title: BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA- PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET - Evaluering af den første fase af TEMPUS-programmet - 1990/91 - 1993/94

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 20. 09. 1996 KOM(96) 428 endelig udg. BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Evaluering af den første fase af TEMPUS-programmet 1990/91 - 1993/94 sift. -"* 'S yjÈÈà. /Ma AT '•»"i j BR ISM i S *1till!w Evaluering af den første fase af TEMPUS-programmet 1990/91 -1993/94 1. RESEARCH, METODER OG PROCEDURER TEMPUS-programmet blev vedtaget af Rådet for De Europæiske Fællesskaber den 7. maj 1990. Målet med programmet var at fremme en reform af den højere uddannelsessektor og at yde en effektiv støtte til de central- og østeuropæiske landes (CØE's) tilpasning til markedsøkonomien. Det var tanken, at et samarbejde mellem CØE-partnerlandene, EU-medlemsstaterne og andre G-24 lande inden for de videregående uddannelser, baseret på samarbejde, vidensoverførsel, støtte til indkøb af udstyr, strukturudvikling og udvikling af læseplaner samt udveksling af studerende og af personale, skulle skabe de nødvendige forudsætninger for, at uddannelses- og undervisningssystemet kunne indfri de nye krav. For at opfylde målsætningen om en vidtspændende evaluering og en præcis oversigt er det nødvendigt at give en beskrivelse og foretage en gennemgang af programaktiviteterne med hensyn til opbygning, administrativ støtte og reel gennemførelse på de videregående uddannelsesinstitutioner. Nærværende studie fokuserer således på følgende områder: TEMPUS-programmets politiske af hovedprincipperne i TEMPUS-programmet. Hvem er de ansvarlige for udformningen af politikken på det nationale og det overnationale plan? Hvilken rolle spiller disse rent faktisk? En beskrivelse af de nationale prioriteringer i CØE-partnerlandene og af deres funktion, osv. rammer: En beskrivelse Administrationen af TEMPUS-programmet på nationalt og overnationalt plan: En beskrivelse af hovedopgaverne for EF-TEMPUS-kontoret og for de nationale TEMPUS-kontorer i CØE-partnerlandene. Mængden og kvaliteten af informationerne om TEMPUS-relaterede emner. Kvaliteten af den rådgivning og hjælp, der ydes ansøgerne. Varetager kontorerne en spredning af resultaterne? Fungerer den arbejdsgang, der er fastlagt for TEMPUS-administrationen korrekt? osv. De deltagende institutioner og de institutionelle rammer: Hvilken type institutioner deltager lande er i TEMPUS-programmet? institutionerne placeret? Hvilken spiller de videregående uddannelsesinstitutioner fordelt efter størrelse og type i CØE-landene for deltagelsen i TEMPUS-programmet? Hvilken rolle spiller den centrale instans på de videregående uddannelsesinstitutioner med hensyn til at fremme TEMPUS-aktiviteterne? Hvilken støtte yder institutionerne de fælleseuropæiske TEMPUS-projekter? osv. I hvilke rolle De finansielle forhold omkring de fælleseuropæiske TEMPUS-projekter (JEP'er): Hvor stor en del af TEMPUS-budgettet anvendes på JEP'er? Hvorledes kontrolleres budgettet af JEP-partnerne? En gennemgang af de større finansielle problemer, JEP-partnerne og de centrale instanser i institutionerne har været ude for, osv. Samarbejdet internt i JEP'erne: Hvilken rolle spiller partnerne fra de vestlige lande og fra CØE-landene i forbindelse med etableringen af JEP'er? En beskrivelse af de indledende kontakter mellem JEP-partnerne. En redegørelse for grundene til at deltage i JEP'erne. En undersøgelse af hvor mange partnere, der deltager i JEP'erne, og af hvilke(t) sprog, de kommunikerer på. Hvorfra har partnerne modtaget informationer om TEMPUS-programmet, osv. Forvaltningen af JEP'erne: I hvilke lande er JEP-ledelsesfunktionerne, JEP- koordinatoren og JEP-kontrahenten placeret? Hvor mange timer ugentligt anvender partnerne på administrativt arbejde under TEMPUS-programmet? Hvilken type informationer om den overordnede administration af JEP'erne har partnerne adgang til? På hvilket grundlag tildeles JEP-støtten? osv. Undervisningsaktiviteter: En beskrivelse af de undervisningsaktiviteter (f. eks. samarbejdsforanstaltninger inden for undervisning og uddannelse, strukturudvikling, personalets og de studerendes mobilitet), der gennemføres inden for rammerne af JEP'erne. En redegørelse for formålene med de individuelle aktiviteter. En analyse af de emneområder, der behandles inden for rammerne af JEP'erne. En beskrivelse af hovedproblemerne, osv. TEMPUS-p ro grammets resultater og virkninger: I hvilken udstrækning gennemføres JEP'ernes målsætninger? Hvorledes bedømmer JEP-partnerne virkningen på det pågældende institut/den pågældende institution? Er der et indbyrdes samspil mellem de forskellige uddannelsesaktiviteter? Er der nogen indirekte virkninger af JEP-aktiviteterne? Fortsætter JEP-partnerne samarbejdet, efter at TEMPUS-støtten til JEP'en er ophørt? osv. For at kunne dække det brede spektrum af emner i forbindelse med evalueringens hovedmålsætninger og sikre stærkt pålidelige og repræsentative resultater blev der gennemført to forskellige undersøgelser. Endvidere blev de tilgængelige statistiske data gennemgået på ny, der blev gennemført interview med TEMPUS-programmets hovedaktører i alle CØE-partnerlandene, og et bredt udvalg af officielle dokumenter og skriftligt materiale blev gennemgået. Nærmere bestemt er evalueringen baseret på følgende metoder: Undersøgelser: For det første blev alle deltagere i de fælleseuropæiske TEMPUS-projekter (koordinatorer, kontrahenter og partnere) anmodet om at gøre rede for deres erfaringer og vurderinger. For det andet fik alle de videregående uddannelsesinstitutioner i de central- og østeuropæiske lande, der deltager i TEMPUS-programmet, tilsendt et spørgeskema hovedsagelig vedrørende indvirkningerne af TEMPUS-programmet på omstruktureringen og udviklingen af institutionerne. I Interviews: For få et overblik over beslutningsprocessen og den administrative opbygning er der blevet gennemført interviews i de central- og østeuropæiske partnerlande med de ansvarlige for TEMPUS og PHARE i ministerierne, repræsentanterne for Europa-Kommissionen og direktørerne for de nationale TEMPUS-kontorer. Der er desuden blevet gennemført interview med videregående uddannelsesinstitutioner og institutter, som deltager i TEMPUS-programmet. Sidst men ikke mindst er studerende og personale, der var omfattet af mobilitetsfremmende foranstaltninger, blevet udspurgt om deres erfaringer. hovedaktørerne række en på Analyse af databaser: Der er - i den udstrækning det har været muligt - foretaget en analyse af databaserne på Det Europæiske blevet Erhvervsuddannelsesinstitut fremskaffe grundlæggende kvantitative data om de forskellige institutioner og foranstaltninger, der er omfattet af TEMPUS-programmet. i Torino med henblik på at "Desk research ": med henblik på at underbygge egne forskningsresultater og fremskaffe den nødvendige baggrundsinformation om TEMPUS- programmet, er eksisterende dokumenter og skriftligt materiale (retningslinjer, årsberetninger, landestudier, evalueringer osv. ) blevet gennemgået. 2. BAGGRUNDSOPLYSNINGER OM TEMPUS-PROGRAMMET I kølvandet på de politiske ændringer i 1989 i Central- og Østeuropa vedtog Rådet for De Europæiske Fællesskaber et vidtspændende program vedrørende økonomisk bistand og ekspertise med henblik på at hjælpe de central- og østeuropæiske lande, der var interesseret i at omstrukturere deres økonomier og politiske systemer. Således blev PHARE-programmet, der danner rammen omkring fællesskabsstøtten til økonomiske og sociale reformprocesser i Central- og Østeuropa, lanceret i 1989. Aktiviteterne under PHARE-programmet startede i 1990. I januar 1990 oversendte Kommissionen Rådet og Parlamentet to forslag, dels vedrørende TEMPUS-programmet, dels vedrørende oprettelsen af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut. TEMPUS-formålene er baseret på PHARE-programmets formål. Hovedformålene med TEMPUS I er følgende: at lette koordineringen af bistanden til CØE-partnerlandene på udvekslings- og mobilitetsområdet, især for universitetsstuderende og -lærere, uanset om bistanden ydes af Fællesskabet, dets medlemsstater eller tredjelandene i G- 24 gruppen, at bidrage til en forbedret uddannelse i CØE-partnerlandene samt at tilskynde disse lande til samarbejde med partnere i Del Europæiske Fællesskab, idet der tages hensyn til behovet for, at alle Fællesskabets regioner i videst muligt omfang deltager i foranstaltningerne, at øge mulighederne i CØE-partnerlandene for undervisning og indlæring af de sprog, der anvendes i Fællesskabet, og som er omfattet af LINGUA- programmet, og vice versa, at sætte studerende fra CØE-partnerlandene i stand til at tilbringe en bestemt studieperiode ved et universitet eller en praktikperiode ved en virksomhed i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, idet der sikres lige muligheder for mandlige og kvindelige studerende med hensyn til deltagelsen i sådanne mobilitetsfremmende foranstaltninger, at sætte studerende fra Fællesskabet i stand til at gennemføre en tilsvarende form for studie- eller praktikophold i et CØE-partnerland, at fremme større udveksling af og mobilitet for undervisningspersonalet som led i samarbejdsprocessen. TEMPUS finansieres af CØE-landene via den støtte, de modtager inden for rammerne af PHARE-programmet. PHARE-budgettet for de enkelte CØE-lande fastsættes hvert år af Kommissionen på grundlag af faste kriterier og i samråd med partnerlandenes nationale myndigheder. Tildelingen af midler over det nationale budget fastsættes af de nationale myndigheder på grundlag af nationale indikativprogrammer, der udarbejdes under hensyntagen til de målsætninger, der skal gennemføres gennem PHARE-programmet. En vis del af PHARE-budgettet allokeres til TEMPUS-programmet på årsbasis af de nationale myndigheder i samråd med Kommissionen. De nationale myndigheder i CØE-partnerlandene, der medvirker i denne proces, er undervisningsministerierne, de nationale PHARE-koordinatorer og andre ministerier, der medvirker i PHARE-aktiviteterne, og som regel EU-Rådet, der træffer afgørelse om den endelige støtte. Forvaltningen af TEMPUS-programmet er en decentraliseret aktivitet, der omfatter hovedaktører på forskellige niveauer. Kommissionens Task Force for Menneskelige Ressourcer, Uddannelse og Ungdomsanliggender, til Generaldirektorat XXII (GD XXII) har fået overdraget det overordnede ansvar for TEMPUS-programmet. Der er med hensyn til TEMPUS-programmet en tæt forbindelse mellem Task Force/GD XXII og GD I, der forestår gennemførelsen af PHARE-programmet. som nu er blevet På fællesskabsplan bistås Kommissionen med gennemførelsen af TEMPUS- programmet og i forbindelse med alle vigtige beslutninger vedrørende programmet af et udvalg, der består af to repræsentanter udpeget af hver medlemsstat, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget bistår endvidere Kommissionen gennem udtalelser vedrørende og vedtagelse af de generelle retningslinjer for TEMPUS-programmet, herunder de generelle retningslinjer for den finansielle støtte, samt alle spørgsmål i forbindelse med den samlede geografiske og indholdsmæssige balance i TEMPUS-aktiviteterne og ordninger for overvågning og evaluering af programmet. Med hensyn til den faglige bistand ved styringen af programmet blev der oprettet et EF-TEMPUS-kontor, først i Bruxelles, og siden 1995 har en særlig afdeling af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut i Torino overtaget ansvaret for ydelsen af faglig bistand til programmet. I de enkelte medlemsstater i Den Europæiske Union blev der oprettet et nationalt kontaktpunkt, som har til opgave at yde bistand, information og rådgivning til alle institutioner og organisationer, der er interesseret i at deltage i TEMPUS- programmet. I de enkelte CØE-partnerlande blev der oprettet et nationalt TEMPUS- kontor, der har til opgave at administrere TEMPUS i det pågældende land og at yde al nødvendig hjælp og støtte til de deltagende institutioner. TEMPUS-programmet består af tre foranstaltninger, der hver især dækker en række aktiviteter. Under foranstaltning 1 ydes tilskud til fælleseuropæiske projekter (JEP'er); under foranstaltning 2 ydes tilskud til individuelle mobilitetsfremmende stipendier, og under foranstaltning 3 ydes tilskud til supplerende aktiviteter eller foranstaltninger. er én af mindst sammenslutninger Fælleseuropæiske projekter (JEP'er), der udgør ca. 90 % af det samlede TEMPUS- budget, videregående bestående uddannelsesinstitution fra et CØE-partnerland og partnerorganisationer fra mindst to forskellige EU-medlemsstater, hvoraf den ene skal være en videregående uddannelsesinstitution. Formålet med tilskuddene til JEP'er er at fremskynde udviklingen og reformen af de videregående uddannelser i CØE-landene og at fremme samarbejdet mellem videregående uddannelsesinstitutioner