > ai > i i !; | i i i L L ! ! i > ro : CD , CL F ro • \n : ro I ;ca co co CD TO JC > JO CO > — > 1 [ • T3 JO > ro cc > > X X > 1 ; > X X > JO > c ! ! f ^ -i H 1 ! 1! •«fr tn CD CO o o o CO CD CO CD 00 CO 00 00 CO m CN 00 CN m m tn co o o o m m O O CM tn O O cp CN o o o o CM o o o o o o m CO CT) m o o CM m O O CD CM o o o o CM CO co o o o CO CN CO CO 00 LO CO CO CD 00 CN CM co CO o 5 o o o m m o o o tn O O CO CM o o o o CM CN *fr o co CM h~ CO o o 00 CD > X 00 • fr O C3 O CD LL < O LU O X X > > cc JK: te 1 C JK ! n i 1 X > > ro -O >. *: JO > > X > X ro > c ro > J K: J0 > 0. cc JK: <r "5 E E LL < o LU O X X JO _ro o — > > 0) -o j i i JO LL < O ro LU O > X > X o > > > ro J K: to r > X X > > ro JO > > E E o JZ CT to 5 j i 1 i CD co 'CL M; - _>• r. ~ LO CD >> o > re ! m 5 ÇO O ">. I'ohj. ink. itkarapii Ilia Punakampela 4436 10528 1975 9080 153400 108145 14000 6020 48600 40793 14000 14132 6518 112000 95241 28890 25978 469840 411620 36570 13554 32000 31025 6761 6600 28290 29652 ". - Ilia Skagerrak HIV VII Ha III IV Vb VIXIIXIV VIIVIII IX X CECAF 14000 lllbcd ei alue 32 lla III IV VbVIVII Vlllabde VlllclXXCOPACE lla IV Vlllab Ilia lllbcd•,. lla IV lla IV VbVIVII Vlllabde Vlllc IX lla IV 109200 ,58656 149680 141034 60000 23094 293000 267893 73000 48774 180000 108502 LyymUrska Seiti Atlantmlohi Makrilli Kampela Kilohaili Piikkimakrilli Harmaaturska 5980 5980 10976 10976 106950 106950 14000 14000 51360 51360 14000 16000 14000 14000 374585 377085 ,: 27305 27305 370500 370500 36570 36570 23000 30000 6600 5400 39770 39770 ,202400 202400 149700 149700 60000 60000 293000 293000 69000 73000 180000 180000 5144 9045 95092 5382 43313 11752 8364 391133 63012 351891 13588 28550 5709 54132 173968 149840 37443 401584 48668 177630 i A i: it 1 2 1 3 1 1 3 1 1 " " 1 1 - 2; 2 2 1/2 " 1 2 2 3. 4 U 2 3/4 U 4 r 3 " " 3 3 2 2 2 2 " 2 2 - ei saatavilla ei saatavilla vah. F 40% nykyinen taso ei F lisSys ei F lisSys ei saatavilla alin mahd. taso merkitt. vah merkitt. v3h merkitt. V3h vah. F 40% ei F lisays ei saatavilla ei F lisays ei saatavilla ei saatavilla ;- ei saatavilla ei F lisays ei saatavilla-A, 1995 TAC 5610 kuten sovittu 10980 kuten soviUu 78330 kuten sovittu 14000 1995 TAG 53280 kuten sovittu 10200 pysyva ennuste 14000 339377 kuten sovittu 18815 kuten sovittu 247070 kuten sovittu 24380 kuten sovittu 15000 vah. F 40% 5000 pysyva ennuste 39770 kuten sovittu 182900 kuten sovittu 1995 TAC 175000 1995 TAC 55000 1995 TAC 293000 58000 pysyva ennuste 180000 1995 TAC 5610 10980 78330 14000 53280 13000 14000 339377 18815 247070 30000 23000 6100 39770 182900 175000 55000 293000 73000 180000 0. 0 0,0 0,0 0. 0 0,0 27,5 0. 0 0,0 6,0 0. 0 23. 1 53. 3 22. 0 0,0 0,0 0. 0 0. 0 0. 0 25. 9 0. 0 Sivu 2 Kummeliturska__Pohjoinen kanta Rekrytointi (ikä 0) ja kutevan kannan biomassa Vuotta I Rekrytointi, ikä 0 »•—Kutevan kannan biomassa Puretut saaliit ja kalastuskuolevuus (Fm), ikä 1-4 > O T o f ^ 0 O 0 O) CD - C N c O ' « 0 G O 0 CD CD 0 C 0 CD r f 0 CD t n c - 0 C O C O 0 o r o - fr - 0 C 0 C T > O ) O > C 7 > O> c M c i O r o o o « CT) CD CD CT) CT) CT) CT) CD CD 600 L c o h * OT + 200 • 150 £ o Ä Jä JS s| c o * 1 00 * 50 » 0,000 LL CD IPuretut ""•""Kalastuskuolevuus, ikä 1-4 erf= escape rate to fisheries (kalastuksen hävikki) 75 %->Fm=0,298 50 % ->Fm=0,693 - 25-% ->Fm=+r386 Lähde : ICES, ACFM (1995) 4/ Euroopan komissio-XIV/C/1-FO Punakampela_Pohjanmeri Lähde : ICES, ACFM (1995) Euroopan Komissio-XIV/C/1-FO Turska_Pohjanmeri IV Lähde : ICES, ACFM (1995) LIITE II Yhteisön laivaston kehittyminen suhteessa asetettuihin tavoitteisiin vuosina 1984 -1995 M Liite II Yhteisön laivaston kehittyminen suhteessa asetettuihin tavoitteisiin vuosina 1984-1985. Kaavio : Monivuotisten ohjausohjelmien (MAGP) I, II ja III mukaisten tavoitteiden ja tilanteen