title: Egyezmény az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az Európai Unió tagállamai közötti kiadatásról

text: 96 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet 41996A1023(02) 1996. 10. 23. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA C 313/12 az Európai Unióról szóló szerződés K. 3. cikke alapján, az Európai Unió tagállamai közötti kiadatásról EGYEZMÉNY Ezen egyezmény MAGAS SZERZŐDŐ FELEI, az Európai Unió tagállamai, HIVATKOZÁSSAL az Európai Unió Tanácsának 1996. szeptember 27-i jogi aktusára, AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy fokozzák a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködést a tagállamok között, mind a büntetőeljárások, mind a büntetés-végrehajtás tekintetében, FELISMERVE a kiadatás jelentőségét az igazságügyi együttműködés terén e célok megvalósításában, HANGSÚLYOZVA, hogy a tagállamok közös érdeke a kiadatási eljárások hatékony és gyors végrehajtásának biztosítása, amennyiben szabályozási rendszerük demokratikus elveken alapul, és amennyiben a tagállamok tiszteletben tartják az 1950. november 4-én Rómában aláírt, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben megállapított kötelezettségeket, KIFEJEZVE bizalmukat jogrendszereik szerkezetében és működésében, valamint valamennyi tagállamnak a tisztességes eljárás biztosításához szükséges képességében, SZEM ELŐTT TARTVA, hogy az 1995. március 10-i jogi aktusával a Tanács létrehozta az Európai Unió tagállamai közötti egyszerűsített kiadatási eljárásról szóló egyezményt, FIGYELEMBE VÉVE egy, az 1957. december 13-i európai kiadatási egyezményt, illetve más vonatkozó és hatályos egyezményeket kiegészítő egyezménynek a tagállamok közötti megkötéséhez fűződő érdeket, FIGYELEMBE VÉVE, hogy az ezen egyezménnyel nem érintett ügyekben továbbra is az említett egyezmények rendelkezéseit kell alkalmazni, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: 1. cikk Általános rendelkezések tagállamok viszonyaiban, amelyek részes felei ezen egyez- ménynek, valamint (1) Ezen egyezmény célja a következő egyezmények rendelkezé- seinek kiegészítése és alkalmazásuknak az Európai Unió tagálla- mai közötti megkönnyítése: – a kiadatásról szóló, 1957. december 13-i európai egyezmény (a továbbiakban: európai kiadatási egyezmény), – az 1974. május 11-i jegyzőkönyvvel módosított, a Belga Királyság, a Luxemburgi Nagyhercegség és a Holland Királyság közötti, a kiadatásról és a kölcsönös bűnügyi jogsegélyről szóló 1962. június 27-i szerződés (a továbbiakban: Benelux Szerződés) első fejezete a tagállamok és a Benelux Gazdasági Unió viszonyaiban. – a terrorizmus visszaszorításáról szóló, 1977. január 27-i euró- pai egyezmény (a továbbiakban: a terrorizmus visszaszorítá- sáról szóló európai egyezmény), – a közös határokon történő ellenőrzések fokozatos megszün- tetéséről 1985. június 14-én Schengenben kötött megállapo- dás alkalmazásáról szóló, 1990. június 19-i egyezmény azon (2) Az (1) bekezdés nem érinti sem a tagállamok közötti két- és többoldalú megállapodások kedvezőbb rendelkezéseinek alkalma- zását, sem pedig – amint azt az európai kiadatási egyezmény 28. cikkének (3) bekezdése előírja – az egységes vagy kölcsönös jogszabályokon alapuló kiadatási egyezményeket, amely utóbbiak szerint a tagállamoknak saját területükön végre kell hajtaniuk a valamely más tagállam területén kibocsátott elfogatóparancsokat. 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 97 2. cikk Kiadatási bűncselekmények (1) Kiadatásnak azon bűncselekmények esetén van helye, ame- olyan lyek tagállam joga a megkereső szabadságvesztés-büntetéssel, járó intézkedéssel fenyegetettek, amelyek felső határa legalább tizen- két hónap, és amelyek a megkeresett tagállam joga értelmében olyan szabadságvesztés-büntetéssel, illetve szabadságelvonással járó intézkedéssel fenyegetettek, amelyek felső határa legalább hat hónap. illetve szabadságelvonással értelmében (2) A kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a megkeresett tagállam joga nem rendelkezik ugyanolyan jellegű, szabadságelvonással járó intézkedésről, mint amelyet a megkereső tagállam joga előír. (3) Az európai kiadatási egyezmény 2. cikkének (2) bekezdését, illetve a Benelux Szerződés 2. cikkének (2) bekezdését akkor is alkalmazni kell, ha bizonyos bűncselekmények pénzbüntetéssel fenyegetettek. 3. cikk Bűncselekmény elkövetésére való megállapodás és bűnszövetségben való részvétel tényállásának, (1) Amennyiben a kiadatás iránti megkeresés alapjául szolgáló cselekmény a megkereső állam joga szerint megfelel a bűncselek- mény elkövetésére való megállapodás, illetve a bűnszövetségben amennyiben az olyan való részvétel szabadságvesztés-büntetéssel, járó intézkedéssel fenyegetett, amelyek felső határa legalább tizenkét hónap, úgy a kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy e cselekmény a megkeresett tagállam joga szerint nem bűn- cselekmény, amennyiben a bűncselekmény elkövetésére való megállapodás, illetve a bűnszövetségben való részvétel a követ- kező céllal történik: illetve szabadságelvonással és a) a terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyezmény (1) és (2) cikke szerinti egy vagy több bűncselekmény elkövetése; vagy b) bármely egyéb, olyan szabadságvesztés-büntetéssel, illetve sza- badságelvonással járó intézkedéssel fenyegetett bűncselek- mény elkövetése, amelynek felső határa legalább tizenkét hónap, kábítószer- kereskedelem és a szervezett bűnözés egyéb formái, illetve a személyek élete, testi épsége vagy szabadsága elleni egyéb erő- szakos cselekmények, valamint a személyeket fenyegető köz- veszélyt okozó erőszakos cselekmények. területeken: következő tiltott a (2) Annak megállapításánál, hogy a bűncselekmény elkövetésére való megállapodás és a bűnszövetségben való részvétel célja az e vagy b) pontjában említett cikk (1) bekezdésének a) bűncselekmények elkövetése-e, a megkeresett tagállam figyelembe veszi az elfogatóparancsban vagy ezzel azonos joghatású okirat- ban, illetve az azon személy ellen hozott ítéletben feltüntetett információkat, akinek kiadatását kérik, valamint az európai kia- datási egyezmény 12. cikke (2) bekezdésének b) pontjában, illetve a Benelux Szerződés 11. cikke (2) bekezdésének (b) pontjában említett bűncselekmény-leírásban feltüntetett információkat. (3) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy fenntartja magának a jogot arra, hogy az (1) bekezdést nem vagy csak bizonyos meghatározott fel- tételek között alkalmazza. (4) Minden olyan tagállam, amely élt a (3) bekezdés szerinti fenn- tartással, a 2. cikk (1) bekezdése szerinti kiadatási bűncselekmény- nek tekinti azon személyek magatartását, akik hozzájárulnak egy vagy több, olyan szabadságvesztés-büntetéssel, illetve szabadság- elvonással járó intézkedéssel fenyegetett bűncselekmény szemé- lyek közös céllal működő csoportja általi elkövetéséhez, amely- nek felső határa legalább tizenkét hónap, a következő területeken: a terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyezmény (1) és (2) cikke szerinti terrorizmus, tiltott kábítószer-kereskedelem és a szervezett bűnözés egyéb formái, illetve a személyek élete, testi épsége vagy szabadsága elleni egyéb erőszakos cselekmények, valamint a személyeket fenyegető közveszélyt okozó erőszakos cselekmények, még akkor is, ha az említett személy nem vesz részt az érintett bűncselekmény vagy bűncselekmények tényleges végrehajtásában; az ilyen hozzájárulásnak szándékosnak kell len- nie, amelynek során az érintett személy ismeri vagy a csoport cél- ját és általános bűnözői tevékenységét vagy a csoportnak az érin- tett bűncselekmény(ek) elkövetésére irányuló szándékát. 4. cikk Szabadságvesztés elrendelése büntetés-végrehajtási intézettől eltérő helyen A büntetőeljárás céljából történő kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a megkereséshez – az európai kiadatási egyezmény 12. cikke (2) bekezdésének a) pontjával, illetve a Benelux Szerződés 11. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban – mellékelték a megkereső tagállam igazságügyi hatóságának azon határozatát, amely szerint a szabadságelvonást büntetés-végrehajtási intézettől eltérő helyen kell foganatosítani. 5. cikk Politikai bűncselekmények (1) Ezen egyezmény alkalmazásában a megkeresett tagállam egyetlen bűncselekményt sem tekinthet politikai bűncselekmény- nek, politikai bűncselekménnyel összefüggő bűncselekménynek, vagy politikai indítékon alapuló bűncselekménynek. (2) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy az (1) bekezdést csak a követ- kezőkkel összefüggésben alkalmazza: 98 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet a) a terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyezmény 1. és 2. cikkében említett bűncselekmények; és b) a bűncselekmény elkövetésére való megállapodás és a bűnszö- vetségben való részvétel büntetőjogi tényállását megvalósító azon cselekmények, amelyek megfelelnek a 3. cikk (4) bekez- désében említett magatartásnak, és amelyek a terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyezmény 1. és 2. cikke sze- rinti egy vagy több bűncselekmény elkövetésére irányulnak; (3) Az európai kiadatási egyezmény 3. cikke (2) bekezdésének, valamint a terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyez- mény 5. cikkének rendelkezései nem változnak. (4) A terrorizmus visszaszorításáról szóló európai egyezmény 13. cikke szerinti fenntartásokat a tagállamok közötti kiadatásra nem kell alkalmazni. (3) A (2) bekezdés szerinti fenntartások ezen egyezménynek az érintett tagállam általi alkalmazása első napjától számított öt évig érvényesek. Ugyanakkor az ilyen fenntartások további ötéves idő- tartamokra megújíthatók. A letéteményes a fenntartás lejártának időpontja előtt tizenkét hónappal értesíti az érintett tagállamot e lejáratról. A tagállam minden ötéves időszak lejárta előtt legkésőbb három hónappal értesíti a letéteményest arról, hogy fenntartását tovább- ra is fenntartja-e, vagy azt a kiadatási feltételek megkönnyítése érdekében módosítja, illetve visszavonja. Az előző albekezdésben említett értesítés hiányában a letétemé- nyes arról értesíti a tagállamot, hogy fenntartásának érvényességi időtartama automatikusan hat hónappal meghosszabbodik, amely időszak lejárta előtt a tagállamnak értesítést kell tennie. Ezen időszak lejárta után – értesítés hiányában – a fenntartás hatá- lyát veszti. 6. cikk Pénzügyi bűncselekmények (1) Adó-, illeték-, vám- és devizajogszabályok megsértésével elkö- vetett bűncselekményeknél a kiadatást az ezen egyezményben, az európai kiadatási egyezményben és a Benelux Szerződésben elő- írt feltételekkel azon cselekmények tekintetében is engedélyezni kell, amelyek a megkeresett tagállam joga szerint egy hasonló jel- legű bűncselekménynek felelnek meg. (2) A kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a megkeresett tagállam joga nem vet ki ugyanolyan jellegű adót vagy illetéket, illetve hogy az nem tartalmaz hasonló jellegű adó-, illeték-, vám- és deviza-előírásokat, mint amelyeket a megkereső tagállam joga előír. 8. cikk Elévülés (1) A kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a megkeresett tagállam joga szerint a bűncselekmény vagy a bün- tetés elévült. (2) A megkeresett tagállam eltekinthet az (1) bekezdés alkalma- zásától, amennyiben a kiadatás iránti megkeresés olyan cselekmé- nyeken alapul, amelyek tekintetében saját büntetőjoga szerint az említett tagállamnak lenne joghatósága. 9. cikk Amnesztia (3) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy a pénzügyi bűncselekményekkel kapcsolatos kiadatást csak olyan cselekmények vagy mulasztások miatt engedélyezi, amelyek a jövedéki adók, a héa, illetve a vámok területén bűncselekménynek minősülhetnek. A kiadatást nem kell engedélyezni olyan bűncselekmény tekintetében, amely a megkeresett tagállamban amnesztia alá esik, és amelynek vonatkozásában saját büntetőjoga szerint e tagállam az eljárás lefolytatására joghatósággal rendelkezett. 7. cikk Saját állampolgár kiadatása 10. cikk A kiadatás iránti megkeresés alapjául szolgáló cselekményektől eltérő cselekmények (1) A kiadatást nem lehet megtagadni azon az alapon, hogy a kiadni kért személy a megkeresett tagállam állampolgára az euró- pai kiadatási egyezmény 6. cikke alapján. (1) Az átadását megelőzően elkövetett olyan cselekmények tekin- tetében, amelyek nem szolgálnak a kiadatás iránti megkeresés alapjául, és anélkül, hogy a megkeresett állam hozzájárulása ehhez szükséges lenne, a kiadott személy: (2) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy saját állampolgárai kiadatását nem, vagy csak bizonyos, általa meghatározott feltételek között engedélyezi. a) eljárás alá vonható, illetve elítélhető, amennyiben a cselekmé- nyek szabadságvesztés-büntetéssel, illetve szabadságelvonással járó intézkedéssel nem fenyegetettek; 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 99 b) eljárás alá vonható, illetve elítélhető, amennyiben a büntetőel- járás nem vezet a személyi szabadság korlátozásával járó intézkedés alkalmazásához; 12. cikk Kiadatás egy harmadik tagállam részére c) szabadságelvonással nem járó büntetés vagy intézkedés végre- hajtása alá vonható, beleértve a pénzbüntetést, illetve a vagyoni jellegű intézkedést vagy az ezek helyébe lépő intézke- dést is, még ha ez korlátozhatja is személyi szabadságát; (1) Valamely tagállamból egy harmadik tagállamba irányuló kia- datást célzó megkeresések esetén az európai kiadatási egyezmény 15. cikkét, valamint a Benelux Szerződés 14. cikkének (1) bekez- dését nem kell alkalmazni. d) eljárás alá vonható, elítélhető, büntetés vagy intézkedés végre- hajtása céljából elfogható, valamint személyi szabadsága egyéb módon korlátozható, amennyiben a specialitás elvének alkal- mazásáról bizonyos, az átadása előtt elkövetett cselekmények tekintetében átadása után kifejezetten lemond. (2) A kiadott személy az (1) bekezdés d) pontjában említett lemondó nyilatkozatot a megkereső tagállam illetékes igazságügyi hatóságai előtt teszi meg, amelyet e tagállam nemzeti jogával összhangban kell jegyzőkönyvbe venni. (3) Minden tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdés d) pontjában említett lemon- dás megállapítása olyan körülmények között történjen, amelyek nyilvánvalóvá teszik, hogy az érintett személy önként, és a követ- kezmények pontos ismeretében tette nyilatkozatát. Evégett a kia- dott személy jogi tanácsadást vehet igénybe. (4) Amennyiben a megkeresett tagállam a 6. cikk (3) bekezdése szerinti nyilatkozatot tett, úgy e cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontja csak a 6. cikk (3) bekezdésében említett pénzügyi bűncse- lekményekre alkalmazható. 