i CØE-landene og videregående uddannelsesinstitutioner, virksomheder og andre organisationer i EU- medlemsstaterne. Institutioner, organisationer og virksomheder fra G-24 lande kan deltage som partnere i et JEP. Aktiviteterne kan foregå inden for fire hovedområder: strukturudvikling, samarbejde vedrørende undervisningsaktiviteter samt udveksling af personale og studerende. Mobilitetsfremmende stipendier har til formål at fremme mobiliteten i begge retninger for universitetspersonale, virksomhedsansatte og studerende. I løbet af TEMPUS I- programmets andet år ophørte tildelingen af individuelle mobilitetsstipendier til studerende. Derefter er der kun blevet ydet støtte til studerendes mobilitet inden for rammerne af et JEP. Under TEMPUS I-programmets supplerende aktiviteter ydes der støtte til fire - i det sidste år af TEMPUS I-programmet - fem grupper af aktiviteter. Projekter med supplerende aktiviteter inden for de tre første grupper - kaldet CME - omfatter informationsspredning om TEMPUS-relaterede spørgsmål og forskningsaktiviteter omkring disse i vestlige sammenslutninger; aktiviteter fjerde gruppe udgøres af ungdomsudvekslingsprojekter (YEX), og projekter inden for den femte gruppe, som blev indført i 1993/94, gennemføres inden for rammerne af fælleseuropæiske netværk af CØE-sammenslutninger for den integrering inden samt 5 (JEN'er). Der er tre grupper af lande, der er berettigede til at deltage i TEMPUS/PHARE- programmet: 11 central- og østeuropæiske lande, der modtager støtte under PHARE- programmet, i begyndelsen 12, siden 15 EU-medlemsstater, og de øvrige G-24 lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union, nemlig Australien, Canada, Island, Japan, Liechtenstein, New Zealand, Norge, Schweiz, Tyrkiet og USA. Der er tre grupper af institutioner eller organisationer, der er berettigede til at deltage i TEMPUS/PHARE-programmet: universiteter videregående "Universiteter": uddannelsesinstitutioner, der er godkendt i de respektive lande, og sammenslutninger såsom ERASMUS ICP'er eller COMETT UETP'er, af videregående uddannelsesinstitutioner, andre og Virksomheder: virksomheder eller selskaber i snæver forstand, Organisationer: andre typer organisationer, som f. eks. faglige eller fagforbund, videnskabelige arbejdsgiverorganisationer, handelskamre osv. erhvervsorganisationer, organisationer, Lige fra TEMPUS-programmets start har man først og fremmest godkendt ansøgninger, hvor formålet er at udvikle og gennemføre aktiviteter på såkaldte prioriterede områder, der er blevet udvalgt af de central- og østeuropæiske lande. De prioriterede områder skal være tæt forbundet med PHARE-prioriteter, og skal dernæst omsættes til områder og discipliner inden for universitetsstudier. Efterhånden er prioriteringsprocessen blevet ikke kun mere og mere kompleks, idet den er kommet til at omfatte en høringsprocedure, der omfatter en række beslutningstagere i CØE-partnerlandene og i Kommissionen, men prioriteringerne i sig selv er også ofte blevet mere og mere detaljerede og er blevet tillagt en stadig større betydning i forbindelse med godkendelsen af ansøgningerne. Prioriteringerne er således blevet mere udførlige og udformet som en blanding af strukturmæssige eller emneorienterede prioriteringer. Udvælgelsesproceduren for JEP-ansøgninger er en fælles beslutningsproces, som Kommissionen og CØE-partnerlandene deltager i på forskellige stadier. Som regel bedømmes JEP-ansøgningerne ud fra fire forskellige synsvinkler. I forbindelse med den tekniske bedømmelse vurderes det, hvorvidt alle skemaer er udfyldt korrekt, og det kontrolleres, at alle påtegningsblanketter er fremsendt. Den første kvalitetsbedømmelse er en første kontrol af, om der er overensstemmelse med hensyn til det akademiske niveau for de foreslåede aktivitete, samt af fordelingen af opgaver, af niveauet for samarbejdet mellem partnerne og al* styringen al det foreslåede projekt. For det tredje vurderer en række akademiske eksperter, om der er sammenhæng mellem de nationale behov og forslagenes akademiske kvalitet. Endelig vurderes det, om der er overensstemmelse mellem ansøgningerne og de overordnede TEMPUS- og PHARE-målsætninger samt de nationale politikker inden for de videregående uddannelser; i denne bedømmelse deltager de nationale TEMPUS-kontorer, PHARE-ansvarlige samt CØE-landenes ministre for videregående uddannelse og Kommissionen. Udvælgelsen af ansøgninger til individuelle mobilitetsfremmende stipendier indebærer også en række stadier, men proceduren er knap så kompleks. Det nationale TEMPUS-kontor modtager og bedømmer ansøgningerne fra det akademiske personale land, og EF-TEMPUS-kontoret modtager og bedømmer i det pågældende ansøgningerne fra det akademiske personale i EU-medlemsstaterne. EF-TEMPUS- kontoret koordinerer dernæst fremsendelsen af alle ansøgninger om individuelle mobilitetsfremmende stipendier til Kommissionen med henblik på godkendelse af de ansøgninger, der er blevet indstillet til støtte. Når Kommissionen har godkendt forslagene, udstedes kontrakterne af EF-TEMPUS-kontoret. Kontrakterne vedrørende det akademiske personale fra CØE-landene sendes til de respektive nationale TEMPUS-kontorer, som sender dem videre til de enkelte modtagere. 3. DEN KVALITATIVE OG STRUKTURELLE UDVIKLING FÆLLESEUROPÆISKE PROJEKTER I DE I løbet af de første tre år af TEMPUS-programmet steg antallet af fælleseuropæiske projekter, antallet af deltagende organisationer og antallet af partnere støt. I løbet af det fjerde år blev der imidlertid kun ydet støtte til få nye aktiviteter. Alt i alt har 749 fælleseuropæiske projekter modtaget støtte. Ca. 6. 150 partnere fra 2. 200 organisationer har deltaget i TEMPUS I-JEP'er. / gennemsnit har ca. 8 partnere deltaget i de fælleseuropæiske projekter. To til tre af disse partnere kom fra central- og østeuropæiske lande, medens hovedparten kom repræsenterede videregående fra vestlige uddannelsesinstitutioner, 8% virksomheder og 12% andre organisationer. lande. Ca. 80% af partnerne Den forholdsmæssige andel af fælleseuropæiske projekter med deltagelse af partnere fra virksomheder har været forholdsvis stabil i hele perioden (ca. en fjerdedel). Imidlertid øgedes den forholdsmæssige andel af JEP'er med deltagelse udelukkende af videregående uddannelsesinstitutioner fra 44% i TEMPUS-programmets første år til 62% i 1993/94. Den forholdsmæssige andel af JEP'er med deltagelse af andre organisationer faldt fra 48 til 28%. De videregående uddannelsesinstitutioner har i fire fælleseuropæiske projekter. Som kontrast hertil har deltagelse i mere end et JEP gennemgående været undtagelsen for virksomheder og andre organisationer. i gennemsnit deltaget Lidt over en tredjedel af JEP'erne havde deltagelse af et central- og østeuropæisk land og to vestlige lande, dvs. minimumskravet for TEMPUS-støtte. Et enkelt CØE- land og tre eller flere partnere fra EU eller andre G-24 lande har deltaget i 42% af JEP'erne (se Skema 3. 1). Ca. en femtedel af JEP'erne har været "multi-CØE- JEP'er", dvs. omfattede organisationer fra to eller flere CØE-lande. Andelen afmulti- CØE-JEP'er var størst (37%) i 1990/91 og faldt støt til kun 8% af de nystartede JEP'er i 1993/94. Skema 3. 1 Landesammensætningen i fælleseuropæiske TEMPUS-projekter, efter startår (% af JEP'er*) 1 CØE- og 2 EU- metllemsslater 1 CØE- og 3 eller flere EU- eller andre vestlige lande Multi-CØE lait (antal) Startår 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 lait 32 32 36 36 44 20 100 (152) 100 (318) 43 23 42 15 100 (240) 69 8 100 (39) 37 42 21 100 (749) * JEP-sammensætningen i det første år med støtte under TEMPUS-programmet. Omfatter ikke mulige ændringer i sammensætningen i det andet eller tredje år. Kilde: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts database I absolutte tal er Polen, Ungarn og det tidligere Tjekkoslovakiet de øst- og centraleuropæiske lande, der oftest har deltaget i fælleseuropæiske projekter, medens de baltiske lande og Albanien hver især har deltaget i kun ca. 2% af JEP'erne. Blandt EU-medlemsstaterne har Det Forenede Kongerige oftest deltaget i de fælleseuropæiske TEMPUS-projekter (62%). Tyskland deltog i 47% og Frankrig i 41% af JEP'erne. Nederlandene (31%) har også været stærkt repræsenteret. De enkelte ikke-EU G-24 lande, der ikke har modtaget TEMPUS-støtte til deres aktiviteter, har deltaget i mindre end 5% af JEP'erne (se Skema 3. 2). Alt i alt har ca. en fjerdedel af de fælleseuropæiske TEMPUS-projekter været 8 koordineret af partnere fra de central- og østeuropæiske lande. Den respektive procentvise andel steg fra 28% af de JEP'er, der startede i TEMPUS-programmets andet år, til 32% i det tredje år og 52% i det fjerde år. Partnere fra Ungarn (6%), Rumænien (5%) og Polen (4%) har oftere optrådt i rollen som koordinatorer af JEP'erne end partnere fra de andre CØE-lande. Rollen som "kontrahent" er kun i få tilfælde (4%) blevet indtaget af partnere fra Central- og Østeuropa. Partnere fra Det Forenede Kongerige var klart dominerende med hensyn til rollen som JEP-koordinatorer og/eller -kontrahenter. Mange andre koordinatorer og kontrahenter var fra Frankrig, Tyskland og Nederlandene, hvorved engagementet i ledelsesfunktionerne for EU-medlemsstaternes vedkommende i det store og hele afspejlede engagementet i projektindholdet. I: ingeniørvidenskaber/anvendte To emneområder blev kraftigt understøttet i de fælleseuropæiske projekter under TEMPUS og virksomhedsledelse/handelsstudier (18%). De central- og østeuropæiske lande har utvivlsomt betragtet disse to områder som de vigtigste for den økonomiske udvikling. repræsenteret med mindre end 10% hver: Alle andre områder var (8%), medicinske videnskaber og samfundsvidenskaber informatik (9%), design, kunst hver, medens miljøbeskyttelse arkitektur/byplanlægning og jura befandt sig i den nederste ende af skalaen (1-2% hver) (se Skema 3. 3). videnskaber humaniora, (20%) (7%) og Skema 3. 2 Antallet af fælleseuropæiske TEMPUS-projekter, partnere og organisationer 1990/91 1993/94 for CØE-Iande samt vestlige lande (i absolutte antal og i %*) Fælleseuropæiske projekter Partnere Organisationer Antal % Antal % Antal % ALB BG CZ CS1' GDR0 EE H LT LV PL RO SK SLO YU" B D DK E F GR I IRL L NL P UK AT AUS CDN CH FI J N SE TR USA lait 14 89 81 170 12 18 211 18 20 258 109 46 44 71 203 349 97 168 304 117 85 219 2 231 81 467 34 4 7 11 36 3 14 32 3 29 1,9 11,9 10,8 22,7 1,6 2,4 28,2 2,4 2,2 34,4 14,6 6,1 5,9 9,5 27,1 46,6 13,0 22,4 40,6 15,6 11,3 29,2 0,3 30,8 10,8 62,3 4,5 0,5 0,9 1,5 4,8 0,4 1,9 4,3 0,1 3,9 16 177 168 143 19 24 512 27 32 514 209 62 68 62 317 634 148 236 668 164 379 98 2 366 101 798 4 4 7 12 38 4 16 36 3 35 u 0,3 2,9 2,7 2,3 0,3 0,4 8,3 0,4 0,5 8,4 3,4 1,0 1,1 1,0 5,2 10,3 2,4 3,8 10,9 2,7 6,2 1,6 0,0 6,0 1,6 13,0 0,1 0,1 0,1 0,2 0,6 0,1 0,3 0,6 0,0 0,6 4 60 56 39 10 9 130 13 12 163 77 22 24 27 100 228 64 74 354 60 131 24 2 105 34 243 21 2 5 8 16 2 8 16 3 30 0,2 2,9 2,6 1,8 0,5 0,4 6,0 0,6 0,6 7,5 3,5 1,0 1,1 1,1 4,6 10,5 2,9 3,4 16,3 2,8 6,0 1,1 0,1 4,8 1,6 11,2 1,0 0,1 0,2 0,3 0,7 0,1 0,4 0,7 0,1 1,4 749 100,0 6. 146 100,0 2. 171 100,0 * Alle partnere og organisationer inklusive dem, der ikke har deltaget i hele perioden. Kilde: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts database 10 Skema 3. 3 Rnineområder i fælleseuropæiske TEMPUS-projekter, efter startår (. % af JEP'er) Startår I alt 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 Landbrugsvidenskab/landbrugshold Humaniora/filologi Samfundsvidenskaber Virksomhedsledelse og erhvervsstudier Naturvidenskaber og matematik Medicinske videnskaber Ingeniorvidenskaber/anvcndle videnskaber Informatik Miljøbeskyttelse Arkitektur, by- og regionalplanlægning Kunst og design Sprog Læreruddannelse Jura Andre fagområder I alt (antal) 4 1 7 24 7 6 18 8 7 1 1 7 3 3 5 6 2 9 17 6 7 23 8 5 2 2 7 3 2 2 6 1 10 16 6 9 19 8 8 3 0 4 5 2 3 15 3 8 13 10 10 13 10 3 3 0 3 8 0 3 6 1 9 18 6 7 20 8 7 2 1 6 4 2 3 100 (152) 100 (318) 100 (238) 100 (39) 100 (747) Kilde: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts database Den forholdsmæssige andel af fælleseuropæiske projekter, der er blevet igangsat på de forskellige emneområder, har ændret sig betragteligt igennem årene. Den forholdsmæssige andel af nyligt igangsatte JEP'er inden for virksomhedsledelse og erhvervsstudier faldt fra 24% i 1990/91 til 13% i 1993/94. Den forholdsmæssige andel af JEP'er inden for ingeniørvidenskaber voksede fra 18% i TEMPUS- programmets første år til 23% i det andet år og faldt derefter til 19% i det tredje år og til 13% i det fjerde år. På den anden side steg den forholdsmæssige andel af JEP'er inden for landbrug, medicinske videnskaber og læreruddannelse støt. De fleste JEP'er omfattede aktiviteter på flere støtteområder: 15 % modtog TEMPUS- 11 støtte på alle tre områder (samarbejde vedrorende undervisningsaktiviteter. COM institutioners strukturudvikling samt udveksling af studerende og personale), og over halvdelen på for samarbejde vedrørende undervisningsaktiviteter og mobilitet for studerende og personale, og 7% inden for strukturudvikling og mobilitet for studerende og personale. De resterende 34% af JEP'erne modtog kun TEMPUS-støtte på et enkelt område. to områder hver; 22% inden tale om. Aktiviteterne varierede alt efter hvilket emneområde, der var Fælleseuropæiske projekter inden for informatik (68%), ingeniørvidenskaber (55%) og naturvidenskaber (48%) tog oftest sigte på at forbedre faciliteterne, hvorimod dette kun spillede en marginal rolle inden for lærerundervisning (13%), kunst og design (14%), virksomhedsledelse (16%) og samfundsvidenskab (17%). Der blev ydet støtte til mobilitet for studerende og personale for alle JEP'er inden for kunst og design og til 79% inden for sprogstudierne, men kun til 38% inden for jura. inden for arkitektur (83%) og Udvikling af læseplaner var mest udbredt ingeniørvidenskab (68%) og mindst udbredt inden for kunst og design (43%) og læreruddannelse (45%). Alt i alt har 16. 