title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 2675/96 van Vassilis EPHREMIDIS aan de Commissie. Opvordering van zeelieden voor personeelsdiensten in Griekenland gedurende de afgelopen 20 jaar

eurovoc_concepts:
Greece
competence of the Member States
crew
labour law
labour relations
requisitioning of workers
warships


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2708/96 dell'on. Patricia McKENNA alla Commissione. Sistema ferroviario leggero a Dublino

eurovoc_concepts:
EU aid
Ireland
co-financing
cost-benefit analysis
means of public conveyance
project evaluation
public transport
rail transport
transport lines
urban transport

formats: html print


title: Le contrôle des activités de la filière "pêche".

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
fishing controls


title: Meddelande från kommissionen - Genomförande av benchmarking av den europeiska industrins konkurrenskraft

eurovoc_concepts:
European industrial area
competitiveness
economic analysis
productivity

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Tir •tr •ù * ä -tr Bryssel den 09. 10. 1996 KOM(%) 463 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN INNEHÅLLSFÖRTECKNING I. INLEDNING II. DEN EUROPEISKA INDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 1. Allmän bakgrund 2. Industrins tillväxt 3. Kostnader for centrala insatser 4. Investeringar i industrin Hl. AVGÖRANDE FAKTORER FÖR KONKURRENSKRAFTEN •1. Marknadernas funktionssätt 2. Innovation IV. BENCHMARKING 1. Benchmarking av företag 2. Benchmarking av sektorer 3. Benchmarking av ramvillkoren V. SLUTSATSER 1 3 3 5 6 8 8 9 13 16 17 17 18 20 A#- I. INLEDNING I inledningen O Utgångspunkten för meddelandet är kommissionens förslag till en förtroendepakt för sysselsättning. 1 framhålls att den strukturella till detta dokument arbetslöshetsnivån regelbundet stiger; vid slutet av varje lågkonjunktur är nivån högre än tidigare. Den stora utmaningen för Europa idag är att se till att ett tillräckligt antal nettoarbetstillfällen skapas för att vända denna trend och att se till att alla de som vill och kan bidra till välfärden i unionen genom produktiv sysselsättning får möjlighet att göra detta. Såsom poängterades i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning2 och i meddelandet "En konkurrenskraftig industripolitik för Europeiska unionen"3 är en förbättrad konkurrenskraft i den europeiska ekonomin ett viktigt medel för att detta mål skall kunna nås. I dessa tre dokument och i andra kommissionsförslag fastställs den plan som måste bli verklighet för att konkurrenskraften skall kunna förbättras. Många av dessa åtgärder rör medlemsstaterna. D Syftet med detta meddelande är att presentera en aktuell analys av den nuvarande situationen när det gäller den europeiska industrins konkurrenskraft. Av prioriteringsskäl identifieras ett begränsat antal områden som är centrala för förbättringen av konkurrenskraften, mot bakgrund av den föregående analysen. Kommissionen framhåller inte benchmarking som ett nytt politiskt initiativ utan som ett verktyg för att främja ett mer effektivt genomförande av åtgärder på områden som är centrala för konkurrenskraften, genom att man riktar in sig på faktorer och villkor som är avgörande för att bättre resultat skall kunna uppnås och på utbyte av information om de bästa metoderna. Även om analysen ay konkurrenskraften huvudsakligen rör industrin belyses i detta meddelande några av de faktorer som ligger bakom resultaten i ekonomin som helhet när det gäller tillväxt, produktivitet och sysselsättning. En diskussion om konkurrenskraften i den europeiska tillverkningsindustrin skulle inte vara fullständig utan en diskussion om konkurrenskraften i ett antal tjänstesektorer. Rådgivände gruppen för konkurrenskraft 'utnämnd av ordförande Santer I gruppens första rapport gjordes en bred tolkning av begreppet konkurrenskraft, och det betonades att begreppet inbegriper t. ex. produktivitet, effektivitet och lönsamhet och att konkurrenskraften inte är ett mål i sig. Den är ett verkningsfullt medel för att högre levnadsstandard skall kunnas uppnås och för att den sociala välfärden skall kunna förbättras. När det gäller ekonomin är därför de viktigaste indikatorerna på konkurrenskraft de som rör tillväxt, produktivitet och sysselsättning tillsammans med de faktorer som kan förklara ett visst resultat. När det gäller de viktigaste sektorerna inom ekonomin eller enskilda industri- eller tjänstesektorer kan många av dessa indikatorer på konkurrenskraft användas. Marknadsandelar och lönsamhet är också viktiga indikatorer som knyter an till företagens lönsamhet. De olika indikatorerna på konkurrenskraft är sammanbundna med varandra, eftersom det slutligen är företagen som står för tillväxten som i sin tur skapar arbetstillfällen och förbättrar produktiviteten. På vilket sätt konkurrenskraften på de olika nivåerna samverkar till ett visst resultat är en viktig fråga som behandlas nedan. Åtgärder för sysselsättning i Europa. En förtroendepakt, SEK (96) 1093, 6. 5. 1996. Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, KOM (93) 700, december 1993. KOM(94) 319, 14. 