11. cikk A megkeresett tagállam hozzájárulásának vélelme nyilatkozatot A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében vagy bármely más időpontban bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy az ugyanezen fennálló tevő kapcsolataiban az európai kiadatási egyezmény 14. cikke (1) bekezdésének a) pontja, valamint a Benelux Szerződés 13. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti hozzájárulást megadottnak kell kiadatás kivéve engedélyezésekor ennek ellenkezőjét jelzi. tagállamokkal tekinteni, esetben egyedi ha a (2) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében a tagálla- mok nyilatkozhatnak arról, hogy az európai kiadatási egyezmény 15. cikkét, valamint a Benelux Szerződés 14. cikkének (1) bekez- dését továbbra is alkalmazni kell, kivéve amennyiben az Európai Unió tagállamai közötti egyszerűsített kiadatási eljárásról szóló egyezmény (1) 13. cikke másként rendelkezik, vagy amennyiben az érintett személy a harmadik tagállamba történő kiadatásba belegyezik. 13. cikk Központi hatóság és az okiratok faxon történő továbbítása (1) Minden tagállam kijelöl egy, illetve – amennyiben alkotmá- nyos rendszere így rendelkezik – több központi hatóságot, ame- lyek feladata a kiadatás iránti megkeresések és a szükséges alátá- masztó okiratok, valamint a kiadatás iránti megkeresésekkel összefüggő egyéb hivatalos levelezés továbbítása és fogadása, kivéve amennyiben ezen egyezmény egyéb rendelkezései mást írnak elő. (2) A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében minden tagállam jelzi, hogy mely hatóságot vagy hatóságokat jelölte ki az 1. cikk értelmében. A tagállamok tájékoztatják továbbá a letéte- ményest az e kijelölésre vonatkozó bármely változásról. (3) A kiadatás iránti megkeresést és az (1) bekezdésben említett okiratokat faxon kell továbbítani. Valamennyi központi hatósá- got fel kell szerelni az e dokumentumok ily módon történő továb- bítására és fogadására képes készülékkel, és e hatóságok gondos- kodnak e készülék megfelelő működéséről. (4) A továbbítás hitelességének és bizalmasságának biztosítása érdekében a központi hatóság faxkészülékének e cikk szerinti használatakor egy rejtjelező készüléket kell e faxkészülékhez csat- lakoztatni. A tagállamok konzultálnak egymással az e cikk alkalmazásához szükséges gyakorlati rendelkezésekről. Amennyiben egyedi esetben a tagállam jelezte, hogy hozzájárulása nem tekinthető megadottnak, úgy továbbra is a 10. cikk (1) bekezdését kell alkalmazni. (1) HL C 78. , 1995. 3. 30. 1. o. 100 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet (5) A kiadatási okiratok hitelességének biztosítása érdekében a megkereső tagállam a kiadatás iránti megkeresésében nyilatkozik arról, hogy igazolja a megkeresés alátámasztására továbbított oki- ratoknak az eredetiekkel való megegyezését, valamint leírást ad a lapszámozásról. Amennyiben a megkeresett tagállam vitatja az okiratoknak az eredetiekkel való megegyezését, úgy központi hatósága kérheti a megkereső állam központi hatóságától, hogy az ésszerű határidőn belül, diplomáciai vagy egyéb, kölcsönös egyetértéssel megállapított úton mutassa be az eredeti okiratokat vagy azok hiteles másolatát. 14. cikk Kiegészítő információ nyilatkozatot tagállamokkal A 18. cikk (2) bekezdése szerinti értesítés keretében vagy bármely más időpontban bármely tagállam nyilatkozhat arról, hogy az ugyanezen fennálló tevő kapcsolataiban e tagállamok igazságügyi hatóságai vagy egyéb illetékes hatóságai adott esetben közvetlenül megkereshetik azon igazságügyi vagy egyéb hatóságait, amelyek a kiadni kért személy ellen folytatott büntetőeljárás tekintetében illetékesek, hogy azoktól kiegészítő információt kérjenek az európai kiadatási egyezmény 13. cikkével, illetve a Benelux Szerződés 12. cikkével összhangban. E nyilatkozat megtételekor a tagállam meghatározza a kiegészítő információ kérésére, közlésére és fogadására felhatalmazott igazságügyi hatóságait, illetve egyéb illetékes hatóságait. 15. cikk Hitelesítés A kiadatás céljából továbbított okiratok vagy okiratok másolatai mentesek a hitelesítés és egyéb alakszerűségek alól, kivéve ha ezeket ezen egyezmény, az európai kiadatási egyezmény, illetve a Benelux Szerződés rendelkezései kifejezetten előírják. Ez utóbbi esetben az okiratok másolatait akkor kell hitelesítettnek tekinteni, amennyiben azok hitelességét az eredetit kiállító igazságügyi illetve a 13. cikkben említett központi hatóság hatóságok, igazolták. 16. cikk Átszállítás Az európai kiadatási egyezmény 21. cikke, illetve a Benelux Szer- ződés 21. cikke szerinti, valamely tagállam területén keresztül egy másik tagállamba irányuló átszállítás esetén a következő rendel- kezéseket kell alkalmazni: a) az átszállítás iránti megkeresésnek kielégítő információkat kell tartalmaznia ahhoz, hogy a tranzittagállam a megkeresést elbí- rálhassa, és hogy a kiadott személlyel szemben meghozhassa az átszállítás végrehajtásához szükséges kényszerítő intézke- déseket. E célból a következő információkat kell kielégítőnek tekinteni: – a kiadott személy személyazonossága, – elfogatóparancs vagy ezzel azonos joghatályú egyéb oki- rat, illetve jogerős ítélet megléte, – a bűncselekmény jellege és jogi minősítése, – a bűncselekmény elkövetési körülményeinek leírása, bele- értve az elkövetés időpontját és helyét is. b) Az átszállítás iránti megkeresés, valamint az a) pontban előírt információk bármely, írásos formában rögzíthető módon továbbíthatók a tranzittagállamnak. A tranzittagállam ugyan- ilyen módon tájékoztat döntéséről. c) Amennyiben tervezett közbenső leszállás nélküli légi úton tör- ténő szállítás során nem tervezett leszállásra kerül sor, úgy a megkereső tagállam továbbítja az érintett tranzittagállamnak az a) pontban előírt információkat. d) Ezen egyezmény, és különösen a 3. , 5. és 7. cikk vonatkozó rendelkezéseire is figyelemmel, az európai kiadatási egyez- mény 21. cikke (1), (2), (5) és (6) bekezdésének rendelkezéseit, valamint a Benelux Szerződés 21. cikkének (1) bekezdését továbbra is alkalmazni kell. 17. cikk Fenntartások Ezen egyezmény tekintetében kizárólag olyan fenntartások tehetőek, amelyeket ezen egyezményben kifejezetten előírtak. 18. cikk Hatálybalépés (1) Ezen egyezményt a tagállamoknak vonatkozó alkotmányos követelményeiknek megfelelően el kell fogadniuk. (2) A tagállamok értesítik az Európai Unió Tanácsának főtitkárát alkotmányos az követelményeik szerint szükséges eljárások befejezéséről. elfogadásához egyezmény ezen az 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 101 (3) Ezen egyezmény kilencven nappal azon államnak a (2) bekez- dés szerinti értesítését követően lép hatályba, amely az ezen egyezmény kidolgozásáról szóló jogi aktus Tanács általi elfogadá- sának időpontjában az Európai Unió tagja, és amely ezen alaksze- rűséget utolsóként teljesíti. (4) Mindaddig, amíg az egyezmény nem lép hatályba, a (2) bekez- dés szerinti értesítés keretében vagy bármely más időpontban bár- mely tagállam nyilatkozhat arról, hogy az egyezményt a maga tekintetében alkalmazza azon tagállamok viszonylatában, ame- lyek azonos tartalmú nyilatkozatot tettek. Az ilyen nyilatkozatok kilencven nappal letétbe helyezésük napját követően lépnek hatályba. (5) Ezen egyezményt csak a hatálybalépését, illetve a megkeresett tagállam és a megkereső tagállam közötti alkalmazhatóságát követő időpontokban előterjesztett megkeresésekre kell alkal- mazni. (3) A csatlakozási okiratokat a letéteményesnél kell helyezni. letétbe (4) Ezen egyezmény valamennyi csatlakozó állam tekintetében a csatlakozási okirat letétbe helyezését követő kilencvenedik napon lép hatályba, illetve az egyezmény hatálybalépésének időpontjá- ban, amennyiben ez az említett kilencven napos időszak letelté- vel még nem lépett hatályba. (5) Amennyiben ezen egyezmény a csatlakozási okiratuk letétbe helyezésének időpontjában még nincs hatályban, úgy a csatlakozó tagállamok tekintetében a 18. cikk (4) bekezdése alkalmazható. 20. cikk Letéteményes 19. cikk Új tagállamok csatlakozása (1) Ezen egyezmény letéteményese az Európai Unió Tanácsának főtitkára. (1) Ezen egyezmény az Európai Unió tagjává váló minden állam előtt nyitva áll a csatlakozásra. (2) Ezen egyezménynek az Európai Unió Tanácsa által a csatla- kozó állam nyelvén elkészített szövege hiteles. (2) A letéteményes az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában köz- zéteszi az elfogadások és a csatlakozások, a nyilatkozatok és a fenntartások, valamint az ezen egyezménnyel összefüggő egyéb értesítések állására vonatkozó információkat. Fentiek hiteléül az alulírott meghatalmazottak ezen egyezményt alább kézjegyükkel látták el. Készült egy-egy eredeti példányban angol, dán, finn, francia, görög, holland, ír, német, olasz, portugál, spanyol, valamint svéd nyelven, és amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles; az eredeti példányt az Európai Unió Tanácsa Főtitkárságának levéltárában helyezik letétbe. A főtitkár a tagállamok mindegyike részére eljuttat egy-egy hitelesített másolatot. 102 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Voor de Regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την Κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 103 Por el Gobierno del Reino de España Pour le gouvernement de la République française Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il Governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg 104 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet Voor de Regering van het Koninkrijk der Nederlanden Für die Regierung der Republik Österreich Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 105 På svenska regeringens vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 106 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet MELLÉKLET Együttes nyilatkozat a menedékjogról A tagállamok kinyilvánítják, hogy ezen egyezmény nem sérti az alkotmányaik által elismert menedékjogot, valamint a hontalanok jogállásáról szóló 1954. szeptember 28-i egyezménnyel és a menekültek jogállásáról szóló 1967. január 31-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek jogállásáról szóló 1951. július 28-i egyezmény rendelkezéseinek tagállamok általi alkalmazását. Dánia, Finnország és Svédország nyilatkozata ezen egyezmény 7. cikkéről Dánia, Finnország és Svédország megerősíti – amint azt a Schengeni Megállapodáshoz történő csatlakozásuk tekintetében folytatott tárgyalásaik során jelezték –, hogy az egyenlő elbánást biztosító más tagállamok vonatkozásában az európai kiadatási egyezmény 6. cikkének (1) bekezdése szerinti nyilatkozataikat nem fogják felhasználni a nem skandináv államok állampolgárai kiadatásának megtagadására. Nyilatkozat az „állampolgár” fogalmáról A Tanács tudomásul veszi a tagállamok arra vonatkozó kötelezettségét, hogy azok az Európa Tanács 1983. március 21-i, az elítélt személyek átszállításáról szóló egyezményét alkalmazzák az egyes tagállamok állampolgárai tekintetében, az említett egyezmény 3. cikkének (4) bekezdése szerint. A tagállamoknak az első bekezdésben említett kötelezettsége nem sérti ezen egyezmény 7. cikke (2) bekezdésének alkalmazását. Görögország nyilatkozata az 5. cikkről Görögország az 5. cikket annak (3) bekezdése szemszögéből értelmezi. Ezen értelmezés biztosítja a görög alkotmány rendelkezéseinek való megfelelést, amely: – kifejezetten megtiltja a szabadság védelmében folytatott tevékenységéért üldözött külföldi személy kiadatását, és – különbséget bűncselekményekétől eltérő szabályozás vonatkozik. tesz a politikai és az úgynevezett vegyes bűncselekmények között, amelyekre a politikai 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 107 nyilatkozata tartó iránti megkeresés Portugália szabadságvesztés-büntetéssel, illetve életfogytig tartó szabadságelvonással járó intézkedéssel fenyegetett bűncselekmények esetében történő kiadatásról életfogytig szolgáló, kiadatás alapjául a Portugália, amely az 1957. évi európai kiadatási egyezmény tekintetében olyan fenntartással élt, amely szerint nem engedélyezi a kiadatást a kiadatás iránti megkeresés alapjául szolgáló, életfogytig tartó szabadságvesztés-büntetéssel, illetve életfogytig tartó szabadságelvonással járó intézkedéssel fenyegetett bűncselekmények esetén, kinyilvánítja hogy a portugál alkotmánybíróság által értelmezett portugál alkotmány vonatkozó rendelkezéseinek figyelembevételével az ilyen büntetéssel vagy intézkedéssel fenyegetett bűncselekmény miatti kiadatást csak akkor engedélyezi, amennyiben a megkereső tagállam által adott biztosítékok alapján úgy véli, hogy azok – annak jogszabályaival és büntetés-végrehajtási gyakorlatával összhangban – elegendőek a kiadni kért személy javára esetlegesen rendelkezésre álló végrehajtási könnyítések előmozdítására. Portugália megerősíti azon kötelezettségei érvényességét, amelyeket azon hatályos nemzetközi megállapodások és különösen a Portugáliának a Schengeni Megállapodás alkalmazásáról szóló egyezményhez történő csatlakozásáról szóló egyezmény 5. cikkének keretében vállalt, amelyeknek részes felévé vált. A Tanács nyilatkozata az egyezmény nyomon követéséről A Tanács kinyilvánítja, hogy: a) célszerűnek tartja – ezen egyezmény végrehajtásának, – hatálybalépését követően ezen egyezmény működésének, – – a tagállamok azon jogosultságának, hogy az ezen egyezmény keretében tett fenntartásaikat a kiadatási feltételek megkönnyítése céljából módosítsák vagy visszavonják, a tagállamok közötti kiadatási eljárások általános működésének a tagállamoktól kapott információk alapján történő rendszeres felülvizsgálatát; b) egy évvel ezen egyezmény hatálybalépését követően megvizsgálja a joghatóság az Európai Közösségek Bíróságára történő esetleges átruházásának kérdését