891 studerende modtaget mobilitetsstipendier inden for rammerne af fælleseuropæiske projekter. Langt de fleste stipendier (87%) blev tildelt studerende fra Central- og Østeuropa med henblik på studier i en EU-medlemsstat. Det var fra starten af meningen, at TEMPUS først og fremmest skulle komme studerende fra CØE-landene til gode. Antallet af mobilitetsstipendier til studerende voksede fra 1. 218 i 1990/91 til 6. 408 i 1992/93 og faldt derefter en smule til 6. 166. Polen og Ungarn udskilte sig klart med hensyn antallet af studerende, som fik et studieophold i EU, men også hvad angår antallet af studerende, som disse to lande tog imod fra EU-medlemsstaterne. Der er blevet tildelt TEMPUS-mobilitetsstipendier til akademisk og administrativt personale med henblik på et bredt spektrum af aktiviteter. Alt i alt har ca. 26. 000 medlemmer af det akademiske og administrative personale modtaget stipendier under TEMPUS-programmets første fase. Ca. 60% var personale fra de central- og østeuropæiske lande, som gennemførte studieophold i EU-medlemsstater. Vest-Øst- mobiliteten var betydeligt større for personale end for studerende. Antallet af mobilitetsstipendier, som blev tildelt medlemmer af det akademiske og administrative personale voksede fra 1. 308 i 1990/91 til 9. 870 i 1992/93 og faldt derefter en smule til 9. 518 i 1993/94. Polen, Ungarn og Rumænien har været de mest aktive lande, for så vidt angår udveksling af personale. Da støtten, der ydes under TEMPUS-programmet, er en fuld støtte, og da de aktiviteter, der støttes, er ambitiøse og dyre, har de fælleseuropæiske projekter modtaget ca. 400 000 ECU i gennemsnit over en treårig periode. Den gennemsnitlige årlige støtte steg fra 100 000 ECU i det første år til 150 000 ECU i det andet og 166 000 ECU i det tredje projektår (se Skema 3. 4). 12 Skema 3. 4 Den gennemsnitlige TEMPUS-støtte, der er tildelt fælleseuropæiske projekter i de enkelte projektår fordelt efter startåret (gennemsnit i ECU) Starlår Projektår Første år Andet år Tredje år 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 105. 279 (152) 158. 484 (134) 180. 169 (126) 86. 042 (315) 146. 829 (275) 159. 096 (242) 122. 356 (237) 149. 906 (220) * 111. 072 (39) * * 1 all 102. 874 (743) 150. 388 (629) 166. 311 (368) Kilde: Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts database * Ingen tilgængelig information Tilskuddene under TEMPUS-programmet til administrative aktiviteter inden for rammerne af fælleseuropæiske projekter steg en smule fra ca. 44 000 ECU i det første projektår til ca. 50 000 ECU i det tredje år, hvorved den forholdsmæssige andel af det samlede årlige budget faldt fra 48 til 35%. Tilskuddene under TEMPUS-programmet til anskaffelse af udstyr indenfor rammerne af fælleseuropæiske projekter har været mere eller mindre af samme størrelse i alle projektårene (ca. 30 000 ECU årligt). Imidlertid faldt den forholdsmæssige andel af tilskuddene under TEMPUS- programmet til anskaffelse af udstyr fra 30% i det første projektår til 20% i det tredje år. Tilskuddene til mobilitetsfremmende foranstaltninger steg betragteligt fra 30 000 ECU i gennemsnit i det første projektår til 86 000 ECU i det tredje år, dvs. fra 22 til 45% i det samlede årlige budget. De mobilitetsfremmende foranstaltninger indtog en betydeligt større plads i de fælleseuropæiske projekter, der blev igangsat i 1992/93 eller 1993/94. I hvert af de første tre TEMPUS-programår modtog ca. 40 projekter hver støtte til ikke inklusive). I 1993/94, dvs. supplerende aktiviteter (ungdomsudveksling TEMPUS I-programmets sidste år, faldt antallet af projekter til 19. Knap halvdelen af projekterne i forbindelse med supplerende aktiviteter vedrørte undersøgelser og studier, ca. en tredjedel vedrørte publikations- og informationsvirksomhed, og ca. en fjerdedel af projekterne modtog støtte til oprettelse af og støtte til sammenslutninger af videregående uddannelsesinstitutioner. Under TEMPUS-programmets første fase er der blevet tildelt stipendier til ungdomsudveksling mellem CØE-partnerlande og vestlige lande. Da denne aktivitet i almindelighed blev anset for ikke at have særlig megen forbindelse til andre 13 aktiviteter under TEMPUS-programmet bortfaldt aktiviteten ved TEMPUS I- programmets ophør. Antallet af ungdomsudvekslmgsprojekter var 65 i 1990/91, 66 i 1991/92, lOo i 1992/93 og 114 i 1993/94. 1 gennemsnit deltog ca. 300 unge i hvert af disse projekter. Der findes ingen tilgængelige informationer om, hvilket land deltagerne kom fra, og om, i hvilke lande aktiviteten blev gennemført. 4. FORVALTNINGEN AF TEMPUS-PROGRAMMET PARTNERLANDENE I CØE- TEMPUS-programmet værdsættes højt og kan betragtes som en succes i CØE- partnerlandene. Ikke desto mindre er EU's rolle undertiden stadig lidt for dominerende - i en sådan grad, at EU-landene ikke følger parolen om "gradvis at erstatte bistand med partnerskab". EU-hovedaktørerne har ikke altid i tilstrækkelig grad påskønnet og tilgodeset den øgede ekspertise, der kan konstateres i en række CØE-partnerlande med hensyn til den viden og de færdigheder, der er nødvendige for, at deltagelsen i de europæiske uddannelsesprogrammer bærer frugt, og for at disse programmer kan forvaltes på lokalt plan. I betragtning af at TEMPUS omfatter emner, der indgår i de nationale politiske beslutningsprocesser, og eftersom de aktører, der er involveret i de forskellige processer og procedurer, afspejler forskellige interesser, kan TEMPUS-programmet karakteriseres som et program, der har behov for en fortsat formel og uformel dialog mellem alle de implicerede parter. De procedurer, der er blevet fastlagt i alle CØE- partnerlande med henblik på at træffe de nødvendige politiske beslutninger indebærer ikke en klar sondren mellem aktører og beslutningstagningsniveauer (f. eks. overnationalt, nationalt og institutionelt niveau), men har snarere forstærket anstrengelserne inden for koordinering og samarbejde. I alle CØE-lande er der blevet udarbejdet de samme strukturer og procedurer for at sikre den nødvendige koordination. I alle landene er der blevet oprettet organer - kaldet TEMPUS-rådgivningsudvalg/-tilsynsråd eller TEMPUS-forvaltningskomitéer - i hvilke alle relevante aktører og grupper af aktører er repræsenteret. Disse organers hovedopgave er at tilgodese de forskellige interesser ligeligt i forbindelse med forvaltningen af TEMPUS-programmet og at give de politiske beslutninger under TEMPUS-programmet den nødvendige troværdighed. De nationale TEMPUS-kontorer spiller en stor rolle i beslutningsprocessen under TEMPUS-programmet, som går langt ud over de officielle og fortrinsvis administrative opgaver, som disse kontorer skal varetage. De nationale TEMPUS- kontorer har ofte indtaget en mæglerrolle i tilfælde af uenighed mellem TEMPUS- programmets hovedaktører. Hvad der imidlertid er endnu vigtigere, så har disse kontorer i mange CØE-lande uformelt fået overdraget den opgave at forberede alle større politiske beslutninger gennem udarbejdelse af forslag eller henstillinger, som i vid udstrækning accepteres af de øvrige aktører. Dette kan tilskrives en øget dygtighed og professionalisme. 14 Henimod slutningen af TEMPUS I-perioden har man kunnet konstatere, at den politiske beslutningstagning fungerede forholdsvis gnidningsløst med deltagelse af alle relevante aktører, og at TEMPUS-programmet blev forvaltet fornuftigt og rutineret i alle CØE-lande. Som følge af de nationale TEMPUS-kontorers øgede professionalisme og arbejdet i de nationale TEMPUS-rådgivningsudvalg/-tilsynsråd har man kunnet konstatere en høj grad af stabilitet og kontinuitet i indsatsen på nationalt plan. Eksemplet med Kommissionens Repræsentation i Rumænien viser, at Kommissionens Repræsentationer i CØE-partnerlandene har en vis rolle at udfylde under TEMPUS- programmet, som ikke er begrænset til bistand med juridiske spørgsmål, selv om der også er et behov og ydes støtte på dette område i en række lande. I det omfang der ydes en synlig indsats inden for rammerne af den nationale TEMPUS-politik i form af ekspertrådgivning snarere end programstyring eller administrativ forvaltning, har det sandsynligvis bidraget til at forbedre forbindelserne mellem PHARE og TEMPUS og dermed til at øge TEMPUS-programmets effekt. Undervisningsministrenes rolle i den politiske beslutningsproces under TEMPUS- programmet varierer fra land til land, men er normalt ikke særlig proaktiv. Mange af opgaverne i denne forbindelse overdrages til TEMPUS-rådgivningsudvalgene/- tilsynsrådene, der sædvanligvis ledes af en repræsentant for Undervisningsministeriet. Mangelen på udviklingsplaner i den nationale politik inden for videregående undervisning i de fleste CØE-partnerlande har bidraget til, at der ikke er en reel basis for en specifik, overordnet strategi for fastlæggelse af rammer for TEMPUS- aktiviteterne. I en vis grad synes Undervisningsministeriernes interesse for at bidrage til TEMPUS-aktiviterne også af afhænge af TEMPUS-programmets støtte til det samlede budget for videregående uddannelse i de enkelte CØE-partnerlande. Hvad angår PHARE-repræsentanternes reelle indflydelse på TEMPUS-programmet, kan der drages tre delvis indbyrdes modstridende konklusioner: I visse CØE-lande er der uenighed mellem PHARE- og TEMPUS-aktørerne om ledelsen og forvaltningen af TEMPUS-programmet, men det forholdsvis uproblematiske samarbejde med hensyn til TEMPUS-budgetlægningen var sammenligning med andre gennemgående bemærkelsesværdigt. underprogrammer har PHARE allokeret betragtelige midler til TEMPUS, hvilket kan ses som et tegn på den store betydning, der tillægges reformen og fornyelsen af de videregående uddannelser på nationalt plan. I løbet af TEMPUS I-perioden et det samlede TEMPUS-budget vokset både i absolutte tal og i procent af det nationale PHARE-budget. I Indholdsrelaterede kriterier eller betingelser havde ikke nogen større betydning i forbindelse med budgetforhandlingerne. Selv om der i en vis udstrækning er blevet taget hensyn til PHARE-programmets prioriteringer ved TEMPUS-rådgivningsudvalgenes henstillinger eller beslutninger, er allokereringen af TEMPUS-budgettet sket i form af fastsættelsen af et fast beløb på basis af TEMPUS-budgettet i det foregående år og det årlige 15 PHARE-indikativprogram. Den tidsmæssige forskydning i den løbende beslutningsproces i henholdsvis PHARE- og TEMPUS-programmet har bidraget ri- valget af løsningen med tildelingen af et fast beløb frem for en direkte allokering af beløb til bestemte projekter og aktiviteter, således som det er tilfældet med andre PHARE-underprogrammer. Medens det vigtigste overordnede formål med TEMPUS-programmet er at støtte reformer og fornyelse inden for de videregående uddannelser i CØE- partnerlandene, er det andet overordnede formål at bidrage til den økonomiske omstrukturering af de involverede CØE-lande. Under TEMPUS I-fasen blev de ansvarlige for PHARE-programmet i stigende grad interesseret i sidstnævnte formål, og der er blevet udfoldet bestræbelser med henblik på bedre at kortlægge forbindelserne mellem TEMPUS og PHARE. Ikke desto mindre kan det konstateres, at man forholdsvis ofte forsøger at undgå overlapninger og komplementaritet mellem TEMPUS-projekter og andre PHARE-aktiviteter. Der er ikke i nogen af CØE-landene konstateret et bevidst forsøg på at sammenkoble TEMPUS-ressourcerne og andre PHARE-ressourcer eller at påbegynde et projektsamarbejde (f. eks. på områder såsom miljøbeskyttelse, byplanlægning eller transport). PHARE- repræsentanterne er hovedsagelig blevet inddraget i forbindelse med diskussioner vedrørende fastlæggelsen af den overordnede uddannelsespolitik under TEMPUS-programmet. Muligheden for sektor- eller emnespecifikke relationer mellem PHARE- og TEMPUS-aktiviteterne er ikke blevet betragtet som et spørgsmål af speciel vigtig