9. 1994. A Denna rapport koncentreras på de strukturella faktorer som påverkar konkurrenskraften, men den makroekonomiska bakgrunden har naturligtvis en betydande inverkan. Kommissionen redogör dock regelbundet för dessa aspekter i den årliga ekonomiska rapporten och övervakar de framsteg som gjorts för att uppfylla de makroekonomiska målsättningarna genom sin undersökning av den ekonomiska konvergensen. Genom sina normer för en ekonomisk och monetär union är Maastrichtkriterierna en sorts benchmarking på området. Dessa har visat sig vara mycket värdefulla för att främja konvergens och kan tjäna som modell för tillämpningen av benchmarking på andra områden som är viktiga för konkurrenskraften. EMU och konkurrenskraften övergången till den ekonomiska och monetära unionen (EMU) kommer att få betydande positiva effekter på konkurrenskraften både när det gäller interna och externa aspekter. Inom unionen kommer genomförandet av EMU att innebära att transaktionskostnaderna för betalningar över gränserna försvinner. Dessutom kommer konkurrenskraften att gynnas genom ökad öppenhet. De små och medelstora företag vars kostnader för att delta i den internationella handeln för närvarande är förhållandevis höga kommer särskilt att gynnas då EMU kommer att göra det möjligt för dem att öka effektiviteten genom att de kan komma in på alla europeiska marknader. Dessutom kommer EMU att på ett betydande sätt bidra till att den inre marknadens fördelar till fullo kan utnyttjas. Under de fyra senaste åren har valutafluktuationerna lett till en suboptimal fördelning av produktionsfaktorerna, vilket äventyrat den ekonomiska integrationens positiva effekter och medfört långsammare tillväxt i Europa. Externt kan valutan euro, med tanke på Europeiska unionens betydelse i den internationella handeln, komma att åtnjuta en ställning som internationell valuta på de finansiella marknaderna, liknande den ställning som dollarn har. Europeiska företag kommer i allt större utsträckning att kunna sälja i euro på marknader i tredje land och således skyddas från valutakursförändringarnas effekter på försäljningspriserna. Slutligen är den makroekonomiska politiken av central betydelse för konkurrenskraften. Särskilt stora offentliga budgetunderskott sväljer en betydande del av de privata besparingarna (nästan 35 % 1993), vilket inverkar menligt på de produktiva investeringarna och leder till inriktas mot budgetstabilitet möjliggör förbättrade högre räntenivåer. Politik som makroekonomiska ramvillkor. Den offentliga sektorns nettoupplåning inom EU minskade från 6,3 % 1993 till 5,1 % 1995 och 4,4 % 1996 (enligt prognoserna). Den reella korta räntan har haft en liknande utveckling och har sjunkit från 6,7 % 1992 till 4,9 % 1993 och 3,9 % 1995. Denna utveckling har förstärkts genom de framsteg som gjorts på väg mot den ekonomiska och monetära unionen. Företagen själva har det grundläggande ansvaret för att se till att de behåller sin konkurrenskraft. De upprätthåller konkurrenskraften genom att med effektivitet och flexibilitet möta de befintliga behoven på marknaderna och genom sin förmåga att anpassa sig till strukturella förändringar, skapa nya marknader och möta nya behov. Ledningskvaliteter avgör i stor utsträckning vilka företag som kommer att lyckas med detta. Offentliga myndigheter lämpliga ramvillkor för företagens understödjer konkurrenskraften genom att införa verksamhet. Detta sker genom att man tillhandahåller nödvändig infrastruktur, inför ändamålsenliga bestämmelser och särskilda åtgärder, särskilt på områden som gäller innovation, kvalitet, företagsklimat för små och medelstora företag och ekonomisk sammanhållning (kommissionens grönbok om innovation, arbetsdokumentet om kvalitet och ett flerårigt program för små och medelstora företag). I detta meddelande presenteras mångfalden av och de inbördes förhållandena mellan de faktorer som påverkar företagens konkurrenskraft och, som ett resultat av detta, nödvändigheten av att utveckla ett samlat tillvägagångssätt som koncentreras på de faktorer i företagsklimatet som är avgörande för företagen. Detta är angeläget eftersom marknaderna globaliseras och eftersom det finns en risk att brist på konkurrenskraft på sådana marknader får konsekvenser för sysselsättning och levnadsstandard. För att stödja företag och offentliga myndigheter att genomföra de anpassningar som krävs för att en internationell konkurrens skall kunna mötas, föreslår kommissionen att större benchmarking främjas i samverkan med industrin och den offentliga förvaltningen. Syftet med detta meddelande är inte att undersöka alla de ramvillkor som påverkar konkurrenskraften, utan endast ett begränsat antal av dessa. Vissa delar av beskattningen, socialpolitiken och den offentliga förvaltningens effektivitet undersöks i den utsträckning de konstaterats vara faktorer bakom konkurrenskraften, vilket också gäller bestämmelser, administrativa tillräcklighet. Kommissionen kommer att fortsätta undersöka hur konkurrenskraften kan stödjas genom den offentliga politiken. förfaranden och den offentliga infrastrukturens H. DEN EUROPEISKA INDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 1. Allmän bakgrund för att levnadsstandarden D En stark ekonomi är en ekonomi som kan nå en hög produktionseffektivitet och skapa arbetstillfällen skall kunna höjas. Begreppet levnadsstandard måste ges vid definition och inbegripa aspekter som är svåra att kvantifiera, som t. ex. hög grad av miljöskydd eller låg kriminalitet. Det inbegriper strävan att nå en rimlig skyddsnivå mot sjukdom och fattigdom vilket har blivit känt som den europeiska sociala modellen. För att man skall kunna upprätthålla och förbättra livskvaliteten i Europa krävs att förväntningar och möjligheter stämmer överens ochjitt produktionsbasen kan ge det önskade resultatet. Bruttonationalprodukten är ett bristfälligt mått på levnadsstandarden. Vissa aspekter av levnadsstandarden som är i mindre grad kvantifierbara behöver dock inte vara så oförenliga med högre bruttonationalprodukt som de först kan verka. En hög grad av miljöskydd kan t. ex. under vissa förhållanden bidra till konkurrenskraften. 4 Att förbättra den effektivitet med vilken ekonomin omformar energi och material till varor och tjänster är viktigt för att en varaktig utveckling skall kunna nås och samtidigt ett betydelsefullt medel för att förbättra konkurrenskraften. Kommissionens meddelande om industrins konkurrenskraft och miljöskydd SEK(92) 1986. Konkurrenskraftpyramiden n D En hög produktivitet utgör grunden för att levnadsstandarden skall kunna höjas. Arbetskraftens produktivitet bör inte ökas på bekostnad av antalet nya arbetstillfällen. Förmågan att nå högre sysselsättningsnivåer påverkar levnadsstandarden direkt genom att detta skapar inkomster från en större del av befolkningen. När både produktiviteten och sysselsättningen stiger kan en kraftig tillväxt följa. När det gäller ekonomin utgör produktiviteten för konkurrenskraften. Till skillnad från Maastrichtkriterierna kan de inte direkt omsättas i politisk handling. De strukturella villkor som utgör grundvalen för bättre resultat kan i politisk handling genom enskilda ramvillkor som påverkar lättare omsättas konkurrenskraften. De olika samband som är avgörande för goda ekonomiska resultat kan illustreras med konkurrenskraftspyramiden. sysselsättningen huvudsakliga riktpunterna och de Europa släpar fortfarande på ett betydande sätt efter USA när det gäller arbetsproduktivitet och den andel av befolkningen i arbetsför ålder som är sysselsatt (sysselsättningsnivån). Europa släpar även efter i förhållande till den japanska sysselsättningsnivån. Resultatet är att BNP per capita ligger på en nivå som är en tredjedel lägre än USA:s och en sjättedel lägre än Japans. Ett sådant resultat är inte ofrånkomligt och skall inte anses som acceptabelt. Europas mänskliga resurser, kapitalbas, infrastruktur samt hemmamarknadens storlek och utveckling utgör en grund för både hög produktivitet och höga sysselsättningsnivåer. Inom de befintliga gränserna för tekniken finns fortfarande avsevärd outnyttjad potential. Ytterligare vinster kan nås bortom de nuvarande gränserna genom att innovationen påskyndas. Även om den är svår att tolka bidrog den snabba ökningen av kapitalstocken i Europeiska unionen och Japan betydligt till den ökade arbetsproduktiviteten i dessa länder, men i stor utsträckning skedde detta på bekostnad av att kapitalets produktivitet minskade. I både Europeiska unionen och Japan har substitutionen av arbetskraft med kapital varit betydande samtidigt som kapitalintensiteten kraftigt ökat. När det gäller skapandet av sysselsättning är resultaten nedslående. Sedan 1960 har man i Europeiska unionen lyckats skapa 10 miljoner nya arbetstillfällen netto, vilket motsvarade hälften av dem som skapades i Japan och mindre än en femtedel av dem som skapades i USA. Detta beror huvudsakligen på att ett stort antal arbetstillfällen försvunnit. Samtidigt var antalet nya personer på arbetsmarknaden en och halv gång så stort i USA som i Europa, men lägre i Japan. Det stora antalet nettoarbetstillfällen som skapades i USA möjliggjorde en markant högre sysselsättningsnivå mellan 1960 och 1995, då landet närmade sig den genomgående höga japanska nivån. I Europeiska unionen sjönk sysselsättningsnivån under samma period. Att vissa länder i Europa nått samma eller till och med överstigit de amerikanska och japanska nivåerna tyder på att de låga sysselsättningsnivåerna i Europa inte är oundvikliga. SYSSELSÄTTNINGSNIVA Europeiska unionen USA Japan 1960 67% 6 3% 74 % 1995 60% 72% 74 % : Det är möjligt att fastställa de huvudsakliga skälen till Europas nedslående resultat. Immateriella investeringar, innovation och fasta investeringar i fabriker och utrustning kan nämnas som faktorer av särskild betydelse för produktionsnivåer och tillväxt. På sysselsättningssidan är viktiga faktorer, förutom investeringar i mänskliga resurser, arbetsmarknadens funktionssätt och den demografiska förändringen, särskilt antalet nya personer på arbetsmarknaden och antalet unga och äldre i förhållande till antalet arbetande. Dessa faktorer ger i sin tur upphov till särskilda spörsmål som befolkningens åldrande, interna och externa