title: Az EGT-Vegyesbizottság 50/96 határozata (1996. szeptember 27.) az EGT-megállapodás II. mellékletének (műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
air quality
maritime transport
petrol
prevention of pollution

formats: html pdf print

text: 11/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 89 21997D0123(03) L 21/4 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1997. 1. 23. AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG 50/96 HATÁROZATA (1996. szeptember 27. ) az EGT-megállapodás II. mellékletének (műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 98. cikkére, mivel a Megállapodás II. mellékletét az 1995. november 22-i 67/95 EGT-vegyesbizottsági határozat (1) módosította; mivel az illékony szerves vegyületeknek (VOC) a benzin tárolásából és tárolótelepekről üzemanyagtöltő állomások részére történő elosztásából származó kibocsátása csökkentéséről szóló, 1994. december 20-i 94/63/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (2) be kell építeni a Megállapodásba, A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: 1. cikk A Megállapodás II. mellékletének XVII. fejezete a 7. pontot (94/62/EK tanácsi irányelv) követően a követ- kező ponttal egészül ki: „8. 394 L 0063: Az Európai Parlament és a Tanács 1994. december 20-i 94/63/EK irányelve az illé- kony szerves vegyületeknek (VOC) a benzin tárolásából és tárolótelepekről üzemanyagtöltő állo- mások részére történő elosztásából származó kibocsátása csökkentéséről (HL L 365. , 1994. 12. 31. , 24. o. ). Az irányelv rendelkezéseit a megállapodás alkalmazásában a következő kiigazítással kell alkal- mazni: Az I. melléklet (4) bekezdését nem kell alkalmazni olyan Izlandon meglévő, 5 000 tonna/évnél kisebb áteresztőképességű tárolótelepek esetében, amelyeket hajóval töltenek fel. ” 2. cikk A 94/63/EK tanácsi irányelv izlandi és norvég nyelvű szövegei, melyek e határozat megfelelő nyelvi válto- zatának mellékletét képezik, hitelesek. 3. cikk Ez a határozat 1996. október 1-jén lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz. (1) HL L 8. , 1996. 1. 11. , 38. o. (2) HL L 365. , 1994. 12. 31. , 24. o. 90 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/2. kötet Ezt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészí- tésében közzé kell tenni. 4. cikk Kelt Brüsszelben, 1996. szeptember 27-én. az EGT-Vegyesbizottság részéről az elnök H. HAFSTEIN


title: ETA:n sekakomitean päätös N:o 50/96, tehty 27 päivänä syyskuuta 1996, ETA-sopimuksen liitteen II (Tekniset määräykset, standardit, testaus ja varmentaminen) muuttamisesta

formats: html pdfa1b print


title: REGULAMENTO (CE) Nº 1859/96 DA COMISSÃO de 27 de Setembro de 1996 que fixa as restituições aplicáveis à exportação dos produtos transformados à base de cereais e de arroz

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice


title: 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos aktas dėl protokolo prie Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos parengimo (96/C 313/01)

eurovoc_concepts:
EU Member State
European official
civil service
corruption
fight against crime
financial interests of members

text: 19/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19 31996F1023(01) C 313/1 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1996 10 23 TARYBOS AKTAS 1996 m. rugsėjo 27 d. dėl protokolo prie Konvencijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos parengimo (96/C 313/01) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos K. 3 straips- nio 2 dalies c punktą, kadangi, siekdamos Sąjungos tikslų, valstybės narės kovą su nusi- kaltimais, darančiais žalą Europos Bendrijų finansiniams intere- sams, laiko bendro intereso reikalu, priklausančiu Sutarties VI antraštinėje dalyje numatytai bendradarbiavimo sričiai; kadangi 1995 m. liepos 26 d. Aktu Taryba parengė pirmąjį susi- tarimą – Konvenciją dėl Bendrijų finansinių interesų apsaugos, skirtą kovoti konkrečiai su tiems interesams kenkiančiu sukčiavi- mu; kadangi antrajame etape šią Konvenciją reikia papildyti protoko- lu, nukreiptu konkrečiai prieš korupcinius veiksmus, kuriuose dalyvauja valstybių narių ir Bendrijos pareigūnai, ir kurie kenkia arba gali pakenkti Europos Bendrijų finansiniams interesams; NUSPRENDŽIA šiuo aktu parengti protokolą, kurio tekstas patei- kiamas šio dokumento priede, ir kurį šiandien pasirašo Sąjungos valstybių narių Vyriausybių atstovai; REKOMENDUOJA valstybėms narėms priimti jį pagal savo atitin- kamus konstitucinius reikalavimus. Priimta Briuselyje, 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos vardu Pirmininkas M. LOWRY


title: Decyzja Wspólnego Komitetu EOG nr 50/96 z dnia 27 września 1996 r. zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, testowanie i certyfikacja) do Porozumienia EOG

text: 11/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 89 21997D0123(03) L 21/4 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 23. 1. 1997 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG NR 50/96 z dnia 27 września 1996 r. zmieniająca zalącznik II (Przepisy techniczne, normy, testowanie i certyfikacja) do Porozumienia EOG WSPÓLNY KOMITET EOG, uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, dostosowane Protokolem dostoso- wującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej Porozumieniem, w szczegól- ności jego art. 98, a także mając na uwadze, co następuje: zalącznik II do Porozumienia EOG zmieniony decyzją 67/95 (1) Wspólnego Komitetu EOG; dyrektywa Parlamentu Europejskiego i Rady nr 94/63/WE z dnia 20 grudnia 1994 r. w sprawie kontroli emisji lotnych związków organicznych (LZO) wynikających ze skladowania paliwa i jego dystrybucji z ter- minali do stacji paliw (2) zostaje wlączona do Porozumienia EOG, STANOWI, CO NASTĘPUJE: Artykul 1 W rozdziale XVII zalącznika II do Porozumienia EOG po punkcie 7 (dyrektywa Rady 94/62/EWG) dodaje się następujący punkt: „8. 394 L 0063: dyrektywa Rady i Parlamentu Europejskiego nr 94/63/EC z dnia 20 grudnia 1994 r. w sprawie kontroli emisji lotnych związków organicznych (LZO) wynikających ze skladowania paliwa i jego dystrybucji z terminali do stacji paliw (Dz. U. L 365 z 31. 12. 1994, str. 24). w celach realizacji Porozumienia EOG do przepisów dyrektywy dodaje się, co następuje: ustęp 4 zalącznika I nie ma zastosowania do terminali dzialających w Islandii o przepustowości mniejszej niż 5 000 ton rocznie, obslugiwanych przez statki. ” Artykul 2 Teksty osiemnastej dyrektywy 95/34/WE w językach islandzkim i norweskim, zalączone do odpowiednich wersji językowych niniejszej decyzji, są autentyczne. Artykul 3 Niniejsza decyzja wchodzi w życie dnia 1 listopada 1996 r, pod warunkiem że wszystkie notyfikacje na mocy artykulu 103 ustęp 1 Porozumienia zostaly dokonane wobec Wspólnego Komitetu EOG. (1) Dz. U. L 8 z 11. 1. 1996, str. 38. (2) Dz. U. L 365 z 31. 12. 1994, str. 24. 90 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 11/t. 2 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Sekcji EOG i w Dodatku EOG do Dziennika Urzędowego Wspólnot Europejskich. Artykul 4 Sporządzono w Brukseli, dnia 4 października 1996 r. W imieniu Wspólnego Komitetu EOG H. HAFSTEIN Przewodniczący


title: Protokol, pripravljen na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti

eurovoc_concepts:
EU Member State
European civil service
administrative sanction
corruption
financial interests of members
national law