karakter. Repræsentanter for de videregående uddannelsesinstitutioner er sædvanligvis inddraget i TEMPUS-strategilægningen gennem deres medlemskab af TEMPUS- rådgivningsudvalg/-tilsynsråd. På det institutionelle niveau er der blevet tilvejebragt en vis grad af infrastrukturstøtte og -tjenesteydelser for TEMPUS-aktiviteterne på fakulteterne og institutterne. Bortset fra en formel accept ved underskrivelsen af påtegningsblanketterne, har det kun undtagelsesvis været muligt at konstatere iværksættelsen af en forvaltningsstrategi, som integrerede TEMPUS-aktiviteterne i en institutionel udviklingsplan. Dette skyldes i stor udstrækning, at fakulteterne og institutterne har en høj grad af selvstændighed og ofte foretrækker selv at tilrettelægge TEMPUS-relaterede forhold. TEMPUS-støtten under TEMPUS I-fasen havde en tendens til at fokusere på bestemte modtagere eller modtagergrupper og dermed skabe en kløft mellem dem, der har, og dem, der ikke har, både med hensyn til institutioner, fakulteter og institutter, ja endog med hensyn til de enkelte medlemmer af det akademiske personale, hvad angår akkumulering af ny viden og internationale kontakter. Forsøget på at skabe en rimelig balance er oftere resultatet i de CØE-lande, hvor de akademiske eksperter samarbejder omkring bedømmelsen af TEMPUS-aktiviteterne og som gruppe skal nå til enighed vedrørende henstillingerne. En satsning på kvalitet uanset muligheden for en manglende balance i udvælgelsen af ansøgninger og i fordelingen af støtten er ofte resultatet i de CØE-lande, i hvilke navnene på de 16 akademiske eksperter holdes hemmelige, og i hvilke eksperterne ikke kender hinanden. Henimod slutningen af TEMPUS I-fasen er der blevet opnået en bredere dækning af emneområder gennem indførelsen af reguleringsmekanismer i prioriteringerne (dvs. supplerende prioriteringer og betingelser) eller gennem rotationsordninger. Processen med etableringen af nationale TEMPUS-prioriteringer er blevet forbedret i de fleste CØE-lande i TEMPUS I-fasen og der er en bred tilslutning til prioriteringerne. Der er kun blevet udtrykt bekymring om gyldigheden af de offentliggjorte prioriteringer ved udvælgelsen af ansøgningerne i de to tilfælde, hvor prioriteringerne er blevet ændret af Kommissionen og dernæst offentliggjort uden tilbagemelding til de nationale aktører. Finansieringsniveauet for TEMPUS-aktiviteterne er gennemgående tilstrækkeligt og tilfredsstillende. Der er skabt flere problemer ved forsinkelser i overførslen af stipendier og støtte. En positiv udvikling har været den voksende opmærksomhed med hensyn til at træffe foranstaltninger for det tidspunkt, hvor TEMPUS-støtten ville ophøre, således at det vundne ikke gik tabt. Virkningerne af programændringer som f. eks. indførelsen af nye JEP-typer og opgivelsen af disse efter en kort tid kan ødelægge strukturen og sammenhængen i programmet som sådant og danne hindring for opbygningen af en stabil viden og rutiner i forbindelse med planlægningen af ansøgningerne. Selv om hovedparten af ansøgerne og JEP-partnerne følte og stadig føler sig velinformerede om de TEMPUS-aspekter, der er mest relevante for dem, kommer oplysninger om nationale TEMPUS-prioriteringer ofte lidt for sent til, at ansøgerne kan udforme ansøgningerne således, at de er helt i overensstemmelse med prioriteringerne. 5. UNDERVISNINGSAKTIVITETER I JEP'ERNE 5. 1. Vurderingen af de politiske rammer Ved de fleste central- og østeuropæiske universiteter blev TEMPUS- programmet helt klart - især i programmets første par år - opfattet som manna fra himlen-, man kunne ikke helt forklare, hvorfor og hvorledes den faldt, der kom en stor mængde (for de heldige), og den faldt kun på de få udvalgte. Den komplekse udformning af TEMPUS-programmets generelle regler, Kommissionens årlige ændringer og specificerede redegørelser, de ofte årlige ændringer i de nationale prioriteringer (både de fremtrædende og de mere sekundære elementer) og de mange rygter om de tilgrundliggende 17 "reelle" politiske intentioner og udvælgelseskriterier skabte i starten en høj grad af irritation. For det første var der hyppige klager over mangelen på informationer, navnlig i de første år hvor de respektive lande modtog støtte under TEMPUS-programmet. I starten var der en betragtelig mængde ansøgninger, hvor ansøgerne tydeligvis ikke havde været klar over målsætningerne, de nationale prioriteringer og de offentligt kundgjorte udvælgelseskriterier. For det andet bliver tildelingen af støtte stadig betragtet som værende noget vilkårlig i kraft af de skarpe grænser omkring støtten, inddragelse af emneområde x og udelukkelse af emneområde y, den store støtte til aktivitet a og den fuldstændigt manglende interesse for aktivitet b. Mange potentielle deltagere fra CØE-lande anså det for altafgørende at finde dygtige, ansete og indflydelsesrige partnere i Vesten, selv om partnernes indsigt med hensyn til behovene hos partnerne i CØE-landene var begrænset. Mange håbede, at de rette forbindelser til den nationale regering eller til de forskellige lag af TEMPUS-administrationen var afgørende. Kommissionens hovedretningslinjer for TEMPUS-støtten blev gennemgående betragtet som forudsætninger, der ikke kunne rokkes ved. I visse henseender blev donoren betragtet som for almægtig til at blive kritiseret. Imidlertid betragtede mange støttemodtagere og også mange af taberne i kampen om støtte de umiddelbare behov i form af udstyr og muligheden for kontakt med videregående uddannelsesinstitutioner i Vesten som vigtigere end opfyldelsen af heroiske mål såsom udvikling af læseplaner, omstrukturering af fakultetet eller udveksling af studerende. Dette var mest iøjnefaldende i lande, hvor TEMPUS-programmet i starten eller endog indtil i dag mere eller mindre har været den eneste kilde til anskaffelse af nyt udstyr. Nogle bukkede opportunistisk, mange accepterede efterhånden støttepakken som en fornuftig strategi for deres udvikling. Et enkelt område har skilt sig ud, hvor forundringen og kritikken fortsatte, selv efter at den første usikkerhed var forsvundet, nemlig den store vægt, Kommissionen har lagt på støtte til undervisning uden samtidig støtte til forskning. Hovedparten af dem, der har ønsket at modtage støtte under TEMPUS- programmet delte ikke i starten synspunktet om, at TEMPUS havde en "bottom-up-indfaidsvinkel". De følte i høj grad, at de var prisgivet en overbygning af betingelser og begrænsninger, hvad enten disse blev opfattet som en udvækst af målrettede politikker fra oven, tilfældige hindringer eller begrænsninger, der beroede på igennem årene har støttemodtagerne i CØE-landene noteret sig, at støttebetingelserne var relativt åbne og gav mulighed for særlige innovative tiltag. inerti. Men Det er næppe muligt at generalisere med hensyn til de måder, hvorpå universiteterne har oplevet og opfattet de nationale TEMPUS-politikker, som er blevet ført af de støtteberettigede CØE-regeringer. De blev betragtet som alt for uensartede, i den udtrækning de var målrettede eller uklare, eller i den udstrækning de imødekom eller anfægtede synspunkterne hos de 18 forskellige repræsentanter for de videregående uddannelsesinstitutioner eller for fakulteterne og institutterne på disse. Imidlertid kan det alt i alt konstateres, at hyppige regeringsskift og uklare nationale politikker oftere er blevet kritiseret i interviewene end klart målrettede regeringspolitikker, men vi kan ikke udelukke en skævhed i interviewene i denne henseende, fordi der blandt de interviewede var et større antal heldige TEMPUS- støtteansøgere end uheldige. De nervøse diskussioner og de hyppige politiske ændringer i en række lande har skadet den fortsatte støtte igennem tre år til JEP'er i langt mindre grad, end man oprindeligt frygtede. Som det allerede er vist, har den forholdsmæssige andel af PHARE-støtten til TEMPUS være forholdsvis stabil i de fleste lande, og ændringer i de nationale prioriteringer har sjældent ført til nedsættelse eller ophør af støtten til allerede eksisterende JEP'er efter det første eller andet støtteår. Alt i alt kan man konstatere en høj grad af tillid hos de videregående uddannelsesinstitutioner, for så vidt angår information, rådgivning og støtte fra de fleste nationale TEMPUS-kontorer. Disse er generelt blevet betragtet som meget hjælpsomme over for de institutter, der har anmodet om bistand, og jo senere deltagerne modtog TEMPUS-støtte for første gang, jo mere har de understreget det nationale TEMPUS-kontors rolle i forbindelse med ansøgningen. Der er ydermere en tendens til at betragte de nationale TEMPUS-kontorer som en klippe i de forskellige politiske storme, der kan påvirke TEMPUS-støtten. 5. 2. De institutionelle rammer Hovedparten af de implicerede og af de udenfor stående observatører lader til at være enige om, at det i TEMPUS-programmets første fire år mere eller mindre har været de respektive fakulteter eller institutter i CØE- partnerlandene, der har stået for de aktiviteter, der har modtaget støtte. Universitet som institution har ikke spillet nogen større rolle i CØE-landene. Undertiden er rektoren eller en anden topembedsmands anseelse og politiske indflydelse blevet betragtet som afgørende for indflydelsen på de nationale TEMPUS-politikker eller for opbakningen bag beslutningen om at yde støtte til det respektive JEP og institut. Midlerne til administrativ støtte blev hovedsagelig tilvejebragt i kraft af beslutninger på de respektive institutter, og der blev kun i til meget begrænset omfang TEMPUS-finansierede aktiviteter. tilvejebragt supplerende støtte Universitetsadministrationen blev ikke sjældent betragtet som uerfaren i disse sager og blev anset for ikke at være særlig hjælpsom i sin holdning. I visse lande synes der imidlertid at være 19 en holdningsændring på vej henimod en mere aktiv støtte til de institutter, der er inddraget i internationalt samarbejde. De institutter, der har modtaget TEMPUS-støtten, har været placeret i et institutionelt miljø, der var fremherskende i de fleste CØE-lande, og som i høj grad var karakteriseret ved, at fakultetet traditionelt havde en stor formel kompetence og indflydelse. På en række institutioner har man kunnet konstatere en styrkelse af de internationale kontorer. Dette blev i en vis udstrækning betragtet som gavnligt på det informationsmæssige plan og for forbedringen af visse administrative processer. Det var imidlertid kun et fåtal, der mente, at dette ville have en afgørende betydning for udviklingen af de pågældende universiteters internationale politik. om, Der var mindre uenighed om de respektive faktuelle forhold end om spørgsmålet fra universitetsadministrationens side var et minus eller ej, om, hvor vigtigt det var med modforanstaltninger, og om, hvad disse modforanstaltninger skulle bestå i. en mere hvorvidt proaktiv rolle 5. 3. Finansielle betingelser Som svar på et spørgsmål herom anså størsteparten af partnerne i de fælleseuropæiske projekter fra de central- og østeuropæiske lande, at støtten var "generøs". Imidlertid var den forholdsmæssige andel af dem, der så positivt på de finansielle betingelser klart mindre end den forholdsmæssige andel af dem, der roste de undervisningsmæssige resultater af JEP- aktiviteterne. Selv om beløbene forekommer imponerende, især i de lande, hvor TEMPUS fortsat er den største finansieringskilde ud over finansieringen af de grundlæggende institutionelle behov, vil der altid være tale om visse begrænsninger i den forstand, at flere midler ville være velkomne. Ikke desto mindre bekræfter interviewene også, at glæden over den modtagne støtte blandt modtagerne af TEMPUS-støtte i regelen er større end beklagelserne over manglerne. Det er helt klart, at støttemodtagernes bekymringer vedrørende de finansielle aspekter først og fremmest har tilknytning til åen finansielle forvaltning. I den som påkalder opmærksomheden: fem punkter, forbindelse er der specielt Forsinkelsen i Kommissionens tilvejebringelse af støtte blev betragtet som den største ulempe. Svarene på spørgeskemaet viser, at deltagerne også anfører forårsaget af JEP- koordinatorerne og JEP-kontrahenterne, bankproblemer og universitetsadministrationen i CØE-landene, men forsinkelser, der kan tilskrives Kommissionen, blev klart betragtet som den største forsinkelser 20 ulempe (se Skema 5. 1). Problemerne med overførsel af midler til CØE-landene var store, især i de første år, men fortsatte i en række lande i en længere periode. Midlerne måtte ofte transporteres som kontante penge, udstyret måtte leveres personligt, billetter måtte købes i Vesten og sendes osv. Dette gav ekstra administrative byrder og bevirkede ofte, i de oprindeligt planlagte at man måtte undervisningsaktiviteter. skære Mange af deltagerne fra CØE-landene var forbløffede over at konstatere, at en betydelig andel af TEMPUS-midlerne i sidste ende havnede i Vesten. Dette spørgsmål vil blive behandlet nærmere nedenfor (se 5. 