flexibilitet, utbildning, forskning och utveckling, arbetskraftens organisatoriska frågor, finansiering av investeringar samt skattenivåer och skattesystem. De offentliga investeringarna bidrar till konkurrenskraften då de utvecklar Europas infrastruktur, uppmuntrar immateriella investeringar i kompetens och teknik samt stödjer utvecklingen i regioner där utvecklingen släpar efter. I den europeiska ekonomin verkar man i allt högre grad stå inför problem till följd av flaskhalsar i infrastrukturen, både när det gäller fysik kapacitet och när det gäller driften av infrastruktur. Som ett resultat av detta är infrastrukturkostnaderna för t. ex. transport betydligt högre i Europa än i USA, vilket försvagar konkurrenskraften för företagen i Europa. Ett socialt skyddsnät krävs för att garantera att tillväxtens vinster fördelas rättvist och för att bekämpa social utslagning. Genom det sociala trygghetssystemet måste de som mottar bidrag utrustas med nödvändig kompetens och deras rörlighet uppmuntras så att de kan få produktiva arbeten så att ekonomins konkurrenskraft främjas. Offentliga underskott som tvingats fram av konsumtion begränsar slutligen den produktiva potentialen genom att investeringarna hämmas. Beskattning, särskilt av arbetskraften, utgör direkt eller indirekt, en kostnad för företagen. Skatternas andel av BNP steg från 34 % till 43 % i Europeiska unionen mellan 1970 och 1995. Det mycket höga budgetunderskottet, som huvudsakligen drivits fram av allt större offentliga transfereringar, medför dessutom att de inhemska besparingarna används för finansiering av underskott snarare än för investeringar. Genom skatternas utveckling steg den genomsnittliga skattesatsen för anställd arbetskraft i Europa under perioden 1980-1994 från 34 % till 40 %, medan den genomsnittliga skattesatsen för andra produktionsfaktorer sjönk från 44 % till 35 %. Det bör betonas att det ekonomiska systemets funktionssätt inte bara beror på förekomsten av och kvaliteten hos en enskild aspekt som rör konkurrenskraften, utan mer på hur de olika faktorerna påverkar varandra. De sätt på vilka de olika faktorerna påverkar varandra inverkar antingen positivt eller negativt på de ekonomiska resultaten. 2. Industrins tillväxt O Trots att de grundläggande ekonomiska faktorerna förbättrats har den europeiska industrin inte visat så bra resultat som skulle kunna vara möjligt. I de flesta tillverkningssektorer fortsätter den amerikanska produktiviteten att vara högre än den europeiska. Den höga japanska produktiviteten är koncentrerad till ett begränsat antal exportinriktade sektorer. Den europeiska unionens andel av OECD:s exportmarknader (exklusive handeln inom EU) har sjunkit sedan 1987. Denna förlust av marknadsandelar kan i högre grad hänföras till att man i otillräcklig utsträckning verkar på marknader med stark tillväxt, än till växelkurser eller annan prisutveckling. En liknande brist på specialisering på tillväxtmarknaderna kan också observeras när det gäller direkta europeiska investeringar i tredje land. Europeiska unionens utrikeshandel och investeringar utanför unionen har mer koncentrerats på mogna marknader, marknader i Östeuropa och i Medelhavsländerna än på marknader med hög tillväxt i Östasien och i vissa delar av Latinamerika. Sedan 1993 syns uppmuntrande tecken på förbättrade europeiska resultat på tillväxtmarknaderna för både export och utländska investeringar. För att behålla och utveckla sin ställning på världsmarknaderna krävs det att de europeiska företagen har tillträde till marknaderna i tredje land, både på samma villkor som de huvudsakliga konkurrenterna och jämfört med inhemska konkurrenter. 5 Nettovinstmarginalerna och avkastningen på investeringar för de europeiska företagen började förbättras under 1994. Jämfört med kapitalkostnaderna är dock avkastningen fortfarande otillräcklig (7 %), eftersom den är lägre än räntesatsen för den långfristiga offentliga skulden (8 %). D Under de senaste tio åren steg industrins mervärde med 2,4 % per år i Europeiska unionen, vilket kan jämföras med 3 % i USA och 3,8 % i Japan. Det totala resultatet återspeglas också i de enskilda sektorerna. Av tillverkningsbranscherna var det endast sektorerna livsmedel, bryggeri, tobak, virke och möbler som mellan 1985 och 1995 växte snabbare i Europeiska unionen än i USA och Japan. I alla de sektorer för vilka mervärdets tillväxt i Europa motsvarade eller var högre än dess tillväxt i USA eller Japan gjordes produktivitetsvinster som motsvarade eller var högre än dem soin gjordes av deras huvudkonkurrenter. I alla de sektorer som växte långsammare i Europa var produktivitetsvinsterna mindre. I de europeiska sektorerna med medelgoda eller goda relativa tillväxtresultat upprätthölls också en högre investeringsnivå än hos konkurrenterna. 