text: 86 SL Uradni list Evropske unije 41996A1023(01) 23. 10. 1996 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI PROTOKOL, 19/Zv. 8 C 313/2 pripravljen na podlagi člena K. 3 Pogodbe o Evropski uniji, h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti VISOKE POGODBENICE tega protokola, države članice Evropske unije, SO SE – SKLICUJOČ SE na Akt Sveta Evropske unije z dne 27. septembra 1996, V ŽELJI zagotoviti, da bi njihova kazenska zakonodaja učinkovito prispevala k zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti; OB PRIZNAVANJU pomembnosti Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. julija 1995 za boj proti goljufijam, ki škodijo prihodkom in izdatkom Skupnosti; OB ZAVEDANJU, da lahko finančne interese Evropskih skupnosti ogrozijo druga kazniva dejanja, zlasti dejanja korupcije, pri katerih so udeleženi nacionalni uradniki in uradniki Skupnosti, odgovorni za zbiranje, upravljanje ali izplačevanje sredstev Skupnosti pod njihovim nadzorom; OB UPOŠTEVANJU, da so lahko v to korupcijo vpletene osebe z različnim državljanstvom, ki so zaposlene v različnih javnih ustanovah ali organih, in da je v interesu učinkovitega delovanja proti taki mednarodno razvejani korupciji, da se ta dejanja v kazenski zakonodaji držav članic obravnavajo na podoben način; OB UPOŠTEVANJU, da kazenska zakonodaja o kaznivih dejanjih, povezanih z izvajanjem javnih služb na splošno in posebej s korupcijo, v številnih državah članicah zajema le dejanja, pri katerih so udeleženi nacionalni uradniki, ne zajema pa ravnanja uradnikov Skupnosti ali uradnikov drugih držav članic ali pa ga zajema le v izjemnih primerih; OB PREPRIČANJU, da je treba prilagoditi notranjo zakonodajo, če ta ne sankcionira dejanj korupcije, ki škodujejo ali bi verjetno škodovala finančnim interesom Evropskih skupnosti, pri katerih so udeleženi uradniki Skupnosti ali uradniki drugih držav članic; TUDI OB PREPRIČANJU, da tako prilagajanje notranje zakonodaje glede uradnikov Skupnosti ne sme biti omejeno na dejanja aktivne ali pasivne korupcije, temveč mora zajemati tudi druga kazniva dejanja, ki škodujejo ali bi verjetno škodovala prihodkom ali odhodkom Evropskih skupnosti, vključno s kaznivimi dejanji, pri katerih so udeležene osebe, ki opravljajo naj odgovornejše naloge; OB UPOŠTEVANJU, da je treba pripraviti tudi ustrezna pravila glede jurisdikcije in medsebojnega sodelovanja brez poseganja v pravne pogoje njihove uporabe v posameznih primerih, vključno z odvzemom imunitete, kadar je to primerno; OB UPOŠTEVANJU, da je treba zagotoviti, da se lahko ustrezne določbe Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti z dne 26. julija 1995 uporabljajo za kazniva dejanja iz tega protokola – DOGOVORILE O NASLEDNJIH DOLOČBAH: 19/Zv. 8 SL Uradni list Evropske unije 87 Člen 1 Pomen izrazov Člen 2 Pasivna korupcija V tem protokolu: 1. (a) „uradnik“ pomeni vsakega uradnika Skupnosti ali nacio- nalnega uradnika, vključno z vsakim nacionalnim uradnikom druge države članice; 1. Po tem protokolu je pasivna korupcija vsako namerno dejanje uradnika, ki neposredno ali po posredniku zahteva ali prejme kakršne koli ugodnosti zase ali za tretjo osebo ali sprejme obljubo za tako ugodnost in v nasprotju s svojimi uradnimi dolžnostmi opravi ali opusti dejanje, za katero je odgovoren ali spada v oprav- ljanje njegove funkcije, na način, ki škoduje ali bi verjetno škodo- val finančnim interesom Evropskih skupnosti. (b) „uradnik Skupnosti“ pomeni: 2. Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se ravnanje iz odstavka 1 določi kot kaznivo dejanje. — vsako osebo, ki je uradnik ali drug pogodbeni usluž- benec v smislu kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti ali pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, Člen 3 Aktivna korupcija — vsako osebo, ki jo države članice ali kateri koli javni ali zasebni organ začasno premestijo v Evropske skupnosti in opravlja naloge, enakovredne tistim, ki jih opravljajo uradniki in drugi uslužbenci Evropske skupnosti. in uslužbenci organov, ustanovljenih v skladu s Člani pogodbami o ustanovitvi Evropskih skupnosti, se obrav- navajo kot uradniki Skupnosti, če se zanje ne uporabljajo kadrovski predpisi Evropskih skupnosti ali pogoji za zapo- slitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti; 1. Po tem protokolu je aktivna korupcija vsako namerno dejanje kogar koli, ki neposredno ali po posredniku obljublja ali daje v svojem imenu ali v imenu tretje osebe kakršne koli ugodnosti uradniku, da ta v nasprotju s svojimi uradnimi dolžnostmi opravi ali opusti dejanje, za katero je odgovoren ali spada v opravljanje njegove funkcije, na način, ki škoduje ali bi verjetno škodoval finančnim interesom Evropskih skupnosti. 2. Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se ravnanje iz odstavka 1 določi kot kaznivo dejanje. (c) za namene uporabe kazenske zakonodaje države članice „nacionalni uradnik“ pomeni javnega uslužbenca „po notranji zakonodaji države članice, v kateri oseba opravlja to funkcijo“. „uradnika“ ali Člen 4 Prilagoditev Vendar pa državi članici, ki uvede postopek proti uradniku druge države članice, ni treba uporabiti opredelitve „nacio- nalnega uradnika“ razen toliko, kolikor je ta združljiva z njeno notranjo zakonodajo; 1. Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se v njeni kazenski zakonodaji opisi kaznivih dejanj, ki ustrezajo ravnanju iz člena 1 konvencije in jih storijo njeni nacionalni uradniki pri opravljanju svojih funkcij, uporabljajo podobno kot v primerih, ko ta kazniva dejanja pri opravljanju svojih nalog storijo uradniki Skupnosti. 2. „konvencija“ pomeni Konvencijo, pripravljeno na podlagi člena K. 3 Pogodbe o Evropski uniji, o zaščiti finančnih intere- sov Evropskih skupnosti z dne 26. julija 1995 (1). (1) UL L 316, 27. 11. 1995, str. 49. 2. Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe, s katerimi zagotovi, da se v njeni kazenski zakonodaji opisi kaznivih dejanj iz odstavka 1 tega člena in iz členov 2 in 3, pri katerih so pri opravljanju svojih funkcij udeleženi vladni ministri, izvoljeni člani parlamenta, člani najvišjih sodišč ali člani računskega sodišča, uporabljajo podobno kot v primerih, ko so pri takih kaznivih dejanjih pri opravljanju svojih funkcij udeleženi člani Komisije 88 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 8 Evropskih skupnosti, Evropskega parlamenta, Evropskega sodišča oziroma Računskega sodišča Evropskih skupnosti. (c) če je kaznivo dejanje storjeno proti eni od oseb iz člena 1 ali članu ene od ustanov iz člena 4(2), ki je njen državljan; 3. Kadar je država članica sprejela posebno zakonodajo glede dejanj ali opustitev dejanj, za katere so zaradi svojega posebnega političnega položaja v tej državi članici odgovorni vladni mini- stri, odstavka 2 tega člena ni treba uporabljati pod pogojem, da država članica zagotovi, da kazenska zakonodaja za izvajanje čle- nov 2 in 3 in odstavka 1 tega člena zajema člane Komisije Evrop- skih skupnosti. 4. Odstavki 1, 2 in 3 ne posegajo v določbe, ki se v vsaki državi članici uporabljajo za kazenske postopke in določanje pristojnega sodišča. 5. Ta protokol se glede odvzema imunitete uporablja v skladu z ustreznimi določbami pogodb o ustanovitvi Evropskih skupnosti, protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti, statuta Sodišča Evropskih skupnosti in z besedili, sprejetimi za njihovo izvajanje. Člen 5 Sankcije 1. Vsaka država članica sprejme vse potrebne ukrepe za zagoto- vitev, da se ravnanje iz členov 2 in 3, udeležba pri njem in napeljevanje k njemu kaznujejo z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kazenskimi sankcijami, ki vsaj v hujših primerih vključujejo tudi kazen odvzema prostosti, ki lahko vodi v izroči- tev. 2. Odstavek 1 ne posega v izvajanje disciplinskih pooblastil pri- stojnih organov proti nacionalnim uradnikom ali uradnikom Skupnosti. Pri določanju sankcije lahko nacionalna kazenska sodišča v skladu z načeli svoje notranje zakonodaje upoštevajo disciplinske sankcije, ki so bile isti osebi za isto ravnanje že izre- čene. Člen 6 Jurisdikcija 1. Vsaka država članica sprejme vse potrebne ukrepe za vzposta- vitev jurisdikcije za kazniva dejanja, ki jih je določila v skladu s členi 2, 3 in 4: (a) če je kaznivo dejanje v celoti ali deloma storjeno na njenem ozemlju; (b) če je storilec kaznivega dejanja njen državljan ali njen uradnik; (d) če je storilec kaznivega dejanja uradnik, ki dela za ustanovo Evropske skupnosti ali za organ, ustanovljen v skladu s pogodbami o ustanovitvi Evropskih skupnosti s sedežem v tej državi članici. 2. Vsaka država članica lahko ob uradnem obvestilu iz člena 9(2) izjavi, da ne bo uporabila enega ali več pravil o pristojnosti, dolo- čenih v odstavku 1(b), (c), in (d), ali da jih bo uporabila le v poseb- nih primerih ali pogojih. Člen 7 Razmerje do konvencije 1. Členi 3, 5(1), (2) in (4) ter 6 konvencije se uporabljajo, kot da se sklicujejo na ravnanje iz členov 2, 3 in 4 tega protokola. 2. Za ta protokol se uporabljajo tudi naslednje določbe konven- cije: — člen 7 pod pogojem, da se, razen če ni ob uradnem obvestilu iz člena 9(2) navedeno drugače, vse izjave v smislu člena 7(2) konvencije uporabljajo tudi za ta protokol, — člen 9, — člen 10. Člen 8 Sodišče 1. Vse spore med državami članicami o razlagi ali uporabi tega protokola mora najprej obravnavati Svet po postopku, določe- nem v naslovu VI Pogodbe o Evropski uniji, da bi se dosegla reši- tev. Če se rešitev ne doseže v šestih mesecih, lahko stranka v sporu zadevo predloži Sodišču Evropskih skupnosti. 2. Sodišču se lahko predložijo vsi spori med eno ali več državami članicami in Komisijo Evropskih skupnosti glede člena 1, razen točke 1(c) ali členov 2, 3 in 4 ali tretje alinee člena 7(2) tega 19/Zv. 8 SL Uradni list Evropske unije 89 protokola, za katere se je izkazalo, da jih ni mogoče rešiti s poga- janji. 3. Listine o pristopu se deponirajo pri depozitarju. Člen 9 Začetek veljavnosti 1. Države članice sprejmejo ta protokol v skladu s svojimi ustavnimi zahtevami. 2. Države članice uradno obvestijo generalnega sekretarja Sveta Evropske unije o izpolnitvi ustavnih zahtev za sprejetje tega pro- tokola. 3. Ta protokol začne veljati 90 dni po uradnem obvestilu, ki ga pošlje država članica, ki je članica Evropske unije na dan, ko Svet sprejme akt o pripravi tega protokola, in zadnja izpolni obveznost iz odstavka 2. Najprej pa lahko začne veljati hkrati s Konvencijo o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti. 4. Za vsako državo, ki pristopi k temu protokolu ta začne veljati 90 dni po deponiranju njene listine o pristopu ali na dan začetka veljavnosti tega protokola, če po izteku navedenega 90-dnevnega roka še ni začel veljati. Člen 11 Pridržki 1. Dovoljeni so samo pridržki, predvideni v členu 6(2). 2. Država članica, ki je vložila pridržek, ga lahko kadar koli v celoti ali delno umakne z uradnim obvestilom depozitarju. Pridržek neha veljati z dnem, ko depozitar prejme tako uradno obvestilo. Člen 10 Pristop novih držav članic Člen 12 Depozitar 1. K temu protokolu lahko pristopi vsaka država, ki postane čla- nica Evropske unije. 1. Depozitar tega protokola je generalni sekretar Sveta Evropske unije. 2. Besedilo tega protokola v jeziku države pristopnice, ki ga pri- pravi Svet Evropske unije, je verodostojno. 2. Depozitar v Uradnem listu Evropskih skupnosti objavi informacije o poteku sprejemanja in pristopanja, izjave in pridržke ter vsa druga uradna obvestila v zvezi s tem protokolom. V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta protokol. Sestavljeno v Dublinu, v enem izvirniku, v angleškem, danskem, finskem, francoskem, grškem, irskem, italijanskem, nemškem, nizozemskem, portugalskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer je vsako besedilo enako verodostojno, izvirnik se deponira v arhivu generalnega sekretariata Sveta Evropske unije. 90 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 8 Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Voor de Regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την Κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας 19/Zv. 8 SL Uradni list Evropske unije 91 Pour le gouvernement de la République française Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il Governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg Voor de Regering van het Koninkrijk der Nederlanden 92 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 8 Für die Regierung der Republik Österreich Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar På svenska regeringens vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 19/Zv. 8 SL Uradni list Evropske unije 93 Por el Gobierno del Reino de España 94 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 8 PRILOGA Izjave držav članic ob sprejetju Akta o pripravi Protokola 1. Izjava nemške delegacije: „Vlada Zvezne republike Nemčije glede Protokola h Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (uradniki) izjavlja, da namerava do istega datuma s pogajanji doseči dogovor o pristojnosti Sodišča Evropskih skupnosti za predhodno odločanje, ki je enak kot pri Konvenciji o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti. “ 2. Skupna izjava belgijske, luksemburške in nizozemske delegacije: „Vlade Kraljevine Belgije, Kraljevine Nizozemske in Velikega vojvodstva Luksemburg menijo, da je treba zato, da bo ta protokol začel veljati, do konca leta 1996 najti ustrezno rešitev za pristojnost Sodišča Evropskih skupnosti za razlago protokola, po možnosti v okviru sedanjih razprav o podelitvi pristojnosti Sodišču za predhodno odločanje o razlagi Konvencije o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti. “ 3. Izjava avstrijske delegacije: „Avstrija pričakuje, da bo vprašanje pristojnosti Sodišča Evropskih skupnosti za predhodno odločanje v bližnji prihodnosti ugodno rešeno, in si bo še naprej prizadevala za to. “


