title: 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės

formats: html pdf print

text: 80 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 31996L0061 1996 10 10 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 257/26 TARYBOS DIREKTYVA 96/61/EB 1996 m. rugsėjo 24 d. dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, pradedant eksploatuoti ar iš esmės pertvarkant tokius pramonės įrenginius, kurie gali teršti orą; atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 130s straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos (3), kadangi Bendrijos aplinkos apsaugos politikos tikslai ir principai, išdėstyti Sutarties 130r straipsnyje, yra taršos prevencija ir mažinimas bei, kiek įmanoma, jos šalinimas teikiant pirmenybę intervencijai į taršos šaltinį ir protin- gam gamtos išteklių valdymui laikantis „teršėjas moka“ ir taršos prevencijos principų; kadangi Penktoji aplinkos veiksmų programa, kurios bend- rus principus 1993 m. vasario 1 d. rezoliucijoje dėl Bend- rijos politikos ir veiksmų programos dėl aplinkos ir tvario- sios plėtros (4) patvirtino Taryba ir valstybių narių Vyriausybių atstovai, susitikę Taryboje, teikia pirmenybę integruotai taršos kontrolei kaip svarbiai daliai siekiant tvaresnės pusiausvyros tarp žmogaus veiklos ir socialinės bei ekonominės plėtros ir išteklių bei gamtos sugebėjimo atsinaujinti; kadangi integruotam požiūriui į taršos mažinimą įgyven- dinti reikia imtis veiksmų Bendrijos lygiu norint pakeisti ir papildyti esamus Bendrijos teisės aktus dėl taršos iš pramonės įmonių prevencijos ir kontrolės; (1) (2) (3) (4) kadangi 1984 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva 84/360/EEB dėl kovos su pramonės įmonių (5) keliama tarša nustatė bendrus reikalavimus leidimui gauti prieš (10) (1) OL C 311, 1993 11 17, p. 6 ir OL C 165, 1995 7 1, p. 9. (2) OL C 195, 1995 7 18, p. 54. (3) Europos Parlamento nuomonė 1994 12 14 (OL C 18, 1995 1 23, p. 96), Tarybos bendroji pozicija 1995 11 27 (OL C 87, 1996 3 25, p. 8) ir Europos Parlamento sprendimas 1996 5 22 (OL C 166, 1996 6 10). (4) OL C 138, 1993 5 17, p. 1. (5) OL L 188, 1984 7 16, p. 20. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48). (5) (6) (7) (8) (9) kadangi 1976 m. gegužės 4 d. Tarybos direktyva 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų sukeltos taršos (6) kelia reikalavimą, kad būtų gautas leidimas toms medžiagoms išleisti; kadangi Bendrija, priėmusi teisės aktus dėl kovos su oro tarša ir dėl pavojingų medžiagų išleidimo į vandenis pre- vencijos bei taršos mažinimo iki minimumo, nepriėmė ati- tinkamų Bendrijos teisės aktų, kurie užkirstų kelią teršalų išmetimui į dirvožemį arba sumažintų jį iki minimumo; kadangi skirtingas požiūris į atskirai į orą, vandenį ar dir- vožemį išmetamų teršalų kontrolę labiau gali skatinti ter- šalų kaitą tarp įvairių aplinkos terpių negu apsaugoti aplinką; kadangi integruoto požiūrio į taršos kontrolę tikslas yra užkirsti kelią teršalų išmetimui į orą, vandenį ar dirvožemį visur, kur įmanoma, atsižvelgiant į atliekų tvarkymą, o ten, kur neįmanoma, — siekti jį sumažinti iki minimumo, kad būtų pasiektas aukštas aplinkos apsaugos lygis; kadangi ši direktyva nustato bendras taršos integruotos prevencijos ir kontrolės taisykles; kadangi ji nustato prie- mones, reikalingas integruotai taršos prevencijai ir kontro- lei įgyvendinti, kad būtų pasiektas aukštas aplinkos apsau- gos lygis; kadangi integruotas požiūris į taršos kontrolę skatins tvariosios plėtros principo taikymą; kadangi šios direktyvos nuostatų taikymas nepažeidžia 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (7) nuostatų; kadangi, jei leidimui išduoti reikia atsižvelgti į papildomą informaciją ar išvadas, gaunamas toliau taikant šią direktyvą, ši direktyva nedaro įtakos Direktyvos 85/337/EEB nuostatų vykdymui; (6) OL L 129, 1976 5 18, p. 23. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB. (7) OL L 175, 1985 7 5, p. 40. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 81 (11) imtis reikiamų priemonių, kadangi valstybės narės turi norėdamos garantuoti, kad I priede išvardintos pramoninės veiklos vykdytojas laikytųsi tam tikrų pagrindinių įsiparei- gojimų bendrų principų; kadangi pakaktų, kad kompeten- tingos institucijos atsižvelgtų į tuos bendrus principus, nus- tatydamos leidimo išdavimo sąlygas; sąlygos apibrėžia tolimosios arba tarpvalstybinės taršos sumažinimo iki minimumo nuostatas ir garantuoja aukštą aplinkos apsaugos lygį; (12) kadangi, praėjus nustatytam laikotarpiui, kai kurios pagal šią direktyvą patvirtintos nuostatos turi būti taikomos esa- miems įrenginiams, o kitos — nuo šios direktyvos įgyven- dinimo dienos; (13) kadangi, norėdamas veiksmingiau ir kvalifikuočiau spręsti taršos problemas, veiklos vykdytojas turėtų visapusiškai atsižvelgti į aplinką; kadangi apie tuos aspektus turėtų būti pranešta kompetentingai institucijai ar institucijoms taip, kad, prieš išduodamos leidimą, jos galėtų įsitikinti, jog buvo numatytos visos atitinkamos taršos prevencijos ar kontrolės priemonės; kadangi dėl labai skirtingos taikymo tvarkos gali skirtis aplinkos apsaugos ir visuomenės supra- timo lygis; kadangi dėl to į prašymus leidimui gauti pagal šią direktyvą turėtų būti įtraukiami minimalūs duomenys; (18) kadangi pačios valstybės narės turi nuspręsti kaip galima būtų atsižvelgti į atitinkamo įrenginio technines galimybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas; (19) kadangi, jeigu aplinkos kokybės standartuose keliamos griežtesnės sąlygos už tas, kurias galima įvykdyti naudo- jant geriausius prieinamus gamybos būdus, leidime, kartu su kitomis priemonėmis, turi būti nurodytos papildomos sąlygos, kurių galbūt reikės laikytis, kad būtų įgyvendinti aplinkos kokybės standartų nustatyti reikalavimai; (20) kadangi geriausi prieinami gamybos būdai laikui bėgant keičiasi, ypač atsižvelgiant į technikos pažangą, kompeten- tingos institucijos turi domėtis šia pažanga arba joms turi būti apie ją pranešama; (14) kadangi visiškas leidimų išdavimo tvarkos ir sąlygų koor- dinavimas tarp kompetentingų institucijų sudaro sąlygas pasiekti aukščiausią aplinkos apsaugos lygį; (21) kadangi įrenginio pakeitimai gali padidinti taršą; kadangi todėl kompetentingai institucijai ar institucijoms turi būti pranešama apie visus pakeitimus, galinčius veikti aplinką; kadangi, iš esmės keičiant įrenginius, prieš tai turi būti gau- tas leidimas pagal šią direktyvą; (15) kadangi kompetentinga institucija ar institucijos išduos arba keis leidimą tik tada, kai bus nustatytos oro, vandens ir žemės integruotos apsaugos priemonės; (22) kadangi reikia periodiškai peržiūrėti, o prireikus atnaujinti leidimų išdavimo sąlygas; kadangi, esant tam tikroms sąly- goms, jos bet kuriuo atveju bus peržiūrimos; (16) kadangi į leidimą turi būti įtraukiamos visos priemonės, reikalingos leidimo išdavimo sąlygoms įvykdyti, kad tomis priemonėmis būtų pasiektas aukštas aplinkos apsaugos lygis; kadangi, nepažeidžiant leidimų išdavimo tvarkos, tos priemonės taip pat gali būti bendri privalomi reikalavimai; (23) kadangi norint informuoti visuomenę apie įrenginių eks- ploatavimą ir jų galimą poveikį aplinkai bei siekiant garan- tuoti leidimų išdavimo viešumą visoje Bendrijoje, visuo- menė privalo turėti galimybę, prieš priimant kokį nors sprendimą, gauti informaciją apie prašymus išduoti leidi- mus naujiems įrenginiams arba esminiams jų pakeitimams, apie pačius leidimus, jų atnaujinimą ir monitoringo duo- menis; (17) kadangi išmetamų teršalų ribinės vertės, parametrai arba lygiavertės techninės priemonės turėtų remtis geriausiais prieinamais gamybos būdais, nenurodant vieno konkre- taus metodo ar technologijos ir atsižvelgiant į atitinkamos įmonės technines galimybes, jos geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas; kadangi visais atvejais leidimų išdavimo (24) kadangi išmetamų teršalų ir jų pagrindinių šaltinių inven- torizacija laikytina svarbia priemone, leidžiančia palyginti teršiančias veiklos rūšis Bendrijoje; kadangi tokią invento- rizaciją rengia Komisija, padedama reguliavimo komiteto; 82 (25) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. kadangi informacijos apie geriausius prieinamus gamybos būdus plėtojimas ir keitimasis ja Bendrijos lygiu padės išly- ginti techninius netolygumus Bendrijoje, paskatins Bendri- joje nustatytų ribinių verčių ir metodų platinimą visame pasaulyje ir padės valstybėms narėms veiksmingai įgyven- dinti šią direktyvą; 80/836/Euratomas (1), ir genetiškai modifikuotus organiz- mus, Direktyvose ir 90/220/EEB (3); 90/219/EEB (2) apibrėžtus (26) kadangi reguliariai reikia rengti ataskaitas apie šios direk- tyvos įgyvendinimą ir veiksmingumą; (27) kadangi ši direktyva skirta įrenginiams, kurie gali smarkiai teršti ir sukelti tarpvalstybinę taršą; kadangi tarpvalstybinės konsultacijos turi būti rengiamos tada, kai prašoma išduoti leidimus naujiems įrenginiams arba esminiams jų pakeiti- mams, kurie greičiausiai darys didelį neigiamą poveikį aplinkai; kadangi su prašymais, susijusiais su tokiais pasiū- lymais arba esminiais pakeitimais, galės susipažinti valsty- bių narių, kurios gali