3. Kostnader för insatser på nyckelområden För att företagen skall förbli konkurrenskraftiga måste de kontrollera enhetskostrtaderna antingen genom att öka effektiviteten, genom att kontrollera kostnaderna för insatsvaror till produktionen, eller genom att kombinera dessa tillvägagångssätt. Enskilda kostnadsposter uppfattas annorlunda från tillverkningsföretagens synvinkel än om man ser på ekonomin som helhet. För ett enskilt industriföretag utgör inköp av varor och tjänster 60% av kostnaderna, kostnaderna för arbetskraft 30 % (och 70 % av mervärdet) och finansiering den återstående delen. Eftersom inköp av varor och tjänster utgör en så pass stor andel av kostnaderna, är en grundförutsättning för att konkurrenskraft skall kunna uppnås att det finns effektiva leverantörer. Energi, vatten och producenttjänster (kommunikationer, transport, finansiella tjänster och företagstjänster) utgör direkt eller indirekt mer än en femtedel av tillverkningskostnaderna. Priserna på insatser i form av tjänster på nyckelområden är fortfarande högre i Europa än i de viktigaste konkurrentländerna och då avregleringen brett ut sig på andra håll har klyftan mellan Europa och dess viktigaste konkurrenter blivit större. När det gäller telekommunikationer sjönk priserna för fjärrsamtal efter det att konkurrens införts med mellan 18 % och 35 % under perioden 1990-1994. Utan konkurrens skulle priserna ha fallit med mellan 12% och 16%. På energiområdet har gaspriserna 5 Kommissionens meddelande om marknadstillträde, 14. 2. 1996, KOM (96) 53. sjunkit parallellt med oljepriserna, men ligger fortfarande i genomsnitt 30 % över priserna i USA. För elektricitet är skillnaderna större. Stora företag har tillgång till omfattande internationella besparingar, komplicerade finansiella instrument och avancerade finansavdelningar. De kan finansiera investeringar på gynnsamma villkor. De flesta små företag är fortfarande inte börsnoterade, ofta lokalt inriktade och förlitar sig på mycket traditionella källor för att finansiera investeringar. Till övervägande del förlitar de sig på outdelade vinster, vilket medför höga skatter, och på banklån. Sedan 1980 har den genomsnittliga nominella långa räntan i Europa varit mellan en och två procentenheter högre än den i USA och ungefär fyra procentenheter högre än den i Japan. Enligt uppskattningar av kapitalkostnaderna är också finansieringskostnaderna högre i Europa, särskilt i de mindre medlemsstaterna. Bland de faktorer som har bidragit till höga kapitalkostnader i Europa kan nämnas inflationsförväntningar, stora offentliga underskott, brist på konkurrens mellan finansiella institutioner och begränsningar för gränsöverskridande investeringar. En tredje beståndsdel i industrins kostnadsbas är kostnaderna för arbetskraft. Utvecklingen av arbetskraftskostnaden hänger nära samman med den övergripande makroekonomiska situationen. Under de senaste två årtiondena har ekonomin inom EU genomgått en besvärlig anpassningsprocess inte bara när det gäller den strukturella förändringen, utan det har också varit nödvändigt att få kontroll över inflationstrycket och kostnaderna och att återskapa lönsamheten av kapitalinvesteringar. Under 1970-talet översteg inflationen 10 %, men sjönk till 5 % under början av 90-talet och uppgår idag till 3 %. Inflationsförväntningarna fick betydande konsekvenser för löneförhandlingarna. Idag finns en gynnsam ekonomisk grund i Europeiska unionen. Inflationen är historiskt sett fortfarande, växelkursspänningarna har successivt minskat, världshandeln expanderar i en sund takt och investeringarnas lönsamhet förbättras. Det står dock klart att det fortfarande finns vissa kostnads- och produktivitetsproblem i den europeiska ekonomin. låg och sjunker Ur konkurrenskraftssynpunkt är det nödvändigt att räkna med arbetsgivarens alla kostnader när han anställer arbetskraft och justera den totala arbetskraftskostnaden med hänsyn till produktiviteten för att på så vis kunna fastställa arbetskraftskostnaden per enhet. 6 De faktiska arbetskraftskostnaderna per enhet är svåra att beräkna och därför finns relativt få säkra skattningar av dessa kostnader tillgängliga. Under de senaste årtiondena har man inom Europeiska unionen successivt fått kontroll över inflationsproblemen och minskat lönernas andel av BNP till en nivå som motsvarar den i USA och Japan. Produktionsnivån inom EU har också fortsatt att förbättras i jämförelse med den i USA. Följaktligen har de reella arbetskraftskostnaderna per enhet successivt minskat sedan 1980. Inom tillverkningsindustrin är situationen inte lika tydlig och förmodligen mindre positiv. Under de senaste åren har t. ex. de reella arbetskraftskostnaderna per enhet inom EU. s ekonomi som helhet sjunkit med 5 % jämfört med USA, medan det finns uppgifter som tyder på att de reella arbetskraftskostnaderna per enhet inom tillverkningsindustrin har stigit med 1-2 % totalt. En avgörande skillnad i arbetskraftskostnadernas struktur mellan Europeiska unionen och USA har att göra med lönebikostnader och skatter och denna återspeglar i vilken utsträckning vissa tjänster (hälsovård, pensioner etc. ) bekostas genom beskattning eller via nettolöner. En särskild fråga av intresse för Europeiska unionen som kommer till uttryck i vitboken är hur lönebikostnaderna blir en börda på nedre delen av löneskalan. Efterfrågan på okvalificerad arbetskraft har sjunkit i förhållande till efterfrågan på kvalificerad arbetskraft och sysselsättningsproblemen drabbar hårdast den okvalificerade arbetskraften. Att minska De totala arbetskraftskostnaderna består vid sidan av löner av socialförsäkringsavgifter och skatter och skall inte förväxlas med inkomst. Genom arbetskraftskostnaden per enhet kombineras produktiviteten med de totala arbetskraftskostnaderna för att ge arbetskraftskostnaderna per producerad enhet. Höga arbetskraftskostnader kan kompenseras genom hög produktivitet. lönebikostnaderna i förhållande till dem längre upp på skalan skulle bidra till att göra det mer attraktivt att anställa okvalificerad arbetskraft. 