title: Rådets akt av den 27 september 1996 om upprättande av konventionen om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Union
approximation of laws
cooperation policy
extradition
terrorism


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1860/96 av den 27 september 1996 om fastställande av exportbidragen för spannmålsbaserade foderblandningar

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund


title: Rechtsakt des Rates vom 27. September 1996 über die Ausarbeitung des Übereinkommens über die Auslieferung zwischen den Mitgliedstaaten der Europäischen Union


title: COMMON POSITION (EC) No 60/96 adopted by the Council on 27 September 1996 with a view to adopting Directive 96/.../EC of the European Parliament and of the Council, of ..., on consumer protection in the indication of the prices of products offered to consumers

eurovoc_concepts:
consumer information
national implementing measure
publishing of prices
selling price
trade regulations
unit price


title: Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehty yleissopimus Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta - Turvapaikkaoikeuteen liittyvä yhteinen julistus - Tanskan, Suomen ja Ruotsin julistus tämän yleissopimuksen 7 artiklasta - Julistus käsitteestä "kansalaiset" - Kreikan julistus 5 artiklasta - Portugalin julistus sellaisen rikoksen perusteella pyydettävästä luovuttamisesta, josta voi seurata elinkautinen rangaistus tai turvaamistoimenpide - Neuvoston julistus yleissopimuksen seurannasta

eurovoc_concepts:
EU Member State
approximation of laws
extradition
human rights
imprisonment
public safety

formats: html print


title: Úmluva vypracovaná na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání mezi členskými státy Evropské unie