vertailevat muutokset kilowateissa mitattuna vuosina 1984-1995. Tilanne ja tavoitteet eroavat selvästi toisistaan vuosien 1984-1987 aikana, jonka jälkeen ne palautuvat ennalleen ja alkavat lähentyä toisiaan nopeassa tahdissa siirryttäessä MAGP lll:n noudattamiseen. Suuntaus voisi olla vielä selvemmin havaittava, jos tilanne ja tavoitteet olisi ilmaistu bruttorekisteritonneina (brt) mitattuna vetoisuutena, jota noudatetaan paremmin. prosenttjgsuus vuonna 19«S Tilanne Tavoitteet 4^ LIITE III Yhteisön kalastusalueet 46 EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIDEN LAINKÄYTTÖVALTA 20: 10C 0* 10* yhteisön jäsenvaltioiden Kuva: Euroopan joissa määritellään Euroopan yhteisön ICESrn tilastollisilla alueilla. (Korkeuskäyrät ovat 200 m - yhtenäinen viiva, 1000 m - pisteviiva. ) aluevedet lainkäyttövallan uloimmat rajat, ja Koillis-Atlantilla 4r LIITE IV Lainsäädäntötyöt vuodesta 1992 vuoden 1996 puoliväliin Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän täytäntöönpano « LIITE rv Lainsäädäntötyö vuodesta 1992 - vuoden 1996 puoliväliin Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän täytäntöönpano ASIA Komission ehdotus Neuvoston päätös Huomautus 1 I. Varojen hoito 1-1 Suurimmat sallitut saaliit (TAC) ja kiintiöt Tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1996 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä edellytyksistä 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu asetus (EY) N:o 3074/95 (EYVL N:o L 330, 30. 12. 95, s. 1). Tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien osalta vuodeksi 1996 vahvistettavista suurimmista sallituista saaliista ja niiden pyyntiä koskevista tietyistä edellytyksistä 23 päivänä marraskuuta 1995 annettu (KOM(95) 615/2, 5. 12. 95) ja 19 päivänä joulukuuta 1995 täydennetty ehdotus (KOM (95) 741/1, 21. 12. 95) - Niiden kalakantojen osalta, joiden suurimpiin sallittuihin saaliisiin komissio ehdottaa merkittäviä vähennyksiä kalakantojen vähentymisen vuoksi, neuvosto mieluummin lykkää tuonnemmaksi näitä vähennyksiä, mikä vaikeuttaa kyseisten kalakantojen tilannetta. - Jotkut näistä suurimmista sallituista saaliista aiheuttavat jopa biologisen vaaran (makrilli, silli, punakampela, kummeliturska). Muiden osalta niiden kasvu aiheuttaa merkittävää kalakannan vähentymistä. Lyhyen aikavälin kalastusmahdollisuudet (kielikampela, lasikampela, seiti). 1-2 Lisenssit, erityiskalastusluvat, "Kalastussopimus ten" mukaiset kalastusluvat 15 päivänä lokakuuta 1993 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi kalastuslisenssijärjestel- mästä (EYVL N:o C 310, 16. 11. 93) $ - Yhteisön järjestelmän - Neuvosto on viivytellyt kalavarojen hoitoa koskevien välineiden käyttöönotossa. Neuvoston on täytynyt tehdä yhden vuoden aikana kolme päätöstä saadakseen tehtävänsä suoritettua. - Neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen sisältöä muuttamatta, mikä osoittaa, että neuvosto tarvitsee aikaa voidakseen luopua tiettyjen ehdotusten uudistaviin piirteisiin kohdistuvista epäilyksistä. perustamisesta kalastuslisensseihin sisällytettäviä vähimmäistietoja koskevien sääntöjen vahvistamiseksi 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3690/93 (EYVL N:o L 341, 31. 12. 93) - Erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1627/94, (EYVL N:o L 171, 6. 7. 94) - Kalastussopimuksen mukaisesti kolmannen maan vesialueilla harjoitettavan kalastuksen hyväksymistä koskevista yleisistä säännöistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3317/94 (EYVL N:oL 350, 31. 12. 94) 1-3 Pyyntiponnistusten hallinto - Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tietyille yhteisön kalastusalueille pääsyä ja kalavarojen käyttöä koskevasta järjestelmästä (KOM/94/308/F, 13. 7. 