būti veikiamos, visuomenė; (28) kadangi gali prireikti Bendrijos lygiu imtis veiksmų tam tikrų kategorijų įrenginių išmetamų teršalų ir teršalų, kuriems taikoma ši direktyva, ribinėms vertėms nustatyti; kadangi šias išmetamų teršalų ribines vertes pagal Sutarties nuostatas nustato Taryba; (29) kadangi šios direktyvos nuostatos taikomos nepažeidžiant Bendrijos nuostatų dėl profesinės saugos ir sveikatos, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Tikslas ir apimtis įskaitant Šios direktyvos tikslas yra pasiekti integruotą taršos, kurią sukelia I priede išvardintos veiklos rūšys, prevenciją ir kontrolę. Ji nustato priemones, ir atliekų tvarkymo priemones, skirtas užkirsti kelią teršalų išmetimui į orą, vandenį ir žemę, kuris atsiranda dėl tai aukščiau nurodytos veiklos, neįgyvendinama, jam mažinti siekiant aukšto aplinkos apsaugos lygio ir nepažeidžiant Direktyvos 85/337/EEB ir kitų atitinkamų Bendrijos nuostatų. arba, jei 2 straipsnis Sąvokos Šioje direktyvoje: 1) „medžiaga“ yra bet koks cheminis elementas ir jo junginys, išskyrus radioaktyvias medžiagas, apibrėžtas Direktyvoje 2) 3) 4) „tarša“ yra žmonių veiklos sukeliamas medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo tiesioginis arba netiesioginis išmeti- mas į orą, vandenį ar žemę, kas gali kenkti žmogaus sveika- tai arba aplinkai, daryti žalą materialiniam turtui arba kenkti ar trukdyti patogumams ir kitokiam įteisintam naudojimuisi aplinka; „įrenginys“ yra stacionarus technikos objektas, kuriame vyk- doma viena arba kelios I priede išvardintų veiklos rūšių, ir bet kuri kita tiesiogiai susijusi veikla, kuri techniškai siejasi su toje vietoje vykdoma veikla, galinčia sukelti teršalų išmetimą ir taršą; „esamas įrenginys“ reiškia veikiantį įrenginį arba, pagal teisės aktus, galiojusį iki šios direktyvos įsigaliojimo dienos, įren- ginį, kuriam išduotas leidimas arba kuris, kompetentingos institucijos vertinimu, yra išsamaus prašymo leidimui gauti objektas, su sąlyga, jog toks įrenginys bus pradėtas eksploa- tuoti ne vėliau kaip po metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos; 5) „teršalų išmetimas“ yra medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo tiesioginis arba netiesioginis išleidimas iš įrenginio pavienių arba paskleistų šaltinių į orą, vandenį arba dirvą; 6) „išmetamų teršalų ribinės vertės“ yra išmetamų teršalų masė, išreikšta tam tikrais parametrais, koncentracija ir (arba) lygis, kurio negalima viršyti per vieną arba kelis laiko tarpus. Taip pat galima nustatyti kai kurių medžiagų grupių, rūšių ar kate- gorijų, ypač tų, kurios išvardytos III priede, išmetimo ribines vertes. (1) 1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 80/836/Euratomas, papil- danti direktyvas, kurios nustato pagrindines visuomenės apsaugos ir darbuotojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančio radiacijos pavojaus normas (OL L 246, 1980 9 17, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakei- timais, padarytais Direktyva 84/467/EEB (OL L 265, 1984 10 5, p. 4). (2) 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyva 90/219/EEB dėl riboto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų naudojimo (OL L 117, 1990 5 8, p. 1). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 94/51/EB (OL L 297, 1994 11 18, p. 29). (3) 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyva 90/220/EEB dėl apgal- voto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų išleidimo į aplinką (OL L 117, 1990 5 8, p. 15). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 94/15/EB (OL L 103, 1994 4 22, p. 20). 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 83 Išmetamų medžiagų ribinės vertės paprastai nustatomos toje vietoje, kur teršalai išmetami iš įrenginio, neatsižvelgiant į jų sklaidą. Nepažeidžiant Direktyvos 76/464/EEB arba ją įgy- vendinančių direktyvų, nustatant atitinkamo įrenginio išme- tamų teršalų netiesioginio išleidimo į vandenį ribines vertes, gali būti atsižvelgiama į vandens valymo įrengimų veiksmin- gumą, su sąlyga, jog garantuojamas vienodas aplinkos apsau- gos lygis ir jeigu tai nesukelia didesnės aplinkos taršos; „aplinkos kokybės norma“ yra visuma reikalavimų, kuriuos turi tam tikru metu atitikti tam tikra aplinka arba jos kon- kreti dalis, kaip nurodyta Bendrijos teisės aktuose; „kompetentinga institucija“ yra valdžios institucija ar institu- cijos arba organizacijos pagal valstybių narių teisines nuosta- tas atsakingos už įsipareigojimų, atsirandančių įgyvendinant šią direktyvą, vykdymą; „leidimas“ yra rašytinis sprendimas arba jo dalis (arba keli tokie sprendimai), leidžiantis eksploatuoti visą įrenginį arba jo dalį, nustatant tam tikras sąlygas, garantuojančias, kad įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus. Leidimas gali būti taikomas toje pačioje vietoje vienam arba keliems įren- giniams ar jų dalims, kuriuos eksploatuoja tas pats veiklos vykdytojas; 7) 8) 9) techniškai tinkamoms sąlygoms, atsižvelgiant į kaštus ir pranašumą nepaisant to, ar tas gamybos būdas naudoja- mas arba kuriamas konkrečioje valstybėje narėje ar ne, jei tik jis yra prieinamas veiklos vykdytojui, — „geriausias“ yra veiksmingiausias, siekiant aukšto visos aplinkos apsaugos lygio. Nustatant geriausią prieinamą gamybos būdą, ypatingą dėmesį reikėtų atkreipti į IV priede išvardintas aplinkybes; 12. „veiklos vykdytojas“ yra bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris eksploatuoja arba kontroliuoja įrenginį arba, jei tai numato nacionaliniai teisės aktai, kuriam yra suteikti ekono- miniai įgaliojimai spręsti įrenginio techninius klausimus. 3 straipsnis Bendrieji principai, taikomi veiklos vykdytojo pagrindiniams įsipareigojimams Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad kompetentingos institucijos garantuotų tokį įrenginių eksploatavimą, kad: a) būtų imamasi visų atitinkamų taršos prevencijos priemonių ypač taikant geriausią prieinamą gamybos būdą; 10) a) „eksploatavimo pakeitimas“ yra įrenginio pobūdžio ar jo funkcijų pakeitimas arba išplėtimas, kurie gali turėti įta- kos aplinkai; b) nebūtų sukeliama didelė tarša; b) „esminis pakeitimas“ yra eksploatavimo pakeitimas, kuris, kompetentingos institucijos nuomone, gali turėti didelį neigiamą poveikį žmonėms arba aplinkai; c) būtų vengiama atliekų susidarymo pagal 1975 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 75/442/EEB dėl atliekų (1); jei atliekos susi- daro, kad jos būtų panaudojamos, o jei tai techniškai ir eko- nomiškai neįmanoma, — šalinamos stengiantis išvengti bet kokio poveikio aplinkai arba jį mažinant; 11) „geriausias prieinamas gamybos būdas“ yra veiksmingiausia ir pažangiausia veiklos ir jos vykdymo metodų plėtojimo pakopa, kuri rodo, ar tam tikras gamybos būdas praktiškai iš esmės gali būti pagrindu nustatant išmetamų teršalų ribines tai vertes, neįmanoma, — bendrai mažinti teršalų išmetimą ir jų poveikį visai aplinkai: teršalų išmetimo prevencijai, o jei skirtas — „gamybos būdas“ yra tiek naudojama technologija, tiek ir būdas, kuriuo įrenginys suprojektuotas, pastatytas, aptar- naujamas, eksploatuojamas ir uždaromas, d) energija būtų naudojama efektyviai; e) būtų imamasi reikiamų priemonių išvengti avarijų ir jų pada- riniams apriboti; f) būtų imamasi reikiamų priemonių išvengti kokios nors taršos grėsmės ir kad būtų atkuriama veiklos vietos būklė, kol veikla bus visiškai nutraukta. Siekiant įgyvendinti šį straipsnį, valstybėms narėms pakanka garantuoti, kad kompetentingos institucijos, nustatydamos lei- dimo sąlygas, atsižvelgtų į šiame straipsnyje nurodytus bendruo- sius principus. — „prieinamas“ gamybos būdas yra gamybos būdas, išplėtotas tokiu mastu, kuris leidžia jį įgyvendinti atitin- ir kamame pramonės sektoriuje, esant ekonomiškai (1) OL L 194, 1975 7 25, p. 39. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48). 84 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 4 straipsnis — jei būtina, priemonės, neleidžiančios atliekoms įrenginyje susi- daryti, ir priemonės joms panaudoti, Leidimai naujiems įrenginiams Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad nė vienas naujas įrenginys nebūtų eksploatuojamas be leidimo, išduodamo pagal šią direktyvą, nepažeidžiant 1988 m. lapkričio 24 d. Tarybos direktyvoje 88/609/EEB dėl tam tikrų teršalų išmetimo į orą iš didelių kurą deginančių įmonių apribojimo (1) numatytų išimčių nuostatų. 5 straipsnis Leidimų išdavimo reikalavimai esamiems įrenginiams 1. Valstybės narės, nepažeisdamos konkrečių Bendrijos teisės aktų, imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad kompetentingos institucijos, vadovaudamosi 6 ir 8 straipsnių reikalavimais arba atitinkamai peržiūrėdamos ir, prireikus, atnaujindamos sąlygas, pasirūpintų leidimais, kad ne vėliau kaip po aštuonerių metų nuo tos dienos, kai įsigaliojo ši direktyva, esami įrenginiai dirbtų pagal 3, 7, 9, 10 ir 13 straipsnių, 14 straipsnio pirmosios ir antrosios įtraukų bei 15 straipsnio 2 dalies reikalavimus. — tolesnės priemonės veiklos vykdytojo pagrindinių įsipareigo- jimų bendriesiems principams, numatytiems 3 straipsnyje, vykdyti, — priemonės teršalų išmetimo į aplinką monitoringui. Į prašymą išduoti leidimą taip pat turi būti įtraukiama ne techni- nio pobūdžio aukščiau esančiose įtraukose nurodytos detalios informacijos santrauka. 