title: Kommissionens meddelande angående utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå

eurovoc_concepts:
European social policy
employment policy
social dialogue (EU)
social partners

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION •it •Ct iir -d Bryssel den 18 09. 1996 KOM(96) 448 slutlig Kommissionens Meddelande angående utvecklingen av den Sociala Dialogen på Gemenskapsnivå KOMMISSIONENS MEDDELANDE ANGÅENDE UTVECKLINGEN AV DEN SOCIALA DIALOGEN PÅ GEMENSKAPSNIVÅ Innehåll: sida: VAD ÄR SYFTET MED DETTA MEDDELANDE? EN BEDÖMNING AV OCH MÖJLIGHETER TILL UTVECKLING AV DEN SOCIALA DIALOGEN A Den yrkesövergripande sociala dialogen A. I Den sociala dialogen Val Duchesse A. II Yrkesövergripande rådgivande kommittéer Social dialog inom de enskilda sektorerna Den ständiga kommittén för sysselsättning Den sociala dialogen i enlighet med avtalet om socialpolitik Samråd med arbetsmarknadens parter D. I D. II Förhandlingar i enlighet med avtalet om socialpolitik Allmänna frågor i samband med utvecklingen av den sociala dialogen B C D E SLUTSATSER BILAGOR Bilaga I En beskrivning av hur den sociala dialogen fungerar Bilaga II Den sociala dialogens institutionella ram (strukturer) Bilaga III Förteckning över europeiska arbetsmarknadsorganisationer som för närvarande rådfrågas enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik M 2 2 4 6 9 11 12 14 15 18 21 27 30 1. VAD ÄR SYFTET MED DETTA MEDDELANDE? 1. Mot bakgrund av de stora politiska förändringar som den europeiska unionen står inför, anser kommissionen att det är dags att reflektera över hela ramen för den sociala dialogen på gemenskapsnivå. Kommissionen har enligt fördraget (artikel 118b) den formella förpliktelsen att utveckla den sociala dialogen mellan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå, och enligt det avtal som bifogats protokollet om socialpolitik i Fördraget om Europeiska unionen (avtalet om socialpolitik) är det kommissionens uppgift att främja rådfrågningen mellan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå och att vidta alla relevanta åtgärder som underlättar den sociala dialogen. Målet med detta meddelande är därför att hitta vägar att stärka den sociala dialogen, att göra den smidigare och att knyta arbetsmarknadsparternas arbete närmare utvecklingen och genomförandet av EU-politiken, särskilt sysselsättning och ekonomisk tillväxt. 2. I det medelfristiga socialpolitiska åtgärdsprogrammet1 lägger kommissionen fram en rad olika dokument på den sociala dialogens område där den ständiga kommittén för sysselsättning, den sociala dialogen inom de olika sektorerna och utvecklingen av den sociala dialogen i allmänhet granskas. Kommissionen har beslutat att flytta om alla tre ämnen i detta meddelande, som till sin form är rådfrågande, för att de problem som skall behandlas och de olika möjliga lösningarna skall kunna identifieras på ett sammanhängande sätt. Meddelandet uppfyller också ett åtagande i 1993 års meddelande om tillämpningen av avtalet om socialpolitiken2, för ett jämnt mönster av bedömningar och återkontroller av hur den sociala dialogen fungerar. 3. Den sociala dialogen på Europanivå omfattar såväl diskussioner mellan arbetsmarknadens parter i Europa, gemensamma åtgärder och en möjlig förhandling mellan dem som diskussioner mellan arbetsmarknadens parter och Europeiska unionens institutioner. Den har spelat en viktig roll i den politiska utvecklingen och det politiska genomförandet alltsedan upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen. Den har gjort det möjligt för arbetsmarknadens parter att framföra sina åsikter till EU-institutionerna och att ömsesidigt informera sina medlemmar om initiativ som är av direkt intresse för dem. Detta har förbättrat kvaliteten på de politiska besluten och underlättat genomförandet av politiken på det ekonomiska och sociala området. 4. Den viktigaste frågan som EU står inför är sysselsättningen, där stora framsteg gjorts under de senaste åren, särskilt kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrens och sysselsättning3, och de åtgärder som är resultatet av Europeiska rådets möte i Essen. Dessa har medfört en närmare samordning av arbetsmarknadspolitiken och har gjort det möjligt för arbetsmarknadens parter att spela en mycket större roll i fråga om att ge stöd, komplettera och om möjligt justera gemenskapsåtgärder inom detta område. Det betydelsefulla i denna roll återspeglas i kommissionens förslag till en överenskommelse byggd på förtroende för sysselsättningen i Europa och leder oundvikligen till att den sociala dialogen, även dialogen inom olika sektorer, inriktas på sysselsättning. Att anpassa den sociala dialogens strukturer, av vilka alla inte utvecklats för att klara denna uppgift, är ett av de viktigaste syftena med detta meddelande. KOM (95) 134, 12 april 1995 KOM (93) 600 slutlig, 14 december 1993; särskilt punkterna 21 och 49 KOM (93) 700 slutlig, den 5 december 1993 It» 5. Kommissionens inställning bygger på den uppfattning, som förklarats i synpunkterna på den mellanstatliga regeringskonferensen, att avtalet om socialpolitiken måste inbegripas i fördraget. Denna uppfattning stöds av alla utom en av medlemsstaterna, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Ett sådant steg skulle ge EU större auktoritet att anta de sociala utmaningar som den ställts inför och skulle garantera en central roll för den sociala dialogen i arbetet med att förbereda EU:s svar på dessa utmaningar. 6. När kommissionen fastställer sina analyser är den medveten om vikten av ett mer omfattande partnerskap och att engagera andra intressegrupper i en mer omfattande medborgerlig dialog, särskilt i samband med de sysselsättningsfrågor och sociala sammanhang, som framgick av deras deltagande i det socialpolitiska forum som kommissionen organiserade i mars 1996. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att rådgöra med icke-statliga organisationer (NGO) i ett stort antal sociala frågor. Detta meddelande koncentrerar sig emellertid på dialogen mellan arbetsmarknadens parter om sysselsättningen, industriella relationer och arbetsförhållanden, för vilka kommissionen enligt fördraget har ett uttalat ansvar och vilka vilar på en roll och tradition av social dialog på nationell nivå. 7. Detta meddelande innehåller en analys av såväl den sociala dialogens potential som en objektiv uppskattning av effektiviteten och effekten av de nuvarande strukturerna. Kommissionen har ställt en rad frågor angående möjliga åtgärder för att utveckla den sociala dialogen och, i lämpliga fall, framfört sina synpunkter på ett antal frågor där ändringar krävs. På grundval av detta vill kommissionen stimulera en debatt med organisationerna för arbetsmarknadens parter och med EU:s institutioner, och därefter införliva de mest passande lösningarna för utvecklingen av den sociala dialogen i ett andra meddelande år 1997. För att uppnå detta mål vill kommissionen få alla synpunkter från alla berörda parter angående denna fråga före den 31 december 1996. 2. EN BEDÖMNING AV OCH MÖJLIGHETER TELL UTVECKLING AV DEN SOCIALA. DIALOGEN 8. Den sociala dialogen är utformad på ett antal olika sätt oqh det är olika organisationer som deltar i den. Kommissionen har avsiktligen hållit beskrivningen av dessa särdrag till ett minimum och föredragit att koncentrera sig på att identifiera styrkan och svagheten och att föreslå möjligheter till förändringar och utveckling. Organen för den den sociala dialogen analyseras ett efler ett, liksom ett litet antal bredare frågor. Kommissionens förslag till åtgärder eller frågor som skall tas upp för debatt identifieras samtidigt. En mer detaljerad beskrivning av resultaten av den sociala dialogen tas upp i bilaga I, medan bilaga II innehåller en lista på de olika strukturerna och kommittéerna. A DEN YRKESÖVERGRIPANDE SOCIALA DIALOGEN A. I Den sociala dialogen Val Duchesse Läge 9. Den sociala dialogen Val Duchesse, som fått sitt namn efter orten där det första mötet hölls 1985, förenar de tre europeiska organisationerna som representerar de största nationella yrkesövergripande arbetsgivarna och fackföreningarna. Medan möten ägt rum under olika namn, inklusive "Toppmöte för den sociala dialogen" och, sedan 1992, "Kommittén för den sociala dialogen", är den sociala dialogen Val Duchesse informell och frivillig. 10. Enligt det informella Val Duchesse-systemet har arbetsmarknadens parter förhandlat fram en rad gemensamma ståndpunkter i viktiga politiska frågor som lagts fram för kommissionen och rådet. Lika viktiga är de gemensamma förklaringarna om makro-ekonomi, arbetsmarknad och utbildningsfrågor och diskussionen på hög nivå vid ett antal möten under perioden 1985 - 1995. Sammanlagt har 21 gemensamma ståndpunkter och förklaringar antagits, två viktiga avtal ingåtts, och sju toppmöten hållits med bl. a. kommissionens ordförande och representanter för nationella och europeiska organisationer för arbetsmarknadens parter. 11. Denna yrkesövergripande sociala dialog har således i över tio år haft en positiv inverkan på arbetsmarknadens parter och deras möjlighet att ge sina synpunkter på utvecklingen av den europeiska socialpolitiken och att ta egna initiativ inom detta område. Genom de åtgärder som de har vidtagit har arbetsmarknadens parter hjälpt till att stimulera och ange riktningen för gemenskapens utveckling ifråga om sysselsättningen, den makroekonomiska politiken, utbildningsåtgärder eller vid 1991 års regeringskonferens om ändringen av ordalydelsen i artikel 118b i fördraget. 12. Under de senaste månaderna har det skett stora politiska förändrimgar som visar hur viktig den sociala dialogen är. Den gemensamma förklaringen som är ett resultat av mötet i Essen om arbetsmarknadens utveckling och som överlämnades till Europeiska rådets möte i Madrid, utgjorde ett viktigt bidrag till att underbygga EU:s huvudsakliga politiska mål. För det andra var det första europeiska avtalet (avtalet om föräldraledighet) en viktig utveckling som visar att arbetsmarknadens parter är villiga att ta det ansvar som de fått i och med Fördraget om Europeiska unionen och därmed spela en direkt roll vid sidan av EU:s institutioner i utformningen av EU:s politik. Avslutningsvis illustrerar skapandet av det europeiska centrumet för industriella relationer och stödåtgärden för nyskapande initiativ för företagsutbildning, som de europeiska arbetsmarknadsparterna gemensamt utarbetat, tydligt att effektiva gemensamma åtgärder är möjliga på gemenskapsnivå. Lärdomar 13. Starten av den sociala dialogen Val Duchesse 1985 var en viktig utveckling i försöken att återuppliva EEG och förverkliga den fria rörligheten av människor, varor och tjänster. Med tanke på att situationen till en början var föga lovande när Val Duchesse-experimentet påbörjades under 1985, måste det faktum att det överhuvudtaget etablerats en direkt dialog mellan arbetsmarknadens parter i sig ses som en bedrift. 14. Under de senaste åren har det säkerligen lett till en bättre ömsesidig förståelse mellan arbetsmarknadens parter på nationell och europeisk nivå. Men den sociala dialogen var inget självändamål - den gav större legitimitet åt den sociala och ekonomiska politiken som utövades på europeisk nivå. Detta är betydelsefullt med tanke på att villkoren och de nationella organisationernas karaktär varierar avsevärt från land till land. 15. Resultaten av den sociala dialogen förtjänar mycket mer uppmärksamhet. De klargörs inte tillräckligt för medlemmarna i organisationerna för arbetsmarknadens parter på gräsrotsnivå. Därför finns det ett större behov av att garantera en större öppenheten av och medvetenhet om de olika åtgärderna i samband med den sociala dialogen bland alla berörda parter. Den sociala dialogens framgång på europeisk nivå är beroende av att arbetsmarknadens parter från den lokala, regionala och nationella nivån deltar. Den fortsatta utvecklingen Fortsättning av Val Duchesse-modellen 16. Val Duchesse-dialogen har uppnått betydelsefulla resultat och den uppvisar goda möjligheter för utveckling av en gemensam hållning gentemot socialpolitiken, som kan spela en viktig roll i att främja den europeiska integrationen. Kommissionen kommer därför att fortsätta stödja den sociala dialogen Val Duchesse, enligt artikel 118B i fördraget. Deltasande 17. Deltagandet i den sociala dialogen Val Duchesse bygger på parternas ömsesidiga erkännande och inte på ett kommissionsbeslut. Organisationer som inte varit initiativtagare har emellertid ett antal gånger bett kommissonen att få delta i den yrkesövergripande sociala dialogen. 