94) - Ehdotus neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallintojärjestelmästä (KOM/95/237, 6. 4. 1995) - Tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallinnosta 27 päivänä maaliskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 685/95 (EYVLN:oL71, 31. 03. 95, s. 5). - Tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalakantoja koskevasta pyyntiponnistusten hallintojärjestelmästä 15 päivänä kesäkuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027/95 (EYVL N:o L 199, 24. 8. 95, s. 1). - Neuvosto hylkäsi komission päiviin vakioalusta kohti (JNS) perustuvan ehdotuksen ja laati pyyntiponnistusten laskemiseksi kompromissiehdotuksen, joka perustuu kalastusalueilla vietettyihin päiviin, jotka kerrotaan kilowatteina ilmaistulla koneteholla. - Neuvosto tarvitsi kaksi vuotta ja kaksi asetusta pyyntiponnistusta koskevan järjestelmän perustamiseksi. Lopullinen päätös muistuttaa sisällöltään komission alkuperäistä ehdotusta, muutokset ovat ennen kaikkea muodollisia. 1-4 joustavuus 1-5 Hallinnon tavoite ja strategia * 1-6 Verkot 8 päivänä joulukuuta 1994 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden vuosittaista hallinnointia koskevista lisäedellytyksistä (KOM (94) 583 lopullinen, 8. 12. 94) 15 päivänä joulukuuta 1993 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi kalastuksen ja tiettyjen kalastuksen lajien tavoitteista ja hallintostrategiasta ajanjaksoksi 1994 - 1995, (KOM (93) 663 lopullinen, 15. 12. 93) 8 päivänä huhtikuuta 1994 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi suurien ajoverkkojen käytöstä yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti (KOM/94 131 lopullinen, 8. 4. 94) Neuvosto antoi 22 päivänä huhtikuuta 1996 asetuksen suurimpien sallittujen saaliiden ja kiintiöiden vuosittaista hallintoa koskevista lisäedellytyksistä (ei vielä julkaistu EYVLissä) - Neuvosto paatti vähentää vuosittaista joustoasetta. - Neuvosto vähensi komission ehdottamia rangaistuksia. - Neuvosto tarvitsi lähes kaksi vuotta ottaakseen käyttöön tekniset tarkastukset ja voittaakseen komission ehdotuksen sisältämien uudistusten aiheuttaman huolen. Tutkitaan uudelleen joustavuutta koskevan asetuksen antamisen jälkeen - Kalastustoimintojen hallintoa helpottavien ja kyseisten toimien suunnittelua koskevien sääntöjen hyväksyminen viivästyi yli kaksi vuotta. - Neuvosto esti ehdotuksen etenemisen linnoittautumalla yksityiskohtia koskevien huomautusten taakse sisältöön puuttumatta. I Yhä neuvostossa Neuvoston pyynnöstä laadittu ehdotus. 1-7 Välimeri 12 päivänä marraskuuta 1993 tehty ehdotus asetukseksi tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä (KOM (93) 306, 12. 11. 93, s. 10) Tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1626/94 (EYVL N:o L 171, 6. 7. 94, s. 1) Komission ehdotukseen verrattuna neuvosto on tehnyt joustoja tiettyihin säännöksiin vahvistamalla väliaikaiset poikkeukset (ulottuvat joskus jopa vuoteen 2002). GO IN II. Kalastusalan rakenneuudistus U -^ 9 päivänä marraskuuta 1993 tehty ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön kalastusalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän joulukuuta 1996 väliseksi ajanjaksoksi kalavarojen ja niiden hyväksikäytön välisen tasapainon saavuttamiseksi kestävällä tavalla (KOM/93/544 lopullinen, 9. 4. 93) Yhteisön kalastusalan rakenneuudistuksen tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän joulukuuta 1996 väliseksi ajanjaksoksi kalavarojen ja niiden hyväksikäytön välisen tasapainon saavuttamiseksi kestävällä tavalla 20 päivänä joulukuuta 1993 tehty neuvoston päätös 94/15/EY (EYVLN:o,L 10, 14. 1. 1994) Neuvosto lievensi 40 prosentilla komission alkuperäistä kapasiteetin vähentämistä koskevaa ehdotusta KQM. ehd. Neuvoston päätös - 30 % 20% 20% - 15 % 0% - 0% Pohjakalakan- nat Bentaaliset kalakannat Pelagiset kala kannat III. YalYûnta III. l- Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) valvonta 29 päivänä lokakuuta 1992 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä (KOM/ 92/392 lopullinen, 29. 