8 Lönekostnaderna stiger nu i ganska återhållsam takt. Den reformering av skatte- och tillbaka socialförsäkringssystemen arbetskraftskostnaderna även om det huvudsakliga tillvägagångssättet för att hålla nere enhetskostnaderna, precis som tidigare, är att sträva efter produktivitetsförbättringar inom en ekonomi med höga inkomster och hög kompetensnivå. redan pågår borde bidra till att hålla som Investeringar i industrin I stor utsträckning är produktivitetsförbättringarna beroende av investeringar, både materiella och immateriella. Investeringar i fabriker och utrustning leder inte bara till ökad produktionskapacitet utan även till tekniska framsteg. De japanska ansträngningarna att investera i fabriker och utrustning har varit särskilt beaktansvärda och investeringarna nådde sin topp under början av årtiondet då nivån var tre gånger så hög som under tidigt 70- tal innan den sjönk tillbaka under den nuvarande lågkonjunkturen. De amerikanska och europeiska investeringarna i utrustning utvecklades i samma takt fram till år 1990 då den amerikanska investeringstakten började öka snabbt. På området immateriella investeringar, och särskilt när det gäller kvalitetsstyrningens betydelse för industrins konkurrenskraft, presenteras i the World Competitiveness Report uppgifter om de olika inslagen i konkurrenskraftssituationen i länder över hela världen. Utvecklingen under de senaste åren visar att förändringar av kvalitetsnivån återspeglar genomförandet av strategier för kvalitetsstyrning. USA är till och med på väg att, för första gången sedan mitten av 70-talet, gå om Japan när det gäller kvalitetsnivån. Denna utveckling bekräftas när det gäller konsumenternas såväl som arbetskraftens motivation och kvaliteten i förbindelserna mellan arbetsmarknadens parter. tillfredsställelse, Forskning och utveckling är en annan viktig form av immateriella investeringar där de europeiska resultaten är otillräckliga. TOTALA UTGIFTER FÖR INDUSTRINS UTGIFTER FoU I % AV BNP FÖR FoU I % AV BNP EUROPEISKA UNIONEN USA JAPAN 1,9% 2,5 % 3,0% 1,0%" 1,6 % 2,2% Hl. AVGÖRANDE FAKTORER FÖR KONKURRENSKRAFTEN Två huvudsakliga skäl för den europeiska industrins dåliga resultat kan fastställas, nämligen marknadernas funktionssätt och innovation. Det grundläggande sambandet mellan effektiva marknader och en hög grad av innovation och immateriella investeringar bör betonas. Att ta bort hindren för tillträde till viktiga produktmarknader och se till att kapital- och arbetsmarknaderna kan tillgodose behovet av nya former av investeringar och arbetsorganisation är av avgörande betydelse för förnyelsen. Utan en tillräckligt avreglerad marknad kommer vinsterna av de immateriella investeringarna inte att förverkligas och det är dessa som måste utgöra grunden för de europeiska konkurrensfördelarna. Endast effektiva marknader räcker dock inte för att garantera den höga nivå av immateriella investeringar som krävs för att levnadsstandarden ytterligare skall kunna öka och för att garantera att tillväxten inriktas mot kompetens- och kunskapsintensitet. Marknadernas funktionssätt Begränsningar för marknadstillträde leder till ineffektivitet och kväver innovation och tillväxt. Medvetenheten om de höga kostnader som följer av begränsningar för marknadstillträde har medfört en tydlig trend av avreglering på marknaderna i i-länderna. Inom Europeiska unionen har programmet för den inre marknaden tillsammans med konkurrens- och handelspolitiken avsevärt underlättat marknadstillträdet, vilket särskilt gäller marknaderna för tillverkade produkter. Produktmarknader lett inre marknaden har Den till att handelshinder avskaffats och underlättat marknadstillträdet. Inom vissa nyckelmarknader har dock effekterna blivit mer begränsade. Exempel på områden där minst framsteg har gjorts för att avskaffa hinder för tillträde, antingen genom förstärkta bilaterala ekonomiska förbindelser eller genom internationella handelsförhandlingar inom Uruguayrundan, inom programmet för den inre marknaden eller nationella program, är de sektorer som tillgodoser de marknader där offentlig upphandling sker, afrarsdrivande verk och ett stort antal tjänster. Det bör betonas att många begränsningar för tillträde till marknader, särskilt för tjänster, beror på åtgärder som vidtagits av nationella regeringar. Områden där nationella restriktioner fortfarande finns är t. ex. företagstjänster, bygg- och anläggningsindustrin och distribution. Sammantaget står de sektorer där det fortfarande finns mer eller mindre allvarliga begränsningar