4). række partnerne kritiserede interviewet TEMPUS- En administrationen for ikke at tillade, at midler, der oprindeligt var øremærket til visse aktiviteter, i sidste ende blev anvendt til andre aktiviteter. i Der var ofte en følelse af usikkerhed med hensyn til, om støtten ville fortsætte. I praksis modtog de JEP'er, der var igangsat under TEMPUS I, støtte i gennemsnitlig 2,8 år. Desuden blev uvisheden fjernet i det sidste år af TEMPUS I-fasen ved indførelsen af en flerårig støtteordning. Endelig er der spørgsmålet om treårsgrænsen for støtte. Denne regel synes rimelig, når støtten betragtes som et middel til at igangsætte reformer, men mange støttemodtagere gjorde gældende, at der var ulemper ved denne regel. En biblioteksstøtte med henblik på køb af udenlandske tidsskrifter betragtedes f. eks. som spild, hvis abonnementet senere må opgives. I spørgeskemaundersøgelsen havde lidt over 10% af respondenterne fra CØE- landene allerede konstateret defekter ved laboratoriet eller på kontorudstyret. Defekterne var sandsynligvis størst for de mest ambitiøse reformprojekters vedkommende. Udveksling af personale kunne være gavnligt, hvis den ikke blev begrænset til en kort periode. Sidst men ikke mindst bemærkede en stor del af deltagerne fra CØE-landene, at udviklingen af undervisningsmateriale ikke nåede at blive fuldt gennemført, fordi der ikke var nogen penge tilbage til trykning eller anden reproduktion af materialet, specielt hvad angik lærebøger. 21 Skema 5. 1 Finansielle problemer, som de institutter, der deltager i JEP'erne, har gjort gældende, efter respondentens status (%*) Koordinator Kontrahent Partner lait Koordinator og kontrahent Forsinkelse i Kommissionens tilvejebringelse af støtten Forsinkelse i bankens tilvejebringelse af støtten Forsinkelse i JEP- kontrahentens tilvejebringelse af støtten Forsinkelse i instituttets tilvejebringelse af sløtten Problemer med institutionens forvaltning af støtten Problemer med forvaltningen af støtten i JEP'erne Skæv fordeling af midlerne mellem partnerne 31 18 1 7 14 8 4 27 24 12 6 10 8 4 19 17 2 18 25 12 5 23 20 16 5 10 7 8 24 20 14 6 11 8 7 * Anslået til 1 eller 2 på en skala fra 1 = "i et meget betydeligt omfang" til 5 = "overhovedet ikke" Spørgsmål 4. 14: Anfør venligst, i hvilken udstrækning dit institut er stødt på problemer på følgende områder. Kilde: Undersøgelsen "Experiences of JEP Contractors/Coordinators/Partners TEMPUS" in the First Phase og Alt i alt kan man notere, at TEMPUS-støtten ved slutningen af TEMPUS I- fasen spillede en helt forskellig rolle i de forskellige CØE-lande inden for de i den højere støtte globale uddannelsessektor. Medens støtten i nogle lande var et led i en række tilgængelige støttekilder med henblik på innovation og fornyelse, udgjorde reformer finansiel rammer for til 22 den i andre lande den eneste finansielle kilde ud over den blotte overlevelse. 5. 4. Samarbejde internt i JEP'erne Støtten under TEMPUS-programmet er hovedsagelig blevet allokeret til undervisningsaktiviteter inden for rammerne af netværk med deltagelse af partnere fra CØE-partnerlandene og de vestlige lande. I de fleste tilfælde blev samarbejdet internt i de fælleseuropæiske projekter positivt bedømt af de ansvarlige personer i de deltagende institutter i de central- og østeuropæiske lande. Initiativet til samarbejde udgik ofte fra de vestlige partnere. De fleste af de deltagere fra CØE-landene, der blev interviewet, understregede da også, at de vestlige partnere dominerede scenen i starten. Mc nge deltagere fra CØE- landene var taknemlige for de vestlige partneres initiativ, inspiration og anstrengelser. Imidlertid blev der ikke sjældent udtrykt visse forbehold. Der var mange tilfælde af stor ros, men også nogle tilfælde af bitter kritik. Der blev navnlig udtrykt visse forbehold på fem områder: Ifølge CØE-partnerne indtog de vestlige partnere ofte en alt for dominerende rolle, især i begyndelsen af samarbejdet. Visse CØE- partnere understregede, at de ukritisk havde accepteret reformidéer og forslag til aktiviteter, som de senere fortrød, efterhånden som de fik kendskab til andre valgmuligheder. Kommunikationen var ofte karakteriseret ved en manglende balance. Hvis CØE-partnerne opdagede, at den vestlige støtte var af ringe akademisk kvalitet, vovede de ofte ikke at give udtryk for deres bekymring, endsige afbryde samarbejdet med den pågældende partner. Som allerede nævnt, har et betragteligt antal CØE-partnere med forbløffelse noteret, at deres vestlige partnere selv lagde beslag på en stor del af TEMPUS-støtten, sew om det var tydeligt, at CØE- partnerne havde stærkt brug for midlerne. CØE-partnerne forventede helt klart mere solidaritet i forbindelse med problemerne på universiteterne i CØE-landene. På den anden side gjorde hovedparten af de vestlige partnere gældende, at deres administrative arbejde kun blev delvis godtgjort, og at TEMPUS-programmet ikke var økonomisk attraktivt. Som svar på spørgeskemaet anførte ca. en tredjedel af CØE- deltagerne, at de ikke var fuldt informeret om detaljerne i de finansielle oversigter og indberetninger, og at de ikke modtog kopi af de rapporter, der blev fremsendt til Kommissionen. Omkring en tiendedel udtrykte skarp kritik af den manglende balance i 23 allokeringerne til de forskellige partnere. Endelig havde mange institutter ved CØE-institutionerne problemer med at tiltrække partnere fra Vesten. Der var helt klart en grundlæggende dynamik i samarbejdet mellem partnerne: Kravet om mindst to partnere fra EF-landene blev ofte ikke opfyldt i praksis, idet kun den ene vestlige partner var aktiv, medens den anden tjente som "inaktiv partner" for at opfylde de officielle betingelser. Jo flere partnere, der officielt deltog i netværket, jo mindre var den forholdsmæssige andel af partnere, som deltagerne fra de central- og østeuropæiske lande aktivt samarbejdede med. I en række CØE-lande blevflere partnere fra samme land inddraget i samarbejdet. Samarbejdet mellem institutter fra forskellige CØE-lande blev kun i begrænset omfang stimuleret af TEMPUS-samarbejdet. Den forholdsmæssige andel af "regionale" eller multi-CØE-JEP'er var ringe fra begyndelsen og blev yderligere reduceret, selv om undersøgelsen viser, at de "regionale" JEP'er var lidt mere succesrige. Andre partnere, f. eks. virksomheder eller andre organisationer (f. eks. forskningsinsitutioner) var ofte officielle partnere internt i JEP'erne, men det var klart, at ingen af dem spillede en central rolle ved forvaltningen af JEP'en eller i de større JEP-aktiviteter. Denne dynamik er så åbenbar, at den giver anledning til fornyet overvejelse. Skulle en enkelt vestlig partner være tilstrækkelig? Skulle man fremme samarbejdet med andre partnere? Hvad er ulemperne og mulighederne ved "regionale" JEP'er? Gennemgående har der ofte manglet balance i samarbejdet, fordi mange vestlige repræsentanter betragtede sig selv ikke kun som donorer og informationsbærere, men også som akademisk overlegne. Igennem årene har denne holdning ændret sig noget. 24 5. 5. JEP-deltagernes administrative funktioner Forvaltningen af de TEMPUS-relaterede aktiviteter betragtedes gennemgående som en særdeles vigtig opgave i CØE-landene. Rektorer, stedfortrædere eller institutbestyrere, deres dekaner, vicedekaner, indflydelsesrige professorer forestår normalt denne forvaltning. Partnere fra CØE-landene uden koordinerende pligter har anført, at de i gennemsnit anvendte mere end seks timer om ugen på administrative opgaver i forbindelse med TEMPUS-programmet. Dem, der forestod koordineringen, brugte i gennemsnit det dobbelte antal timer. Nogle mente, at denne funktion gavnede deres akademiske karriere, medens andre så det som en ulempe, fordi det beskar deres muligheder for at være aktive og produktive på det akademiske plan. En gradvis overdragelse af funktionerne som koordinator og kontrahent fra de vestlige partnere dl CØE-partnerne blev betragtet som en selvfølge. Mange af deltagerne fra CØE-landene ønskede, at administratorerne på deres institut forestod forvaltningen af TEMPUS-aktiviteterne frem for administratorerne på det centrale niveau på det pågældende universitet. De var af den opfattelse, at det var nødvendigt at instruere administratorerne og at opretholde en nær kontakt med disse. 5. 6. Undervisningsaktiviteterne u n d er s t ø t te n e m l ig I - f a s e n, T E M P US Størsteparten af deltagerne i de fælleseuropæiske projekter var officielt involveret på alle de fire hovedområder for undervisningsaktiviteter, der m o d t og uddannelsesreformforanstaltninger, strukturudvikling samt mobilitet for personale og studerende. Der var helt klart nogen, der betragtede en sideløbende deltagelse i de forskellige aktiviteter som en fordelagtig reformmetode. Andre foretrak helt klart nogle enkelte aktiviteter, men blev involveret i de andre i kraft af programmets indre dynamik og endte med at lægge vægt på en kombination af aktiviteterne. Der er også deltagere, som vedblev med kun at interessere sig for nogle få aktiviteter, og de andre aktiviteter blev kun gennemført på papiret eller - hvis mere end på selve papiret - alene med henblik på at opnå støtte til de aktiviteter, de anså for de væsentligste. Alt i alt var der stor forskel på, i hvilken udstrækning ambitiøse reformmålsætninger blev forfulgt, men ikke gennemført - eller snarere forfulgt på skrømt. Imidlertid lader de fleste observatører til at være enige om, at den forholdsmæssige andel af egentlige succeshistorier er bemærkelsesværdig, og at man i de fleste tilfælde kunne konstatere forandringer i den rigtige retning. Over 90% af JEP-deltagerne fra CØE- landene udtrykte en høj grad af tilfredshed med de resultater, der blev opnået i sidste instans (se Skema 5. 2). 25 Skema 5. 2 En samlet vurdering af resultaterne af JEP'erne, efter landegruppe (%)' Meget tilfreds 2 3 4 Meget utilfreds lait (antal) Landegruppe lait CØE-land Vestligt land 59 33 7 1 0 100 (685) 32 45 15 5 2 43 41 12 4 1 100 (963) 100 (1648) Spørgsmål 10. 10: Hvor tilfreds er du alt i alt med de resultater, som er blevet opnået gennem dette JEP? Kilde: Undersøgelsen "Experiences of JEP Contractors/Coordinators/Partners TEMPUS" in the First Phase of Udviklende aktiviteter og intensive kurser for personale blev hyppigt anset for nyttige som kollektive foranstaltninger, hvor man lærer partnerne i andre lande, deres aktiviteter og deres tænkemåde at kende. I almindelighed betragtes de som lige så nyttige som mobilitet for personalet. Virkningerne af at erhverve en grundlæggende viden og deltage i internationale akademiske netværk blev ofte anset for mere vigtige og for at have en større chance for at blive en realitet end det officielle formål med de individuelle foranstaltninger. / halvdelen intensitet. Over Udviklingen af læseplaner og produktionen af undervisningsmateriale i varierede spørgeskemaundersøgelsen anførte, at de gennemførte store ændringer. Der var også et ret stort antal respondenter, som blot havde gennemført ændringer i individuelle kurser eller produceret tekster af mindre betydning for de respektive kurser. I enkelte tilfælde var der ikke tale om meget mere end en franchiserelation, hvor de vestlige partnere blot overførte deres egne metoder og materialer til CØE-partnerne. respondenterne af De respektive institutter i CØE-landene var stolte over det nye udstyr; udstyret vakte ofte misundelse blandt de andre på det pågældende universitet, ja endog undertiden blandt partnerne i Vesten. Medens udstyret i visse tilfælde var tæt knyttet til de respektive undervisningsaktiviteter, blev det i de fleste tilfælde betragtet som en forbedring, der under alle omstændigheder var nyttig, f. eks. med hensyn til at forbedre undervisningen 26 fremme støtte generelt, forskningsinfrastrukturen osv. Der var bred enighed om, at støtten til strukturudvikling var den vigtigste. internationalt samarbejde, fremtidigt et udveksling Der var en tendens til at betragte udveksling af studerende som meget nyttig for dem, der rent faktisk gennemførte studieophold i udlandet, men denne aktivitet var i det store og hele mindre integreret i de andre reformaktiviteter. Der var tilsyneladende kun få tilfælde af en tæt forbindelse i studerende mellem undervisningsreformen, især fordi en regelmæssig udveksling for de fleste studerendes vedkommende ikke betragtedes som et realistisk mål. I visse tilfælde blev der ydet støtte til studerende eller doktorkandidater, som forventedes at ville søge stilling som undervisningsassistenter, når de vendte tilbage. I den forbindelse er det værd at bemærke, at "hjerneflugteffekten" af TEMPUS-programmet i almindelighed betragtedes som værende af ringe omfang. hovedelementerne og af 5. 