18. Frågan om deltagande behandlas mer detaljerat i den delen av detta meddelande som behandlar samråds- och förhandlingsförfaranden enligt avtalet om socialpolitiken. Kommissionen är medveten om de praktiska problem som mångfalden av eventuella aktörer innebär och är övertygad om att endast arbetsmarknadens parter och deras organisationer själva kan utveckla sin egen dialog och sina egna förhandlingsstrukturer. Ändå kvarstår en del problem beträffande vissa organisationers deltagande och representation i denna process. Kommissionen kan inte utse deltagarna i kommittén för den sociala dialogen och uppmanar arbetsmarknadens parter att underbygga den sociala dialogen genom att säkerställa tillfredsställande representation av alla lämpliga intressen. A. II Yrkesövergripande rådgivande kommittéer Läge 19. Det är de yrkesövergripande rådgivande kommittéernas uppgift att ge råd åt kommissionen när kommissionen skall utarbeta en särskild politik och hjälpa till att genomföra denna. De skall även spela en viktig roll i att meddela ståndpunkterna från dem som direkt berörs av gemenskapens politik. Det finns också flera andra rådgivande organ i vilka arbetsmarknadens parter ingår (t. ex. Leonardo-kommittén eller det årliga samrådet som rör strukturfonderna). 20. I EKSG-fördraget (artikel 18) erkändes arbetsmarknadsparternas roll genom upprättandet av en rådgivande kommitté som utgjordes av representanter från regeringarna och arbetsmarknadens parter. Bortsett från denna kommitté finns sex rådgivande kommittéer inom området för socialpolitik4 med representanter för regeringarna, fackföreningarna och arbetsgivarorganisationerna. Dessa utses av kommissionen på grundval av medlemsstaternas nomineringar. Kommissionen rådgör regelbundet med dessa i tekniska och strategiska frågor (t. ex. genomförandet av bestämmelserna för socialfonden och utarbetandet av tekniska hälso- och säkerhetsbestämmelser inom ramen för arbetarskyddsdirektivet, yrkesutbildning osv. ). Kommittén för Europeiska socialfonden, och de rådgivande kommittéerna för social trygghet för för migrerande arbetstagare, arbetarskyddsfrågor, och för lika möjligheter för kvinnor och män. för yrkesutbildning, för arbetskraftens rörlighet, fria Lärdomar 21. Systematiska och lämpliga samråd inom de rådgivande kommittéerna om förslag som utarbetas av kommissionen äger emellertid inte alltid rum. De rådgivande kommittéerna deltar inte aktivt i genomförandet av politiken. Ett exempel på detta är att kommittén för Europeiska socialfonden för närvarande fungerar dåligt, trots dess framträdande ställning i förhållande till ett av EU:s vikliga strukturella instrument. 22. Arbetsmarknadens parter finner ofta att de måste förlita sig på andra vägar än genom att agera via de rådgivande kommittéerna för att effektivt kunna påverka poliken. I juni 1993 antog de yrkesövergripande arbetsmarknadsparterna en rekommendation till de rådgivande kommittéerna, i vilken principen med sådana kommittéer stöds, men där kritik riktas mot deras sätt att arbeta och mot några av deras strukturer, som till exempel förekomsten av separata kommittéer för den sociala tryggheten för migrerande arbetstagare och för arbetskraftens fria rörlighet. Arbetsmarknadens parter har också svårigheter att på ett aktivt sätt delta i strukturfondsarbetet genom att utnyttja de befintliga strukturer som skall möjliggöra deras deltagande. 23. Som ett resultat av utvecklingen på senare tid är organisationerna för arbetsmarknadens parter i Europa fullvärdiga ledamöter i Rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män5. I de andra kommittéerna är emellertid arbetsmarknadens parter i Europa antingen inte representerade eller så är de endast observatörer. Förutom att de nationella representanterna för arbetsmarknadens parter i kommittéerna utnämns enligt mycket olika förfaranden och kriterier, beroende på vilken medlemsstat det rör sig om, innebär denna situation att ställningen för arbetsmarknadens parter sällan är samordnad med de ståndpunkter som uttrycks i andra sammanhang. 24. Detta har lyfts fram sedan de nya samrådsförfarandena inleddes enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik, vilket innebär att de yrkesövergripande rådgivande kommittéernas existens leder till att två förfaranden ibland pågår parallellt, dvs. samråd med arbetsmarknadens parter i Europa genom skriftligt förfarande och samråd med enskilda representanter för arbetsmarknadens parter i de rådgivande kommittéerna. Den fortsatta utvecklingen Översikt över organ och uppgifter 25. Eftersom de rådgivande kommittéernas funktioner och arbetsmetoder fortfarande är problematiska, kommer man att undersöka om de i fortsättningen skall ha sin nuvarande form. Det finns även ett behov av att tydligt definiera de olika uppgifterna och målen för de rådgivande kommittéerna för socialpolitik och yrkesutbildning och för de samrådskommittéer som verkar i samband med den sektorsinriktade politiken. 26. I de fall där det är möjligt skall den rådgivande kommitténs uppgifter effektiviseras. Till exempel har kommittén för arbetarskyddsfrågor nyligen gått med på att revidera sina arbetsmetoder genom att minska antalet plenarmöten och utse en programkommitté. Ett annat förslag är att den rådgivande kommittén för social trygghet för migrerande arbetstagare Kfter antagandet av ett kommissionsbeslut av den 19 juli 1995 är 10 representanter för i Europa ledamöter av den rådgivande kommittén för lika arbetsmarknadsorganisationerna möjligheter för kvinnor och män. och den rådgivande kommittén för arbetskraftens fria rörlighet kan slås samman och omfatta alla problem i samband med arbetskraftens fria rörlighet och frågor avseende immigration från tredje land, vilket föreslogs av arbetsmarknadens parter i deras gemensamma yttrande från juni 1993. Detta skulle givetvis kräva en noggrann undersökning av de närmare bestämmelser som gäller. Finns det andra reformer som kan komma i fråga för att få kommittéerna att fungera bättre? Anpassning av medlemskap 27. Kommissionen anser det vara nödvändigt att se över vilken ställning arbetsmarknadens parter i Europa har i de rådgivande kommittéerna i syfte att säkerställa självständighet för arbetsmarknadens parter och samtidigt garantera att allt bilateralt samråd som kan ske enligt avtalet om socialpolitik fortsätter. B SOCIAL DIALOG INOM DE ENSKILDA SEKTORERNA Läge 28. Några av de tidigaste sociala dialogerna ägde rum inom sektorerna, oftast inom sektorer av stor betydelse för sysselsättningen. De organiseras antingen som gemensamma kommittéer utnämnda av kommissionen, vanligen i sektorer som omfattas av en gemensam politik, eller informella arbetsgrupper organiserade som svar på ett gemensamt önskemål från arbetsmarknadens parter. I båda fallen fastställer kommissionen vilka organisationer som på europeisk nivå skall representera de nationella förbunden inom de berörda sektorerna och ledamöterna i de gemensamma kommittéerna eller informella arbetsgrupperna utnämns direkt av arbetsmarknadens parter. 29. Det finns tio gemensamma kommittéer och tio informella arbetsgrupper inom sexton viktiga sektorer. Sedan de upprättats har både de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna lagt fram närmare hundra yttranden och rekommendationer som framför allt inriktar sig på gemenskapens förslag till lagar eller bestämmelser som är av social betydelse för just deras industri. Lärdomar 30. Tack vare dessa yttranden och rekommendationer har kommissionen varit välinformerad om den ståndpunkt arbetsmarknadens parter har intagit i fråga om kommissionens mål och förslag. Utvecklingen har i de flesta fall visat att arbetsmarknadens parter kan ge relevanta svar och inom rimlig tid komma med sina synpunkter på den möjliga räckvidden av en gemenskapsåtgärd eller det tänkta förslaget och att samarbete i hög grad existerar. 6 31. Trots att samråd har varit till nytta måste det påpekas att kommissionen inte vanligtvis är förpliktigad att samråda under det skede då en text formellt skall antas (undantaget är socialpolitiken där det finns formella förfaranden enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitiken). De gemensamma kommittéernas och de informella arbetsgruppernas potential som samrådsorgan har därför inte fullt utnyttjats med avseende på tänkta förslag som är av social betydelse. De gemensamma kommittéernas och de informella arbetsgruppernas yttranden avseende tilltänkta förslag har hittills endast varit efterfrågade vid ett fåtal tillfallen och de Bilaga 1 innehåller en beskrivning av hur samråd och dialog har fungerat i sektorerna. 6 sektorsinriktade organen har ofta inte kunnat yttra sig förrän kommissionen har antagit texten i fråga. 32. Dessutom är behörighetsreglerna för de gemensamma kommittéerna (och i tillämpliga delar även för de informella arbetsgrupperna) begränsade till de sociala aspekterna av gemenskapspolitiken. Kategoriseringen mellan sociala och ekonomiska aspekter är konstgjord, vanligen till nackdel för socialpolitiken som ofta försummats. Dessutom har kommissionen genom åren bildat olika tekniska kommittéer och samrådskommittéer utöver de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna i vilka arbetsmarknadens parter inte representeras på gemensam grundval. 33. Trots att den sociala dialogen genom åren har uppvisat en stark kontinuitet, har det varit en brist att några av de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna har haft en benägenhet att bli allt för institutionaliserade eller att bevara strukturer som inte längre är användbara. Med över 130 möten per år (under 1994) och många deltagare vid varje möte (mellan 24 och 50), utgör dessa organ en tung belastning för budget och administration. De gemensamma kommittéernas särskilda arbetsbörda bör i detta sammanhang uppmärksammas. De har vanligtvis ett eller två plenarmöten per år, upp till fyra avdelningsmöten per år, samt möten för deras olika arbetsgrupper. På grund av den status de ger har arbetsmarknadens parter tidigare föredragit ytterligare gemensamma kommittéer (t. ex. för posttjänster), trots att detta innebär en tung arbetsbörda för kommissionen och trots att det finns tillvägagångssätt som är effektivare. 34. De gemensamma kommittéerna och arbetsgrupperna koncentrerar sig på speciella politiska områden som ofta har ett samband med branschorganisationers (fackföreningars) eller industriella sammanslutningars (arbetsgivares) intressen. Detta innebär att uppgifter om resultaten och verksamheten inom ramen för den sociala dialogen inom de olika sektorerna har haft en benägenhet att inte vara spridda långt utanför de grupper som direkt berörs, och det har skett mycket litet samarbete mellan sektorer eller med den yrkesövergripande dialogen. Denna brist på utbyte och information måste behandlas på ett sådant sätt att sektorerna kan lära av erfarenhet på andra områden och ta hänsyn till den övergripande politik som utvecklas i den yrkesövergripande dialogen, medan man inom den senare måste vara medveten om sektorernas frågor och angelägenheter. 35. 