text: 96 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 41996A1023(02) 23. 10. 1996 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ C 313/12 vypracovaná na základě článku K. 3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání mezi členskými státy Evropské unie ÚMLUVA VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY této úmluvy, členské státy Evropské unie, ODVOLÁVAJÍCE SE na akt Rady Evropské unie ze dne 27. září 1996, PŘEJÍCE SI zlepšit soudní spolupráci mezi členskými státy ve věcech trestních týkající se trestního řízení i výkonu rozhodnutí, UZNÁVAJÍCE důležitost vydávání v oblasti soudní spolupráce pro dosažení těchto cílů, ZDŮRAZŇUJÍCE, že členské státy mají zájem na zajištění účinného a rychlého fungování postupů vydávání do té míry, do jaké jsou systémy jejich vlády založeny na demokratických zásadách a dodržují povinnosti stanovené Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsanou dne 4. listopadu 1950 v Římě, VYJADŘUJÍCE svou důvěru ve strukturu a fungování svých soudních systémů a schopnost všech členských států zajistit spravedlivý soudní proces, MAJÍCE NA ZŘETELI, že Rada svým aktem ze dne 10. března 1995 vypracovala Úmluvu o zjednodušeném postupu vydávání mezi členskými státy Evropské unie, PŘIHLÍŽEJÍCE k zájmu uzavřít mezi členskými státy Evropské unie úmluvu doplňující Evropskou úmluvu o vydávání ze dne 13. prosince 1957 a jiné platné úmluvy ohledně této věci, VZHLEDEM K TOMU, že ustanovení uvedených úmluv jsou i nadále použitelná na všechny věci, které nejsou upraveny v této úmluvě, SE DOHODLY TAKTO: Článek 1 Obecná ustanovení členskými státy, které jsou smluvními stranami uvedené úmluvy, 1. Cílem této úmluvy je doplnit ustanovení a usnadnit uplatňo- vání mezi členskými státy Evropské unie — Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 (dále jen „Evropská úmluva o vydávání“), — kapitoly I Smlouvy o vydávání a vzájemné pomoci v trestních věcech mezi Belgickým královstvím, Lucemburským vel- kovévodstvím a Nizozemským královstvím ze dne 27. června 1962 ve znění protokolu ze dne 11. května 1974 (dále jen „smlouva Beneluxu“) ve vztazích mezi členskými státy Hospodářské unie Beneluxu. — Evropské úmluvy o potlačování dne 27. ledna 1977 (dále jen „Evropská úmluva o potlačování terorismu“), terorismu ze — Úmluvy ze dne 19. června 1990, kterou se provádí Schengen- ská dohoda ze dne 14. června 1985 o postupném zrušení kontrol na jejich společných hranicích ve vztazích mezi 2. Odstavcem 1 není dotčeno uplatňování příznivějších ustano- vení dvoustranných a vícestranných dohod mezi členskými státy, ani, jak je stanoveno v čl. 28 odst. 3 Evropské úmluvy o vydávání, ujednání o vydávání uzavřená na základě jednotných nebo vzájemnostních právních předpisů upravujících výkon zatýkacích rozkazů na území určitého členského státu vydaných na území jiného členského státu. 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 97 Článek 2 Činy podléhající vydání 1. Vydání se povoluje v případě jednání, které lze podle práva dožadujícího členského státu potrestat trestem odnětí svobody nebo ochranným opatřením spojeným s odnětím osobní svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně dvanácti měsíců a podle práva dožádaného členského státu trestem odnětí svobody nebo ochranným opatřením spojeným s odnětím osobní svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně šest měsíců. 2. Vydání nesmí být zamítnuto z toho důvodu, že právní před- pisy dožádaného členského státu nestanoví stejný druh ochran- ného opatření spojeného s odnětím osobní svobody, jaký stanoví dožadující členský stát. 3. Ustanovení čl. 2 odst. 2 Evropské úmluvy o vydávání a čl. 2 odst. 2 smlouvy Beneluxu se použijí také v případech, kdy se za určité činy ukládají peněžité tresty. informace obsažené v zatýkacím rozkazu nebo v listině se stej- ným právním účinkem nebo v odsuzujícím rozsudku týkajících se osoby, o jejíž vydání se žádá, jakož i informace uvedené v popisu trestných činů stanoveném v čl. 12 odst. 2 písm. b) Evropské úmluvy o vydávání nebo v čl. 11 odst. 2 písm. b) smlouvy Bene- luxu. 3. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 učinit výhradu nepoužívat odstavec 1 nebo jej používat za určitých stanovených podmínek. 4. Členský stát, který učinil výhradu podle článku 3, zajistí, aby vydání podle čl. 2 odst. 1 podléhalo jednání jakékoli osoby, která se účastní na jednání skupiny osob, jejichž společným cílem je spáchání jednoho nebo více trestných činů v oblasti terorismu podle článků 1 a 2 Evropské úmluvy o potlačování terorismu, nedovoleného obchodu s drogami a jiných forem organizované trestné činnosti nebo jiných násilných jednání proti životu, tělesné integritě nebo svobodě člověka nebo jednání vedoucí k obecnému ohrožení lidí, za které lze uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené s odnětím osobní svobody s horní hra- nicí sazby v délce nejméně dvanácti měsíců, i když se dotyčná osoba neúčastní vlastního spáchání dotyčného trestného činu nebo trestných činů; taková účast musí být úmyslná a provedena se znalostí buď cíle a obecné trestné činnosti dané skupiny, nebo úmyslu skupiny spáchat dotyčný trestný čin nebo trestné činy. Článek 3 Spolčení a účast na zločinném spolčení Článek 4 1. Jestliže je jednání, pro které je žádáno vydání, kvalifikováno právem dožadujícího členského státu jako spolčení nebo účast na zločinném spolčení a lze je potrestat trestem odnětí svobody nebo ochranným opatřením spojeným s odnětím osobní svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně dvanácti měsíců, nesmí být vydání zamítnuto z toho důvodu, že podle práva dožádaného členského není stejné jednání trestným činem, pokud je cílem spolčení nebo účasti na zločinném spolčení spáchání a) jednoho nebo více jednání uvedených v článcích 1 a 2 Evrop- ské úmluvy o potlačování terorismu nebo b) jiné jednání, které lze potrestat trestem odnětí svobody nebo ochranným opatřením spojeným s odnětím osobní svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně dvanácti měsíců, týka- jící se nedovoleného obchodu s drogami a jiných forem orga- nizované trestné činnosti anebo jiných násilných jednání proti životu, tělesné integritě anebo svobodě člověka anebo jednání vedoucích k obecnému ohrožení lidí. Výkon trestu odnětí svobody jinde než v nápravném zařízení Vydání za účelem trestního stíhání nesmí být zamítnuto proto, že dotyčná žádost se na základě čl. 12 odst. 2 písm. a) Evropské úmluvy o vydávání nebo čl. 11 odst. 2 písm. a) smlouvy Beneluxu opírá o příkaz justičních orgánů dožadujícího členského státu vykonat trest odnětí svobody jinde než v nápravném zařízení. Článek 5 Politické trestné činy 1. Pro účely této úmluvy nesmí být žádný trestný čin dožádaným členským státem považován za politický trestný čin, za trestný čin spojený s politickým činem nebo trestný čin spáchaný z politic- kých pohnutek. 2. Pro určení, zda cílem spolčení nebo účasti na zločinném spol- čení spáchání je spáchání jednání uvedeného v odst. 1 písm. a) nebo b) tohoto článku, bere dožádaný členský stát v úvahu 2. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 prohlásit, že bude používat odstavec 1, pouze pokud jde o 98 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 a) trestné činy uvedené v článcích 1 a 2 Evropské úmluvy o potla- čování terorismu Dvanáct měsíců před skončením platnosti výhrady upozorní depozitář na tuto skutečnost dotčené členské státy. a b) trestné činy spolčení nebo účasti na zločinném spolčení, které odpovídají popisu jednání uvedeného v čl. 3 odst. 4, ke spáchání jednoho nebo více trestných činů uvedených v člán- cích 1 a 2 Evropské úmluvy o potlačování terorismu. 3. Ustanovení čl. 3 odst. 2 Evropské úmluvy o vydávání a článku 5 Evropské úmluvy o potlačování terorismu zůstávají nedotčena. 4. Výhrady učiněné podle článku 13 Evropské úmluvy o potla- čování terorismu se při vydávání mezi členskými státy nepoužijí. Článek 6 Fiskální trestné činy 1. Pokud jde o daně, poplatky, cla a měnu, uskutečňuje se vydá- vání také za podmínek této úmluvy, Evropské úmluvy o vydávání a smlouvy Beneluxu, pokud jde o trestné činy, které odpovídají podle práva dožádaného členského státu podobnému trestnému činu. 2. Vydání nelze odmítnout proto, že právo dožádaného člen- ského státu neukládá stejný druh daní nebo poplatků nebo neob- sahuje stejný druh ustanovení související s daněmi, poplatky, cly a měnou, jaké obsahují právní předpisy dožadujícího členského státu. 3. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 prohlásit, že povoluje vydání v souvislosti s fiskálním trestným činem, pouze jde-li o jednání nebo opomenutí, která mohou zakládat trestný čin v souvislosti se spotřební daní, daní z přidané hodnoty nebo se cly. Článek 7 Vydávání vlastních státních příslušníků Alespoň tři měsíce před uplynutím každého pětiletého období oznámí členský stát depozitáři, že zachovává svou výhradu, nebo ji mění za účelem zmírnění podmínek vydávání, nebo že ji odvolává. Není-li učiněno oznámení uvedené v předchozím pododstavci, oznámí depozitář dotyčnému členskému státu, že jeho výhrada je automaticky prodloužena na dobu šesti měsíců, před jejímž uply- nutím musí členský stát učinit oznámení. Není-li oznámení uči- něno do skončení uvedené lhůty, stává se výhrada neplatnou. Článek 8 Promlčení 1. Vydání nesmí být odmítnuto proto, že trestní stíhání nebo výkon trestu dotyčné osoby by bylo podle práva dožádaného státu promlčeno. 2. Dožádaný členský stát má právo se rozhodnout, že nebude používat odstavec 1, jestliže je žádost o vydání založena na trest- ných činech, které spadají do jeho pravomoci podle jeho trestněp- rávních předpisů. Článek 9 Amnestie Vydání se nepovoluje, jde-li o trestný čin, na který se vztahuje amnestie v dožádaném členském státě, jestliže byl tento stát příslušný k trestnímu stíhání podle svých trestněprávních předpisů. 1. Vydání nesmí být odmítnuto proto, že osoba, o jejíž vydání se jedná, je státním příslušníkem dožádaného členského státu ve smyslu článku 6 Evropské úmluvy o vydávání. 2. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 prohlásit, že nebude povolovat vydání svých státních pří- slušníků nebo je povolí jen za určitých stanovených podmínek. 3. Výhrady uvedené v odstavci 2 platí po dobu pěti let od prv- ního dne používání této úmluvy dotyčným členským státem. Plat- nost těchto výhrad však může být prodlužována o další pětiletá období. Článek 10 Jiné trestné činy než ty, na kterých je založena žádost o vydání 1. Jde-li o jiné trestné činy spáchané vydanou osobou před jejím předáním než jsou ty, na nichž se zakládala žádost o vydání, může vydaná osoba, aniž by bylo nezbytné získat souhlas dožádaného státu, a) být trestně stíhána nebo souzena, jestliže za dotyčné trestné činy nelze uložit trest odnětí svobody; 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 99 b) být trestně stíhána nebo souzena, jestliže trestní řízení nevede k použití opatření omezujícího její osobní svobodu; Článek 12 c) jí být uložen trest nebo ochranné opatření, které nezahrnuje odnětí svobody, včetně peněžitého trestu, nebo opatření, které by je nahradilo, i když by mohlo omezit její osobní svobodu; d) být trestně stíhána, souzena, zadržena za účelem výkonu roz- sudku nebo ochranného opatření spojeného s odnětím svo- body nebo jí může být uloženo jakékoli jiné omezení osobní svobody, jestliže se po svém předání výslovně vzdala zásady speciality, pokud jde o určité trestné činy spáchané před jejím předáním. 2. Vzdání se vydanou osobou uvedené v odst. 1 písm. d) musí být vysloveno před příslušným justičním orgánem dožadujícího člen- ského státu a zaznamená se podle vnitrostátních právních před- pisů dotyčného členského státu. 3. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby bylo zajiš- těno, že vzdání se uvedené v odst. 1 písm. d) bylo učiněno způ- sobem, z něhož je zřejmé, že je dotyčná osoba učinila dobrovolně a s plným vědomím důsledků, které z něj vyplývají. Pro tento účel má vydaná osoba právo na právní pomoc. 