7. Resultater og virkninger integreringen af CØE-partnerne - og Det største og mest betydningsfulde resultat af TEMPUS-aktiviteterne var helt klart tilfælde administratorerne - i et internationalt akademisk miljø. De tilpassede sig dette nye miljø og blev integreret i mindre eller større netværk, og de erhvervede sig viden og forbedrede generelt set deres kvalifikationer og status. i visse Desuden havde TEMPUS-programmet en enorm effekt på de kollegiale relationer. Arbejdet med forbedringer blev realisabelt og gennemførligt, var anstrengelserne værd. Arbejdet i internationale netværk blev en værdifuld innovationsstrategi. TEMPUS-støtten sikrede modtagerne en større leverance af udstyr. På mange institutter i CØE-landene blev der gennemført en vidtrækkende revision af læseplanerne, og det lykkedes i mange tilfælde at udvikle nyt undervisningsmateriale af strategisk karakter. Imidlertid var der store forskelle i rækkevidden og resultaterne af udviklingen af læseplaner og andre undervisningsaktiviteter. Resultaterne i CØE-landene afhænger i reglen af mange faktorer. I det store hele kan man konstatere, at der er den største påskønnelse af resultaterne i lande, institutioner og institutter, som hverken var særlig rige og ansete eller særlig fattige og lidet tiltrækkende for de vestlige partnere. Hvis vi derfor foretager en sammenligning efter lande, kan det ikke komme som en overraskelse for nogen, at det viser sig, at de bedste resultater af TEMPUS- støtten blev registreret i Bulgarien. På denne baggrund kan man i dag se sådan på det, at begrundelserne for at 27 støtte visse emneområder frem for andre har været noget tilfældige. De nationale politikker har ikke sjældent undergået forandringer, og man kunne fremføre gode grunde for og imod støtte til næsten alle emneområder. Resultaterne af de TEMPUS-aktiviteter, der rent faktisk blev gennemført, varierer kun ganske lidt fra emneområde til emneområde. De gode resultater betragtes hovedsagelig som resultater på udvalgte enkeltstående innovationsområder, som har haft det held at blive udvalgt inden for rammerne af TEMPUS-programmet. Virkningerne på de institutionelle rammer har været beskedne og for det meste været marginale (se Skema 5. 3). Der er imidlertid ingen grund til at formode, at man kan forvente større virkninger, herunder indirekte virkninger for den pågældende videregående uddannelsesinstitution. Hvis hovedvægten lægges på undervisningsmæssig innovation inden for emneområdenetværkerne, vil de indirekte virkninger inden for institutionen naturligvis være begrænset. Skema 5. 3 Tilgængeligheden af det udstyr, der er indkøbt via TEMPUS-støtten (% af JEP-partnere fra CØE-landene, som har anskaffet det pågældende udstyr) Tilgængelighed Computere Bøger Lab. udstyr Kontorudstyr Kun til JEP-instituttet Andre institutter Alle institutionens institutter Tilgængeligheden ikke specificeret I Alt (antal) 44 31 23 2 21 20 56 3 46 31 20 3 59 21 19 1 100 (537) 100 (491) 100 (287) 100 (278) Spørgsmål 7. 3: Hvilken type udstyr blev indkøbt, og hvem har adgang til udstyret på den pågældende institution? Kilde: Undersøgelsen: "Experiences of JEP Contractors/Coordinators/Partners in the First Phase of TEMPUS" En stor del af de deltagere, der har været aktivt involveret i regionalt samarbejde i de central- og østeuropæiske lande betragtede dette som en værdifuld og lovende erfaring. Nogle af de interviewede partnere klagede over, at der ikke var gjort ret meget for at udbrede gode erfaringer inden for emneområderne i det pågældende CØE-land. Det regionale samarbejde var også blevet mere oplagt et par år efter de hurtige politiske forandringer og kunne også føre til mere lovende resultater, end det ville have været muligt i starten af 1990'erne. 28 6. VIDEREGÅENDE UDDANNELSESINSTITUTIONER, SOM HAR DELTAGET I TEMPUS-PROGRAMMET er ydet under TEMPUS-programmet videregående Der uddannelsesinstitutioner i Central- og Østeuropa, som har oplevet store forandringer siden 1990. Ifølge de svar på et spørgeskema, der er modtaget fra en række personer placeret på et centralt institutionelt niveau, var ca. 40% af de akademiske grader, som man kunne erhverve i 1995, helt nye, knap 30% havde undergået en radikal forandring siden 1990, og kun lidt over 30% var forblevet mere eller mindre uændrede. støtte til Ifølge de ansvarlige ledere på centralt niveau på de videregående uddannelsesinstitutioner har TEMPUS-programmet i høj grad bidraget til etableringen af internationale kontakter og i stort omfang bidraget til udveksling af personale (se Skema 6. 1). På mange institutioner er TEMPUS-programmets bidrag til forbedringen af udstyr og til forskellige undervisningsformål bemærkelsesværdigt stort. Programmets effekt har imidlertid været mindre, hvad angår uddannelse af personale, reorganisering af læseplaner og universiteternes ledelse. De fakulteter og institutter, i JEP'er, betragtes da også som mere aktive end andre i der deltager ændringsorienterede uddannelsesaktiviteter, men ikke synderligt mere aktive med hensyn til administrative reorganiseringer og forbindelser mellem universiteter og erhvervsliv. Alt i alt konkluderede halvdelen af respondenterne, at TEMPUS- aktiviteterne havde en stor indflydelse på de forandringer, der fandt sted på deres institution. TEMPUS-aktiviteterne har en vis virkning, der strækker sig videre end til den pågældende videregående uddannelsesinstitution. Ikke mindre end halvdelen af respondenterne anførte, at det undervisningsmateriale, der var blevet udviklet på deres institution inden for rammerne af TEMPUS-samarbejdet, satte standarden i det pågældende land, og omkring en tredjedel anførte, at det samme gjorde sig gældende, hvad angik de læseplaner, der var blevet udviklet gennem JEP'erne (se Skema 6. 2). anser ikke den centrale Respondenterne instans på de videregående uddannelsesinstitutioner i de central- og østeuropæiske lande for passiv, for så vidt angår bidrag til forandringer. Således kan det ikke komme som en overraskelse, at der nævnes en lang række måder, hvorpå den centrale instans fremmer internationale aktiviteter, støtter projektaktiviteter administrativt og erlægger forskellige tjenesteydelser i den forbindelse. Det var imidlertid kun undtagelsesvis, at den centrale instans ydede økonomisk støtte til de fakulteter, der deltog i JEP'er, og som havde brug for ekstra penge. Størsteparten af institutionerne hævder, at de udfører strategisk planlægning, inden for rammerne af hvilken der lægges stor vægt på enkelte eller samtlige TEMPUS- aktiviteter. Imidlertid spiller den centrale instans kun en aktiv rolle ved opstillingen af målsætninger for TEMPUS-ansøgningerne ved en ud af syv institutioner. På en 29 ud af ti institutioner blev ansøgningerne undertiden ikke bekræftet ved en påtegningsskrivel se. Resultaterne af undersøgelsen viser, at en stærk involvering fra den centrale instans' side og en strategisk planlægning, som lægger vægt på TEMPUS-programmet kunne være hensigtsmæssig her og der. I gennemsnit lader det til, at den succes, TEMPUS- aktiviteterne har haft på fakulteterne og institutterne, ikke har været afhængig af den udstrækning, i hvilken den centrale institutionelle instans var involveret. 30 Skema 6. 1 TEMPUS-programmets videregående uddannelsesinstitutioner i Central- og Østeuropa (ifølge respondenterne), efter antallet af JEP'er (% af institutionerne) forandringer på de bidrag til Et væsentligt bidrag fra TEMPUS til forandringer* Væsentlige forandringer** lait Antal JEP'er Antal JEP'er 1-2 3-5 6-10 11 + lait 1-2 3-5 6-10 11 + Etablering at" internationale akademiske kontakter Stigning i udvekslingen af personale Forbedringer af udstyr, f. eks. edb-lokaler, laboratorier og biblioteker Indførelse af nye undervisningsmetoder Etablering af læseplaner Stigning i udvekslingen af studerende Indførelse af nye emneområder/ nye metoder Etablering af et internationalt forskningssamarbejde Reorganisering af udviklingen af personale og efteruddannelse Oprettelse af nye fakulteter/institutter Ændringer i de akademiske grader Reorganisering af styringen af de videregående uddannelser Etablering at et samarbejde mellem universitet og erhvervsliv Etablering af teknologioverførsel eller teknologicentre Reorganisering af de administrative strukturer og procedurer 56 64 71 82 70 76 76 86 83 63 52 68 90 69 67 44 82 72 68 61 63 62 69 64 76 72 82 79 78 56 50 44 43 55 70 82 64 60 59 53 75 48 68 45 76 47 44 53 83 58 63 44 55 57 60 52 61 57 62 72 55 33 29 30 43 34 50 38 43 38 26 27 42 33 38 42 23 29 17 29 35 27 56 52 57 29 25 24 25 43 57 30 15 17 13 14 25 59 67 83 74 64 35 59 42 38 51 71 61 66 49 33 56 42 24 16 10 10 21 11 16 16 16 11 14 29 29 13 19 14 26 27 22 23 31 * Procentdelen af respondenter, der har anført 1 eller 2 på en skala fra 1 = "et meget stort bidrag" til 5 = "intet bidrag overhovedet" blandt alle respondenter på det pågældende område ** Procentdelen af respondenter, der har anført 1 eller 2 på en skala fra 1 = "meget store forandringer" til 5 = "ingen forandringer overhovedet" blandt alle respondenter på det pågældende område Spørgsmål 3. 5: Anfør, forandringer siden ca. 1990 på din videregående uddannelsesinstitution på følgende områder, og i hvilket omfang TEMPUS-aktiviteterne har bidraget til disse forandringer. i hvilket omfang der er indtruffet Kilde: "Survey on the development and restructuring of institutions participating in TEMPUS" 32 Skema 6. 2 Aktiviteter, der er afledt af TEMPUS-aktiviteterne ved de videregående uddannelsesinstitutioner, efter antal fuldtidsstuderende (%; flere svar mulige) Nuværende antal fuldtidsstuderende I alt Optil 1. 000 1. 001-2. 500 2. 501-5. 000 5. 000 + Formelle partnerskabsaftaler med partnerinstitutionen/- partnerinstitutionerne Undervisningsmateriale udviklet i TEMPUS-projekterne sætter standarden i landet Oprettelse af særlige enheder/kurser for sprogundervisning De udviklede kurser/læseplaner blev overtaget af andre institutioner i landet Indførelse af et system for godkendelse af studieophold i udlandet Gennemførelse af undervisning for personale fra institutter/institutioner, der ikke deltager i TEMPUS-programmet Oprettelse af en særlig enhed/et særligt kontor for internationale aktiviteter Instituttets/institutionens deltagelse i internationale netværk Etablering af lånemuligheder mellem bibliotekerne indbyrdes Andet Intet svar lait (antal) 46 46 27 38 27 23 12 12 0 12 250 (26) 59 55 23 32 23 36 23 14 0 5 277 (22) 48 48 31 38 38 28 21 17 14 3 3 83 57 50 60 51 34 27 34 37 32 33 43 33 7 3 3 30 24 19 11 2 6 290 (29) 377 (30) 302 (107) Spørgsmål 3. 17: Er der på din videregående uddannelsesinstitution aktiviteter, der er afledt af TEMPUS- aktiviteter? Kilde: "Survey on the development and restructuring of institutions participating in TEMPUS" 33 interne problemer, som blev nævnt De fleste i relation til det centrale institutionsniveau vedrørte tilvejebringelsen af ressourcer, især med henblik på at udrede de udgifter, der ikke blev dækket gennem TEMPUS-midler og tilvejebringe foreløbige midler til finansiering af aktiviteterne, fordi TEMPUS-støtten var forsinket. Hovedparten af de videregående uddannelsesinstitutioner i Central- og Østeuropa var gennemgående mere eller mindre tilfredse med kommunikationen med de nationale TEMPUS-kontorer og med informationsstrømmen generelt. Hvis der er givet udtryk for problemer på informationsplanet, har der for det meste været tale om kritik af beslutningerne og beslutningernes gennemsigtighed. På den anden side skønnede omkring en tredjedel af respondenterne, at deres institution havde en vis indflydelse på opstillingen af prioriteringer, og omkring en fjerdedel anførte, at de havde en vis indflydelse på den foreløbige udvælgelse af JEP'er. Personer på det centrale niveau på de videregående uddannelsesinstitutioner i CØE- landene bekræfter det problem, der er nævnt af JEP-partnerne i CØE-landene vedrørende forsinkelserne i overførslen af midler. Forsinkelse med hensyn til tilvejebringelsen af midler lader til at være den hyppigste kilde til problemer, idet forsinkelser, der kan tilskrives Kommissionen, blev nævnt af det største antal respondenter (over en tredjedel), medens omkring en fjerdedel har nævnt forsinkelser, som er forårsaget af TEMPUS-kontrahenten på partner institutionen. Aktørerne på de centrale niveau på de videregående uddannelsesinstitutioner gik især ind for mere fleksibilitet i finansieringsordningerne samt for en fortsat og øget TEMPUS-støtte og mindre bureaukrati, for så vidt angår et detaljeret bogholderi og en udførlig rapportering. Der kræves en række ændringer i de overordnede administrative procedurer, og enkelte foreslår en omprioritering, således at hovedparten af støtten anvendes til mobilitet for studerende. 