1 betraktande av hur den sociala dialogen för närvarande bedöms har kommissionen skjutit upp förnyandet av mandaten för några av de gemensamma kommittéerna och måste ändra stadgarna för dessa för att kunna utnämna representanter för de tre nya medlemsstaterna. Representanterna från Sverige, Finland och Österrike kommer emellertid att formellt utnämnas så snart som möjligt. Den fortsatta utvecklingen Översikt av strukturerna 36. Det faktum att strukturerna för den sociala dialogen utvecklades för ett särskilt ändamål och i stort återspeglar den historiska betydelsen av en sektorsinriktad politik, snarare än någon allmän strategi lör en sektorsinriktad dialog, har skapat en snedvridning av denna dialog. Den sociala dialogen på sektorsnivå skulle kunna ges ett tydligare innehåll om man koncentrerade sig på strategiska i sektorer där arbetsmarknadens parter är påtagligt aktiva. De prioriterade frågorna bör omfatta sociala intresse för konsekvenser av den aktuella socialpolitiken samt frågor av allmänt frågor och sektorer, särskilt arbetsmarknadsparterna i de enskilda sektorerna, från sysselsättning, organisation av arbetet och förbättring av arbetsförhållanden till yrkesutbildning och förvärvande av kompetens. Kommissionen vill att alla berörda parter ger sina synpunkter på hur en mer effektiv och ändamålsenlig social dialog skall kunna utvecklas inom de enskilda sektorerna. Organiseringen av samrådet 37. Kommissionen avser att stärka samarbetet och samordningen av samrådsförfaranden inom kommissionens organisation, i vilka de åtaganden som gäller kommissionens tjänstegrenar ställs upp innan formella förslag förbereds för kommissionen. Dessa binder också generaldirektoraten till sektorsinriktade samråd under förberedelserna av kommissionens initiativ. Detta kommer alltså att begränsa antalet möten och antalet deltagare vid sådana samråd och möjliggöra att alla sektorsinriktade kommittéer behandlas lika. 38. Vidare föreslås det att kommissionen flyttar över vissa av de uppgifter som rör de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna från general di rektorat V till de lämpliga sektorsinriktade generaldirektoraten. I tron att de sektorsinriktade gemensamma kommittéerna och informella arbetsgrupperna är det sammanhang där arbetsmarknadens parter kan uttrycka sina synpunkter på alla åtgärder som vidtas inom ramen för deras sektorer, skulle en sådan överflyttning kunna minska uppdelningen mellan socialpolitik och de sociala följderna av den sektorsinriktade politiken. Enligt detta system, som syftar till att rationalisera de rådgivande organen, skulle ansvaret och den administrativa strukturen, i alla fall för de gemensamma kommittéer som täcker EU:s gemensamma politik, beröra de relevanta generaldirektoraten mer direkt och general di rektorat V behålla ansvaret för samordningen, den socialpolitiska dialogen och kontrollen av den sociala dialogens effektivitet och dess påverkan på arbetsmarknadspolitiken. Vad tycker ni om ansvarsfördelningen inom dialogen i sektorerna? Vad anser ni om det alternativa förslaget till organisering av samråden? En undersökning av hur organisationerna för arbetsmarknadens parter representeras 39. Kommissionen har ingen klar uppfattning om medlemskap i arbetsmarknadsparternas sektorsinriktade organisationer och deras verksamhet, särskilt eftersom EU:s växlande sociala och ekonomiska prioriteringar påverkar betydelsen av olika sektorer och förhållandet mellan inom dessa sektorer. Under 1996 kommer en undersökning, av hur parterna arbetsmarknadsorganisationerna representeras i sektorerna att presenteras. I denna undersökning kommer det att ingå uppgifter som insamlades i en liknande studie år 1992 och som visar hur de yrkesövergripande organisationerna representeras. Anpassning av medlemskapet 40. De sektorsinriktade gemensamma kommittéerna kan inte fortsätta att öka antalet representanter med varje utvidgning, varför kommissionen, utan förfång för den övergripande kontrollen av strukturer som beskrivits ovan, anser att antalet ledamöter i de gemensamma kommittéerna bör minskas för att säkerställa effektiviteten. Genom att ändra de beslut som ligger till grund för bildandet av de gemensamma kommittéerna, kommer kommissionen att, med hjälp av ovannämnda undersökning, ta hänsyn till speciella omständigheter kring arbetsmarknadsparternas representation, inbegripet de problem som vissa sektorsinriktade organisationer har på grund av att de inte har ledamöter i någon speciell gemensam kommitté. Reformering av verksamheten 41. Kommissionen kommer att fortsätta med reformering av verksamheten inom den sektorsinriktade dialogen, varvid det är särskilt nödvändigt att ta itu med problemet med de ständigt ökande behoven av möten och de därmed förbundna problemen med tolk- och informella översättningsresurser. De sektorsinriktade gemensamma kommittéerna och arbetsgrupperna bör kunna utöva sin verksamhet mer flexibelt och under begränsad språklig ledning för att i fortsättningen underlätta samråd. Användandet av ny teknik kan anses förbättra de europeiska arbetsmarknadsparternas förmåga att kommunicera med sina nationella medlemmar. Genom att t. ex. utrusta dem med kommunikationsteknik kan förutsättningarna för en snabb och flexibel spridning av information skapas som även skulle möjliggöra snabbare svar på konsultationer. Hur kan den sociala dialogen inom de enskilda sektorerna bli effektivare och på ett effektivare sätt utnyttja resurserna? Förbättring av informationen och samordningen 42. I varje fall har en stärkning av samordningen mellan sektorerna föreslagits, vilket skall ske genom ett sammanförande av representanter från de olika sektorerna för information från kommissionen kring de initiativ som troligen intresserar dem och ett utbyte av information mellan de olika sektorernas arbetsmarknadsparter kring hur deras arbete utvecklas. Detta skulle vara ett mycket effektivare sätt att informera arbetsmarknadens parter och ett sätt att undvika upprepningar och säkerställa spridningen av viktig information till alla sektorer. Vad anser ni om samordningen av den sociala dialogen inom sektorerna och spridningen av dess resultat? C DEN STÄNDIGA KOMMITTÉN FOR SYSSELSÄTTNING Läge 43. Den ständiga kommittén för sysselsättning inrättades genom ett rådsbeslut i december 1970 och dess sammansättning ändrades i januari 19757. Det är ett rådgivande trepartsorgan som sammanför rådet, kommissionen och representanter för arbetsmarknadens parter. 44. Uppgifterna för den ständiga kommittén för sysselsättning har fastställts i artikel 2 i rådets beslut för kommitténs grundande. "Kommitténs uppgift skall vara att i enlighet med fördragen och med respekt för gemenskapernas organs och institutioners befogenheter, säkerställa att det förekommer en kontinuerlig dialog, gemensam handling och samråd mellan rådet — eller om så är lämpligt före trådarna för medlemsstaternas regeringar — kommissionen och arbetsmarknadens parter för att förenkla samordning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik i överensstämmelse med gemenskapens målsättningar. Kommittén skall uppfylla sin funktion innan några åtgärder vidtas av de berörda institutionerna. " 45. Mellan 1971 och 1996 höll kommittén 49 möten. Inga möten hölls mellan oktober 1972 och februari 1975, inte heller under andra halvåret 1992. Diskussionerna mellan arbetsmarknadens parter, rådet och kommissionen har alltså skett i andra sammanhang. Till Rådets beslut av den 14 december 1970 (EGT L 273,17. 12. 70). ändrat genom rådets beslut av den 20 januari 1975 (EGT L 21, 28. 01. 75). exempel har man under senare år inbjudit representanter för arbetsmarknadens parter att delta i ett utbyte av synpunkter med ministrar om sysselsättningsfrågor och socialpolitik omedelbart före informella rådsmöten med socialministrarna. Dessutom har den franska ordföranden beslutat att anordna ett informellt möte med kommittén den 30 mars 1995 i form av en "social konferens". 46. Efter Europeiska rådets informella möte i Turin nyligen framfördes idén om en trepartskonferens om sysselsättning och tillväxt, med deltagande som grundas på medlemskapet i den ständiga kommittén för sysselsättning, vilket hölls i Rom den 14 till 15 juni 1996. Konferensen framhävde användbarheten och lämpligheten i en princip med tredelning stämmer överens med medlemsstaternas tredelningsmodell), särskilt i fråga om åtgärder för sysselsättningen som gäller medlemsstaterna, EU. s institutioner och arbetsmarknadens parter. (även om detta inte helt Lärdomar 47. Under årens lopp har man under den ständiga kommitténs möten diskuterat ett mycket stort antal frågor inom sysselsättningsområdet, såsom verksamheten på arbetsmarknaden, omorganisering förändringar, långtidsarbetslöshet, kvinnors sysselsättning, immigration och fortsatt yrkesutbildning. Trots flertalet ämnen resulterade dessa möten endast sällan i reella samråd. för ungdomar, sysselsättning av arbete, tekniska 48. De ambitioner för gemensamma åtgärder, som låg till grund för inrättandet av den ständiga kommittén för sysselsättning, har endast förverkligats i begränsad utsträckning. Debatter inom kommittén begränsas för det mesta till en rad inlägg, där de enskilda ledamöterna redogör för sin ståndpunkt; detta har ingenting gemensamt med en verklig debatt, för att inte tala om en gemensam insats. Så länge kommittén framstår som en ritual utan krav på sig att uppnå resultat, drar den inte längre till sig de ledande aktörernas uppmärksamhet. Det stora antalet deltagare leder ofta till många överflödiga upprepningar. 49. Även om man på förhand känner till parternas ståndpunkter, är det endast ordförandeskapet som kan formulera slutsatserna från den ständiga kommitténs möten. Dessa slutsatser varierar till innehållet och används sällan. Det sätt på vilket den ständiga kommittén fungerar i dag, påskyndar därför inte de inblandade parternas arbete för en gemensam insats på sysselsättningsområdet. Den fortsatta utvecklingen Bibehållandet av målen 50. De uppgifter till vilka det hänvisas i avtalet från 1970 om inrättandet av kommittén har fortsatt giltighet. Kommitténs roll och mål gäller fortfarande, särskilt med hänsyn till genomförandet av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Essen. Vid Europeiska rådets möte i Madrid beslöts det att fast organ för sysselsättningspolitiken och att en kommitté för sysselsättningsfrågor bestående av ledande representanter för medlemsstaterna skall inrättas, och att en snävare samordning av sysselsättningspolitiken och den ekonomiska politiken skall säkerställas. Det är kommissionens uppfattning att reformeringen av den ständiga kommittén för sysselsättning bör knytas samman med verkställandet av Europeiska rådets beslut om ett fast organ på sysselsättningsområdet, eftersom detta innebär ett nytt förfarande för förberedelsen av sysselsättningspolitiska initiativ och kommer att inverka på den ständiga kommitténs roll. Resultaten från regeringskonferensen på detta område måste naturligtvis också beaktas. Ändring av arbetsmetoderna 51. Som anförts i beslutet från 1970 bör kontinuiteten i kommitténs arbete ges en hög prioritet. Detta är avgörande för ett positivt resultat och ger kommittén möjlighet att fortsätta att utföra analyser och utnyttja de erfarenheter som hittills gjorts på området. En sådan kontinuitet bör eftersträvas i de organisatoriska förfarandena och i valet av ämnen och uppföljningen av dessa. Ständiga kommittén for sysselsättning bör formulera ett arbetsprogram, i vilket dess verksamhet på längre sikt fastställs. Kommissionen bör även upprätta ett sekretariat som kan förbereda arbetet i Ständiga kommittén för sysselsättning. Effektiva bidrag från den ständiga kommittén för sysselsättning 52. En effektiv kommitté som tillför debatten någonting verkligen värdefullt för gemenskapen är en förutsättning för en framgångsrik gemensam insats. Kommittémötena skall ge rådet en möjlighet att få bättre kännedom om arbetsmarknadens parters angelägenheter. I enlighet med detta skulle kommitténs slutsatser bli tydligare och effektivare, om de verkligen vore gemensamma slutsatser. De bör offentliggöras genom officiella kanaler och systematiskt framföras till Europeiska rådet. Om det är nödvändigt skall det anges på vilka punkter uppfattningarna skiljer sig åt mellan arbetsmarknadens parter inbördes eller mellan arbetsmarknadens parter och rådet och eventuellt också mellan medlemsstaterna. Stöder ni tanken på att det måste läggas större vikt vid slutsatserna från kommitténs möten? Ändring av kommitténs sammansättning 53. Kommitténs nuvarande sammansättning bör ändras och rationaliseras. Det gällande rådsbeslutet från år 1975 har inte reviderats för att ta hänsyn till gemenskapens successiva utvidgning och andra omständigheter som har haft inverkan på de representativa organisationerna. Eftersom kommittén har till uppgift att diskutera frågor som berör utvecklingen inom sysselsättningen, samt utkast till social- och arbetsmarknadsministrarnas rådsmöten, är kommittén det forum där frågor av allmänt intresse och solidaritet inom industrin behandlas. Detta bör avspeglas i kommitténs sammansättning och koncentreras kring yrkesövergripande organisationer på europeisk nivå, särskilt eftersom det redan finns sektorsinriktade samrådsorgan. Kontaktkommitté 54. Kommissionen föreslår att man, för att få klarhet i debatten och undgå allt för många anföranden och inlägg, uppmanar de olika arbetsmarknadsorganisationerna. till att ge uttryck for sina synpunkter genom en kontaktkommitté. D DEN SOCIALA DIALOGEN SOCIALPOLITIK I ENLIGHET MED AVTALET OM 55. Den mest markanta förändringen i den europeiska sociala dialogen under de senaste åren har varit införandet av det nya samråds- och förhandlingsförfarandet i enlighet med protokollet om socialpolitiken, som är en bilaga till Fördraget om Europeiska unionen. Användandet av dessa förfaranden, särskilt den framgångsrika avslutningen på förhandlingarna som ledde till det första europeiska avtalet mellan arbetsmarknadens parter och rådets efterföljande godkännande av detta, var en helt ny utmaning för såväl arbetsmarknadens parter som för EU-institutionerna. D. I Samråd med arbetsmarknadens parter Läge 56. Kommissionen har samrått med arbetsmarknadens parter på ett informellt plan i många år, men avtalet om socialpolitiken innebär en formell förpliktelse att på förhand samråda om socialpolitiska initiativ. Det nya samrådsförfarandet förklaras i bilaga I. 57. I avtalet anges inte vilka arbetsmarknadsorganisationer som skall delta i den sociala dialogen på gemenskapsnivå. Kommissionen har i sitt meddelande om tillämpningen av avtalet om socialpolitik ställt upp en rad kriterier för att avgöra den centrala frågan om, vilka organisationer som kan betraktas som arbetsmarknadens parter med avseende på samråd på gemenskapsnivå. 