10. 92) Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) 2847/93 (EYVL N:oL 261, 20. 10. 93) Neuvosto hylkäsi tämän ehdotuksen II. 2- Pyyntiponnistusten valvonta 13 päivänä heinäkuuta 1994 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi yhteiseen kalastusjärjestelmään sovellettavasta vai vontaj ärj estelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta (KOM (94) 309 lopullinen, 13. 7. 1994) Neuvosto päätti - lykätä 1 päivään tammikuuta 1996, sitten 1 päivään heinäkuuta 1996 päätöstään satelliittivälitteisen jatkuvan paikantamisjärjestelmän luomisesta - vahvistaa myöhemmin kalastuspäiväkirjaan kirjattavien lajien luettelon - siirtää 1 päivään tammikuuta 1999 tiettyjen Välimerellä harjoitettavia kalastustoimia koskevien säännösten soveltamista - hylätä komission ehdotuksen yhteisön tuen lopettamisesta tai vähentämisestä ns. valvonta-asetuksen noudattamatta jättämisen yhteydessä. - Joulukuulta 1994 olevassa kompromissiehdotuksessaan, joka esitetään pyyntiponnistusten hallinnosta 27 päivänä maaliskuuta 1995 annetussa asetuksessa (EY) N:o 685/95, neuvosto määrittelee uudelleen sovellettavan valvontajärjestelmän sisällön. 12 päivänä kesäkuuta 1995 tehty ehdotus neuvoston asetukseksi yhteiseen kalastusjärjestelmään sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 2874/93 muuttamisesta (KOM/95/256 lopullinen, 12. 6. 95) Yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annetun asetuben (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta 8 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2870/95 (EYVL N:o L 309, 14. 12. 95, s. 1) Neuvosto ulotti alusten preijausjärjestelmän koskemaan kaikkea kalastusta, kun taas komission ehdotuksessa Irlannin merellä ja muualla sovellettava preijausjärjestelmä vahvistettiin kalastuksen mukaan. Samoin neuvosto otti käyttöön vuoden 1988 osalta aluskohtaisia saaliita koskevat yksittäiset tiedonannot, mistä ei ollut säädetty ehdotuksessa. Samalla neuvosto päätti siirtää 30 päivään kesäkuuta 1997 päätöstään tietojen hallintoa koskevasta yhteisestä järjestelmästä (verkot). Toisaalta se lievensi preijausjärjestelmän soveltamista vahvistamalla tiettyjä alustyyppejä koskevat poikkeukset, mikä mutkistaa preijausjärjestelmän soveltamista ja aiheuttaa kustannuksia. SN ISSN 1024-4492 KOM(96) 363 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 Luettelonumero : CB-CO-96-364-FI-C ISBN 92-78-07176-5 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg Sr


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2049/96 del Nuala AHERN al Consejo. Tráfico ilícito de materiales nucleares

eurovoc_concepts:
EAEC Treaty
application of EU law
exchange of information
fight against crime
illicit trade
nuclear fuel
nuclear safety
radioactive materials


title: Commission Regulation (EC) No 1668/96 of 22 July 1996 providing for the grant of compensation to producers'organizations in respect of tuna delivered to the processing industry during the period 1 April to 30 June 1995

eurovoc_concepts:
aquaculture
compensatory financing
fishery product
market intervention
processing industry
producer organisation

formats: html pdfa1b print


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1424/96 DE LA COMMISSION du 22 juillet 1996 déterminant la mesure dans laquelle les demandes de certificats d'importation introduites en juillet 1996 pour certains produits laitiers dans le cadre de certains contingents tarifaires ouverts par le règlement (CE) n° 1600/95 peuvent être acceptées

eurovoc_concepts:
import licence
milk product
quantitative restriction
tariff quota