2. Jei informacija, pateikta pagal reikalavimus, numatytus Direk- tyvoje 85/337/EEB, arba saugos ataskaita, parengta pagal 1982 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvą 82/501/EEB dėl tam tikroje gamybinėje veikloje vykstančių didelių avarijų pavojų (2), arba kokia nors kita informacija, kurios reikalaujama pagal kitus teisės aktus, atitinka kurį nors šio straipsnio reikalavimą, tą informaciją galima įtraukti į prašymą arba ją prie jo pridėti. 7 straipsnis Integruotas leidimų išdavimo būdas 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių taikyti 1, 2, 11, 12 straipsnių, 14 straipsnio trečiosios įtraukos ir 15 straipsnio 1, 3 bei 4 dalių, 16, 17 straipsnių ir 18 straipsnio 2 dalies nuostatas esamiems įrenginiams nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad, kai yra kompetentingos kelios institucijos, leidimų išdavimo sąlygos ir tvarka būtų visiškai koordinuojama siekiant garantuoti visų kompetentingų institucijų naudojamą efektyvų integruotą šios tvarkos taikymo būdą. 6 straipsnis Prašymai leidimams gauti 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad pra- šymuose leidimui gauti, pateikiamuose kompetentingai instituci- jai, būtų nurodyta: — įrenginys ir jo veiklos rūšys, — įrenginio naudojamos arba gaminamos žaliavos ir pagalbinės medžiagos, kitos medžiagos ir energija, — įrenginio išmetamų teršalų šaltiniai, — įrenginio vietos sąlygos, — numatoma iš įrenginio į kiekvieną terpę išmetamų teršalų kilmė ir kiekis, taip pat nustatytas išmetamų teršalų pastebi- mas poveikis aplinkai, — siūloma technologija ir kiti metodai teršalų išmetimo iš įren- ginio prevencijai arba, jeigu tai neįmanoma, mažinimui, 8 straipsnis Sprendimai Nepažeisdama kitų nacionaliniuose arba Bendrijos teisės aktuose nurodytų reikalavimų, kompetentinga institucija išduoda leidimą, kuriame yra nurodytos sąlygos, garantuojančios, kad įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus, o jei taip nėra, atsisako išduoti leidimą. Į visus išduotus ir pakeistus leidimus turi būti įtraukiama detali informacija apie oro, vandens ir žemės apsaugos priemones, kurių buvo imtasi, kaip nurodyta šioje direktyvoje. 9 straipsnis Leidimo sąlygos 1. Siekdamos aukšto aplinkos apsaugos lygio saugant orą, van- denį ir žemę, valstybės narės garantuoja, kad į leidimą būtų įtrau- kiamos visos priemonės, reikalingos 3 ir 10 straipsnių leidimų išdavimo reikalavimams įvykdyti. (1) OL L 336, 1988 12 7, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 90/656/EEB (OL L 353, 1990 12 17, p. 59). (2) OL L 230, 1982 8 5, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48). 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 85 2. Išduodant leidimą naujam įrenginiui arba esminiam jo pakei- timui, jeigu yra taikytinas Direktyvos 85/337/EEB 4 straipsnis, atsižvelgiama į visą gautą svarbią informaciją arba kokią nors padarytą išvadą pagal tos direktyvos 5, 6 ir 7 straipsnius. 7. Leidime pagal šią direktyvą gali būti pateikiamos kitos specia- liosios priemonės, kokias valstybė narė arba kompetentinga ins- titucija gali laikyti tinkamomis. 3. Į leidimą įtraukiamos teršalų išmetimo ribinės vertės, ypač ter- šalų, išvardintų III priede, kurie gali būti dideliais kiekiais išme- tami iš atitinkamo įrenginio, atsižvelgiant į jų savybes ir į gali- mybę pernešti taršą iš vienos terpės į kitą (vandenį, orą ir žemę). Jeigu būtina, į leidimą įtraukiami atitinkami reikalavimai dirvože- mio ir požeminių vandenų apsaugai užtikrinti ir įrenginyje susi- darančių atliekų tvarkymo priemonės. Prireikus, ribinės vertės gali būti pridedamos arba pakeičiamos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis. Pagal šią straipsnio dalį nustatant teršalų išmetimo ribines vertes I priede su paantrašte 6. 6 išvardintiems įrenginiams, atsižvelgiama į praktinius sumetimus, atitinkančius šių įrenginių kategorijas. 4. Nepažeidžiant 10 straipsnio, teršalų išmetimo ribinės vertės ir lygiaverčiai parametrai bei techninės priemonės, nurodytos 3 šio straipsnio dalyje, yra grindžiamos geriausiais prieinamais gamy- bos būdais, nenustatant kokio nors vieno metodo ar konkrečios technologijos, bet atsižvelgiant į atitinkamo įrenginio technines galimybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas. Visais atvejais į leidimo sąlygas įtraukiamos nuostatos dėl tolimosios arba tarpvalstybinės taršos sumažinimo iki minimumo, kurios garantuotų aukštą aplinkos apsaugos lygį. 5. Leidime nurodomi teršalų išmetimo monitoringo reikalavimai, konkrečiai nusakantys matavimo metodologiją ir dažnumą, ver- tinimo tvarką ir įsipareigojimą pateikti kompetentingai instituci- leidimo jai duomenis, reikalingus patikrinti, ar yra laikomasi sąlygų. I priede su paantrašte 6. 6. išvardintiems įrenginiams šioje straips- nio dalyje nurodytose priemonėse galima atsižvelgti į kaštus ir pri- valumus. 6. Leidime nurodomos priemonės, su kitomis, neįprastomis eksploatavimo sąlygomis. Taigi, jeigu yra pavojus, kad aplinka bus veikiama, įtraukiamos atitinkamos eksploatavimo pradžios, alsuoklių gedimų, trumpų sustabdymų ir galutinio veik- los nutraukimo nuostatos. susijusios Leidime taip pat gali būti numatyta laikinai nukrypti leidžianti nuostata nuo 4 šio straipsnio dalies, jeigu kompetentingos insti- tucijos patvirtintame rekonstrukcijos plane garantuojama, kad šie reikalavimai bus įgyvendinti per šešis mėnesius, ir jeigu projekto išdava yra taršos sumažinimas. 8. Nepažeisdamos įsipareigojimo pagal šią direktyvą įgyvendinti leidimų išdavimo tvarką, valstybės narės gali nustatyti tam tikrus reikalavimus bendrose privalomose taisyklėse atskiroms įrenginių kategorijoms, užuot įtraukusios juos į atskirų leidimų sąlygas, jeigu garantuojami integruoti tokios tvarkos taikymo būdai ir lygiavertis aukštas aplinkos apsaugos lygis. 10 straipsnis Geriausi prieinami gamybos būdai ir aplinkos kokybės normos Jeigu aplinkos kokybės normos reikalauja griežtesnių sąlygų už tas, kurios įvykdomos naudojant geriausius prieinamus gamybos būdus, leidime turi būti reikalaujama imtis papildomų priemonių, nepažeidžiant kitų priemonių, kurių galima imtis siekiant įvykdyti aplinkos kokybės normas. 11 straipsnis Geriausių prieinamų gamybos būdų raida Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija stebės geriausių prieinamų gamybos būdų raidą arba kad jai bus apie tai pranešama. 12 straipsnis Veiklos vykdytojų daromi įrenginių pakeitimai 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas praneštų kompetentingoms institucijoms apie bet kokius planuojamus įrenginio eksploatavimo pakeitimus, kaip nurodyta 2 straipsnio 10 dalies a punkte. Prireikus, kompetentin- gos institucijos atnaujina leidimą arba sąlygas. 2. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas, eksploatuodamas įrenginį, nepadarytų jokio esminio pakeitimo pagal 2 straipsnio 10 dalies b punktą neturėdamas leidimo, išduoto pagal šią direktyvą. Prašymas išduoti leidimą ir kompetentingos institucijos sprendimas turi būti taikomi toms įrenginio dalims ir tiems 6 straipsnyje išvardintiems aspektams, kuriuos gali paveikti pakeitimas. Atitinkamos 3, 6—10 straipsnių ir 15 straipsnio 1, 2 bei 4 dalių nuostatos tai- komos mutatis mutandis. 86 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 13 straipsnis ši galėtų pareikšti savo nuomonę prieš kompetentingai instituci- jai priimant sprendimą. Kompetentingos institucijos atliekamas leidimo sąlygų peržiūrėjimas ir atnaujinimas 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad kompetentingos institucijos periodiškai peržiūrėtų ir prireikus atnaujintų leidimo sąlygas. 2. Peržiūrima bet kuriuo atveju, jeigu: — įrenginio keliama tarša yra tokia didelė, kad leidime įrašytos teršalų išmetimo ribinės vertės turi būti peržiūrimos arba nau- jos ribinės vertės turi būti įrašomos į leidimą, — geriausių prieinamų gamybos būdų esminiai pakeitimai lei- džia gerokai sumažinti teršalų išmetimą be pernelyg didelių išlaidų, — eksploatavimo proceso arba veiklos saugai reikia naudoti kitas technologijas, — to reikalaujama Bendrijos arba nacionalinių teisės aktų nau- jose nuostatose. 14 straipsnis Leidimo sąlygų vykdymas Valstybės narės imasi priemonių garantuoti, kad: — veiklos vykdytojas, eksploatuodamas įrenginį, vykdytų lei- dimo sąlygas, — veiklos vykdytojas reguliariai praneštų kompetentingai insti- tucijai apie teršalų išmetimo monitoringo rezultatus ir nedels- damas praneštų apie kiekvieną incidentą ar avariją, darančią poveikį aplinkai, — įrenginių naudotojai suteiktų kompetentingos institucijos atstovams reikiamą pagalbą, įrenginį, paimti mėginius ir rinkti visą informaciją, reikalingą savo pareigoms pagal šią direktyvą atlikti. leidžiančią tikrinti 15 straipsnis Informacijos prieinamumas ir visuomenės dalyvavimas leidimų išdavimo procedūroje 1. Nepažeisdamos 1990 m. birželio 7 d. Tarybos direktyvos 90/313/EEB dėl laisvo prieinamumo prie informacijos apie aplin- ką (1), valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad prašymai išduoti leidimus naujiems įrenginiams arba esminiams laiką būtų prieinami visuomenei, kad jų pakeitimams kurį (1) OL L 158, 1990 6 23, p. 56. Tas sprendimas, į kurį įtraukiamas bent jau leidimo nuorašas ir visi kiti leidimo atnaujinimai, turi būti padarytas prieinamas visuomenei. 