58. En förteckning över de arbetsmarknadsorganisationer som uppfyller dessa kriterier sammanställdes på grundval av en undersökning av hur representativa de olika organisationerna var. Denna undersökning genomfördes i samarbete med medlemsstaterna. Förutom de största yrkesövergripande paraplyorganisationerna, UNICE, CEEP och EFS, omfattade den ursprungliga förteckningen på 28 organisationer en rad europeiska organisationer som representerar särskilda kategorier av arbetstagare eller företag, såsom UEAPME8 och CEC9, samt en rad arbetsgivarorganisationer inom de enskilda sektorerna (t. ex. inom distribution och handel, bankväsen, försäkring och transport). 10 59. Dessutom fortsätter kommissionen att gehomföra sin politik med omfattande samråd som täcker alla europeiska organisationer och i tillämpliga fall också de nationella organisationer som kan påverkas av gemenskapens socialpolitik. Detta bredare samråd omfattar därför de organisationer som har ett europeiskt kall, men som endast representeras i fåtalet medlemsstater och som ströks från den förteckning som bifogats kommissionens meddelande från 1993. Lärdomar 60. Samråden har hittills fungerat utmärkt och kommissionen är i stort också nöjd med de förfaranden som fastställdes i kommissionens meddelande från 1993. Samrådet med arbetsmarknadens parter innebär emellertid inte i sig självt tillgång till förhandlingar och kommissionen europeiska bredare arbetsmarknadsorganisationer. Alla bidrag som kommer in beaktas i sin. helhet av kommissionen. samråd med eftersträvar alla ett 61. Kommissionen går ständigt igenom förteckningen över de organisationer som uppfyller kriterierna, men olika problem som har visat sig sedan 1993 tyder på att kommissionen bör omvärdera dessa kriteriers lämplighet och säkerställa att de organisationer som deltar i samråden också har mandat att göra det och att de synpunkter som framförs under de samråd, som organiserats av kommissionen, också är representativa. den europeiska sammanslutningen för hantverksföretag och små och mellanstora företag. Confederation Européen des Cadres (den europeiska sammanslutningen för företagsledare). Hela förteckningen finns i bilaga III. 12 Den fortsatta utvecklingen Granskning av kriterierna för att fastställa vilka organisationer som skall rådfrågas 62. Europaparlamentet har föreslagit en anpassning av de kriterier i kommissionens meddelande som avgör vilka organisationer som man i enlighet med avtalet om socialpolitik skall samråda med, genom att ytterligare två krav läggs till listan: - - Samrådsberättigade organisationer skall vara organisationer som representerar arbetsgivare eller arbetstagare och vars medlemskap är frivilligt på både nationell som europeisk nivå. De skall ha ett mandat från sina medlemmar för att representera dem i samband med gemenskapens sociala dialog och de skall kunna påvisa att de är representativa. Håller ni med om att det behövs en förändring av de kriterier som avgör vilka organisationer som är tillräckligt representativa för att kunna delta i samråden? Granskning av förteckningen över samrådsberättigade organisationer 63. Kommissionen kommer att, på grundval av gällande kriterier och för att säkerställa att de synpunkter som kommissionen mottar är representativa, löpande omvärdera förteckningen över europeiska organisationer som skall delta i samråden på yrkesövergripande nivå och sektorsnivå. Det ligger i linje med löftet i kommissionens meddelande från 1993 att granska den förteckning som bifogats meddelandet mot bakgrund av gjorda erfarenheter. 64. Samtidigt kommer kommissionen, vilket den också föreslog år 1993, att arbeta för att få till stånd kontaktstrukturer för att säkerställa kontakten mellan alla arbetsmarknadens parter. Särskilt kommer man i detta sammanhang att rikta uppmärksamheten på att små och medelstora företag vederbörligen representeras. Kommissionen kommer därför att organisera regelbundna möten mellan alla berörda arbetsmarknadsorganisationer för information och utbyte av synpunkter om utvecklingen i förhållande till samråd och socialpolitik i allmänhet. Vilka åtgärder anser arbetsmarknadens parter är nödvändiga för att man skall lyckas med att utveckla kontaktstrukturer? Ändring av samrådsförfarandena 65. Mot bakgrund av tidigare erfarenheter med samråd enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik anser kommissionen att de förhandlingsförfaranden som fastställdes år 1993 bör ändras. Den tid som får tas i anspråk för samrådens första skede bör omprövas. Kommissionen föreslår att det allmänna tidsfristen på sex veckor bör behållas men att fristen för samrådena bör vara flexibel och fastställas av kommissionen från fall till fall beroende på ämnets art och komplexitet. Finns det andra ändringar av förfarandena som bör övervägas? 13 D. I1 Förhandlingar i enlighet med avtalet om socialpolitik Läge 66. Förhandlingsförfarandena är fortfarande förhållandevis oprövade, men de första formella förhandlingarna ledde till det europeiska avtalet mellan arbetsmarknadens parter om föräldraledighet, som undertecknades den 14 december 1995 och som antogs av rådet som ett direktiv den 3 juni 1996. Förhandlingsförfarandena beskrivs närmare i bilaga I. 67. Förhandlingsmöjligheterna växer i takt med att kommissionen i stigande grad använder sig av samrådsförfarandena. Vissa frågor är helt klart inte lämpade för förhandling, så som exempelvis var fallet med samråden om ett eventuellt initiativ till omvänd bevisbörda vid påstådd könsdiskriminering. Arbetsmarknadens parter har emellertid nyligen kommit överens om att inleda officiella förhandlingar om den viktiga frågan om mer flexibel arbetstid (tidsbegränsad anställning, deltidsarbete och tillfälligt arbete) och arbetstagarnas trygghet. Lärdomar 68. Erfarenheterna av förhandlingarna och avtalet om föräldraledighet ställde förfarandena i avtalets artikel 3 och 4 i fokus och bekräftade kommissionens analys i meddelandet om protokollet [KOM (93) 600 av den 14 december 1993]. Bilaga I innehåller en närmare beskrivning av de händelser som ledde till att arbetsmarknadens parter undertecknade avtalet och att avtalet senare antogs som ett direktiv. Följande kan sägas angående erfarenheterna av formella förhandlingar: - - - - Det gick endast kort tid mellan ramavtalets undertecknande och direktivets antagande. Denna erfarenhet visar klart att när de undertecknande parterna kräver att avtalet skall genomföras genom ett rådsbeslut beror valet av rättsligt instrument på avtalets innehåll. Europaparlamentet reagerade kritiskt på att parlamentet inte har någon roll i detta beslutsförfarande (vilket parlamentets yttrande av den 15 mars 1996 visar). Rådet godtog att det inte kunde ändra avtalet, men uttryckte emellertid en viss skepsis inför vissa element i innehållet, som av några medlemsstater betraktades som de nationella myndigheternas ansvarsområde eller berörde förfarandemässiga och institutionella frågor. inte i Vissa arbetsmarknadsorganisationer har kritiserat att de förhandlingarna, och har ifrågasatt avtalet om föräldraledighet och ifrågasatt om det även gäller för dem. UEAPME har tillkännagivit att man vill hänskjuta frågan till domstolen. Innan kommissionen lade fram avtalet för antagande i rådet, undersökte kommissionen denna fråga omsorgsfullt och ansåg att de tre berörda organisationerna uppfyllde de kriterier för representativitet som var nödvändiga för att avtalet skulle gillas. Kommissionen anordnade även ett möte med alla de organisationer som man haft samråd med om initiativet men som inte deltagit i förhandlingarna, för att ge dem utförligare information om avtalet. fått delta 14 Den fortsatta utvecklingen ( iranskning av förfaranden 69. Med hänsyn till förhandlingarna tar kommissionen mycket gärna emot alla berörda parters åsikter om vilka erfarenheter man kan göra av den första förhandlingen (om föräldraledighet), särskilt när det gäller förfarandet. Detta skulle klargöra hur man skall förhålla sig vid framtida förhandlingar för att undvika så många problem som möjligt. Vad anser ni om den första erfarenheten av avtalsförhandlingar? Avtalsparternas representativa status 70. Frågan om deltagande i förhandlingar i enlighet med avtalet om socialpolitik har tydligt visat sig vara ett särskilt känsligt ämne och kontroversiellt ämne. Kommissionen vidhåller sin uppfattning om att endast arbetsmarknadens parter själva kan utveckla sina egna dialog- och förhandlingsstrukturer, och att kommissionen inte kan bestämma vem som skall delta i en förhandling som inletts helt frivilligt. 71. I de fall där artikel 3. 2 i avtalet om socialpolitiken tillämpas, är det emellertid kommissionens ansvar att värdera giltigheten av ett avtal på grundval av dess innehåll, vilket innebär en värdering av huruvida de som berörs av avtalet har varit representerade. Kommissionen anser att frågan om förhandlingsparternas representativa status bör undersökas från förhandlingsämnet. Kommissionen måste därför undersöka om de som är inblandade i förhandlingen har ett verkligt intresse i frågan och om de kan visa att de i väsentlig grad representerar de berörda kretsarna. förhållandena varierar beroende på till fall, eftersom fall 72. Kommissionen vill uppmana de europeiska arbetsmarknadsorganisationerna att driva ett närmare samarbete för att hitta en lösning i frågan. Vidare ber kommissionen parterna att vara öppna och flexibla i denna fråga för att säkerställa att deltagandet i förhandlingar sker korrekt. Kommissionen är beredd att hjälpa och stödja alla positiva steg från arbetsmarknadsparternas sida i denna riktning. Vad kan arbetsmarknadens parter göra för att säkerställa, att ett avtal som förhandlats fram kan godtas av alla berörda parter, inbegripet även de arbetsmarknadsorganisationer som inte själva har deltagit i förhandlingarna, samt rådet, kommissionen och Europaparlamentet? E ALLMÄNNA FRÅGOR I SAMBAND MED UTVECKLINGEN AV DEN SOCIALA DIALOGEN E. I Sysselsättningen och förändringar i den politiska bakgrunden 73. Att öka sysselsättningen är den viktigaste ekonomiska, sociala och politiska målsättningen inom EU. Genom vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning och vid Europeiska rådets möten i Essen, Cannes och Madrid tillkännagavs tydligt vilken roll man vill att arbetsmarknadens parter skall spela vid genomförandet av sysselsättningsåtgärderna. Vid Europeiska rådets möte i Madrid uttrycktes tillfredsställelse över att arbetsmarknadens parter på europeisk nivå enats om en gemensam norm för sysselsättningsfrämjande åtgärder (den gemensamma deklarationen) och över att denna överenskommelse i stor utsträckning överensstämmer med den gemensamma rapport om sysselsättning som presenterades för träffade sedan de europeiska arbetsmarknadspnrtcrna vid toppmötet. Kommissionen 15 rundabordssamtal om sysselsättning för att diskutera kommissionens förslag om en europeisk förtroendepakt om sysselsättning. I juni utfärdade kommissionen ett officiellt meddelande om pakten som har tre målsättningar, nämligen att engagera alla aktörer i en omfattande sysselsättningsstrategi, att bättre utnyttja den europeiska multiplikatoreffekten och att inbegripa kampen mot arbetslösheten i den mer långsiktiga synen på samhället. 