4. Jestliže dožádaný stát učinil prohlášení na základě čl. 6 odst. 3, nepoužijí se odst. 1 písm. a), b) a c) tohoto článku na fiskální trestné činy jiné než uvedené v čl. 6 odst. 3. Článek 11 Předpoklad souhlasu dožádaného státu Další vydání do jiného členského státu 1. Článek 15 Evropské úmluvy o vydávání a čl. 14 odst. 1 smlouvy Beneluxu se nepoužije na žádosti o další vydání z jed- noho členského státu do druhého. 2. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 prohlásit, že nadále bude používat článek 15 Evropské úmluvy o vydávání a čl. 14 odst. 1 smlouvy Beneluxu, kromě pří- padů, kdy článek 13 Úmluvy o zjednodušeném postupu vydávání mezi členskými státy Evropské unie (1) stanoví něco jiného, nebo jestliže dotyčná osoba s dalším vydáním do jiného členského státu souhlasí. Článek 13 Ústřední orgán a předávávání dokumentů prostřednictvím faxu 1. Každý členský stát určí ústřední orgán nebo, vyžaduje-li to jeho ústavní systém, ústřední orgány odpovědné za zasílání a při- jímání žádostí o vydání a nezbytných podkladů, jakož i veškeré další úřední korespondence, která se týká žádostí o vydání, pokud tato úmluva nestanoví něco jiného. 2. Při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 uvede každý členský stát orgán nebo orgány, které určí na základě odstavce 1 tohoto článku. O každé změně týkající se tohoto určení uvědomí depo- zitáře. 3. Žádost o vydání a dokumenty uvedené v odstavci 1 mohou být zasílány faxem. Každý ústřední orgán je vybaven faxovým zařízením pro zasílání a příjem těchto dokumentů a zajistí, aby bylo v řádném funkčním stavu. Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 nebo kdykoli jindy prohlásit, že v jeho vztazích s jinými členskými státy, které učinily stejné prohlášení, je předpokládáno udělení souhlasu pro účely čl. 14 odst. 1 písm. a) Evropské úmluvy o vydávání a čl. 13 odst. 1 písm. a) smlouvy Beneluxu, neuvede-li při povolení vydání v jednotlivém případě něco jiného. 4. K zajištění pravosti a důvěrnosti předávání a při používání tohoto článku musí při používání uvedeného faxového zařízení ústředního orgánu fungovat k němu připojené šifrovací zařízení. Členské státy se navzájem konzultují o praktických ujednáních při používání tohoto článku. Jestliže v jednotlivém případě členský stát uvedl, že nemá být předpokládáno udělení souhlasu, nadále se použije čl. 10 odst. 1. (1) Úř. věst. C 78, 30. 3. 1995, s. 1. 100 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 5. K zaručení pravosti vydávacích dokumentů prohlásí ústřední orgán dožadujícího členského státu ve své žádosti, že potvrzuje, že zaslané podklady k dotyčné žádosti odpovídají jejich prvopi- sům a popíše očíslování stránek. Jestliže dožádaný členský stát pochybuje o tom, že dotyčné dokumenty odpovídají prvopisům, jeho ústřední orgán je oprávněn požadovat od ústředního orgánu dožadujícího členského státu předložení prvopisů dokumentů nebo jejich ověřené opisy v přiměřené době, a to diplomatickou cestou nebo jakýmkoli jiným vzájemně dohodnutým způsobem. a) každá žádost o průvoz musí obsahovat dostatečné informace, které umožní průvoznímu členskému státu zhodnotit žádost a přijmout omezující opatření nezbytná pro průvoz vydané osoby. Pro tento účel jsou dostačující tyto informace: — totožnost vydané osoby, Článek 14 Dodatkové informace Každý členský stát může při podání oznámení podle čl. 18 odst. 2 nebo kdykoli jindy prohlásit, že v jeho vztazích s jiným členskými státy, které učinily stejné prohlášení, mohou soudní nebo jiné příslušné orgány uvedených členských států v případě potřeby podat žádosti přímo svým soudním orgánům nebo jiným příslušným orgánům, které odpovídají za trestní řízení proti osobě, je vyžadováno, za účelem opatření dodatkových informací podle článku 13 Evropské úmluvy o vydávání nebo článku 12 smlouvy Beneluxu. jejíž vydání — existence zatýkacího rozkazu nebo jiné veřejné listiny se stejným právním účinkem nebo pravomocného odsuzují- cího rozsudku, — povaha a právní kvalifikace trestného činu, — popis okolností, za nichž byl trestný čin spáchán, včetně dne a místa; b) žádost o průvoz a informace poskytnuté podle písmene a) mohou být zaslány průvoznímu členskému státu jakýmikoli prostředky umožňujícími písemný záznam. Průvozní členský stát sděluje své rozhodnutí stejným způsobem; c) v případě letecké přepravy bez plánovaného mezipřistání, dojde-li k neplánovanému přistání, poskytne dožadující člen- ský stát dotyčnému průjezdnímu členskému státu informace uvedené v písmenu a); V uvedeném prohlášení uvede členský stát své justiční orgány nebo jiné příslušné orgány pověřené předávat a přijímat uvedené dodatkové informace. d) s výhradou ustanovení této úmluvy, zejména článků 3, 5 a 7, se nadále použijí čl. 21 odst. 1, 2, 5 a 6 Evropské úmluvy o vydávání a čl. 21 odst. 1 smlouvy Beneluxu. Článek 15 Ověřování pravosti Článek 17 Výhrady Každý dokument nebo každý opis dokumentů předávaných pro účely vydání je osvobozen od ověření pravosti nebo každé jiné formality, pokud to výslovně nevyžadují ustanovení této úmluvy, Evropské úmluvy o vydávání nebo smlouvy Beneluxu. Pokud takový požadavek existuje, považují se dokumenty za pravé, jde-li o opisy ověřené soudními orgány, které vydaly jejich prvopis, nebo ústředním orgánem uvedeným v článku 13. Nepovoluje se žádná výhrada, kromě výhrad učiněných podle výslovných ustanovení této úmluvy. Článek 18 Vstup v platnost Článek 16 Průvoz 1. Tato úmluva podléhá přijetí členskými státy v souladu s jejich ústavními pravidly. V případě průvozu přes území jednoho členského státu do jiného členského státu platí za podmínek stanovených v článku 21 Evropské úmluvy o vydávání a článku 21 smlouvy Beneluxu tato ustanovení: 2. Členské státy oznámí generálnímu tajemníkovi Rady Evrop- ské unie splnění požadavků stanovených jejich ústavními pravi dly pro přijetí této úmluvy. 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 101 3. Tato úmluva vstupuje v platnost uplynutím 90 dnů od ozná- mení podle odstavce 2 členským státem, který byl členem Evrop- ské unie v době přijetí aktu o vypracování této úmluvy Radou a splní tuto formální náležitost jako poslední. 4. Do vstupu této úmluvy v platnost může každý členský stát při podání oznámení podle odstavce 2 nebo kdykoli jindy prohlásit, že se tato úmluva na něj vztahuje v jeho vztazích s členskými státy, které učinily stejné prohlášení. Tato prohlášení nabývají účinku uplynutím 90 dnů od uložení. 5. Tuto úmluvu lze použít pouze na žádosti podané po dni jejího vstupu v platnost nebo po dni, kdy se začne uplatňovat mezi dožádaným a dožadujícím členským státem. Článek 19 Přístup nových členských států 1. Tato úmluva je otevřena k přístupu každému státu, který se stane členem Evropské unie. 2. Znění této úmluvy v jazyce přistupujícího státu vypracované Radou Evropských společenství je platné. 3. Listiny o přístupu budou uloženy u depozitáře. 4. Tato úmluva vstupuje v platnost pro každý stát, který k ní při- stoupí, uplynutím 90 dnů od uložení jeho listiny o přístupu nebo dnem vstupu této úmluvy v platnost, pokud ke dni uplynutí zmí- něné devadesátidenní lhůty dosud nevstoupila v platnost. 5. Pokud v okamžiku uložení jejich listin o přístupu tato úmluva dosud nevstoupila v platnost, uplatňuje se na přistupující členské státy čl. 18 odst. 4. Článek 20 Depozitář 1. Depozitářem této úmluvy je generální tajemník Rady Evrop- ské unie. 2. Depozitář zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství informace o průběhu přijímání a přístupu, o prohlášeních a výhra- dách a rovněž o všech dalších oznámeních týkajících se této úmluvy. Na důkaz čehož připojili zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy. V jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost; prvopis bude uložen v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie. 102 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Voor de Regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την Κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 103 Por el Gobierno del Reino de España Pour le gouvernement de la République française Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il Governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg 104 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 Voor de Regering van het Koninkrijk der Nederlanden Für die Regierung der Republik Österreich Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 105 På svenska regeringens vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 106 CS Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 8 PŘÍLOHA Společné prohlášení o právu na azyl Členské státy prohlašují, že touto úmluvou není dotčeno ani právo na azyl v rozsahu uznávaném jejich ústavami, ani provádění ustanovení Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 členskými státy, doplněné Úmluvou o právním postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954 a protokolem o právním postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967. Prohlášení Dánska, Finska a Švédska k článku 7 této úmluvy Dánsko, Finsko a Švédsko potvrzují, že – jak uvedly během jednání o jejich přístupu k schengenským dohodám – vůči jiným členským státům, které zajišťují rovné zacházení, nebudou uplatňovat svá prohlášení podle čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o vydávání jako důvod odmítnutí vydávání občanů neseverských států. Prohlášení o pojmu „státní příslušníci“ Rada bere na vědomí závazek členských států uplatňovat Úmluvu Rady Evropy ze dne 21. března 1983 o předávání odsouzených osob, pokud jde o státní příslušníky každého členského státu ve smyslu čl. 3 odst. 4 uvedené úmluvy. Závazkem členských států podle prvního odstavce není dotčeno používání čl. 7 odst. 2 této úmluvy. Prohlášení Řecka k článku 5 Řecko vykládá článek 5 z hlediska jeho odstavce 3. Tento výklad zajišťuje shodu s řeckou ústavou, která — výslovně zakazuje vydání cizího státního příslušníka stíhaného za jeho jednání na obranu svobody a — rozlišuje mezi politickými a takzvanými smíšenými trestnými činy, pro které neplatí stejná pravidla jako pro politické trestné činy. 19/sv. 8 CS Úřední věstník Evropské unie 107 Prohlášení Portugalska o vydávání vyžadovaném pro trestný čin, za který lze uložit trest odnětí svobody na doživotí nebo ochranné opatření spojené s odnětím osobní svobody Po učinění výhrady k Evropské úmluvě o vydávání z roku 1957 v tom smyslu, že nebude povolovat vydávání osob vyžádaných pro trestný čin, za který lze uložit trest odnětí svobody na doživotí nebo ochranné opatření spojené s trvalým odnětím osobní svobody, prohlašuje Portugalsko, že v případě žádostí o vydání pro trestný čin, za který lze uložit trest odnětí svobody na doživotí nebo ochranné opatření s trvalým odnětím osobní svobody, povolí vydání v souladu s ústavou Portugalské republiky, jak je vykládána Ústavním soudem, pouze pokud považuje za dostatečná ujištění dožadujícího členského státu, že bude v souladu se svými vnitrostátními předpisy a postupy ohledně výkonu rozsudků podporovat používání jakýchkoli zmírnění trestů, na která by mohla mít osoba, o jejíž vydání se žádá, právo. Portugalsko opětovně potvrzuje platnost závazků zakotvených ve stávajících mezinárodních dohodách, kterých je účastníkem, zejména v článku 5 Úmluvy o přistoupení Portugalska k úmluvě o provádění Schengenské dohody. Následné prohlášení Rady k této úmluvě Rada prohlašuje, a) že považuje za účelné provádět na základě informací poskytnutých členskými státy pravidelný přezkum — provádění této úmluvy, — fungování této úmluvy po jejím vstupu v platnost, — možnosti členských států měnit výhrady učiněné v rámci této úmluvy za účelem zmírnění podmínek pro vydávání nebo odvolání svých výhrad, — všeobecného fungování postupů vydávání mezi členskými státy; b) že po uplynutí jednoho roku od vstupu této úmluvy v platnost posoudí otázku, zda by měla být určitá pravomoc svěřena Soudnímu dvoru Evropských společenství