2. Išleidimo monitoringo rezultatai, kaip reikalaujama 9 straips- nyje nustatytose leidimų išdavimo sąlygose ir kaip numato kom- petentinga institucija, turi būti padaryti prieinami visuomenei. 3. Remdamasi valstybių narių pateiktais duomenimis, Komisija kas treji metai išleidžia pagrindinių išmetamų teršalų ir atitinkamų jų šaltinių aprašą. Komisija nustato procedūrą ir minimalią infor- maciją, kurią reikia perduoti 19 straipsnyje nurodyta tvarka. Ta pačia tvarka Komisija gali siūlyti priemones, garantuojančias duomenų apie pirmojoje pastraipoje nurodytą išmetamų teršalų aprašą ir duomenų iš kitų registrų bei duomenų šaltinių apie išme- tamus teršalus tarpusavio palyginimo ir papildymo galimybę. 4. 1, 2 ir 3 straipsnio dalims taikomi Direktyvos 90/313/EEB 3 straipsnio 2 ir 3 dalių apribojimai. 16 straipsnis Keitimasis informacija 1. Siekdamos keistis informacija, valstybės narės imasi reikiamų priemonių ir kas treji metai, o pirmą kartą per 18 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, siunčia Komisijai turimus duo- menis apie ribines vertes, nustatytas konkrečioms veiklos katego- rijoms pagal I priedą ir, prireikus, duomenis apie geriausius priei- namus gamybos būdus, kuriais remiantis tos vertės nustatomos, ypač laikantis 9 straipsnio. Vėliau duomenys papildomi šio straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka. 2. Komisija organizuoja keitimąsi informacija tarp valstybių narių ir atitinkamų pramonės šakų apie geriausius prieinamus gamybos būdus, su jais susijusį monitoringą ir jų pokyčius. Komi- sija kas treji metai paskelbia keitimosi informacija rezultatus. 3. Ataskaitos apie šios direktyvos įgyvendinimą ir jos veiksmin- gumą, lyginant su kitais Bendrijos aplinkos apsaugos dokumen- tais, rengiamos Direktyvos 91/692/EEB 5 ir 6 straipsniuose nustatyta tvarka. Pirmoji ataskaita pateikiama po trejų metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, kaip nurodyta 21 straipsnyje. Komisija pateikia ataskaitą Tarybai, jei reikia, prideda pasiūlymus. 4. Valstybės narės steigia arba nurodo instituciją ar institucijas, atsakingas už keitimąsi informacija pagal 1, 2, ir 3 straipsnio dalis ir apie tai praneša Komisijai. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 87 17 straipsnis Tarpvalstybinis poveikis 1. Jeigu valstybė narė žino, kad kokio nors įrenginio eksploata- vimas gali turėti didelį neigiamą poveikį kitos valstybės narės aplinkai, arba jeigu valstybė narė, kuri gali būti stipriai paveikta, to prašo, valstybė narė, kurios teritorijoje buvo pateiktas prašy- mas leidimui gauti pagal 4 straipsnį arba 12 straipsnio 2 dalį, per- duoda pagal 6 straipsnį pateiktą informaciją tai kitai valstybei narei tuo pat metu, kada ji suteikia savo piliečiams galimybę susi- pažinti su šia informacija. Tokia informacija yra pagrindas visų konsultacijų, kurios reikalingos dvišaliams valstybių narių santy- kiams, grindžiamiems abipusiškumu ir lygiateisiškumu, palaikyti. 2. Palaikydamos dvišalius santykius, valstybės narės pasirūpina, kad 1 šio straipsnio dalyje nurodytais atvejais tos valstybės narės, kuri gali būti paveikta, visuomenei būtų padaryti prieinami pra- šymai, kad ji turėtų teisę pareikšti savo nuomonę prieš kompe- tentingai institucijai priimant savo sprendimą. 18 straipsnis Bendrijos teršalų išmetimo ribinės vertės 1. Komisijos siūlymu, Taryba nustato teršalų išmetimo ribines vertes Sutartyje nurodyta tvarka: — I priede išvardintų įrenginių kategorijoms, išskyrus sąvartynus, kurias įvardija to priedo 5. 1 ir 5. 4 kategorijos, ir — III priede išvardintoms teršiančioms medžiagoms, dėl kurių reikia imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu, ypač keičiantis informacija, kaip apibrėžta l6 straipsnyje. Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių reikia imtis, planą. Komitetas savo nuomonę dėl plano pareiškia per laiką, kurį nustato pirmininkas, priklausomai nuo reikalo skubumo. Tuo atveju, kai sprendimą Taryba turi priimti Komisijos siūlymu, nuomonė turi būti pareiškiama balsų dauguma, kaip nurodyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje. Komitete esančių valstybių narių atstovų balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. Komisija priima pasiūlytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę. Jeigu numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių reikia imtis. Taryba priima sprendimą nustatytąja balsų dauguma. Jeigu, gavusi pasiūlymą, Taryba per trijų mėnesių laikotarpį nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones priima Komisija. 20 straipsnis Pereinamosios nuostatos 1. Direktyvos 84/360/EEB nuostatos, Direktyvos 76/464/EEB 3, 5, straipsnių, 6 straipsnio 3 dalies ir 7 straipsnio 2 dalies nuosta- leidimų išdavimo sistemų tos bei atitinkamos nuostatos dėl II priede išvardytose direktyvose taikomos nepažeidžiant Direk- tyvoje 88/609/EEB numatytų išimčių esamų įrenginių veiklos rūšims, išvardytoms I priede, tol, kol kompetentingos institucijos imsis priemonių, kurių reikalaujama šios direktyvos 5 straipsnyje. 2. Jeigu Bendrijos teršalų išmetimo ribinės vertės pagal šią direk- tyvą nenustatytos, I priede išvardytiems įrenginiams taikomos ati- tinkamos teršalų išmetimo ribinės vertės, nustatytos II priede išvardytose direktyvose ir kituose Bendrijos teisės aktuose, kaip minimalios ribinės vertės pagal šią direktyvą. 2. Atitinkamos šio straipsnio 1 dalyje išvardytų direktyvų nuo- statos dėl leidimų išdavimo sistemų, netaikomos įrenginiams, kurie yra nauji I priede išvardytoms veiklos rūšims šios direkty- vos įsigaliojimo dieną. Nepažeisdama šios direktyvos reikalavimų Taryba Komisijos siū- lymu, Sutartyje nurodyta tvarka nustato techninius reikalavimus, taikytinus sąvartynams, įvardytiems I priedo 5. 1 ir 5. 4 kategori- jomis. 3. Direktyva 84/360/EEB panaikinama praėjus 11 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos. 19 straipsnis Kai tik kokiam nors įrenginiui imama taikyti 4, 5 arba 12 straips- niuose numatytas priemones, šioje direktyvoje aprašomiems įren- giniams daugiau nebegalioja Direktyvos 76/464/EEB 6 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis. 15 straipsnio 3 dalyje nurodyta komiteto darbo tvarka Komisijai padeda komitetas, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. Komisijos siūlymu Taryba prireikus daro pataisas II priede išvar- dytų direktyvų atitinkamose nuostatose, siekdama jas suderinti su šios direktyvos reikalavimais iki bus panaikinta pirmojoje pastrai- poje nurodyta Direktyva 84/360/EEB. 88 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 21 straipsnis Įsigaliojimas 22 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo. 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsi- galioję ne vėliau kaip po trijų metų nuo šios direktyvos įsigalioji- mo, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. 23 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokią nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo sri- tyje priimtų nacionalinių įstatymų nuostatų tekstus. Priimta Briuselyje, 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos vardu Pirmininkas E. FITZGERALD 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 89 I PRIEDAS 1 STRAIPSNYJE NURODYTŲ PRAMONINĖS VEIKLOS RŪŠIŲ KATEGORIJOS 1. 2. Ši direktyva netaikoma įrenginiams ar jų dalims, kurie yra naudojami naujiems gaminiams ir procesams tirti, plėtoti ir bandyti. Žemiau pateikti pereinamumo dydžiai nusako gamybos pajėgumus arba našumą. Jei vienas veiklos vykdytojas vykdo keleto rūšių, išvardytų su viena paantrašte, veiklą tame pačiame įrenginyje arba toje pačioje vietoje, tokių veiklos rūšių pajėgumai sudedami. 1. Energetikos pramonė 1. 1. Kurą deginantys įrenginiai, kurių nominalus šiluminis našumas didesnis kaip 50 MW (1). 1. 2. Naftos ir dujų perdirbimo įrenginiai. 1. 3. Kokso krosnys. 1. 4. Anglies dujofikavimo ir suskystinimo įrenginiai. 2. Metalų gamyba ir apdirbimas 2. 1. Metalo rūdos (įskaitant sulfidinę rūdą) kalcinavimo arba kaitinimo įrenginiai. 2. 2. Įrenginiai ketui arba plienui (pirminio arba antrinio lydymo), įskaitant nepertraukiamą liejimą, gaminti, kurių pajėgumas didesnis kaip 2,5 tonų per valandą. 2. 3. Juodųjų metalų apdirbimo įrenginiai: a) karšto valcavimo staklės, kurių pajėgumas didesnis kaip 20 tonų plieno per valandą; b) kalvės, turinčios kūjus, kurių kiekvieno energija didesnė kaip 50 kilodžaulių ir kurių kaloringumas didesnis kaip 20 MW; c) įrenginiai, skirti dengimui apsauginėmis lydyto metalo dangomis, kurių įkrova didesnė kaip 2 tonos plieno per valandą. 2. 4. Juodųjų metalų liejyklos, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną. 2. 5. Įrenginiai. a) neapdirbtiems spalvotiesiems metalams iš rūdos, koncentratų arba antrinių žaliavų gaminti naudojant metalurginius, cheminius arba elektrolitinius procesus; b) spalvotiesiems metalams, įskaitant regeneruotus produktus (taurinimas, liejimas, ir kt. ), lydyti, įskaitant legiravimą, kai švino ir kadmio lydymo pajėgumas didesnis kaip 4 tonos per dieną, o visų kitų metalų — 20 tonų per dieną. 