74. Det är nu naturligt att koncentrera den sociala dialogen på sysselsättningsfrågan både på yrkesövergripande nivå och inom de olika sektorerna, samtidigt som parterna fortsätter att arbeta med de sociala konsekvenserna av näringslivs- och sektorspolitiken och att engagera sig i politiken som rör den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Arbetsmarknadens parter har en nyckelroll när det gäller att utveckla och komplettera sysselsättningsåtgärderna på gemenskapsnivå, särskilt mot bakgrund av deras ansvar att fastställa arbetsvillkor och arbetsmarknadsregler om flexibilitet, arbetstid, tillgång till utbildning, möjlighet att förvärva kompetens och integration av ungdomar. Kommittén för den sociala dialogen och kommittéerna för de enskilda sektorerna förväntas därför bli drivkrafter för att utveckla en social dialog om en samordnad sysselsättningspolitik. E. II Den sociala dialogen och utvidgningen av EU 75. Det är av yttersta vikt att de central- och östeuropeiska länderna som ett led i sin sociala och ekonomiska utveckling får hjälp att utarbeta ett ändamålsenligt system för en social dialog. I samband med den framtida utvidgningen av EU till vissa central- och östeuropeiska länder är det nödvändigt att en dialog utvecklas med och mellan arbetsmarknadsparterna i de länder som ansöker om medlemskap. I dessa länder är förhållandet mellan arbetsmarknadens parter och samtalen mellan dem av tradition helt annorlunda och därför måste en dialog utvecklas så att parterna kan spela den roll som ankommer på dem, både vid förberedelserna för anslutningen och när länderna väl gått med i EU. 76. När de central- och östeuropeiska arbetsmarknadsorganisationerna ber arbetsmarknadens parter inom EU om hjälp för att kunna utveckla strukturer och verksamhet inom den sociala dialogen är kommissionen villig att stödja EU:s arbetsmarknadsparter att etablera kontakter och utveckla det praktiska samarbetet. 77. I de länder som har ansökt om medlemskap i EU kan kommissionen, som en komplettering av de projekt som finansieras genom Phare-programmet (t. ex. 10 miljoner ecu för fackföreningsverksamhet), främja verksamhet som står i samband med reformeringen för att arbetsmarknadsparterna i dessa länder skall kunna fylla sina funktioner både före och efter anslutningen. Den begränsade tillgång till medel under budgetposterna för den sociala dialogen som Europaparlamentet har gett de central- och östeuropeiska länderna kan också utnyttjas för att utveckla en dialog i dessa länder och här har de europeiska arbetsmarknadsparterna en viktig uppgift. E. III Information och kommunikation 78. Det föreslås att regelbundna möten hålls för utbyte av information mellan företrädare för den yrkesövergripande sociala dialogen och för dialogen inom de olika sektorerna. Dessa möten skall inte ersätta de befintliga strukturerna för dialog och i mötena skall även europeiska organisationer som för närvarande inte ingår i den sociala dialogen delta. 16 79. Arbetstagarna och arbetsgivarna i medlemsstaterna känner inte i tillräcklig utsträckning till den sociala dialogens arbete ovh resultat, trots att deras intressen direkt berörs. Detta visar sig genom att den europeiska sociala dialogen inte givit upphov till någon verksamhet på nationell och regional nivå. Kommissionen vill därför säkerställa spridningen av uppmuntra information arbetsmarknadsparternas organisationer att informera medlemmarna om den sociala dialogens verksamhet och resultat och socialpolitiska frågor i allmänhet. Detta bör i sin tur främja nationell och regional uppföljning och säkerställa ett omfattande deltagande och gensvar i denna representativa process. europeiska dialogen sociala den och om Vilka åtgärder och former av praktiskt stöd är nödvändiga för att skapa och effektivisera sättet att informera om den sociala dialogen? 80. Eftersom mycket av arbetet inom den sociala dialogens struktur handlar om utvecklingen av åtgärder för vilken institutionerna spelar en formell roll, kommer kommissionen regelbundet att informera EU-institutionerna om utvecklingen av den sociala dialogen. Genom överenskommelsen om föräldraledighet belystes behovet av att rådet och Europaparlamentet fortlöpande informeras om vad som pågår, särskilt om institutionella och förfarandemässiga prerogativ inte skall hindra utvecklingen av den sociala dialogen. Kommissionen kommer också, i enlighet med förpliktelserna i avtalet om socialpolitik, att publicera årliga rapporter om det väl avvägda stödet till de parter som deltar i den sociala dialogen. E. IV Stödåtgärder för gemensamma initiativ 81. Kommissionen anser att EU kan göra mer för att stödja arbetsmarknadsparternas samarbetsverksamhet, både inom ramen för gemenskapens åtgärdsprogram och i form av självständiga initiativ. De organ som inrättats av erkända arbetsmarknadsparter i Europa i syfte att främja den europeiska sociala dialogens mål, som t. ex. utbildnings- och forskningsinstitut, behöver få ekonomiskt stöd från EU eftersom de spelar en viktig roll i utvecklingen av en europeisk medvetenhet och kunskap inom viktiga gräsrotsorganisationer och hos den breda allmänheten. 82. Det föreslås att operationella gemensamma initiativ inom ramen för d. en sociala dialogen förstärks och stöds, att man snabbt möter önskemål om finansiering av sådana initiativ och att de befintliga organen utnyttjas på ett bättre sätt - antingen genom de trepartsorgan som skapats genom rådsbeslut (Dublin-stiftelsen, CEDEFOP) eller dem som skapats genom arbetsmarknadsparternas gemensamma initiativ (som t. ex. CERI). E. V Social dialog på nya nivåer 83. De viktigaste samtalen i gemenskapens sociala dialog är de som förs på yrkesövergripande nivå och inom de enskilda sektorerna och som organiseras centralt, men det finns ett allt större behov av att stödja utvecklingen av dialoger på nya nivåer mot bakgrund av de utmaningar som EU står inför. Dessa nivåer är följande: - Den sociala dialogen inom de växande mellannationella industrierna. Direktivet om ett europeiskt företagsråd har redan spelat en viktig roll för att stimulera en mer 17 omfattande dialog, men har visat att det nationellt baserade systemet för relationerna mellan arbetsmarknadens parter inte längre är tillräckligt. Den sociala dialogen på regional nivå, särskilt i gränsregioner där den inre marknaden och annan gemenskapspolitik har en betydande effekt. Mot bakgrund av decentraliseringen av kollektivförhandlingarna kommer de pilotprojekt som för närvarande drivs på detta område att utvisa på vilket sätt EU kan bidra. 3. SLUTSATSER 84. För att stärka den sociala dialogen har kommissionen slagit fast vissa åtgärder som betraktas som nödvändiga för reformeringsprocessen och som omedelbart kommer att genomföras. I meddelandet behandlas också ett antal frågor som rör viktiga och ibland känsliga frågor som behöver debatteras för att man skall kunna hitta de bästa lösningarna. Arbetmarknadens parter, medlemsstaterna och de europeiska institutionerna uppmanas att tänka över dessa frågor och lägga fram sina synpunkter inför kommissionen. De yttranden som kommit in i detta sammanhang kommer att beaktas vid utarbetandet av det andra kommissionsmeddelandet som planeras för nästa år. 85. Kommissionen önskar höra de berörda parternas åsikter om följande förslag och frågor: DEN SOCIALA DIALOGEN VAL DUCHESSE Kommissionen kommer att fortsätta att ge sitt fulla stöd till den sociala dialogen Val Duchesse. Kommissionen uppmanar arbetsmarknadsparterna att själva stärka den sociala dialogen genom att i tillräcklig utsträckning tillse att alla intressen företräds. YRKESÖVERGRIPANDE RÅDGIVANDE KOMMITTÉER Det skall undersökas om kommittéerna skall finnas kvar i nuvarande form. De rådgivande kommittéerna för social trygghet för migrerande arbetstagare och de rådgivande kommittéerna för fri rörlighet för arbetstagare kan slås samman. Finns det andra reformer som kan komma i fråga för att få kommittéerna att fungera bättre? De europeiska arbetsmarknadsparternas ställning i kommittéerna kommer att ses över. DEN SOCIALA DIALOGEN INOM DE ENSKILDA SEKTORERNA Mer tyngd kan läggas på den sociala dialogen på sektorsnivå genom att den koncentreras på strategiska ämnen och sektorer. Kommissionen vill att alla berörda parter ger sina synpunkter på hur en mer effektiv och ändamålsenlig social dialog skall kunna utvecklas inom de enskilda sektorerna. Kommissionen kommer att stärka samarbetet och samordningen inom sina egna tjänstegrenar när det gäller samrådsförfarandet. Vad tycker ni om ansvarsfördelningen alternativa förslaget till organisering av samråden? inom dialogen i sektorerna? Vad anser ni om del kommer Man undersökning genomfora arbetsmarknadsorganisationerna i de olika sektorerna är. att en av hur representativa Kommissionen anser att antalet ledamöter i de gemensamma kommittéerna bör minskas i syfte att öka effektiviteten. Hur kan den sociala dialogen inom de enskilda sektorerna bli effektivare och på ett effektivare sätt utnyttja resurserna? Vad anser ni om samordningen av den sociala dialogen inom sektorerna och spridningen av dess resultat? DEN STÄNDIGA KOMMITTÉN FÖR SYSSELSÄTTNING Reformen av den ständiga kommittén för sysselsättning bör knytas till genomförandet av Europeiska rådets beslut om ett fast organ för sysselsättning. Den ständiga kommittén för sysselsättning bör utarbeta ett arbetsprogram. Stöder ni tanken på att det måste läggas större vikt vid slutsatserna från kommitténs möten? Kommitténs nuvarande sammansättning bör ändras och rationaliseras. De olika arbetsmarknadsorganisationerna bör uppmanas att lägga fram sina synpunkter genom en kontaktkommitté. SAMRÅD ENLIGT AVTALET OM SOCIALPOLITIK Håller ni med om att det behövs en förändring av de kriterier som avgör vilka organisationer som är tillräckligt representativa för att kunna delta i samråden? Kommissionen kommer fortlöpande att se över förteckningen över de europeiska organisationer som kommer att rådfrågas i enlighet med åtagandet i kommissionens meddelande från 1993. Kommissionen kommer regelbundet att anordna informations- och diskussionsmöten för alla berörda arbetsmarknadsorganisationer. Om detta skall lyckas, vilka åtgärder anser arbetsmarknadsparterna då vara nödvändiga för att man skall kunna utveckla kontaktstrukturer? 19 Den tid som får tas i anspråk för samrådens första skede bör omprövas. Finns det andra förfarandemässiga förändringar som bör övervägas? FÖRHANDLINGAR ENLIGT AVTALET OM SOCIALPOLITIK Vad anser ni om den första erfarenheten av avtalsförhandlingar? Vad kan arbetsmarknadens parter göra för att säkerställa att ett avtal som förhandlats fram skall kunna godtas av alla berörda parter? ALLMÄNNA FRÅGOR I SAMBAND MED UTVECKLINGEN AV DEN SOCIALA DIALOGEN Den sociala dialogen skall inriktas på sysselsättningsfrågan. Arbetsmarknadspartcrna arbetsmarknadsorganisationer i de central- och östeuropeiska länderna. arbetet med stödjas skall i att utveckla Regelbundna möten skall anordnas för utbyte av information mellan företrädare för den yrkesövergripande sociala dialogen och för dialogen inom de enskilda sektorerna. Information om den europeiska sociala dialogen skall spridas och de europeiska arbetsmarknadsorganisationerna skall uppmuntras att informera sina medlemmar om den sociala dialogens verksamhet och resultat. EU:s institutioner skall fortlöpande informeras om utvecklingen av den sociala dialogen. Operationella gemensamma initiativ inom den sociala dialogen skall stärkas och stödjas. Utvecklingen av samtal på nya nivåer skall stödjas mot bakgrund av de utmaningar som EU står inför. Vilka åtgärder och former av praktiskt stöd är nödvändiga för att skapa och effektivisera sättet att informera om den sociala dialogen? 20 HUR FUNGERAR DEN SOCIALA DIALOGEN? BILAGA I Val Duchesse: Yrkesövergripande dialog Under det första skedet av den sociala dialogen Val Duchesse (1985-1988) försökte man få med arbetsmarknadens parter i planerna på att fullborda den inre marknaden, vilket innebar att samarbetet mellan de europeiska institutionerna och arbetsmarknadens parter blev viktigare än någonsin tidigare. Den sociala dialogen startades därför åter på kommissionens initiativ och samlade genom "Val Duchesse"-mötena' de organisationer som var beredda att inleda samtal på EU-nivå. Ett forum för debatt om de sociala aspekterna av den inre marknaden inrättades, samtidigt som två arbetsgrupper skapades: en för makroekonomiska frågor och en för mikroekonomiska frågor. Från början hade Val Duchesse-mötena mellan den europeiska sammanslutningen för industri- och arbetsgivarorganisationer (UNICE), det europeiska centrumet för offentliga affärsverk och företag (CEEP) och den europeiska fackliga samorganisationen (EFS) informell status och grundade sig på ett ömsesidigt erkännande av de berörda parterna. Genom att artikel 118b fördes in i Romfördraget genom den europeiska enhetsakten 1986 blev det en av kommissionens officiella uppgifter att främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå: "Kommissionen skall sträva efter att utveckla dialogen på europeisk nivå mellan arbetsgivare och arbetstagare så att denna dialog, om parterna önskar det, kan leda till avtalsbundna relationer. " Detta åliggande skärptes då den sociala dimensionen av EU:s politik erkändes politiskt genom den sociala stadgan om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter som antogs 1989 och i vilken det krävdes att arbetsmarknadens parter i större utsträckning skulle engageras och att dialogen mellan arbetsgivare och arbetstagare skulle främjas. Samtidigt stärktes dialogen genom att det inrättades en grupp för styrning av politiken beståend inrättadese av framstående företrädare för de tre europeiska paraplyorganisationerna och deras nationella medlemsorganisationer. Antagandet av kommissionens sociala åtgärdsprogram innebar också ny stimulans genom att det föreskrev samråd med arbetsgivarnas och arbetstagarnas paraplyorganisationer om förslag från kommissionen på områden där det inte finns några rådgivande kommittéer (t. ex. arbetsrätt). 