7. ENDELIG EVALUERING (1) Tempusprogrammet er karakteriseret ved en kompleks dynamik af beslutningstagning og forvaltning, som skal (a) sikre en balance mellem de vestlige initiativtagere og donorer og CØE-partnerlandene; (b) skabe en balance mellem de videregående uddannelsesinstitutioners selvstændige holdninger og samfundets økonomiske og sociale krav; (c) inddrage en bred vifte af aktører; (d) sikre en gnidningsløs koordinering mellem de forskellige trin af den programrelaterede beslutningsproces og udvælgelses- og støttetildelingsprocessen. I teorien er der en klar model med en række beslutningstrin med en hovedaktør for hvert trin. I praksis har de indbyrdes relationer mellem de forskellige trin og de konstante overlapninger skabt et midtpunktsøgende pres i retning (a) af et enkelt større beslutningstagende forum og (b) af en styringsenhed, der tjener som bremse på de fleste vigtige administrative processer. De nationale TEMPUS-rådgivningsudvalg/- 34 tilsynsråd har den førstnævnte og de nationale TEMPUS-kontorer den sidstnævnte funktion. Oprettelsen af nationale TEMPUS-rådgivningsudvalg/- tilsynsråd i alle CØE-landene, der skal fungere som et forum for dialog og samarbejde for alle de hovedaktører, der deltager i politiske TEMPUS- relaterede beslutninger, har vist sig som en fornuftig løsning med henblik på sikringen af den nødvendige koordinering. For at disse udvalg og råd kan fungere kræver det, at alle aktører er parate til at samarbejde med hinanden. Hvis dette ikke er tilfældet, bliver beslutningstagningen og TEMPUS- programmets funktion vanskeliggjort på det nationale plan. (2) Selv om man ofte påpeger TEMPUS-programmets dynamiske natur og målsætninger, har egentlige ændringer i programmets struktur og aktiviteter været forholdsvis beskedne under TEMPUS I-fasen. To årsager kan have bidraget til dette: (a) Som følge af de eksisterende regler og ordninger for finansieringen af JEP'erne, er spillerummet for forandringer blevet mindre år for år. Nødvendigheden af at finansiere et voksende antal JEP'er i det andet og tredje projektår på grundlag af de årligt fornyede ansøgninger har gjort, at det beløb, der var til rådighed for finansieringen af nye JEP'er, gradvis er blevet beskåret; (b) De overinstitutionelle beslutninger vedrørende den årlige omprioritering og omdefinering af foranstaltningerne og aktiviteterne under TEMPUS-programmet, greb ikke i den grad forstyrrende ind i programmets struktur og logik, at de eksisterende projektaktiviteter måtte afbrydes eller helt opgives. en som strukturudvikling, (3) Hovedområderne for støtte inden for rammerne af JEP'erne var aktivitetspakke: opbygget inden for undervisning og uddannelse samt samarbejdsforanstaltninger personalets og de studerendes mobilitet. Inden for størsteparten af JEP'erne valgte man at iværksætte alle fire aktiviteter, selv om der helt klart var den største interesse for leverancer af udstyr og for mobilitet for personalet. Kombinationen af alle fire aktiviteter har i høj grad bidraget til de gode resultater i forbindelse med reformen af læseplaner. Endvidere er aktivitetspakken i dens nuværende sammensætning også den foretrukne løsning for fremtiden. Der er imidlertid to skønhedspletter, som falder i øjnene. For det første blev det ofte påtalt, at der under TEMPUS- programmet eksplicit var set bort fra støtte til forskningen. Dette er vanskeligt at forstå, fordi TEMPUS tager sigte på at bidrage til strukturreformer inden for de videregående uddannelser i lande, hvor der tidligere havde været en institutionel skillelinje mellem forskning og undervisning, og fordi samordningen af disse to elementer, som er gensidigt berigende, betragtes som et af hovedmålene med reformen. For det andet har mobiliteten for studerende været den aktivitet, der har været mindst integreret i JEP-aktivitetspakken. Den betragtedes som nyttig for dem, der tog på studieophold i udlandet, men som værende af mindre betydning, hvad angår den kombinerede virkning af de tre øvrige aktiviteter. Således resterer sammensætningen af række åbne spørgsmål vedrørende der en støtteberettigede aktiviteter inden for rammerne af JEP'erne. 35 (4) Selv om vi kan fastslå, at der en vis grad af kontinuitet i de nationale politikker og i budgetallokeringsprocedurerne, skabte de årlige ændringer og omlægninger af TEMPUS-ressourcerne og nationale prioriteringer og de forholdsvis sene afgørelser en vis uro blandt ansøgerne og støttemodtagerne. Indtil det sidste øjeblik kunne de ikke være sikre på, om deres ansøgninger ville være i overensstemmelse med prioriteringerne, eller om de planlagte aktiviteter stadig ville falde i tråd med de politiske beslutninger, og om der ville blive bevilget yderligere støtte. ikke kun forskellen (5) De nationale TEMPUS-prioriteringer og de årlige ændringer i disse afspejler i udviklingen i de forskellige CØE- partnerlande, men er også bestemmende for ligevægten i deltagelsen, hvad angår institutioner og emneområder. I løbet af TEMPUS I-fasen er der opnået en bredere repræsentation af videregående uddannelsesinstitutioner med hensyn til type og størrelse. Ca. 70% af alle videregående uddannelsesinstitutioner i CØE-partnerlandene deltog i TEMPUS. I forhold til erhvervsstudiernes og ingeniørvidenskabernes store dominans ved TEMPUS-programmets start, kan man konstatere en noget bredere dækning af emner i den anden halvdel af TEMPUS I-fasen. Imidlertid er visse fag- og emneområder stadig forholdsvis underrepræsenteret i TEMPUS- programmet, hvilket bør ændres i takt med den samfundsøkonomiske udvikling. (6) Fordelingen af opgaver i forbindelse med styringen af TEMPUS- programmet har i hoj grad ændret sig i anden halvdel af TEMPUS I-fasen. Den gradvise politiske konsolidering og de stadige forandringer, CØE- partnerlandene undergik kombineret med de nationale TEMPUS-kontorers øgede professionalisme, har ført til overdragelse af stadig flere sagsområder og opgaver fra EF-TEMPUS-kontoret/TEMPUS-afdelingen på Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut til de nationale TEMPUS-kontorer. Dette har forholdet mellem EF-TEMPUS- k o n t o r e t / T E M P U S - af d e l i n g en Erhvervsuddannelsesinstitut og de nationale TEMPUS-kontorer, men det lader til, at tiden er inde til at tage den rolle og de opgaver, som EF- TEMPUS-kontoret/TEMPUS-afdelingen Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut varetager, op til revision. De nationale TEMPUS-kontorers større grad af uafhængighed kunne gå hånd i hånd med tildelingen af en anden type opgaver til TEMPUS-afdelingen på Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut. ikke kun påvirket E u r o p æ i s ke på Det på Det (7) Generelt betragtet blev JEP-støtten som helhed anset for generøs af størsteparten af modtagerne i CØE-landene, selv om der kunne være visse forskelle fra land til land med hensyn til, hvad "generøst" vil sige. Kritikken vedrørende størrelsen af støtten til JEP'erne sigtede nærmest på spørgsmålet om kontinuiteten i støtten. Det var et typisk træk ved TEMPUS I, at støtten kom som "manna fra himlen", og efter tre år standsede den uden mulighed for en gnidningsløs overgang fra de fede år til de magre. Med indførelsen 36 af JEN'ere i TEMPUS I-fasens sidste år er dette problem til en vis grad blevet afhjulpet, men der bør sættes spørgsmåltegn ved enhver radikal opstartsløsning, hvad angår TEMPUS-støtten. forsinkelser. Men (8) Alt i alt blev den administrative proces vedrørende overførslen af TEMPUS-støtte og den manglende fleksibilitet i anvendelsen af midler kritiseret af modtagerne. De største kritikpunkter var forsinkelserne i overførslen af midler til JEP'erne og af de mobilitetsfremmende stipendier. Undertiden blev bankerne, men også JEP-kontrahenterne, gjort ansvarlige for disse tilfælde blev EF's overførselsordninger gjort ansvarlige. Forsinkelser i overførslen af midler kombineret med en typisk projektdynamik forværrede problemet med manglende fleksibilitet i anvendelsen af midlerne, dvs. umuligheden af at anvende midler til andet end de øremærkede udgiftsposter, selv om der var forsinkelser i overførslen af øremærkede midler (f. eks til mobilitet), hvis der kunne spares penge, fordi der blev brugt mindre på visse aktiviteter end oprindeligt forudset, eller hvis der blev foretaget omprioriteringer for visse aktiviteters vedkommende som følge af projektets dynamik. i de fleste (9) De videregående uddannelsesinstitutioner er sædvanligvis repræsenteret i det nationale TEMPUS-rådgivningsudvalg/-tilsynsråd. Dermed deltager de i den årlige fastsættelse og revision af de nationale TEMPUS-prioriteringer og kan gøre institutionelle interesser og strategier gældende. Generelt set er de videregående uddannelsesinstitutioner ganske godt tilfredse med de nationale TEMPUS-kontorer, og hvad informationen. Der blev ikke givet udtryk for nogen større bekymring med hensyn til kommunikationsstrukturernes funktion blandt de videregående uddannelsesinstitutioner, JEP-partnerne og JEP-aktørerne på det nationale plan. Endvidere findes der tilstrækkelige feedback-muligheder i begge retninger: fra det institutionelle niveau til det nationale og omvendt. kommunikationen angår (10) TEMPUS har bidraget til store ændringer på de videregående uddannelsesinstitutioner siden 1990. En spørgeskemaundersøgelse viser, at kun lidt over 30% af de akademiske grader på institutionerne er forblevet uændret siden 1990. TEMPUS har også bidraget kraftigt til etableringen af internationale kontakter og til tilrettelæggelsen af udveksling af personale. Derimod har TEMPUS betydet mindre for den strategiske planlægning. Alt i alt er der i den succes, TEMPUS-aktiviteterne ifølge respondenterne har haft på fakulteterne og institutterne, ikke de markante forskelle i forhold til, om det centrale institutionelle niveau har deltaget meget eller lidt i TEMPUS-aktiviteterne. (11) Hvad angår samarbejdet inden for netværkerne, er der fire elementer, som bør belyses nærmere: forholdet mellem CØE-partnerne og de vestlige partnere, antallet af partnere i JEP'erne, antallet af institutioner fra ét land og virksomhedernes rolle. 37 Forholdet mellem CØE-partnerne og de vestlige partnere betragtes i det store og hele som venligt og præget af samarbejdsånd. Mange CØE-partnere er taknemlige for den enorme støtte og indsats fra de vestlige partneres side. Samarbejdet har øget den gensidige respekt. Ikke desto mindre var der ikke sjældent klager fra CØE-partnernes side over visse vestlige partneres dominerende optræden og over de høje administrationsudgifter, de vestlige partnere undertiden påstod var nødvendige til gengæld for deres indsats. I kontrast hertil anførte de vestlige partnere ofte, at TEMPUS-støtten til deres administrationsudgifter langt fra dækkede alle direkte og indirekte udgifter. Problemer vedrørende sammensætningen af partnerne inden for rammerne af JEP'erne varierede alt efter JEP'ernes størrelse. Jo flere partnere, der officielt deltog i netværket, jo mindre var den forholdsmæssige andel af partnere, med hvem deltagerne fra CØE- landene aktivt samarbejdede. Samarbejdet var mere intensivt i JEP'er med et mindre antal partnere. I visse CØE-lande støttede den pågældende regering samarbejdet mellem flere institutioner fra det pågældende land inden for rammerne af én og samme JEP. Dette skete for at mindske risikoen for, at resultatet blev få vindere og mange tabere i kampen om TEMPUS-støtte og for at give mindre succesrige institutioner mulighed for at deltage i TEMPUS-programmet og at erhverve den know-how, der er nødvendig, for at ansøgningerne kunne blive godkendt og for at sikre en hensigtsmæssig styring af JEP'erne. Gennemgående spillede erhvervslivet ikke en særlig fremtrædende rolle i JEP-aktiviteterne. Antallet af virksomheder, der deltog i JEP'ere faldt i løbet af TEMPUS I-fasen. Ofte var virksomhederne blot "inaktive partnere" eller var kun aktive, i og med at de tilbød turnusstillinger. De videregående uddannelsesinstitutioner havde ikke ret mange kommentarer til omfanget eller betydningen af erhvervslivets medvirken i JEP'erne, og de anførte heller ikke, hvad de foretrak i den forbindelse. (12) JEP'er, i hvilke partnere fra forskellige CØE-lande samarbejdede, dvs. multi-CØE-JEP'er eller "regionale" JEP'er, var ret succesrige og frembød særlige muligheder for et grænseoverskridende samarbejde. Kombinationen af decentralisering og nationalisering i TEMPUS-programmet styrkede de nationale prioriteringers indflydelse og ikke kun mindskede multi-CØE- samarbejdets rolle, men gjorde det også betydeligt vanskeligere at udarbejde ansøgninger, som ville kunne godkendes, fordi de skal harmonere med de nationale prioriteringer i to eller flere CØE-partnerlande. Denne udvikling har til en vis grad forringet mulighederne og kvaliteten i samarbejdet, hvilket er et forhold, som bør tages op til fornyet overvejelse. 