2. 6. Įrenginiai, kurių dengimo vonių tūris didesnis kaip 30 m3, metalų ir plastinių medžiagų paviršiams apdoroti elektrolizės arba cheminiais procesais. 3. Naudingųjų iškasenų pramonė 3. 1. Įrenginiai, cemento klinkeriui gaminti rotacinėse krosnyse, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 500 tonų per dieną, arba kalkėms rotacinėse krosnyse, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną, arba kitose aukštakrosnėse, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną. 3. 2. Įrenginiai asbestui ir produktams iš asbesto gaminti. 3. 3. Įrenginiai, stiklui, įskaitant ir stiklo pluoštą, kurių lydymo pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną, gaminti. 3. 4. 3. 5. Įrenginiai mineralinėms medžiagoms lydyti, įskaitant mineralinio pluošto gamybą, kurių lydymo pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną. Įrenginiai keraminiams gaminiams degimo būdu gaminti, ypač stogų čerpėms, plytoms, ugniai atsparioms plytoms, čerpėms, molio dirbiniams arba porcelianui, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 75 tonos per dieną ir (arba) kurių degimo krosnies pajėgumas didesnis kaip 4 m3, o vienos krosnies džiovinimo talpa didesnė kaip 300 kg/m3. 4. Chemijos pramonė Gamyba pagal šioje dalyje apibrėžtų veiklos rūšių kategorijas yra medžiagų arba medžiagų grupių, išvardytų 4. 1 ir 4. 6 antraštėse, pramoninio masto gamyba chemiškai jas perdirbant. (1) Direktyvos 88/609/EEB esminiai reikalavimai esamoms įmonėms tebetaikomi iki 2003 12 31. 90 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 4. 1. Chemijos įrenginiai pagrindinėms organinėms cheminėms medžiagoms gaminti: a) angliavandeniliams aromatiniams); (linijiniams arba cikliniams; sotiesiems arba nesotiesiems, alifatiniams arba b) deguonies turintiems organiniams junginiams: alkoholiui, aldehidams, ketonams, karboksirūgščiai, esteriams, acetatams, eteriams, peroksidams, epoksidinėms dervoms; sieros turintiems organiniams junginiams; c) d) azoto turintiems organiniams junginiams: aminams, amidams, nitrozo ir nitro junginiams, arba nitratams, nitrilams, cianatams, izocianatams; fosforo turintiems organiniams junginiams; e) h) halogenintiems angliavandeniliams; g) metalo organiniams junginiams; h) bazinėms plastinėms medžiagoms (polimeriniam sintetiniam pluoštui ir pluoštui, turinčiam celiuliozės); i) j) k) paviršinio aktyvumo agentams ir medžiagoms. sintetiniam kaučiukui; dažikliams ir pigmentams; 4. 2. Chemijos įrenginiai pagrindinėms neorganinėms cheminėms medžiagoms gaminti: a) dujoms — amoniakui, chlorui arba vandenilio chloridui, fluorui arba vandenilio fluoridui, anglies oksidams, sieros turintiems junginiams, azoto oksidams, vandeniliui, sieros dioksidui, karbonilo chloridui (fosgenui) ir kt. ; rūgštims — chromo rūgščiai, fluoro vandenilio rūgščiai, fosforo rūgščiai, azoto rūgščiai, druskos rūgščiai, sieros rūgščiai, oleumui, sulfitinėms rūgštims ir kt. ; b) c) bazėms — amonio hidroksidui, kalio hidroksidui, natrio hidroksidui ir kt. ; d) druskoms — amonio chloridui, kalio chloratui, kalio karbonatui, natrio karbonatui, perboratui, sidabro nitratui ir kt. ; e) ne metalams, metalo oksidams arba kitiems neorganiniams junginiams — kalcio karbidui, siliciui, silicio karbidui ir kt. 4. 3. Chemijos įrenginiai fosforo, azoto arba kalio trąšoms (paprastoms ar kompleksinėms) gaminti. 4. 4. Chemijos įrenginiai pagrindiniams augalų apsaugos produktams ir biocidams gaminti. 4. 5. Įrenginiai, kuriuose pagrindiniams farmacijos produktams gaminti naudojami cheminiai arba biologiniai būdai. 4. 6. Chemijos įrenginiai sprogmenims gaminti. 5. Atliekų tvarkymas Nepažeidžiant Direktyvos 75/442/EEB 11 straipsnio arba 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų (1) 3 straipsnio: 5. 1. 5. 2. 5. 3. 5. 4. Įrenginiai pavojingoms atliekoms šalinti arba joms panaudoti, kaip nustatyta sąraše, nurodytame Direktyvos 91/689/EEB 1 straipsnio 4 dalyje, kaip apibrėžta Direktyvos 75/442/EEB II A ir II B (veiklos rūšys R1, R5, R6, R8 ir R9) prieduose ir 1975 m. birželio 16 d. Tarybos direktyvoje 75/439/EEB dėl panaudotų naftos produktų pašalinimo (2), kai pajėgumas didesnis kaip 10 tonų per dieną. Įrenginiai buitinėms atliekoms deginti, kaip apibrėžta 1989 m. birželio 8 d. Tarybos direktyvoje 89/369/EEB dėl naujų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos prevencijos (3) ir 1989 m. birželio 21 d. Tarybos direktyvoje 89/429/EEB dėl esamų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos (4), kai pajėgumas didesnis kaip 3 tonos per valandą. Įrenginiai nepavojingoms atliekoms šalinti, kaip apibrėžta Direktyvos 75/442/EEB II A priede su paantraštėmis D8 ir D9, kai pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną. Sąvartynai, priimantys daugiau negu 10 tonų atliekų per dieną, arba kurių bendras pajėgumas didesnis kaip 25 000 tonų, išskyrus neaktyvių atliekų sąvartynus. 6. Kitos veiklos rūšys 6. 1. Pramonės įmonės, kuriose gaminama: a) celiuliozė iš medienos arba kitų pluoštinių medžiagų; b) popierius ir kartonas, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną. 6. 2. Įmonės, kuriose atliekamas pirminis pluošto arba tekstilės apdorojimas (plovimas, balinimas, merserizavimas) arba dažymas ir kurių apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 10 tonų pluošto per dieną. 6. 3. Kailių ir odų rauginimo įmonės, kurių apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 12 tonų gatavos produkcijos per dieną. (1) OL L 377, 1991 12 31, p. 20. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 94/31/EB (OL L 168, 1994 7 2, p. 28). (2) OL L 194, 1975 7 25, p. 23. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48). (3) OL L 163, 1989 6 14, p. 32. (4) OL L 203, 1989 7 15, p. 50. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 91 6. 4. a) b) skerdyklos, kurių skerdenos gamybos pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną; įmonės, kuriose apdorojamos ir perdirbamos maisto produktams gaminti skirtos: — gyvulinės žaliavos (išskyrus pieną), kurių galutinio produkto gamybos pajėgumas didesnis kaip 75 tonos per dieną, — augalinės žaliavos, kurių galutinio produkto gamybos pajėgumas didesnis kaip 300 tonų per dieną (ketvirčio vidurkis); c) pieno apdorojimo ir perdirbimo įmonės, kuriose per dieną pagaminama daugiau kaip 200 tonų pieno (metinis vidurkis). 6. 5. Gyvulių skeletų ir atliekų šalinimo arba perdirbimo įrenginiai, kurių darbo pajėgumas didesnis kaip 10 tonų per dieną. 6. 6. Intensyvaus paukščių arba kiaulių auginimo įrenginiai, kuriuose yra daugiau kaip: a) 40 000 vietų paukščiams; b) 2 000 vietų mėsinėms kiaulėms (daugiau kaip 30 kg); arba c) 750 vietų paršavedėms. 6. 7. Įrenginiai, kuriuose naudojant organinius tirpiklius atliekamas medžiagų, daiktų arba gaminių paviršiaus apdorojimas — taurinimas, šlichtinimas, dengimas, riebalų šalinimas, atspariu vandeniui darymas, klijavimas, dažymas, valymas arba impregnavimas ir kurių vartojimo pajėgumas didesnis kaip 150 kg per valandą arba didesnis kaip 200 tonų per metus. 6. 8. Įrenginiai, kuriuose gaminama anglis (perdegta anglis) arba elektografitas deginimo arba grafitizacijos būdu. 92 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 18 STRAIPSNIO 2 DALYJE IR 20 STRAIPSNYJE NURODYTŲ DIREKTYVŲ SĄRAŠAS II PRIEDAS 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Direktyva 87/217/EEB dėl aplinkos taršos asbestu prevencijos ir mažinimo Direktyva 82/176/EEB dėl gyvsidabrio išleidimo iš chloro šarminės elektrolizės pramonės ribinių verčių ir kokybės normų Direktyva 83/513/EEB dėl kadmio išleidimo ribinių verčių ir kokybės normų Direktyva 84/156/EEB dėl pramonės sektorių, išskyrus chloro šarminės elektrolizės pramonę, gyvsidabrio teršalų išleidimo ribinių verčių ir kokybės normų Direktyva 84/491/EEB dėl heksachlorcikloheksano išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų (su pataisomis) Direktyva 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo 1 sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės normų, su atitinkamais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/347/EEB ir Direktyva 90/415/EEB, keičiančia Direktyvos 86/280/EEB II priedą Direktyva 89/369/EEB dėl naujų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos prevencijos Direktyva 89/429/EEB dėl esamų komunalinių atliekų deginimo įmonių oro taršos mažinimo Direktyva 94/67/EB dėl pavojingų atliekų deginimo 10. Direktyva 92/112/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkos 11. Direktyva 88/609/EEB dėl tam tikrų teršalų išmetimo į orą iš didelių kurą deginančių įmonių apribojimo su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 94/66/EB 12. Direktyva 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų sukeltos taršos 13. Direktyva 75/442/EEB dėl atliekų su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156/EEB 14. Direktyva 75/439/EEB dėl panaudotų alyvų šalinimo 15. Direktyva 91/689/EEB dėl pavojingų atliekų 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 93 III PRIEDAS PAGRINDINIŲ TERŠIANČIŲ MEDŽIAGŲ, Į KURIAS REIKIA ATSIŽVELGTI, JEI JOS SVARBIOS NUSTATANT TERŠALŲ IŠMETIMO RIBINES VERTES, RODYKLĖ ORAS 1. 