1991 års förhandlingar vid regeringskonferensen som ledde till Fördraget om Europeiska unionen kännetecknades av att de flesta medlemsstater var villiga att införa beslutsfattande med kvalificerad majoritet i rådet på socialpolitikens område för att på så sätt övervinna hindren vid genomförandet av det sociala åtgärdsprogrammet. Efter att ha diskuterat frågan om hur båda parternas inflytande skulle kunna ökas på detta område antog UNICE, CEEP och EFS en gemensam överenskommelse den 31 oktober 1991 som till regeringskonferensen. I denna föreskrevs obligatoriska samråd med arbetsmarknadens parter om kommissionens socialpolitiska förslag och även möjligheten till förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, vilka eventuellt skulle kunna leda till ramavtal. riktades 1 Namnet kommer av den plats i Bryssel där det första mötet hölls den 31 januari 1985. 21 Denna gemensamma överenskommelse överfördes nästan ordagrant till avtalet om socialpolitik mellan elva medlemsstater (avtalet om socialpolitik) och blev således en väsentlig del av Fördraget om Europeiska unionen. Genom detta finns möjligheten till överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter som, i enlighet med artikel 4, kan genomföras av parterna på nationell nivå eller genom rådsbeslut på förslag av kommissionen. I oktober 1992, efter det att Fördraget om Europeiska unionen undertecknats, bildades av UNICE, CEEP och EFS en ny kommitté för den sociala dialogen som enligt de nya villkoren fungerar som ett forum för att styra dialogens inriktning. 2 Denna kommitté har fastställt mandaten för de övriga arbetsgrupperna: den för utbildning, som funnits sedan 1989, och den för makroekonomiska frågor, som på nytt har börjat verka och som har inriktats på en samarbetsstrategi för tillväxt och på uppföljningen av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Kommittén för den sociala dialogen rådfrågas även om allmän socialpolitik, makroekonomiska som om såväl yrkesutbildningspolitik och annan utveckling som rör arbetsmarknadens parter. sysselsättningspolitik, frågor och Yrkesövergripande rådgivande kommittéer Det finns sex rådgivande kommittéer på olika områden för gemenskapens socialpolitik. Det är kommittén för Europeiska socialfonden och de rådgivande kommittéerna för social trygghet för migrerande rörlighet, yrkesutbildning, arbetarskyddsfrågor och lika möjligheter för kvinnor och män. arbetskraftens arbetstagare, fria för Även om de leds av kommissionen, består de rådgivande kommittéerna av nationella delegationer med representanter för tre parter (arbetsgivare, fackföreningar och nationella regeringsföreträdare), vilka utses av medlemsstaterna och tillsätts av rådet. Kommittéerna har till uppgift att råda och bistå kommissionen vid genomförandet av socialpolitiken på bestämda områden och är allmänt sett inte ett forum för dialog med arbetsmarknadens parter. De utgör dock en formell del av den rättsliga ramen för bestämda socialpolitiska frågor och därför är det viktigt att arbetsmarknadsparterna företräds i dem. Dialog inom de enskilda sektorerna Inom de enskilda sektorerna har dialogen mellan arbetsmarknadens parter pågått under några år och de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna har där fungerat som organ för samråd och dialog och ibland till och med som förhandlingsorgan. De ger sina synpunkter på utformningen och genomförandet av gemenskapens sektorspolitik som syftar till att förbättra och harmonisera levnads- och arbetsvillkoren och ibland även till att förbättra ekonomin och konkurrenskraften i den aktuella sektorn. Dialogen tenderar att ske i form av diskussioner om sådan politik som sedan kan bli föremål för gemensamma yttranden. Dialogens form och resultat varierar på ett betydande sätt mellan de olika sektorerna. Ibland blir resultatet endast att näringslivets båda parter får en bättre förståelse för den europeiska utvecklingen. Erfarenheten har dock visat att mer praktiska resultat kan uppnås. Vid sidan av tillfällen för möten, för utbyte av idéer och information inom denna dialog, har det tagits ett antal initiativ. Som exempel kan nämnas att arbetsmarknadens parter gemensamt har deltagit Denna kommitté består för närvarande av 45 ledamöter totalt, vid sidan av två observatörer från EFTA-länderna. På arbetsgivarsidan: UNICE:s (3), UNICE:s nationella medlemsorganisationer (15 från Europeiska unionen och 1 från EES = 16), CEEP (4) och en EFTA-observatör. nationella medlemsorganisationer (15 från Europeiska unionen och 1 från EES = 16), europeiska industrikommittcer (3) och en EFTA-observatör. fackföreningssidan: (3), EFS:s sekretariat sekretariat EFS:s På 22 i gemenskapens yrkesutbildningsprogram som genomförts efter att ett gemensamt ställningstagande antagits, att databaser har skapats och all undersökningar om sysselsättningsskapande åtgärder har genomförts. i den gemensamma kommittén för Redan 1978 antog t. ex. arbetsmarknadsparterna lantarbetarnas sociala problem en första rekommendation där man fastställde arbetsveckan för fast anställda som arbetar på åkermark. År 1981 utvidgades denna rekommendation till att omfatta alla arbetstagare inom jordbrukssektorn. Inom ramen för den inre marknaden antog arbetsmarknadsparterna inom de informella arbetsgrupperna för detaljhandeln 1988 ett memorandum där bristen på yrkesutbildningsystem inom detaljhandeln uppmärksammades och där kommissionen rekommenderades att på gemenskapsnivå fastställa minimistandarder för utbildning. Efter detta memorandum har andra initiativ följt: ett europeiskt forum för detaljhandelns sociala aspekter och ett första gränsöverskridande projekt inom området yrkesutbildning (ASSIST), vilket är ett steg på vägen mot praktisk tillämpning av de allmänna principer som fastställs i 1988 års memorandum. År 1995 antog arbetsmarknadsparterna i den informella arbetsgruppen för städsektorn gemensamma riktlinjer för tillämpning av direktivet om organisering av arbetstiden i denna sektor. Vad gäller gemenskapens socialpolitik har arbetsmarknadsorganisationerna inom de enskilda sektorerna rådfrågats särskilt mot bakgrund av de initiativ som kommissionen föreslagit enligt 1989 års åtgärdsprogram för genomförande av gemenskapsstadgan om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter. Sedan 1993 har de arbetsmarknadsorganisationer som företräds i de gemensamma kommittéerna och de informella arbetsgrupperna formellt rådfrågats om alla initiativ på området socialpolitik, i enlighet med artikel 3 i avtalet om socialpolitik. De har ibland också rådfrågats om initiativ på det industriella området med sociala följder inom sektorn (till exempel samrådde under 1996 generaldirektorat III med den informella arbetsgruppen för textilier och konfektion om utkastet till meddelande om underleverantörsverksamhet). Den ständiga kommittén för sysselsättning Den ständiga kommittén för sysselsättning (SCE) skapades 1970 genom ett rådsbeslut och utgör ett formellt organ för gemensamma åtgärder som även kommer till uttryck på de särskilda trepartskonferenserna, som hålls under överinseende av rådets ordförandeskap, och i mindre utsträckning i de yrkesövergripande rådgivande kommittéerna. Den ständiga kommittén för sysselsättning som för samman arbetsmarknadens parter och kommissionen med rådet har till uppgift "att (. ) säkerställa att det förekommer en kontinuerlig dialog, gemensam handling och samråd mellan rådet (. ), kommissionen och arbetsmarknadens parter för att förenkla samordning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik i överensstämmelse med gemenskapens målsättningar". 3 Artikel 2 i rådets beslut i EGT nr L 273/25 1970. I samband med att den ständiga kommittén för sysselsättning skapades som ett organ för gemensam handling, vidtogs ursprungligen åtgärder för dialog på gemenskapsnivå med arbetsgivarnas och arbetstagarnas viktigaste paraplyorganisationer i form av konferenser med de tre parterna. Av olika skäl hejdades detta första försök till social dialog med och mellan arbetsmarknadens parter under 1978. 23 ' Sedan den ständiga kommittén för sysselsättning inrättades år 1974 har i genomsnitt ett möte sammankallats under varje ordförandeskap. Förberedelserna för varje möte börjar med att kommissionen sammankallar en "styrgrupp" som består av företrädare för ordförandeskapet, kommissionen och arbetsmarknadens parter och som har till uppgift att fastställa diskussionsämnet. Kommissionen utarbetar sedan ett arbetsdokument på grundval av vilket ordförandeskapet förbereder utkast till slutsatser i samråd med arbetsmarknadsparterna. En "mini-debatt" dagen före mötet gör det möjligt att fastställa dessa utkast till slutsatser men har i allmänhet inneburit att det inte getts så stort utrymme för verklig debatt och verkligt utbyte av åsikter under själva mötet. Själva mötet börjar med ett ministermöte som följs av ett plenarmöte med tal av arbetsmarknadens parter och ledamöter av rådet. Ordförandeskapet är ensamt ansvarigt för mötets slutsatser. att för steg 1991 regeringskonferensen togs ett betydelsefullt Samråd inom ramen för avtalet om socialpolitik Under stärka arbetsmarknadsparternas roll i den europeiska beslutsprocessen. Genom artiklarna 3 och 4 i avtalet om socialpolitik utvidgades artikel 118b i EG-fördraget väsentligt. I artikel 3. 1 fastslås det att "Kommissionen skall ha till uppgift att främja samråd mellan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå och skall vidta alla åtgärder som behövs för att underlätta dialogen mellan dem; kommissionen skall därvid sörja för ett väl avvägt stöd till båda parter. " Genom artikel 3. 2 och 3. 3 åläggs kommissionen att samråda med arbetsmarknadens parter innan socialpolitiska förslag läggs fram. Dessutom har nya möjligheter öppnats inom dialogen mellan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå, bl. a. möjligheten till avtal som, i enlighet med artikel 4 i avtalet, kan genomföras antingen genom rådsbeslut på förslag av kommissionen eller enligt de förfaranden och den praxis som arbetsmarknadens parter och medlemsstaterna tillämpar. De samrådsförfaranden som fastställs i avtalet om socialpolitik innebär att samråd sker i två steg innan kommissionen avger ett förslag till lagstiftning. I det första steget informerar kommissionen arbetsmarknadens parter om att den överväger åtgärder på ett bestämt område och ber om deras åsikter om "den möjliga inriktningen av en gemenskapsåtgärd" (artikel 3. 2). Parterna kan enskilt eller kollektivt avge svar till kommissionen. Detta innebär att kommissionen får en klar bild av frågorna innan man beslutar sig för om man skall gå vidare eller inte. Vad gäller inledandet av förfarandets andra steg sägs att "Om kommissionen, efter sådant samråd finner att en gemenskapsåtgärd bör vidtas, skall den samråda med arbetsmarknadens parter om det planerade förslagets innehåll. Arbetsmarknadens parter skall avge ett yttrande eller, när så är lämpligt, en rekommendation till kommissionen" (artikel 3. 3). Ett direkt bidrag ges således i förväg till de åtgärder som kommer att föreslås. Det nya samrådsförfarandet är endast obligatoriskt inom ramen för avtalet om socialpolitik. För att standardisera detta tillvägagångssätt har dock kommissionen åtagit sig att tillämpa förfarandena enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik vid alla socialpolitiska initiativ, oavsett vilken som är den rättsliga grunden (EG-fördraget eller protokollet). Dessutom har kommissionen informerat om möjligheten till formella samråd om planerade förslag till lagstiftning som griper över flera eller enskilda sektorer med följder på det sociala området. Kommissionen förbehåller sig dock här rätten att besluta om huruvida och på vilket sätt ett sådant samråd skall ske. Förhandlingar inom ramen för avtalet om socialpolitik Under samrådets andra steg kan arbetsmarknadens parter, på grundval av artikel 3 i avtalet om socialpolitik, besluta att förhandla om ett avtal i den fråga som behandlas. 