title: Council Act of 27 September 1996 drawing up a Protocol to the Convention on the protection of the European Communities' financial interests


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1865/96 DE LA COMMISSION du 27 septembre 1996 fixant les restitutions à l'exportation du riz et des brisures

eurovoc_concepts:
export refund
rice


title: Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anden tilpasning af afgørelse nr. 1110/94/EF (som tilpasset ved afgørelse nr. 616/96/EF) om fjerde rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998)

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
innovation
research and development
technological change
testing

formats: pdf pdfa1b print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 27. 09. 1996 KOM(96) 453 endelig udg. 96/0034 (COD) 96/0035 (CNS). ; ; ; | ,' M ' Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 1110/94/EF (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 616/96/EF) OM FJERDE RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS INDEN FOR FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG INDSATS DEMONSTRATIONSAKTIONER (1994-1998) Ændret forslag til RÅDETS AFGØRELSE OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 94/268/EURATOM (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 96/253/EURATOM) OM ET RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKABS INDSATS INDEN FOR FORSKNING OG UDDANNELSE (1994-1998) (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2) Ændret forslag til ,->. r (. ^ % „ EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 1110/94/EF (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 616/96/EF) OM FJERDE RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS INDSATS FOR FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG DEMONSTRATIONSAKTIONER (1994-1998) INDEN 4 BEGRUNDELSE Den 28. februar 1996 forelagde Kommissionen under den fælles beslutningsprocedure et forslag om at forhøje bevillingerne til det fjerde FTU-rammeprogram (1994-1998)* med 595 mio. ECU. Den 18. juni 1996 afgav Europa-Parlamentet udtalelse ved førstebehandlingen af Kommissionens forslag. Efter denne udtalelse forelægger Kommissionen et ændret forslag i forhold til det oprindelige dokument, hvor den medtager en del af Parlamentets ændringsforslag. Ændringerne vedrører: indførelse af en præcisering af fordelingen af bevillingerne [eneste artikel, (nyt) stk. 2a, og (nyt) bilag la], en supplerende oplysning om de aktiviteter, der er fastlagt på multimedieområdet [bilag II, nr. ii), "Multimedier til undervisningsbrug", første og fjerde afsnit, og bilag-Il, nr. xvii), eneste afsnit], henvisninger til vigtige kommissionsdokumenter [(ny) betragtning 4a og femte betragtning], regler for task forcernes arbejde [syvende betragtning og bilag II, nr. i), andet afsnit, indledende afdeling], regler for forvaltningen af programmerne [betragtning 8a], henledning af opmærksomheden på betydningen af konkurrenceevne og bæredygtig udvikling [bilag II, nr. ii), "Prioriterede emner", første afsnit]. indførelse af en forskerpris (Descartes-pris) for særlig bemærkelsesværdigt europæisk forskningsarbejde [bilag II, (nyt) nr. xxii]. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anden tilpasning af afgørelse nr. 1110/94/EF (som tilpasset ved afgørelse 616/96/EF) om fjerde rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998) (KOM(96) 12 endelig udg. - 96/0034 (COD)). - 1 Ændret forslag til 9 e >|o C y 3 V| C c o0 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 1110/94/EF (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 616/96/EF) OM FJERDE RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS INDSATS INDEN FOR FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG DEMONSTRATIONSAKTIONER (1994-1998) Z Kommissionen* oprindelig» forslagt1) ÆNDRET FORSLAG Betragtning 4a (ny) OJD i Kommissionens hvidbøger om "Vækst-,. konkurrenceevne, beskæftigelse" i1) OS uddannelse og erhvervsuddannelse(2 ) samt grønbog om innovation (3) laegqes d er vægt på behovet for immateriel investering i uddannelse, forskning og innovation. - almen (x) EFT C 20 af 24. 1. 1994, s (2) KQM (95) 59Q (3) KOM (95) 688 9. Betragtning 5 ved forhøjelsen af beløbet til det fjerde rammeprogram skal der tages hensyn til udvikling i D en Europæi ske Unions finansielle overslag; ved forhøjelsen af beløbet til det fjerde rammeprogram skal der tages hensyn til udvikling i D en Europæi ske Unions finansielle overslag; Kommissionen forelagde d en 19. m aj 1996 et forslag om revision af de finansielle overslag (4) ; (4) SEK (96) 492 Betragtning 7 fastlægge prioriteter for overvejelserne i de task forcer for industri og forskning, som Kommis sionen h ar oprettet, g ør det lettere at forskningen i samarbejde m ed e r hvervslivet, herunder små og mel lemstore virksomheder - og brugerne; de fører til en bedre samordning og fokusering af indsatsen og de midler, der er til rådighed i hele EU; de tager sigte på at skabe et gunstigt miljø for innovation; med henblik på at overveje mulig hederne for. eget samarbejde på enkeltområder inden for forskning og teknologisk opretter udvikling Kommissionen forsøgsvis et begrænset antal task forcer: disse bidrager til at fastlægge prioriteter for samarbejde m ed forskningen i erhvervslivet, små og mellemstore virksomheder - og bru gerne; de fører til en bedre sam ordning og fokusering af indsatsen og de midler, der er til rådighed i hele EU; de tager sigte på at skabe et gunstigt miljø for innovation; herunder Betragtning 8a (ny) reglerne forvaltning oprettelsen af bidrage hertil; for programmernes forbedres; skål forcer. bar. fcask É1) EFT C 115 af 19. 04. 1996, s. 1. -2JCU - Kommissionens o p r i n d e l i ge f o r s l ag Æ N D R ET FORSLAG 2. Bilag I erstattes med bilag I til nærværende afgørelse. 2. Bilag I erstattes med bilag I til nærværende afgørelse. Eneste artikel 2a, Med bjJLas la til denne af gørelse indføjes et bilag la. hYori der skej: en vejledende fordelina af bevillingerne til prioriterede emner. -3 BILAG I a (nyt) Følgende bilag I a tilføjes afgørelse 1110/94/EF: Bilag I a Prioriterede emner: Vejledende fordeling på særprogrammer Bidragene fordelt på særprogrammer (mio. ECU) Telematik systemer IT IMT Måling og prøvning Miljø/Klima Havforsk ning og -teknologi Biotekn. Biomed. Landbrug / fiskeri ikke- nuklear energi Transport Socio- økon. Int. samarb. PRIORITEREDE EMNER Flyteknik Multimedier til undervisningsbrug 20 95 105 25 20 Bilområdet 10 5 45 Intermodal transport og interoperabilitet Miljø (vand) Biovidenskaber: vacciner og virussygdomme Skibsfart Fremtidens tog og jernbanesystemer 25 X X X 10 20 X X X X 5 X 10 35 X X X X I ALT 150 50 180 10 40 Note: X = Intensiveret opmærksomhed uden forhøjelse af bevillingerne -4 X 10 X 60 X 5 X X 65 10 50 X X 70 5 X X 5 I ALT i 165 j 125 ! 130 \ 90 85 X 10 5 10 X 25 595 Kommissionens oprindelige forslag ÆNDRET FORSLAG BILAG II, NR. i ), ANDET AFSNIT, INDLEDNING Denne metode skal iværksættes ved hjælp af to særskilte og komplemen tære gennemførelsesformer : mål ved at Dsnne metode, går ud på at nå konkrete fremme samarbejdet mellem forskningscentre. universiteter virksomheder og omkring særlige emner, behandlet i forskellige programmer, med henblik Eta ai nyttiggøre resultaterne så godt SOJD muligt. at styrke det videnskabelige teknologiske grundlag for Fællesskabets industri og at fxeinme. udviklingen af dens konkurrenceevne. internationale Metoden skal iværksættes ved hjælp af to særskilte og komplementære gennemførelsesformer : og BILAG II, NR. i i ), PRIORITEREDE EMNER, 1. AFSNIT med forskelle kulturelle økonomiske, Den europæiske industri kæmper med flere alvorlige ulemper sammenlignet med dens stærke konkurrenter. Trods det indre markeds lovende udvikling er den europæiske forskning og industri stadig opsplittet som følge af og institutionelle lemsstaterne imellem. Der er behov for at gribe til en integreret, operationel fremgangsmåde, således at forskning, udvikling og demon stration - både på EU-niveau og på medlemsstatsplan - effektivt svarer til de markedsmæssige og politiske krav og derved støtter industriens konkurrenceevne økonomiske præstationer. Et sådant samarbejde skulle kunne fremme synergien i alle forsyningskædens led og tilskynde til som fører til indførelse af ens standarder. forskning, og med forskelle kulturelle økonomiske, Den europæiske industri kæmper med flere alvorlige ulemper sammenlignet med dens stærke konkurrenter. Trods det indre markeds lovende udvikling er den europæiske forskning og industri stadig opsplittet som følge af og institutionelle lemsstaterne imellem. Der er behov for at gribe til en integreret, operationel fremgangsmåde, således at forskning, udvikling og demon stration - både på EU-niveau og på medlemsstatsplan - effektivt svarer til de markedsmæssige og politiske krav og støtter industriens konkur baredygtige renceevne udvikling. Et sådant samarbejde skulle kunne fremme synergien i alle forsyningskædens led og tilskynde til forskning, som fører til indførelse af ens standarder. dan og 5- Kommissionens oprindelige forslag ÆNDRET FORSLAG BILAG II, NR. i i ), MULTIMEDIER TIL UNDERVISNINGSBRUG, 1. AFSNIT uddannelses- Undervisnings- og uddannelsessy stemerne i Europa står over for en tredobbelt udfordring: at forberede de. europæiske borgere på at deltage fuldt ud i informationssamfundet, at tilfredsstille og undervisningsbehovene hos en vok sende mangfoldighed af elever og studerende, lige fra elever, der lige er gået ud af skolen, til særlige kategorier af studerende som handicappede personer og elever i landdistriktssamfund, at forbedre omkostningseffektiviteten og den pædagogiske effektivitet^ fordi der ikke kan skaffes ekstra ressourcer til denne øgede og for skelligartede efterspørgsel. samt Undervisnings- og uddannelsessy stemerne i Europa står over for en tredobbelt udfordring: at sikre alle europæiske borgere lige muligheder ved at tilfredsstille uddannelses- og undervisningsbehovene hos en voksende mangfoldighed af elever og studerende, lige fra elever, der lige er gået ud af skolen, til særlige kategorier af studerende som handicappede personer og indbyggere i landdistriktssamfund og random råder. at forbedre omkostningseffek tiviteten pædagogiske effektivitet af de midler, som er taget i brug, samt undervise bor gerne i anvendelse af de nye infor mationsteknologier. den og BILAG II, NR. i i ), MULTIMEDIER TIL UNDERVISNINGSBRUG, 4. AFSNIT Fællesskabets forskning inden for multimedier til undervisningsbrug har ikke tilstrækkelige budgetmidler til sin rådighed til at kunne klare disse industri- og samfundsrela terede udfordringer. Forskningen må styrkes for at give den europæiske industri mulighed for at udvikle og validere fremtidens multimediesy stemer, -tjenester og -indhold. Industrien skal være konkurrence dygtig på verdensmarkedet, tage hensyn til kulturelle og sproglige forskelle i Europa og imødekomme læreres, instruktørers og elevers behov. I denne forbindelse er man særlig opmærksom på den sprogprob lematik, Europas sproglige mangfoldighed. samt ÛS. ældres og de handicappedes proble mer. Disse aktiviteter bør inte greres i sammenhæng med det globale informationssamfund vali- sering og demonstration af nye andre multimedieapplikationer geografiske områder, navnlig med henblik på at styrke samarbejdet med udviklingslandene. skyldes gennem der. i -tjenester og -indhold. Fællesskabets forskning inden for multimedier til undervisningsbrug har ikke tilstrækkelige budgetmidler til sin rådighed til at kunne klare disse industri- og samfundsrela terede udfordringer. Forskningen må styrkes for at give den europæiske industri mulighed for at udvikle og validere fremtidens multimediesy stemer, Industrien skal være konkurrence dygtig på verdensmarkedet, tage hensyn til kulturelle og sproglige forskelle i Europa og imødekomme læreres, instruktørers og elevers behov. Disse aktiviteter bør inte greres i sammenhæng med det globale informationssamfund sering og demonstration af nye andre multimedieapplikationer geografiske områder, navnlig med henblik på at styrke samarbejdet med udviklingslandene. gennem vali- i -6 Kommissionens oprindelige forslag ÆNDRET FORSLAG BILAG II, NR. xvii), ENESTE AFSNIT "For at svare til det prioriterede emne multimedier til undervisnings brug skal der i højere grad foku seres på og ske en koncentrering omkring følgende aktiviteter: inno vation og kvalitet i formel og uformel uddannelse og undervisning; undersøgelse af kognitive og pæda gogiske aspekter ved multimedieud dannelse og -undervisning; socioø konomiske følger af indførelsen af multimediebaserede systemer. " undervisnings følgende "For at svare til det prioriterede emne multimedier til undervisnings brug skal der i højere grad foku seres på og ske en koncentrering omkring aktiviteter: metoder, værktøjer og teknologier til fremme af innovation og kvalitet i formel og uformel uddannelse og undervisning; af kognitive og pædagogiske aspekter ved undervisning; socioøkonomiske. ,, retslige og finansielle følger af indførelsen af multimediebaserede undervisningssystemer. " multimedieuddannelse og undersøgelse BILAG II, NR. xxii) (nyt) slutningen af FJERDE AKTION I erstattes sidste led med: af ag !Lz afholdelse af eurokonf erencer, lignende sommerkurser initiativer, forskerpriser, herunder den europæiske forskerpris foj: (René enestående r e s u l t a t er videnskabelig kvalitet, som ex opnået takket være et projekt under dette rammeprogram". Descartes Prisen) Ændret forslag til ^ \ _ n „ ^ RÅDETS A F G Ø R E L SE ) OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 94/268/EURATOM (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 96/253/EURATOM) OM ET RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKABS INDSATS INDEN FOR FORSKNING OG UDDANNELSE (1994-1998) - i? - BEGRUNDELSE Den 28. februar 1996 forelagde Kommissionen et forslag om at forhøje bevillingerne til rammeprogrammet for Euratom (1994-1998)0 med 105 mio. ECU. Den 18. juni 1996 afgav Europa-Parlamentet udtalelse ved førstebehandlingen af Kommissionens forslag. Efter denne udtalelse forelægger Kommissionen et ændret forslag, hvor den medtager en del af Parlamentets ændringsforslag. Ændringerne vedrører: Fællesskabets rolle i forbindelse med videnskabeligt samarbejde og samordning [(ny) betragtning la]. hensyntagen til den konkurrenceevne [tredje betragtning], som bygherrerne og driftslederne i EU skal tilgodese, når de integrerer sikkerhedskravene, henvisning til programmerne PHARE og TACIS [bilag II, indledning, andet afsnit], indføjelse af et forskningsemne vedrørende strålingsbeskyttelse [bilag II, nr. 2]. O Forslag til Rådets afgørelse om anden tilpasning af afgørelse nr. 94/268/Euratom (som tilpasset ved afgørelse 96/253/Euratom) om et rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1994-1998) (KOM(96)0012 - 96/0035(CNS)) - 8 - O L, ~ Ændret forslag til RÅDETS AFGØRELSE OM ANDEN TILPASNING AF AFGØRELSE NR. 94/268/EURATOM (SOM TILPASSET VED AFGØRELSE 96/253/EURATOM) OM ET RAMMEPROGRAM FOR DET EUROPÆISKE ATOMENERGIFÆLLESSKABS INDSATS INDEN FOR FORSKNING OG UDDANNELSE (1994-1998) - 3- Kommissionens oprindelige forslag(M ÆNDRET FORSLAG Betragtning la (ny) Fællesskabet kan fremme samarbejdet oa samordningen af al den viden skabelige ekspertise på hø-it niveau. Ù££ samtlige medlemsstater ? eksisterer i Betragtning 3 det er vigtigt, at Fællesskabet fortsætter med at spille en vigtig international rolle inden for nuk lear sikkerhed; det har et særligt ansvar for at øge sikkerheden i nukleare anlæg på hele det europæi ske kontinent; EU's bygherrer og driftsledere bør tilgodese kravene i forbindelse med sikkerheden; deres konkurrencedygtighed afhænger af indsatsen inden for forskning og teknologisk udvikling på dette område ; det er vigtigt, at Fællesskabet fortsætter med at spille en vigtig international rolle inden for nuk lear sikkerhed; det har et særligt ansvar for at øge sikkerheden i nukleare anlæg på hele det europæi ske kontinent; EU's bygherrer og driftsledere bør tilgodese kravene i forbindelse med sikkerheden under hensyntagen til konkurrenceevnen : deres konkurrencedygtighed afhænger af indsatsen inden for forskning og teknologisk udvikling på dette område ; BILAG II, INDLEDNING, 2. AFSNIT Borgerne på hele det europæiske kontinent har vist sig meget bekym rede over sikkerheden i forbindelse med nuklear fission, og deres for ventninger på området kræver ind førelse af mere krævende sikker hedsstandarder og -metoder. De erhvervsdrivende og de europæiske bygherrer skal tage hensyn til disse bydende krav, samtidig med at konkurrencen på verdensplan bliver kraftigere. Sikkerhedsproblemet s£ også kritisk i EU1s forbindelser med landene i Central- og Østeuropa og med Samfundet af Uafhængige Stater (SNG). For at sætte mere fart i gennemførelsen af forskning, for at uddybe samarbejdet i hele Europa og afkorte den tid, der går inden resultaterne formidles og udnyttes, er der behov for en styrkelse af rammeprogrammet. Borgerne på hele det europæiske kontinent har vist sig meget bekym rede over sikkerheden i forbindelse med nuklear fission, og deres for ventninger på området kræver ind førelse af mere krævende sikker hedsstandarder og -metoder. De erhvervsdrivende og de europæiske bygherrer skal tage hensyn til disse bydende krav, samtidig med at konkurrencen på verdensplan bliver kraftigere. PHARE- og TACIS-pro grammerne indeholder allerede—hi— standsordninger msd henblik £â løsning af sikkerhedsproblemet i landene i Central- og Østeuropa og i Samfundet af Uafhængige Stater (SNG). For at sætte mere fart i gennemførelsen af forskning, for at uddybe samarbejdet i hele Europa og afkorte den tid, der går inden resultaterne formidles og udnyttes, er der behov for en styrkelse af rammeprogrammet. (') EFT C 115 af 19. 4. 1996, s. 13. 9-£X_~ Kommissionens oprindelige forslag ÆNDRET FORSLAG BILAG II, NR. 2 vil anlæg Hvad angår radioaktivt affald vil der kunne etableres et samarbejde med henblik på karakterisering af steder, der eventuelt kan anvendes til oplagring af radioaktivt affald. Med hensyn til nedlukning af nukleare den teknologi, der er udviklet i EU kunne om nødvendigt tilpasses til de russiske reaktortypers behov. De reaktorer, der er ved at blive nedlukket, vil kunne tjene som demonstration, steder u d d a n n e l se teknologioverførsel på dette Der vil ske en område. samordning Unionens med bistandsprogrammer. anvendes, eller til og Forskningen i strålingsbeskyt omkring telse koncentreres JL£ f o r e k o m s t er tidlige og strålingskaroinogenese epidemiologisk opfølgning af. fremkomster af kræfttilfælde som følge af akut eller kronisk udsættelse for stråling, Dette Yil finde sted inden for rammerne af et bredt inter nationalt o m f a t te befolkninger, udsat for strålinger f o r s k e l l i ge aom har. samarbejde og vil været Hvad angår radioaktivt affald vil der kunne etableres et samarbejde med henblik på karakterisering af steder/ der eventuelt kan anvendes til oplagring af radioaktivt affald. Med hensyn til nedlukning af nukleare anlæg vil den teknologi, der er udviklet i EU kunne anvendes, eller om nødvendigt tilpasses til de russiske reaktortypers behov. De reaktorer, der er ved at blive nedlukket, vil kunne tjene som steder til demonstration, uddannelse og teknologioverførsel på dette område. Der vil ske en samordning med Unionens bistandsprogrammer. 10 ISSN 0254-1459 KOM(96) 453 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 12 16 Katalognummer : CB-CO-96-462-DA-C ISBN 92-78-08878-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg y\/\


title: Akt Rady ze dne 27. září 1996 o vypracování protokolu k Úmluvě o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (96/C 313/01)

text: 19/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 19 31996F1023(01) C 313/1 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 23. 10. 1996 o vypracování protokolu k Úmluvě o ochraně finančních zájmů Evropských společenství AKT RADY ze dne 27. září 1996 (96/C 313/01) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. K. 3 odst. 2 písm. c) této smlouvy, vzhledem k tomu, že pro dosažení cílů Evropské unie považují členské státy boj proti trestné činnosti ohrožující finanční zájmy Evropských společenství za věc společného zájmu, která spadá do spolupráce zřízené v rámci hlavy VI Smlouvy; ním jednáním úředníků členských států i Společenství, které ohro- žuje nebo by mohlo ohrozit finanční zájmy Evropských společen- ství; SE ROZHODLA vypracovat protokol, jehož znění je obsaženo v příloze a který dnes podepsali zástupci vlád členských států Evropské unie; DOPORUČUJE členským státům, aby tento protokol přijaly v sou- ladu se svými ústavními pravidly. vzhledem k tomu, že Rada aktem ze dne 26. července 1995 vypracovala, jako první smluvní nástroj, úmluvu o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, která se konkrétněji týká boje proti podvodům ohrožujícím tyto zájmy; V Bruselu dne 27. září 1996. vzhledem k tomu, že je ve druhé etapě nezbytné doplnit tuto úmluvu protokolem, který by se týkal zejména boje proti korupč- Za Radu předseda M. LOWRY