2. 3. 4. Sieros dioksidas ir kiti sieros turintys junginiai. Azoto oksidai ir kiti azoto turintys junginiai. Anglies monoksidas. Lakūs organiniai junginiai. 5. Metalai ir jų junginiai. 6. 7. 8. 9. Dulkės. Asbestas (suspenduotos dalelės, pluoštai). Chloras ir jo junginiai. Fluoras ir jo junginiai. 10. Arsenas ir jo junginiai. 11. Cianidai. 12. Medžiagos ir preparatai, kurie, kaip įrodyta, turi kancerogeninių ar mutageninių savybių arba tokių savybių, kurios gali veikti dauginimąsi per orą. 13. Polichlorinti dibenzodioksinai ir polichlorinti dibenzofuranai. VANDUO 1. 2. 3. Halogeninti organiniai junginiai ir medžiagos, galinčios sudaryti tokius junginius vandenyje. Fosforo organiniai junginiai. Alavo organiniai junginiai. 4. Medžiagos ir preparatai, kurie, kaip įrodyta, turi kancerogeninių ar mutageninių savybių arba tokių savybių, kurios gali veikti dauginimąsi vandenyje arba per jį. 5. Ilgai nesuyrantys organiniai junginiai ir ilgai nesuyrančios bei bioakumuliacinių savybių turinčios organinės toksiškos medžiagos. 6. Cianidai. 7. Metalai ir jų junginiai. 8. 9. Arsenas ir jo junginiai. Biocidai ir augalų apsaugos produktai. 10. Skendinčios medžiagos. 11. Medžiagos, sukeliančios eutrofikacijos procesą (ypač nitratai ir fosfatai). 12. Medžiagos, neigiamai veikiančios deguonies pusiausvyrą (kurias galima įvertinti naudojant tokius rodiklius kaip BDS, ChDS, ir t. t. ). 94 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. IV PRIEDAS Aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti apskritai arba konkrečiu atveju nustatant geriausius prieinamus gamybos būdus, apibrėžtus 2 straipsnio 11 dalyje, nepamirštant kokios nors priemonės galimų kaštų ir pranašumų bei atsargumo ir prevencijos principų: 1) mažaatliekės technologijos naudojimas; 2) mažiau pavojingų medžiagų naudojimas; 3) proceso metu susidarančių ir naudotų medžiagų bei atitinkamų atliekų panaudojimo bei perdirbimo skatinimas; 4) palyginami eksploatavimo procesai, įrengimai ar metodai, sėkmingai išbandyti pramoniniu mastu; 5) 6) technikos pasiekimai ir mokslo žinių bei supratimo pokyčiai; atitinkamas teršalų išmetimo pobūdis, pasekmės ir apimtys; 7) naujos ar esamos įmonės paleidimo data; 8) laikas, reikalingas geriausiam prieinamam gamybos būdui įdiegti; 9) procese naudojamų žaliavų (įskaitant vandenį) suvartojimas ir pobūdis bei jų energetinis efektyvumas; 10) taršos prevencijos reikalingumas arba jos poveikio aplinkai ir keliamos rizikos sumažinimas iki minimumo; 11) avarijų prevencijos reikalingumas ir jų pasekmių aplinkai sumažinimas; 12) informacija, paskelbta Komisijos pagal 16 straipsnio 2 dalį arba paskelbta tarptautinių organizacijų


title: Tjugonde årliga verksamhetsrapporten - Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor - 1995

eurovoc_concepts:
advisory committee (EU)
occupational health
occupational safety
research programme
workplace

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 24. 09. 1996 KOM(96) 458 slutlig TJUGONDE ÅRLIGA VERKSAMHETSRAPPORTEN RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR ARBETARSKYDDSFRÅGOR 1995 (Framlagt av kommissionen) INNEHÅLLSFÖRTECKNING I) Allmänt II) Avgivna yttranden III) Ad hoc-gruppernas verksamhet IV) Bilagor A) B) C) Förteckning över ledamöter Ad hoc-gruppernas sammansättning Rättslig grund L A) ALLMÄNT Kommitténs sammanfattning, Sedan den 1 januari 1995 har vissa förändringar skett i kommitténs sammansättning, bland annat till följd av anslutningen av nya medlemsstater. Alla dessa förändringar tas upp i förteckningen över ledamöterna i kommittén (se bilaga A). B) Struktur - - 6 ad hoc-grupper har varit verksamma (se bilaga B, ad hoc-gruppernas sammansättning). Gruppen för organisation har haft tre möten under detta verksamhetsår. C) Antal mpten Under hela verksamhetsåret 1995 höll kommmittén 3 plenarmöten. Ad hoc- grupperna höll tolv möten. D) Den nittonde verksamhetsrapporten arbetarskvddsfrågor fdok. 92/1/95^ för Rådgivande Kommittén—f& Vid sitt möte den 31 maj 1995 godkände kommittén rapporten med beaktande av de synpunkter som inkommit inom en månad efter mötet. II) AVGIVNA YTTRANDEN Synpunkterna på förslagen som tas upp nedan är utdrag från rapporter som lagts fram vid plenarmötet. i) Standardisering (dvM22?/94) Kommittén har antagit ett förslag till yttrande om ett standardiseringsuppdrag till Europeiska provningsspecifikationer och -villkor beträffande svårantändliga hydraulvåtskor för kraftöverföring (hydrostatisk och hydrokinetisk). standardiseringsorganisationen avseende (CEN) , Kommittén medger att det är nödvändigt att ge CEN ett standardiseringsuppdrag för detta, eftersom hydraulvåtskor ingår i de maskiner som omfattas av direktiv 89/392/EEG (EGT nr L 183, 29. 6. 89, s. 9). Uppdraget bör stödja sig på "maskin"- direktivet samt på direktiven 67/598/EEG (EGT nr L 1%, 16. 8. 67, s. 1, senast ändrat genom direktiv 94/69EEG - EGT nr L 381, 31. 12. 94, s. 1), 88/379/EEG (EGT nr L 187, 16. 7. 88, senast ändrat genom direktiv 93/18/EEG - EGT nr L 104, 29. 4. 93, s. 46) och 92/32/EEG (EGT nr L 154, 5. 6. 92) om klassificering, förpackning och märkning av fårliga ämnen. Kommittén skulle önska ett mer specifikt förslag till uppdrag där det klart anvisas vilken sorts arbete som begärs av CEN och där betydelsen av termerna "specifikationer-krav" i kapitel 6 särskilt preciseras. 2) Ad hoc-gruppen "Forskning" 2. 1 till yttrande om Förslag fjärde ramprogrammet "Forskning, teknisk utveckling och demonstration" (1994-1998) (dok. 93/1/95) forskningsprojekt inom det Den rådgivande kommittén finner att följande punkter är av allra största vikt: 1. 2. 3. Uppmaningar till förslag beträffande säkerhet, hygien och hälsa måste publiceras. Dessa uppmaningar skulle kunna bygga på de särskilda program som rör förbättringen av arbetsvillkoren, särskilt de program som gäller följande teman: - - - - Industri- och materialteknik, Standarder, mätning och provning, Biomedicin och hälsa, Målinriktad socio-ekonomisk forskning. I forskningsförslagen skall det klart fastställas vilka förbättringar av säkerhet, hygien och hälsa på arbetsplatsen som förväntas bli resultatet av forskningen och hur dessa förbättringar skall genomföras i praktiken av arbetsgivare och arbetstagare. Detta krav är av särskild betydelse när det gäller ny teknologi. Forskningsförslagen som rör det fjärde ramprogrammet måste väljas ut med hänsyn till en förutsebar förbättring av säkerheten och hälsan på arbetsplatsen. teknologisk utveckling Med sikte på att utarbeta särskilda program för hygien och säkerhet inom ramen för det förberedande arbetet till gemenskapens femte program för (FTU) anmodar kommittén forskning och kommissionen att under ad hoc-gruppens kommande möte med eftertryck lägga fram förteckningen över de teman för de särskilda programmen som antagits inom ramen för det fjärde FTU-programmet. Till dessa teman kan de prioriterade forskningsområden föras som anges i § II. 3 i plenarmötets yttrande från november 1994. Kommittén avger ett positivt yttrande under villkor om följande rättelser som begärts av grupperna "Arbetsgivare" och "Regeringsföreträdare": - - 3 2 sida införs följande Efter punkt Informati onsbehov". Not 2 längst ner på sidan 2 utgår och följande text skall läggas till punkt 2 andra stycket: "Sådana program, det vill säga alla program av denna typ, kan endast genomföras med stöd av detaljerad information om de behov som finns och om arten av redan befintliga projekt inom detta område:" rubrik: "Hl. 2. 2 Förslag gemenskapsriktlinjerna dok. 470/95 : beträffande angelägen forskning med stöd av Rådgivande kommittén anser att detta är ett viktigt område som förtjänar största möjliga uppmärksamhet. Det finns emellertid andra grundläggande faktorer knutna till hudabsorption, vilka bör täckas av andra komponenter i det fjärde ramprogrammet. Detta förslag till uppmaning inriktad på forskningsprojekt om exponering av huden på arbetsplatsen borde samordnas med liknande teman som utarbetats av andra enheter inom kommissionen eller av andra institutioner. Förslagets slutliga version bör vara tydligare inriktad på utvärdering av mätteknik, vilket skulle kunna leda till en framtida utveckling av standardiserade metoder. Först och främst skulle det vara lämpligt att ägna sig åt exponering av huden för lösningsmedel som är ett omfattande problem på arbetsplatsen. Kommittén avger ett positivt yttrande under förutsättning att de problem som bör bli föremål för forskning formuleras tydligare (reservation från gruppen "arbetsgivare"). TO) AD HOC-GRUPPERNAS VERKSAMHET Pågående arbete 1) Ad hoc-gruppen "Forskning". Gruppen har till uppgift att a) b) c) utarbeta en förteckning över de program som stöds av kommissionen, göra kommissionen uppmärksam på de områden där det framstår som nödvändigt att ny kunskap förvärvas och lämpliga forskningsinsatser görs, fastställa vilken forskning som skall prioriteras inom ramen för det fjärde åtgärdsprogrammet. Arbetsgruppens uppgift bekräftades vid plenarmötet i februari 1995. På