1 så fall inställer kommissionen sina förberedelser och arbetsmarknadens parter har upp till nio 24 månader på sig att förhandla fram ett avtal, eller längre tid än så om båda parter och kommissionen enas om det. Om ett avtal sluts kan arbetsmarknadens parter genomföra detta i överensstämmelse med nationella förfaranden och nationell praxis. Alternativt kan parterna begära att kommissionen vidarebefordrar avtalet till rådet så att det kan antas som ett beslut, vilket medför att det får status som gemenskapslagstiftning. Även om inget avtal nås i sådana förhandlingar, är uttalandet av de båda parternas ståndpunkter och belysningen av problem under förhandlingarna myckel viktigt för kommissionen när den skall utarbeta sin egna förslag. i gemenskapsföretag, Så snart Maastricht-fördraget trädde i kraft 1993 beslutade kommissionen att samråda med arbetsmarknadens parter om den möjliga inriktningen av en gemenskapsåtgärd för i överensstämmelse med informations- och samrådsförfaranden förfarandet enligt artikel 3 i avtalet som bilagts protokollet om socialpolitik. Efter att man i februari 1994 genomfört ett andra samråd om innehållet i det planerade förslaget och trots att en rad informella möten hållits i syfte att undersöka möjligheterna till förhandlingar, beslutade parterna att inte inleda förhandlingar. Det första försöket med nya förfaranden ledde således till ett rådsdirektiv om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag som antogs i september 1994 (94/45/EG). Att kunna förena arbets- och familjeliv är ett viktigt inslag i politiken för lika möjligheter och 1983 lade kommissionen fram ett förslag till ett rådsdirektiv om föräldraledighet och ledighet av familjeskäl. 4 Då inga framsteg hade gjorts inom rådet efter elva år beslutade kommissionen att utnyttja del nya förfarandet enligt avtalet om socialpolitik och att inleda förfarandet i enlighet med artikel 3. Den 22 februari 1995 samtyckte kommissionen därför till samråd med arbetsmarknadens parter i enlighet med artikel 3. 2 i avtalet på grundval av en text där utvecklingen av kommissionens politik på området återgavs och granskades ur olika synvinklar. Vid slutet av en samrådsperiod på sex veckor fick kommissionen 17 svar. Svaren från arbetsmarknadens parter visade att det rådde samförstånd om behovet av någon sorts åtgärder för att förena arbets- och familjeliv i överensstämmelse med riktlinjerna i kommissionens första dokument. Arbetsmarknadens parter uttryckte mycket tydligt stöd för främjandet av lika möjligheter för kvinnor och män. Vad beträffar den lämpliga formen och nivån för åtgärder på detta område rådde i stort enighet om att gemenskapsåtgärder verkade behövas. Genom en gemenskapstext skulle åtminstone olika åtgärder och standarder kunna rekommenderas. Dessutom föreslogs också en tvingande ramlagstiftning på gemenskapsnivå för att fastställa riktlinjer som skulle kunna genomföras på nationell eller lokal nivå eller på företagsnivå. I många av svaren föreslogs också att arbetsmarknadens parter skulle spela en aktiv för att konkretisera dessa genom kollektivförhandlingar. för att utarbeta principer och roll Efter att ha gått igenom reaktionerna på dokumentet beslutade kommissionen att inleda en andra samrådsrunda enligt artikel 3. 3 i avtalet om socialpolitik. Den 5 juli meddelade tre organisationer (UNICE, CEEP och EFS) att de tänkte inleda förhandlingar på området, särskilt angående föräldraledighet. Efter det att dessa förhandlingar avslutats slöt de tre organisationerna den 14 december ett ramavtal. Samtidigt vidarebefordrade de avtalet till KOM (83) 686 slutl. 25 kommissionen och bad att det skulle genomföras genom ett beslut av rådet på förslag av kommissionen, i enlighet med artikel 4. 2 i avtalet om socialpolitik. Kommissionen antog sitt förslag till direktiv5 den 31 januari 1996. I detta förslag togs det hänsyn ull hur pass representativa de undertecknande parterna var, hur väl bestämmelserna i ramavtalet stämde överens med lagstiftningen och till respekten för bestämmelserna om små och medelstora företag. Trots att Europaparlamentets deltagande i lagstiftningsprocessen inte föreskrivs i den rättsliga grunden, överlämnade kommissionen förslaget till parlamentet för kännedom. Detta gjorde det möjligt för Europaparlamentet att den 15 mars avge ett yttrande i frågan. Direktivet godkändes av rådet den 29 mars 1996 och antogs formellt den 3 juni. Den 5 juli 1995 inledde kommissionen den första etappen i ett samråd om bevisbördan vid könsdiskriminering. Arbetsmarknadens parter avgav sina yttranden, men tillkännagav att de inte planerade några förhandlingar i frågan. Kommissionen beslutade därefter att samråda med parterna om innehållet i det planerade förslaget på detta område. Den 27 september 1995 inledde kommissionen ett första samråd kring frågan om flexibel arbetstid och arbetstagares säkerhet. På grund av frågornas komplexitet ansåg inte kommissionen att en tidsfrist på sex veckor var tillräcklig för att få in parternas synpunkter. Först i april 1996 beslutade kommissionen, efter att ha beaktat alla svaren som in kommit vid samrådet, att det var lämpligt att gå vidare och inledde samråd i en andra etapp med arbetsmarknadens parter om förslagets innehåll. Den 19 juni meddelade arbetsmarknadens parter kommissionen formellt att de önskade delta i förhandlingar i enlighet med artikel 3 i avtalet om socialpolitik. Den 14 november 1995 antog kommissionen ett meddelande (KOM (95) 547 slutl. ) i syfte att samråda med arbetsmarknadens parter och EU:s organ för information till och samråd med arbetstagare om vilka konsekvenser direktivet om företagsråd skulle kunna fa för andra förslag som ligger hos rådet och som innehåller bestämmelser om information till och samråd med arbetstagare. KOM (96) 26 slutl. 26 Bilaga II: Institutionell ram for den sociala dialogen på gemenskapsnivå Vppfflt$»å*&$ SAMRÅD l. Rådgivande kommittéer för flera sektorer Social trygghet for migrerande arbetstagare (1959) Rådets förordning nr 1408/71 - EGT nr L 49, 5. 7. 71 6 per medlemsstat: (2 från fackföreningssidan, 2 från arbetsgivarsidan, 2 från regeringsidan) Undersöker allmänna frågor/bestämmelser Europeiska socialfonden (1960) Art. 124 i fördraget och rådets förordning nr 2082/93 - EGT nr L 193,31. 7. 93 Ibid. Arbetskraftens fria rörlighet (1961) Rådets förordning nr 15/61 - EGT nr L 57, 26. 8. 61 och nr 1612/68 - EGT nr L 257, 15. 10. 68 Ibid. Yrkesutbildning (1963) Rådets beslut av den 9. 4. 68 - EGT nr L 91, 12. 4. 68 Arbetarskyddsfrågor (1974) Rådets beslut av den 27. 6. 74 - EGT nr L 185, 9. 7. 74 Ibid. Ibid. Lika möjligheter för kvinnor och män (1981) Kommissionens beslut nr 95/42 - EGT nr L 249, 17. 10. 95 2 per medlemsstat (organ för kvinnofrågor) + 10 företrädare för europeiska arbetsmarknadsparter 2. Enskilda sektorer Gemensamma kommittéer Jordbruk (1963) Vägtransporter (1965) Inre vattenvägar ( 1967) Järnvägstransporter (1972) Fiske (1974) Sjötransporter (1987) Civil luftfart (1990) Telekommunikationer (1990) Postväsendet (1994) Kommissionens beslut nr 442/74 - EGT nr L 243, 5. 9. 74 och nr 87/445 - EGT nr L 240, 22. 8. 87 Kommissionens beslut nr 516/85 - EGT nr L 317, 28. 11. 85 och beslut nr 447/87 - EGT nr L 240, 22. 8. 87 Kommissionens beslut nr 991/80 - EGT nr L 297, 6. 11. 80 Kommissionens beslut nr 13/85 - EGT nr L 8, 10. 1. 85 och beslut nr 407/91,- EGT nr L 276, 14. 8 91 Kommissionens beslut nr 441/74 - EGT nr L 243, 5. 9. 74 och beslut nr 446/87 - EGT nr L 240, 22. 8. 87 Kommissionens beslut nr L 467/87 - EGT nr 253, 4. 9. 87 Kommissionens beslut nr 449 90 - EGT nr L 230, 24. 8. 90 Kommissionens beslut nr 45090 - EGT nr L 230, 24. 8. 90 Kommissionens beslut nr 595 94 - EGT nr L 225, 31. 8. 94 COPA / EFA IRU / CSTCE ESO, UINF / CSTCE CCFE / CSTCE EUROPECHE-COGECA / CSTCE ECS A / CSTCE AEA, ACI. ACE / CSTCE Företag • PTTI Företag / PTTI 27 Bistår kommissionen Följder av genomförandet av förordning nr. 1612/68 Avger motiverade yttranden Bistår kommissionen Ger råd till kommission Bistår kommissionen Avger motiverade yttranden u^pi^li^ SammansSttnitiig IH^^^ Informella arbetsgrupper Hotell och restaurang (1984) Socker (1984) Försäkringar (1987) Distribution och detaljhandel (1990) Bankväsende (1990) Möbler (1991) Skor(1977) Byggnation (1991) Stådsektom (1992) Textilvaror och konfektion (1992) Träindustrin (1994) Privata försäkringar (1994) Ingen formell kompetens HOTREC / SETA, UITA CEFS / SETA, UITA UPEA-CEA-AACE-BIPAR/ EUROFIET EUROCOMMERCE ' EUROFIET FB, GBC, GCE / EUROFIET UEA / FETBB CEC / CSE, THC FIEC / FETBB EFCI / EUROFIET COMITEXTIL, ECLA CSE-THC CEI WOOD / FETBB COESS, IPSA / EUROFIET 3. Tillämpning av avtalet om socialpolitik Obligatoriska Alla socialpolitiska förslag (grundade på avtalet om socialpolitik) Frivilliga Förslag som griper över flera eller enskilda sektorer med följder på det sociala området. Art. 3 i avtalet om socialpolitik 28 organisationer som tas upp i KOM(93)600 av den 14 december 1993 Enligt bestämmelserna i artikel 3. 1 i avtalet har arbetsmarknadspartema nu rätt till samråd med kommissionen i socialpolitiska frågor. 28 tlpprëttandeaki Sammansättning! DIALOG OCH FORHANDLING 1. Sektorsövergnpande dialog (den sociala dialogen "Val Duchesse") Fördraget: Art 118b Art. 3 and 4 i avtalet om socialpolitik UNICE - CEEP - CES Frivillig dialog Alla frågor inom arbetsmarknadsparternas ansvarsområde Toppmöte Kommitté för den sociala dialogen Arbetsgrupper - \iakroekonomi - Utbildning - Arbetsmarknad 2. Sektorsnivå Gemensamma kommittéer Fördraget: Art 118b Art. 3 and 4 i avtalet om socialpolitik Ibid. samråd Informella arbetsgrupper Ibid. Ibid. samråd Dialog mellan arbetsmarknadens parter, ibland förhandlingar. Anknytning till gemenskapspolitiken. Frivillig dialog. Alla frågor inom arbetsmarknadsparternas ansvarsområde. 3. Tillämpning av avtalet om socialpolitik Förhandling om föräldraledighet Art. 4 i avtalet om socialpolitik Ömsesidigt erkännande av de berörda partema Självständiga förhandlingar CONCERTATION Ständiga kommittén for sysselsättning SCE (1970) Rådets beslut av den 14. 12. 1970 - EGT nr L 273, 17. 12. 70, ändrat genom rådets beslut av den 20. 1. 1975 - EGT nr L 21, 28. 01. 75 UNICE, COCEE, UACEE. CEA. COP. A CEEP CES. CGT, CGC, CFTC Kontinuerlig dialog, gemensamma åtgärder och samråd. Underlättar samordnandet av sysselsättningspolitiken. 29 Förteckning över europeiska arbetsmarknadsorganisationer som för närvarande rådfrågas enligt artikel 3 i avtalet om socialpolitik Allmänna sektorsövergripande organisationer: * BILAGA III Europeiska sammanslutningen för industri- och arbetsgivarorganisationer (UNICE) Europeiska centret för offentliga affärsverk och företag (CEEP) Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) 2. Sektorsövergripande organisationer som företräder vissa grupper av arbetstagare eller företag. European Association of Craft, Small and Medium-Sized Enterprises (UEAPME - den gemensamnia kommittén för den sociala dialogen) Confédération européenne des cadres (CEC) Eurocadres 3. Särskilda organisationer EUROCHAMBRES 4. Sektorsorganisationer utan tvärsektoriell anslutning Eurocommerce Organisationen för jordbrukets näringslivsorganisationer i Europeiska gemenskapen - (COPA)/EG:s kommitté för jordbrukssamarbete (COGECA) Sammanslutningen för de nationella fiskeriföretagen inom EG (EUROPECHE) Association of European Cooperative Insurers (AECI) International Association of Insurance and Reinsurance Intermediaries (BIPAR) Europeiska kommittén för försäkringsföretag (CEA) Banking Federation of European Community Savings Banks Group of European Community (GCECEE) Association of Cooperative Banks of the EC European Confederation of woodworking industries (CEI-bois) Confederation of the National Hotel and Restaurant Associations in the EC (HOTREC) European Construction Industry Federation European Regional Airlines Association (ERA) Airports Council International - European Region (ACI-Europe) Association des Transports aériens à la demande Association of European Community Airlines (AECI) Association of European Airlines (AEA) Organisation européenne des bateliers International Union for Inland Navigation European Community Shipowners Association (ECSA) Europeiska jämvägsorganisationcn (CER) Internationella vägtransportunionen (1RU) * Sektorsorganisationer inom UNICE och EFS kommittéer rådfrågas ocksä säsom krävs. 30 ISSN 1024-4506 KOM(96) 448 slutlig DOKUMENT SV 05 Katalognummer : CB-CO-96-475-SV-C ISBN 92-78-09108-1 Byrån fur Buropeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 3M