för tillträde för ungefår hälften av bruttonationalprodukten. I kommissionens meddelande om tjänster i det allmännas intresse i Europa framförs ett visst antal principer som styr politiken på detta område. Tjänster av allmänt ekonomiskt intresse avser de marknadstjänster som i medlemsstaterna förknippas med särskilda åligganden enligt kriteriet allmänintresse på områden som transport, ekonomi och inom dessa sektorer av kommunikationer. Därför följs införandet av konkurrens allmännyttiga skyldigheter, bl. a. tillhandahållandet av allmänna tjänster vilket skall garantera att alla medborgare kan utnyttja kvalitetstjänster till priser som alla kan betala. framhävde i sin andra rapport att Den rådgivande gruppen för konkurrenskraft infrastrukturens kvalitet är den enskilda faktor som har störst inverkan på multinationella investeringar. Enligt denna grupp har frisläppandet av konkurrens inom de affarsdrivande verkens sektorer lett till en situation som samtidigt gynnat staten (positiv inverkan på kraven på offentlig upplåning), industrin (affärsdrivande verk som bättre möter behoven) och konsumenterna (konkurrenskraftig prissättning, konkurrenskraftiga tjänster och större urval). I sina slutsatser framför gruppen att kommissionen bör stimulera ett utbyte av de bästa metoderna genom att övervaka området och årligen ge ut en rapport med riktpunkter om de bästa metoderna för reformering inom den offentliga sektorn och den förbättring av konkurrenskraften som skett i Europeiska unionen i jämförelse med USA och Japan. Uppgifter från de länder där man genomfört avregleringar för tjänster på nyckelområden visar att ett betydande utrymme för tillväxt och sysselsättning kan uppnås, vid sidan av de positiva effekterna i form av lägre priser och bättre tjänster. - Telekommunikationer är ett sådant fall eftersom utvecklingen av många innovationstjänster är beroende av öppna kostnadseffektiva Kommissionens meddelande om tjänster i det allmännas intresse i Europa, 11. 9. 1996 KOM (96) 443 slutlig. 10 telekommunikationsnät. Som exempel kan nämnas att priserna för fjärrsamtal och internationella samtal och för hyrda linjer i USA är betydligt lägre än i Europa, vilket innebär en konkurrensfördel för de företag som är mycket beroende av kommunikationer. Dessutom ingår ofta ett obegränsat antal lokalsamtal i den fasta avgiften för telefonabonnemang, vilket har inneburit en kraftig stimulans för tjänster på Internet. I Europa betalas Internetanslutningen lokala avgifter och efter uppkopplingens längd. Slutna nät har också undertryckt utvecklingen av informationstekniska tjänster genom att de begränsar omfattningen av tjänster som kan tillhandahållas. Icke-konkurrenskraftiga telekommunikationer medför att utvecklingen av informationssamhället i Europa hålls tillbaka. Då marknader har öppnats har ett betydande antal arbetstillfällen skapats på telekommunikationsområdet (bl. a. när det på exempel Finland gäller telekommunikationsområdet efter avregleringen 20 % snabbare än sysselsättningen i stort. sysselsättningen utrustning). ökade till till I till tillträde - Avregleringen av villkoren för transportmarknaderna förbättrar konkurrenskraften inom åkeri-, flyg- och sjöfartssektorerna och medför betydande kostnadsbesparingar. Ytterligare förbättringar kan förväntas när marknadsstrukturerna anpassas till mer liberala bestämmelser. För flygtransporter, vilka utgör ett viktigt kommunikationssätt för företagen, verkar de bilaterala samarbetsåtgärder mellan nationella bolag som tidigare genomförts ha undergrävt vissa av de vinster som man hade kunnat förvänta sig som ett resultat av avregleringen. Avregleringen av järnvägstjänster har inte gått så långt som avregleringen av andra former av transporter, trots järnvägens stora strategiska betydelse för att minska överbelastningen av vägnätet. - Energi är ett annat område där en avreglering kommer att gynna industrin när den inre marknaden väl blir verklighet. Vissa framsteg görs på området elektricitet. - Trots lagstiftningen om den inre marknaden är marknaden för de finansiella tjänsterna fortfarande uppdelad och det förekommer konkurrens över gränserna endast i liten omfattning. I den utsträckning konkurrensen inom banksektorn ökat kan detta huvudsakligen förklaras av den tekniska utveckling som skett (t. ex. bankernas telefontjänster). Denna utveckling gör det möjligt för bankerna att erbjuda tjänster till mycket lägre kostnader. - Minst framsteg när det gäller att avskaffa begränsningar för tillträde till marknader har gjorts på området företagstjänster. Marknadsföring är fortfarande ett område där många nationella begränsningar inverkar hämmande på industrins förmåga att utveckla samordnade marknadsföringsprogram över gränserna. I den nyligen utarbetade grönboken om affärskommunikationer på den inre marknaden beskrivs situationen närmare. 