38 (13) Det kan konstateres, at det administrative samarbejde i JEP-netværkerne og mellem partnerne samt mellem den centrale instans på de videregående uddannelsesinstitutioner og de fakulteter og institutter, der deltager i JEP- aktiviteterne, ofte er en kilde til uenighed. Imidlertid er det ikke muligt at se et system i denne uenighed, og der kan derfor ikke gives nogen klare retningslinjer for, hvorledes man kunne ændre denne tingenes tilstand. (14) Muligheden for at opbygge personlige kontakter og blive integreret i et internationalt akademisk miljø har helt klart været en af de mest synlige og højt værdsatte virkninger af TEMPUS-programmet for CØE-partnerne. Når sådanne kontakter og et sådant samarbejde er en realitet og blevet normen, vil TEMPUS-programmet imidlertid miste sin betydning som den eneste eller væsentligste kilde til muligheder for internationale kontakter og international integration. (15) TEMPUS-programmets virkninger med hensyn til moderniseringen af udstyr og fornyelse af undervisning og indlæring er blevet tillagt en stor betydning af de fakulteter og institutter, der deltager i TEMPUS. Disse virkninger var også mere direkte og synlige end virkningerne på andre strukturudviklingsområder, som har modtaget støtte under TEMPUS- programmet. Det er derfor ikke overraskende, at der f. eks. blev iværksat færre store forandringer i de akademiske grader, og at forandringer på dette område - i det omfang de blev foretaget - i mindre grad blev betragtet som en direkte virkning af TEMPUS-aktiviteterne. (16) Det er først henimod slutningen af TEMPUS I-fasen, at interessen for mobilitet for studerende på de fakulteter og institutter, der deltager i TEMPUS-aktiviteterne, er blevet større. Dette skyldes hovedsagelig forventningen om, at deltagelse i SOCRATES-programmet inden længe vil blive mulig for de fleste CØE-lande. I den forbindelse betragtes mobilitetsfremmende JEP'er som en passende forberedelse. Det bør imidlertid bemærkes, at TEMPUS-støtte til mobilitet for studerende ikke kan sammenlignes med ERASMUS-programmets mobilitet for studerende. TEMPUS-støttet mobilitet for studerende er ikke karakteriseret ved gensidighed i udvekslingen; den er ikke så organiseret som i ERASMUS- programmet og mangler stadig ofte elementer såsom integrering af læseplaner og godkendelsesordninger. Mobilitet for studerende under TEMPUS-programmet blev imidlertid i en vis udstrækning anvendt med succes til instrument undervisningsassistentstillinger. til udvælgelse aspiranter som af et (17) Der er under TEMPUS-programmet affødt indirekte virkninger af undervisningsaktiviteterne og læseplansudviklingen inden for samme emner og på lignende institutter på andre videregående uddannelsesinstitutioner i det pågældende land. Der kan konstateres en vis grad af spredning af resultaterne og overtagelse af læseplaner og lærebogsmateriale, som er blevet udviklet inden for rammerne af JEP'erne, selv om en sådan udvikling 39 kunne forbedres gennem en øget støtte til spredning og offentliggørelse af materiale, der er blevel udviklet inden for rammerne af JEP'erne, og gennem eu wget kommunikation og udveksling. Den samme type indirekte virkninger var en mulighed i forbindelse med multi-CØE-JEP'erne og kunne have ført til udveksling af særlige læseplans innovationer eller af materiale og kursusplaner af særlig kvalitet mellem CØE-landene. Alt i alt har der under TEMPUS I-programmet ikke været nogen særlig stor understøtning af spredningen af resultaterne af JEP-aktiviteterne. Når TEMPUS-støtten til JEP'erne ophørte efter tre år, var der ofte ingen midler tilbage eller ingen mulighed for ekstra støtte til at udgive det udarbejdede materiale eller til planlægningen af spredningen af resultaterne. De indirekte virkninger kunne også styrkes, hvis de var et led i TEMPUS-støtten, og hvis der blev anlagt en mere målrettet approach med henblik på en spredning af resultaterne. (18) Den isolerede karakter af den innovation, der er opnået gennem JEP'erne, har været en hyppig og gennemgående konstatering blandt de JEP-deltagere og aktører på det centrale institutionsniveau, som blev spurgt, om der eventuelt var indirekte virkninger på den institutionelle struktur. Dette er forståeligt, for så vidt som emnerelaterede aktiviteter ikke absolut fører til indirekte resultater for styringen af institutionen og for institutionens administrative strukturer som helhed. Den isolerede karakter kan imidlertid også skyldes en modstand imod forandringer fra andre medlemmer af det akademiske personale på samme fakultet eller institut og/eller uvilje hos dem, der er involveret i JEP'erne, til at dele innovation og nye ressourcer med andre som følge af en stærk konkurrence. (19) Der er forskellige opfattelser hos JEP-deltagerne på den ene side og det centrale institutionsniveau på den anden side med hensyn til den centrale instans' servicefunktion i forhold til JEP-aktiviteterne og integreringen af JEP-aktiviteterne i en institutionel udviklingsstrategi. JEP-deltagerne opfatter den støtte til aktiviteterne, der ydes af den centrale instans på den pågældende institution, som betydeligt mindre, end hvad der er den centrale instans' egens opfattelse. Forskellige måder at styre institutionerne på lader ikke til at have nogen direkte indflydelse på JEP-aktiviteternes succes. Det er vanskeligt at vurdere rigtigheden af de forskellige opfattelser, bortset fra at begge sider foretrækker at satse på nyudvikling (f. eks. inden for rammerne af TEMPUS II) og ikke baserer nyudviklingen særlig meget på en evaluering af tidligere udviklingstiltag. I modsætning til andre europæiske programmer er TEMPUS-programmet dømt til ustabilitet i kraft af sin indre logik, og det af følgende grunde: Jo mere succesrig TEMPUS-programmet er, jo mindre betydning får støtten til CØE-partnerlandene. Som følge dels af en voksende politisk og økonomisk stabilitet, dels af en øget professionalisme og selvtillid i international sammenhæng vil CØE- landenes holdning over for Det Europæiske Fællesskab blive mere selvsikker og målbevidst i de relevante beslutningsprocesser. På samme måde synes de nationale TEMPUS-kontorers rolle at vokse i forhold til TEMPUS-afdelingen på Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut. Den ustabilitet, der er indbygget i TEMPUS-programmet afspejles også inden for JEP'erne. De fleste JEP'er var aktive på samtlige fire områder, inden for hvilke der ydes TEMPUS-støtte, selv om der også - som allerede nævnt - i forskelligt omfang blev iværksat individuelle aktiviteter. Ikke desto mindre gav aktivitetspakken anledning til mere aktivitet med hensyn til innovation på undervisningsområdet, end det oprindeligt var forudset af JEP-partnerne i CØE-landene, således at etableringen af en aktivitetspakke kan betragtes som forholdsvis succesrig. Tiden er nu inde til en revision af aktivitetspakken, da hovedvægt og mål for reform og fornyelse er begyndt at ændre sig i CØE-partnerlandene: Efter fire til seks år bør målsætningerne tage højde for ændringerne i TEMPUS-programmets karakter af opstarts- og nødmekanisme. Programmets nationale dimension suppleres gradvis af en europæisk dimension i CØE-partnerlandene. Der kan stadig være enkeltstående områder, der behøver støtte uden samtidig at blive integreret i en aktivitetspakke. Der kan være nye opgaver og aktiviteter, som påkalder sig interesse. TEMPUS-programmet har med stor succes bidraget til en betydelig udvikling og betragtelige ændringer på de videregående uddannelsesinstitutioner i CØE- partnerlandene. Som følge af den voksende politiske konsolidering og den sociale og økonomiske udvikling har TEMPUS-programmet for hovedparten af CØE- partnerlandene mistet sin oprindelige karakter af et nødhjælpsprogram. Dette indebærer, at tiden er inde til nye grundlæggende beslutninger med hensyn til, hvilken retning TEMPUS-programmet skal udvikle sig i. I forbindelse med disse beslutninger bør TEMPUS-programmets landvindinger og resultater indtil nu indgå i overvejelserne, ligesom de udestående problemer og ændrede forhold i CØE- partnerlandene. Vores undersøgelser viser, at TEMPUS-programmet kan bevæge sig i tre mulige hovedretninger, som vil kunne være udgangspunktet for yderligere overvejelser omkring programmets fremtid. første retning kan karakteriseres ved Den "decentralisering og nationalisering". Tendensen til en overdragelse af TEMPUS-relaterede ansvarsområder og opgaver til CØE-partnerlandene fortsætter. Dette vil ikke alene være fordelagtigt for de forskellige grader af stabilitet og økonomisk udvikling, man har nået i CØE-landene, men også for de forskellige for TEMPUS-aktiviteterne. Følgelig ville TEMPUS- brændpunkter programmet blive meget heterogent. Muligheden for regionale afledte 41 resultater og regionalt samarbejde mellem CØE-landene ville blive yderligere begrænset, og aktiviteternes europæiske dimension ville forblive svag eller blive endnu svagere. retning kan karakteriseres ved i TEMPUS-programmet. Dette Den anden "socratisering" og '"residualisering". Det betyder, at en række CØE-lande ville bevæge sig i retning af deltagelse i SOCRATES (og LEONARDO), således som man allerede kan set det, og de tilbageværende CØE-lande ville udgøre resten af CØE-partnerlandene scenarium imødekommer de omfattende ambitioner hos visse CØE-lande, selv om mange undervisningsaktiviteter, der støttes under TEMPUS-programmet, ikke er særligt stærkt repræsenteret under SOCRATES-programmet. De CØE-lande, som har ambitioner i denne retning er måske endnu ikke i stand til at tilvejebringe de ekstra ressourcer, der er nødvendige for at deltage i SOCRATES-programmet, men det er ofte et spørgsmål om prestige og om følelsen af at omgås de videregående uddannelsesinstitutioner i EU- medlemsstaterne på lige fod, der spiller ind som en afgørende faktor. Den tredje retning kan karakteriseres ved en "europæisering" af TEMPUS- programmet kombineret med en omstrukturering af opgaver og administration. EF kunne gå i spidsen og stimulere aktiviteter, der har en stærk europæisk dimension og som minimum en mellemlang livscyklus, samtidig med at det lod de enkelte CØE-lande tage sig af den resterende opstartsstøtte, som er kortsigtet og national i sin approach. Dette kunne bidrage til en højere grad af kontinuitet i TEMPUS-programmet, selv om det muligvis ville kræve ekstra økonomisk støtte, som der ikke er taget højde for på det nationale PHARE-budget og endnu ikke taget hensyn til i de nationale beslutningsprocesser, som er blevet etableret med henblik på allokering af PHARE-midler til TEMPUS-programmet. 8. GENERELLE KONKLUSIONER TEMPUS-programmet er højt værdsat og almindelig anerkendt i CØE- partnerlandene. Selv om kvaliteten af ansøgningerne generelt er steget støt, kunne der ikke tildeles støtte til hovedparten af ansøgningerne på grund af det begrænsede TEMPUS-budget. De projekter, der har modtaget støtte under TEMPUS I, kan i det store og hele betragtes som succesrige og vigtige for udviklingen af de videregående uddannelser i CØE-partnerlandene. Ikke desto mindre blev ikke alle muligheder udnyttet med henblik på at fremme spredningen af resultaterne og de indirekte virkninger af projektaktiviteterne ud over de isolerede tilfælde af innovation, som fandt sted i de enkelte institutter og fakulteter, som modtog støtte. TEMPUS-programpolitikken i CØE-partnerlandene er efterhånden i højere grad 42 blevet afpasset efter de enkelte landes behov. Denne udvikling understreger en skærpet bevidsthed blandt aktørerne inden for de videregående uddannelser omkring TEMPUS-programmets muligheder. Forvaltningen af TEMPUS-programmet i CØE-partnerlandene kan betragtes som effektiv og hensigtsmæssig over for programmets kompleksitet og nødvendigheden af en fortsat tilpasning af dette og trods antallet af involverede institutioner og emneområder og mængden af støtteforanstaltninger under programmet. Selv om det kan konstateres, at TEMPUS I har ydet et væsentligt bidrag til udviklingen af de videregående uddannelser i CØE-partnerlandene, vil det i det mindste i visse CØE-partnerlande være nødvendigt med en yderligere indsats med henblik på at opnå resultater og fremskridt med hensyn til en fornyelse og omstrukturering af de videregående uddannelser, som i højere grad udnytter TEMPUS-programmets muligheder med henblik på at opfylde programmets målsætninger. 43 fc;\ a ^ Albania Bulgaria C/. cch Republic Estonia 'lungary Latvia Lithuania Poland Romania SJovenia Slovakia SsïlMoteS Regional funds fonder DDR Yugoslavia Grc. rd *otøl TEMPUS H D I X J I: 1 (MHCU) 1990 1991 1992 1. 20 8. 00 10. 00 5. 00 6. 00 12. 00 13. 50 i 10. 00 1. 00 16. 00 i. '. i. ]. -» 1. 50 26. 00 13. 00 2. 30 5. 00 85. 50 , 2-50 1993 4. 90 15. 00 8 00 3. 60 16. 00 4. 70 5. 20 35. 00 18. 00 3. 50 5. 00 118. 90 10. 25 total 6. 10 2X00 26. 40 4. 60 50. 18 6. 20 6. 70 86. 85 41. 00 5. 80 14. 23 276. 13 37. 75 0. 93 6. 00 98. 00 129. 15 320. 81. 2. 46 6. 18 12. 35 1. 23 22. 23 0. 93 2J. 16 3. 001 49. 50 15(K) (i 00 70. 50 fo ISSN u m - i «* KOM(96) 428 endelig udg. DOKUMENTER DA 16 11 Katalognummer : CB-CO-96-428-DA-C ISBN 92-78-08005-5 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg fe