förslag från gruppen "Arbetsgivare" preciserades stycke (c) enligt följande: (c) att fastställa vilken forskning som skall prioriteras inom ramen för - - - rekommendationer de arbetarskyddsfrågor vad gäller program för säkerhet och hälsa, det fjärde åtgärdsprogrammet för hälsa och säkerhet, och det femte ramprogrammet för forskning och utveckling. som ges av Rådgivande kommittén för 2) Ad hoc-gruppen "Stress i samband med arbete". Gruppen skall forska efter följande: a) b) c) d) Alla etablerade arbeten som utförts på området stress, alla insatser som redan gjorts på nationell nivå eller på gemenskapsnivå, alla problem som kan orsakas av stress i samband med arbete, och den skall rapportera om sina efterforskningar arbetarskyddsfrågor med avseende på insatser i framtiden. till Rådgivande kommittén för De frågor som togs upp vid mötet i maj redovisades enligt följande vid plenarmötet i maj 1995: Att finna en definition på stress i samband med arbete med beaktande endast av de faktorer som arbetsgivarna och arbetstagarna kan påverka. Inventera gällande praxis i medlemsstaterna. - - 3) Ad hoc-gruppen "Alkohol och droger på arbetsplatsen" Gruppen har till uppgift att - - - undersöka ett utkast till en rapport om en studie i detta ämne, som i nära samarbete med arbetsmarknadens parter gemensamt utarbetats av Internationella arbetsorganisationen (ILO) och kommissionen i Europeiska gemenskapens medlemsstater. Detta skall ske genom att särskilt analysera detta problems konsekvenser för hälsan och säkerheten på arbetsplatsen i sin helhet, till plenarmötet lägga fram ett förslag till yttrande om denna rapport samt att rekommendera åtgärder som kommissionen skall vidta på detta område i förekommande fall, till plenarmötet lägga fram förslag till hur arbetsmarknadens parter skall vara representerade (fyra per medlemsstat) vid en konferens som kommer att anordnas av kommissionen och under vilken resultaten av rapporten samt diverse nationella rapporter kommer att läggas fram. 4) Ad hoc-gruppen "Standardisering". Gruppens uppdrag är föremål för ett förslag till ändring som anges i bilaga II till protokollet från plenarmötet i februari 95 enligt följande: "I yttrandet av den 4 juli 1994 avseende det memorandum om standardisering inom det område som omfattas av artikel 118a i Romfördraget, förklarade Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor att beslut om exponeringsnivåer för skadliga ämnen bör fattas på politisk nivå. Kommittén upprepade sitt yttrande. Alla standardiseringsuppdrag bör begränsas till frågor om tekniska åtgärder och man bör vid alla uppdrag se till att standardiseringskommittéer inte har någon som helst möjlighet att fastställa exponeringsnivåer för människor". Vid mötet den 7 april 1995 behandlades följande två frågor: - - Wienavtalen mellan CEN standardiseringen). Den europeiska standarden 50166 (gränsvärden avseende exponering för elektromagnetiska fält). att påverka (möjlighet ISO och 5) Ad hoc-gruppen "Fastställ el se av exponeringsnivåer på arbetsplatsen". Gruppen skall - - - - - rådfrågas om de prioriteringar som måste göras beträffande de substanser för vilka gränsvärden för exponering i yrkeslivet bör fastställas, avge yttrande om förfaranden för insamling av nödvändiga upplysningar för att kunna fastställa gränsvärden för exponering på arbetsplatsen, regelbundet fa fullständig information om det arbete som utförs av kommissionen inom ramen för utarbetandet av förslag när det gäller att fastställa gränsvärden för exponering på arbetsplatsen och särskilt om det arbete som utförs i expertgruppen för forskning. utarbeta ett förslag till yttrande om kommissionens förslag beträffande fastställande av gränsvärden för exponering på arbetsplatsen, vid Rådgivande kommitténs plenarmöten med jämna mellanrum avlägga rapport om de framsteg som gjorts på området 6) Ad hoc-gruppen "Audi ovisuell a medier". Denna grupp har till uppgift att för Rådgivande kommittén fastställa och precisera de gemenskapsinsatser som skulle kunna utföras av kommissionen och som står i samband med skapandet och inrättandet av nödvändiga instrument för att genomföra de mål som kommissionen uppställt på grundval av den rapport som antogs av Rådgivande kommittén den 19 november 1993. Följande mål uppställdes vid genomförandet av den andra filmfestivalen: - - - Främjande av audiovisuella medier som redskap för marknadsföring. Fördjupad analys för att utforma och förbättra produkterna för användarna och publiken. Strävan efter samverkan som kan underlätta utbyten, bearbetningar och samproduktion mellan flera länder. Nya åtgärder planeras inom ramen för handlingsprogrammet, i vilket en tredje festival planeras, bland annat åtgärd nummer 2 - "Icke-lagstiftande åtgärder för information och utbildning". 7) Ad hoc-gruppen "Operationella förfaranden inom Rådgivande kommittén för arbetarskvddsfrågor" Inom ramen för de förpliktelser och ansvarsområden som rådet i sitt beslut från juni 1974 tilldelade Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor och med hänsyn till att kommissionen är skyldig att rådgöra med arbetsmarknadens parter, har ad hoc-gruppen till uppgift att finna alla de hinder, i synnerhet när det gäller administration, ekonomi och procedurfrågor som hindrar den rådgivande kommittén från att fungera effektivt, samt att föreslå lämpliga lösningar. Det första mötet ägde rum den 20 december 1995. Nybildade ad hoc-grupper 1) 2) 3) Ad hoc-grupp "Verksamhetsförfaranden för rådgivande kommittén" Ad hoc-grupp "Fjärde åtgärdsprogrammet" Ad hoc-grupp "Yrkesinspektörer" VpplQSta ad hoç-grupper 1) 2) Ad hoc-grupp "Biologiska agenser" Ad hoc-grupp "Information till företag och arbetstagare" Allmänna diskussioner 1) Workprogramme BIOMED 2. Intressegruppernas kommentarer beträffande detta program skrevs i dagordningen för plenarmötet i september 1995 men behandlades inte detta datum. in 2) Genomförande av direktiven. För att tillmötesgå arbetsmarknadsparternas önskemål, begärde Rådgivande kommittén vid plenarmötet i juli 1994 att ett sammanfattande dokument skulle utarbetas som beskriver genomförandet i Europeiska gemenskapens olika medlemsstater av direktiv 89/391 om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen av den 12 juni 1989, kallat "ramdirektiv". Kommittén beslutade således i plenarmöte den 16 och 17 februari 1995 att bilda en ad hoc-grupp sammansatt av regeringsföreträdare i syfte att att utarbeta ett gemensamt svar att läggas fram på plenarmötet den 30 och 31 maj 1995. Ad hoc- gruppen sammanträdde den 8 mars och den 3 maj 1995. Arbetsmarknadens parter har uttryckt sitt missnöje över det dokument som framlagts av gruppen "Regeringsföreträdare", vilken hade till uppgift att förbereda en ny rapport endast gällande direktiv 89/391. I detta dokument skulle det ges en beskrivning av de närmare villkoren för hur detta direktiv skall överföras till nationell lagstiftning. Arbetsmarknadens parter var inte nöjda med dokumentet. De frågor som togs upp var i huvudsak inriktade på det faktum att vissa stater inte hade genomfört direktivet och på kontrollen av överensstämmelse vad gäller genomförandet. Kommissionens företrädare påpekade att kontrollen av överensstämmelse vad gäller genomförandet åligger kommissionen och att kommissionen inte kan meddela några närmare upplysningar så länge detta arbete inte har avslutats. Beslut togs om att utarbeta de tre gruppernas yttrande till organisationskommittén möte i juli 1995. 10 Vid plenarmötet i september 1995 meddelade gruppen "Regeringsföreträdare" att man önskade behålla dokument 469/2/95, i vilket medlemsstaterna uttrycker en gemensam ståndpunkt. Ordföranden påminde om att en medlemsstat ännu inte hade genomfört direktivet. Vad gäller övriga medlemsstater undersöker kommissionen texterna för att kontrollera överensstämmelsen. Arbetet har ännu inte avslutats. 3) Andra europeiska filmfestivalen för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen. Beslut togs om att hålla filmfestivalen i Strasbourg den 26 till 28 juni 1995. 4) Framsteg i utarbetandet av förslag till direktiv 4. 1 Direktiv 89/655 "Arbetsutrustning". Det franska ordförandeskapet ansåg detta vara ett prioriterat förlsag. 4. 2 Övriga direktiv om hälsa och säkerhet: Inga initiativ från ordförandeskapet. 5) Europeiska arbetsmiljöbyrån Beträffande diskussionerna under 1994 lades byråns ändrade arbetsordning fram för rådet med hänsyn till de nya medlemsstaternas anslutning. Ändringen gäller styrelsens sammansättning och funktion (ursprungligen var styrelsen sammansatt 6 6 av arbetstagarrepresentanter) enligt följande: arbetsgivarrepresentanter regeringsrepresentanter, och 12 - - - - - 48 ledamöter, varav 15 företrädare för medlemsstaterna, 15 företrädare för arbetsgivarorganisationer, 15 företrädare för arbetstagarorganisationer och 3 företrädare för kommissionen. Avskaffande av det roterande systemet i styrelsen. Samtliga ledamöter skall kunna utses på nytt. Två styrelsemöten per år på begäran från hälften av ledamöterna. Varje ledamot som företräder medlemsstaterna har två röster. 