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2437/96 del Irene SOLTWEDEL-SCHÄFER a la Comisión. Reglamento (CE) nº 3281/94 del Consejo, de 19 de diciembre de 1994, relativo a la aplicación de un plan plurianual de preferencias arancelarias generalizadas para el período 1995-1998 a determinados productos industriales originarios de pa<

eurovoc_concepts:
India
child labour
developing countries
generalised preferences
industrial product
labour law
originating product

formats: html print


title: Decision on the common position adopted by the Council with a view to adopting a Regulation on the protection of wild fauna and flora by regulating trade therein (C4-0285/96 - 00/0370(SYN)) (Cooperation procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
export monitoring
marketing
protected species
protection of animal life
protection of plant life
trade restriction


title: Beschluß betreffend den Gemeinsamen Standpunkt des Rates im Hinblick auf den Erlaß der Verordnung des Rates über den Schutz von Exemplaren wildlebender Tier- und Pflanzenarten durch Überwachung des Handels (C4-0285/96 - 00/0370(SYN)) (Verfahren der Zusammenarbeit: zweite Lesung)


title: REGOLAMENTO (CE) N. 1811/96 DELLA COMMISSIONE del 18 settembre 1996 che sospende il dazio doganale preferenziale e ripristina il dazio della tariffa doganale comune all'importazione di rose a fiore piccolo originarie di Israele

eurovoc_concepts:
CCT duties
Israel
floriculture
suspension of customs duties
tariff preference
tariff quota


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 1807/96 of 18 September 1996 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit
stone fruit


title: REGULAMENTO (CE) Nº 1803/96 DA COMISSÃO de 18 de Setembro de 1996 que altera as restituições à exportação do açúcar branco e do açúcar em bruto tal qual

eurovoc_concepts:
Montenegro
Serbia
export refund
raw sugar
trade restriction
white sugar


title: ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 18ης Σεπτεμβρίου 1996 περί εκδόσεως πιστοποιητικών εισαγωγής για τα προϊόντα του τομέα του βοείου κρέατος καταγωγής Μποτσουάνας, Κένυας, Μαδαγασκάρης, Σουαζιλάνδης, Ζιμπάμπουε και Ναμίμπιας

eurovoc_concepts:
ACP countries
beef
boned meat
import licence


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1807/96 af 18. september 1996 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager


title: Shared energy saving and supply contract for Irish industry.

eurovoc_concepts:
Ireland
contract
energy saving
industrial building


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 1808/96 of 18 September 1996 fixing representative prices and additional import duties in the poultrymeat and egg sectors and for egg albumin, and amending Regulation (EC) No 1484/95

eurovoc_concepts:
CCT duties
egg
egg product
import
poultrymeat
representative price


title: Décision concernant la position commune arrêtée par le Conseil en vue de l'adoption du règlement du Conseil relatif à la protection des espèces de faune et de flore sauvages par le contrôle de leur commerce (C4-0285/96 - 00/ 0370(SYN)) (Procédure de coopération: deuxième lecture)


title: Resolution on a reduction and adaptation of working time

eurovoc_concepts:
financial loss
leisure
reduction of working time
wage earner
work schedule
worker consultation


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1811/96 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 18ης Σεπτεμβρίου 1996 για αναστολή του προτιμησιακού δασμού και επαναφορά του δασμού του κοινού δασμολογίου κατά την εισαγωγή τριαντάφυλλων με μικρό άνθος καταγωγής Ισραήλ


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1807/96 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 18ης Σεπτεμβρίου 1996 για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών


title: VERORDENING (EG) Nr. 1805/96 VAN DE COMMISSIE van 18 september 1996 tot vaststelling, voor de sector suiker, van de representatieve prijzen en de bedragen van de aanvullende invoerrechten voor melasse

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: DECISÃO DA COMISSÃO de 18 de Setembro de 1996 respeitante aos certificados de importação em relação aos produtos do sector da carne de bovino originários do Botswana, do Quénia, de Madagáscar, da Suazilândia, do Zimbabwe e da Namíbia


title: Résolution législative portant avis du Parlement européen sur la proposition de directive du Conseil modifiant la directive 76/895/CEE concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les fruits et légumes; la directive 86/362/CEE concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les céréales; la directive 86/363/ CEE concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur et dans les denrées alimentaires d'origine animale et la directive 90/642/CEE concernant la fixation de teneurs maximales pour les résidus de pesticides sur ou dans certains produits d'origine végétale, y compris les fruits et légumes (COM(95)0272 - C4-0284/95 - 95/0154(CNS)) (Procédure de codécision: première lecture)

eurovoc_concepts:
animal product
cereals
crop production
foodstuff
fruit
pesticide residue
vegetable


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1812/96, annettu 18 päivänä syyskuuta 1996, tiettyjen sokerialan tuotteiden edustavien hintojen ja tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 2438/96 van Patricia McKENNA aan de Commissie. EU-subsidies voor tabaksproducenten

eurovoc_concepts:
EU aid
aid to agriculture
production aid
public health
redirection of production
smoking
tobacco


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1812/96 DE LA COMMISSION du 18 septembre 1996 modifiant les prix représentatifs et les droits additionnels à l'importation pour certains produits du secteur du sucre


title: Decisione sulla posizione comune definita dal Consiglio in vista dell'adozione della direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio relativa al distacco dei lavoratori nell'ambito di una prestazione di servizi (C4-0327/96 - 00/ 0346(COD)) (Procedura di codecisione: seconda lettura)

eurovoc_concepts:
labour law
labour mobility
services company
transnational corporation
worker information
working conditions


title: Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Propuesta de Decisión del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la revisión del Programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible - "Hacia un desarrollo sostenible"»

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
environmental policy
sustainable development

formats: html pdfa1b print


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1803/96, annettu 18 päivänä syyskuuta 1996, sellaisenaan vietävän valkoisen sokerin ja raakasokerin vientitukien muuttamisesta


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 1804/96 of 18 September 1996 fixing the maximum export refund for white sugar for the seventh partial invitation to tender issued within the framework of the standing invitation to tender provided for in Regulation (EC) No 1464/96

eurovoc_concepts:
Montenegro
Serbia
award of contract
export refund
trade restriction
white sugar


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 1812/96 of 18 September 1996 amending representative prices and additional duties for the import of certain products in the sugar sector


title: REGULAMENTO (CE) Nº 1804/96 DA COMISSÃO de 18 de Setembro de 1996 que fixa o montante máximo da restituição à exportação do açúcar branco para o sétimo concurso público parcial efectuado no âmbito do concurso público permanente referido no Regulamento (CE) nº 1464/96


title: 97/242/EG: Kommissionens beslut av den 18 september 1996 om ändring av kommissionens beslut 92/317/EEG om statligt stöd som beviljats av Spanien till förmån för Hilaturas y Tejidos Andaluces SA, numera Mediterráneo Técnica Textil SA och dess köpare (Endast den spanska texten är giltig) (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Spain
State aid
control of State aid
infringement of EU law
public sector
textile industry


title: Besluit betreffende het gemeenschappelijk standpunt, door de Raad vastgesteld met het oog op de aanneming van een verordening van de Raad tot wijziging van verordening (EG) nr. 259/93 van de Raad betreffende toezicht en controle op de overbrenging van afvalstoffen binnen, naar en uit de Europese Gemeenschap (C4-0331/96 - 95/0107 (SYN)) (Samenwerkingsprocedure: tweede lezing)

eurovoc_concepts:
environmental monitoring
international transport
intra-EU transport
public health
trade restriction
waste management


title: Decision on the common position established by the Council with a view to adopting a Council Decision establishing a reciprocal exchange of information and data from networks and individual stations measuring ambient air pollution within the Member States (C4-0330/96 - 94/0194(SYN)) (Cooperation procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
air quality
atmospheric pollutant
environmental impact
environmental monitoring
exchange of information
quality of the environment


title: Decision on the common position established by the Council with a view to the adoption of a Council Regulation amending Council Regulation (EEC) No 259/93 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community (C4-0331/96 - 95/0107(SYN) ) (Cooperation procedure: second reading)


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1811/96 af 18. september 1996 om suspension af præferencetolden og genindførelse af tolden ifølge den fælles toldtarif ved indførsel af småblomstrede roser med oprindelse i Israel

eurovoc_concepts:
CCT duties
Israel
floriculture
suspension of customs duties
tariff preference
tariff quota


title: Avis du Comité des régions sur la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil concernant le programme communautaire de politique et d'action en matière d'environnement et de développement durable: "Vers un développement soutenable"»


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αριθ. 2436/96 του Hiltrud BREYER προς την Επιτροπή. Χρησιμοποίηση γλυκοπεπτιδίων στην εκτροφή ζώων

eurovoc_concepts:
animal feedingstuffs
antibiotic
fodder
food additive
health risk
infectious disease
public health
scientific committee (EU)


title: Besluit betreffende het gemeenschappelijk standpunt, door de Raad vastgesteld met het oog op de aanneming van een beschikking van de Raad tot invoering van een regeling voor de onderlinge uitwisseling van informatie over en gegevens van meetnetten en meetstations voor luchtverontreiniging in de lid-staten (C4-0330/96 - 94/0194(SYN)) (Samenwerkingsprocedure: tweede lezing)


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1811/96, annettu 18 päivänä syyskuuta 1996, Israelista peräisin olevien pienikukkaisten ruusujen tuonnin etuustullin suspendoimisesta ja yhteisen tullitariffin tullin uudelleen käyttöön ottamisesta


title: Décision concernant la position commune arrêtée par le Conseil en vue de l'adoption d'une décision du Conseil établissant un échange réciproque d'informations et de données provenant des réseaux et stations individuelles mesurant la pollution de l'air ambiant dans les États membres (C4-0330/96 - 94/0194(SYN)) (Procédure de coopération: deuxième lecture)


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 1804/96 DER KOMMISSION vom 18. September 1996 zur Festsetzung des Höchstbetrags der Ausfuhrerstattung für Weißzucker für die im Rahmen der Dauerausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1464/96 durchgeführte siebente Teilausschreibung


title: Type-overeenkomst in het kader van energiebesparingen voor de Belgische industrie.

eurovoc_concepts:
Belgium
contract
energy saving
industrial building