11 Europaparlamentet yttrade sig om den ändrade arbetsordningen och föreslog följande tre ändringar: * * * Ett starkt motstånd mot principen om dubbla röster. Kommissionen är emot denna ändring och kommer inte att föreslå den till rådet. Inskränkning av sekretessen vilken bör begränsas till enskilda fall. Kommissionen ansåg att ändringen inte var lämplig och att det är byrån som bör handha denna fråga. Möjlighet för arbetsmarknadens parter att låta sig representeras av arbetsmarknadsparter från ett annat land. Kommissionen sade nej även till denna ändring. Principen om dubbla röster starkt av arbetsmarknadens parter, som genom detta såg sin roll begränsas till att vara enbart rådgivande, medan det i sista hand är regeringsföreträdarna som beslutar. De förklarar sig dock vara nöjda med den representation arbetsmarknaden parter fått, nämligen 1 arbetsgivare och 1 arbetstagare för varje medlemsstat. för regeringsföreträdarna kritiserades Den ändrade förordningen antogs genom rådets beslut den 29 juni 1995 (EGT nr L 156, 7. 7. 95, s. 1). Byråns första styrelsemöte ägde rum i Bilbao den 25 och 26 oktober 1995. 6) Europeiska gemenskapernas kommissions program för arbetarskvddsfrågor ( 1996- 2000) Ett första utkast i frågan presenterades av kommissionen vid plenarmötet i maj 1995. Det slutliga dokumentet KOM(95)282 lades fram vid plenarmötet i september 1995. Kommentarerna till detta dokument återfinns i protokollet från detta möte. 12 för budgetkontroll Diskussionerna handlade i huvudsak om den samrådsroll Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor har i förhållande till nybildade kommittéer, som exempelvis kommittén fjärde åtgärdsprogrammet, och i förhållande till utarbetandet av åtgärder inom och utom lagstiftningsområdet. Vidare diskuterades nödvändigheten av att klargöra för förhållandet mellan byrån, arbetarskyddsfrågor, möjligheten för ad hoc-gruppen "Fjärde åtgärdsprogrammet" som har ansvaret för utvärderingen av detta dokument att göra detta inom en rimlig tid, och de finansiella medel som tilldelats övriga kommittéer i förhållande till budgeten för Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor. stiftelsen och Rådgivande kommittén som planeras i det 7) Frågor av allmänt intresse Befullmäktigade generaldirektören för hälso- och säkerhetsutskottet, Jenny Bacon, presenterade rapporten "Review of Regulation" vid plenarmötet den 17 februari 1995. Denna omfattande översikt över lagstiftning om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i Storbritannien offentliggjordes i maj 1994 och har sammanställts av Kommittén för arbetarskyddsfrågor. IV. Bilagor A) B) C) Förteckning över ledamöterna i Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor Förteckning över de olika ad hoc-gruppernas ledamöter Rättslig grund 13 BILAGA A FÖRTECKNING ÖVER LEDAMÖTER I RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR ARBETSMILJÖFRÅGOR REGERINGSFÖRETRÄDARE Land Österrike Belgien Tyskland Danmark Spanien Frankrike Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Finland Förenade kungariket ORDINARIE SUPPLEANT Dr SZYMANSKI Dr BREINDL M. HESSELMANS M. HUBLET Frau STREFFER Herr OPFERMANN Mr J. ANDERSEN Mr N. O. ANDERSEN D. CHOZAS PEDRERO D. GOMEZ-HORTIGUELA Mme GUIGUEN M. BOISNEL M. KOUMERTAS Mrs KAFETZOPOULOU M. HENRY M. WALSH Dottssa FAVENTI Dottssa ROCCA M. WEBER M. RUME Dr VOS Dr DEN HELD DrDURÄO Sr. COSTA MARINHO MrMAHL Mr BYLUND Mr HURMALAINEN Mr LAMBERG Mr TANSLEY Mdr McQUAID 14 Dr FINDING Dr JENNER M. RZONZEF M. STEEN Herrn REESE Herr GIESEN Mrs SKJOLDAGER Mrs STEFFENSEN. G M me DELCASTILLO D. CASTELLA M. ROBERT M. PASQUEER M. TANGAS Mrs PISSBVflSSI M. FUREY M. DONNELLAN Sig. AL VINO Dött. GUERRTERI M. FEYEREISEN M. DEMUTH Dr WAGEMAKER M. MEPPELDER Sr. CASTELOBRANOO SraPINTOMARVAO Prof. KILBOM Mr BARREFELT Mr KALLIO MrRANTANEN Ms DEAKINS Ms SOAVE ARBETSGIVARE Land Österrike Belgien Tyskland Danmark Spanien Frankrike Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Finland Förenade kungariket Ordinarie Suppelant Frau SCHWENG Herrn BRAUNER M. DE LANGE M. LEONARD Herrn KUHLMANN Herrn JANISZEWSKI Mr JEPSEN Mr NIELSEN D. MANZANO SANZ D. SANCHIS AHUYO M. TASSIN M. PEYRICAL Mr TSAMOUSSOPOULOS MrZIMALIS Mr BRISCOE Mr TUMULTY Sig. GIUSTI Dött. FREGOSO M. SAUBER Dr METZLER De heer VAN OST ADEN Mw DE MEESTER Sr. LIMA AMORIM Sr. COSTA TAVARES Mr FROSTLING Mr LIND MrKUIKKO Mr LINDAHL Mr CASTLE Dr ASHERSON r Herrn DUNGL Herrn STRIMITZER M. PELEGRIN M. DILLEN H e rn BEEKHUIZEN Dr KREIZBERG Mrs K0LVING Mr S0RENSEN D. B E L T R AN APARICIO D. MUNOZMUGICA Dr AUBRUN MmeCORMAN Mr KALDIS Mr VGONTAS Mr LAWLOR Mr CASSIDY Sig. ROVIGLIONI Sr. SPANO Dr BOLLENDORF M. LANG Mw HOPMANS De heer VERHOEF 5fY\QåOW0&&ÄIJEN Sr. TEVES COSTA Mr HOLMGREN Mr HAGMAN Mr AHTELA Ms LUOMALA Mr CLARE Mr HUGHES 15 ARBETSTAGARE Land Österrike Belgien Tyskland Danmark Spanien Frankrike Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Finland Förenade kungariket Ordinarie Suppleant Frau SARRESCHTEDHARI- LEODOLTER Herrn HEIDER M. FONCK Mme CYPRES Herrn KONSTANTY Herrn ANGERMATER Mr POULSEN M. MALTESEN D. CARCOBA DDIAZ M. PICHENOT M. MARTIN Mr POLITIS Mr DRIVAS Mr WALL MrCRONIN Sigra BRIGHI Sigra BENEDETTINI M. MILLER M. GIARDIN De heer CREMERS De heer WILDERS Sr. SARAMAGO Sr. GOMES TAVARES Mr TENGBERG Mrs BREIDENSJÖ Mr METSÄMÄKI Ms TYÖLÄJÄRVI Mr BIBBINGS Ms GIBSON Frau CZESKLEBA Herrn SCHRAM- HAUSER M. PHILIPS M. VAN DER HAEGEN Herrn GROWITSCH Herrn SWINGMANN M. N0RSKOV M. HEEGAARD Dna FERNANDEZ D. ARROYO M. SEDES M. LEMÎTRES MrPAPANAYOTOU Dr CHATZIS Mr O'HALLORAN Mr O'NEILL Dött. TASCINI Dott. ssa GALLI M. ABATTI M. MERSCH De heer MULLER De heer SPRENGER Sr. SANTOS NEVES Sr. ALMEEDA TEXTEIRA Mrs THULESTEDT Mr LAVENIUS MsHEIKURA Mr SAARIKANGAS Mr MELLISH Mr PICKERING 16 BILAGA B FÖRTECKNING ÖVER AD HOC-GRUPPER 1995 STRESS ALKOHOL OCH DROGER STANDARDISERING FORSKNING Ordförande: Vice ordförande: Föredragande: M. POULSEN M. VAN DER POEL M. DE LANGE M. GIUSTI M. MELLISH / UK M. DONNELLY / IRL REGERINGSFÖRETRÄDARE ARBETSGIVARE ANSTÄLLDA VAN DER POEL / NE ANDERSEN / DA DAVIES / UK WALSH / IRL HUBLET / BE KUHN / DE GREIF / DE DE LANGE / BE DE MEESTER / NE JEPSEN / DA AUBRUN / FR DE LIEDEKERKE / UNICE GUEANT / BTS POULSEN / DA GADEA / ES TIVEY / UK WILDERS / NE LENERT /AUT BREIDENSJÖ / S HUBLET / BE MUSCH / DE RUME / LUX DONNELLY / IRL M. ANGERMAIER M. GAMBELLI TOMKINS / UK OVERGAARD / DA WAMPACH / BE BARZ / DE REMAEUS / S GRJSTI / IT DE LA B A T IE / FR SCHULTHEISS / DE M C D O N A LD BORMANS / UNICE / UK GAMBELLI / FR GIUSTI / IT JANISZEWSKI /DE BORMANS /UNICE LIND/S Mme CORMAN M. SHEYE Mme BRIGHI Den Held / NE LOWE/UK SHEYE / DA BIENECK / DE HUBLET / BE HURMALAINEN/SU THORLEY / UK CASANO / IT CORMAN / FR BORMANS / UNICE GALLI / IT DIAZ /ES MELLISH / UK DRIJFHOUT /NE BUSCHAK / CES HASSELBACH /DA ANGERMAIER / DE GALLI / IT SAPIR / BTS MELLISH / UK MALTESEN / DA MARTIN / FR BRIGHI / IT SARAMAGO / PO SAPIR / BTS UPPDRAG se dok. "Uppdrag" se dok. "Uppdrag" Ansvarig tjänsteman Dr. ALVAREZ V/F/5 Tel. 34547 M. BERLIN V/F/ Tel. 32724 Utvärd. av normforslag från CEN/CENELEC begärda av kommissionen se dok. "Uppdrag" M. LOMMEL V/F/4 Tel. 33871 M. BERLIN V/F Tel. 32724 Ji EXPONERINGSNTVAER Ordförande: Vice ordförande: Föredragande: M. HUBLET M. BEEKHUIZEN M. HEEGAARD ARBETSMETOD FÖR RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR ARBETARSKYDDSFRA GOR BYLUND /S REGERINGSFÖRETRÄDARE ARBETSGIVARE ARBETSTAGARE WARNER / UK GUERRIERI / IT KLEIN / DE HUBLET / BE HURMALAINEN / SU SOAVE/ UK BYLUND /S SHEYE / DA PISSIMISSI / GR BOISNEL / FR BEEKHUIZEN /DE AUBRUN / FR JEPSEN / DA VERHOEF /NE LEWIS / UK GRAMPELLA /IT BORMANS /UNICE MALASPINA / IT SUCH / ES KONSTANTY /DE HEEGAARD / DA VAN DAMME / BTS MARTIN / FR CORMAN / FR FROSTLING / S GRJSTI / IT ASHERSON / UK KUHLMAN / DE DE LIEDEKERKE / UNICE KONSTANTY / DE POULSEN / DA CARCOBA / ES SEDES / FR FONCK / BE CARLSLUND /CES UPPDRAG se dok. "Uppdrag" se dok. "Uppdrag" Ansvarig tjänsteman E. ROTHER / 32268 C. LAFFUT / 32739 V/F/4 JT BILAGA C L Rättslig grund Rådets beslut av den 27 juni 1974 om inrättandet av en rådgivande kommitté för arbetarskyddsfrågor (utdrag): "EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE (. ) med beaktande av följande: (—) Ett permanent organ bör inrättas som skall bistå kommissionen med att förbereda och genomföra aktiviteter inom arbetarskyddsområdet och med att underlätta samarbetet mellan nationella förvaltningar, fackföreningar och arbetsgivarorganisationer. ( -) HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 En rådgivande kommitté för arbetarskyddsfrågor, (. ) inrättas härmed. Artikel 2 1. Kommittén skall ha till uppgift att bistå kommissionen vid förberedelse och genomförande av aktiviteter inom arbetarskyddsområdet. (. ) Artikel 3 1. Kommittén skall framställa en årlig rapport om sin verksamhet. 2. Kommissionen skall sända denna rapport till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Europeiska kol- och stålgemenskapens rådgivande kommitté. " 19 ISSN 1024-4506 KOM(96) 458 slutlig DOKUMENT SV 05 04 Katalogniunmer : CB-CO-96-467-SV-C ISBN 92-78-08942-7 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg oto