8 Professionella tjänster är fortfarande ett område där konkurrensen har svårt att tränga igenom. Inom europeiska unionen måste resultaten förbättras när det gäller att införa nödvändig avregleringslagstiftning och, när sådan väl införts, måste man se till att det råder samstämmighet mellan politiken på olika områden för att vinsterna skall kunna utnyttjas. Detta är viktigt för att industrin inte på ett allvarligt sätt skall handikappas vad gäller konkurrenskraften. Konkurrenskraften på marknader kan också undergrävas av fortsatt understöd till företagen. När det gäller marknadsmisslyckanden kan vissa bidrag inverka positivt på konkurrenskraften (till exempel bidrag till FoU eller små och medelstora företag och bidrag för att starta företag) eller vara nödvändiga för att man skall kunna uppfylla vissa målsättningar inom gemenskapen som ekonomisk och social sammanhållning (regionalt stöd och stöd till utbildning). Statligt stöd är dock fortfarande ett betydande problem i Europa och de statliga stöden enbart till tillverkningsindustrin uppgick till 34 miljarder ecu år 1992, vilket motsvarar 1 200 ecu för varje anställd inom den industriella sektorn. Även KOM(96) 192 slutlig, 8. 5. 1996. om det statliga stödet koncentreras till tillverkningsindustrin medför det också problem för viss tjänsteproduktion som håller på att avregleras. Till exempel på flygtransportområdet kan höga stödnivåer undergräva de ansträngningar som görs för att öka konkurrensen genom att libéralisera marknaderna. Denna situation har föranlett kommissionen att införa ett särskilt stödsystem flygtransportområdet. 11 Kapitalmarknaden Liberaliseringen av kapitalrörelserna har varit en viktig ansträngning inom ramen för programmet för den inre marknaden. Ett antal brister och restriktioner finns dock fortfarande kvar på kapitalmarknaderna, vilket begränsar möjligheterna för europeiska företag att låna kapital för investeringar. På området hypotekskredit råder det inte likvärdiga förhållanden för tillträde till kapitalmarknaderna när man söker återfinansiering. Det finns även problem på vissa obligationsmarknader. Skillnader i beskattning av kapitalinkomster innebär att skevhetema mellan medlemsstaterna avseende kapitalrörelser består. För försäkringsbolagen finns ofta restriktioner när det gäller investeringsformer och länder som reserverna kan placeras i. I många medlemsstater finns allvarliga hinder för pensionsfondernas alleuropeiska verksamhet. Den förhållandevis stora andelen utländska tillgångar i de fonder som är baserade i Förenade kungariket och Nederländerna härrör från det faktum att dessa två länder tillsammans med Irland är de enda där det inte råder begränsningar för investeringar i pensionsfonder. Arbetsmarknaden En bättre fungerande arbetsmarknad erkänns allmänt vara en grundläggande faktor som påverkar den europeiska industrins konkurrenskraft, precis som industrins konkurrenskraft i sig är en avgörande faktor för sysselsättningsnivån. På ett djupare plan finns det ett behov av en radikal omprövning av alla berörda system inom arbetsmarknaden - anställningsskydd, arbetstid, socialt skydd samt hälsovård och säkerhet - för att anpassa dem till en arbetsvärld som kommer att organiseras annorlunda, där särskilt gränserna mellan arbete och fritid, arbete och lärande, anställd och egenföretagare är eller kan komma att bli mindre markanta. Begreppet arbetstagares trygghet måste omformuleras och mer riktas in på trygghet grundad på möjligheten till sysselsättning och på arbetsmarknaden, än på trygghet grundad på den enskilda arbetsplatsen. Det bör fokuseras på trygghet vid förändring och inte på trygghet mot förändring. Under det senaste årtiondet har medlemsstaterna genomfört betydande förändringar i syfte att nå en högre grad av flexibilitet på arbetsmarknaden genom att bestämmelserna på sysselsättningsområdet förändrats. I nästan samtliga medlemsstater har man lättat på arbetstidsregleringarna. Bestämmelserna för att anställa och friställa personal har setts över och man har lättat på restriktionerna på detta område i en tredjedel av medlemsstaterna. Det har blivit lättare för arbetsgivare att deltidsanställa och tillfälligt anställa personal och möjligheterna till egenföretagande har ökat betydligt. Medlemsstaterna har koncentrerat förändringarna till åtgärder som i praktiken har undertryckt sysselsättningsutsikterna för de svagare grupperna, som de unga utan utbildning och andra arbetstagare med begränsad erfarenhet. inte Det finns flera skäl till bristen på flexibilitet på arbetsmarknaden vilka nödvändigtvis hänger samman med de bestämmelser och villkor som reglerar sysselsättningen. Företagens pensionssystem kan till exempel medföra att de som byter arbete allvarligt missgynnas eftersom rätten förmåner snabbt utvidgas under de sista åren före pensioneringen. Bostadsmarknaderna i Europa motverkar också den geografiska rörligheten i flera europeiska länder. Det är inte bara de stora skillnaderna i huspriser mellan 12 regioner med hög och låg arbetslöshet som gör det svårt att flytta från en region till en annan, utan även den brist på hyresbostäder som följer av restriktiva hyresbestämmelser. Bristerna i arbetsmarknadens funktionssätt i medlemsstaterna beror delvis på olämpliga eller förlegade system eller arbetsmarknadsbestämmelser, vilka kan begränsa den interna och externa flexibiliteten och företagens möjlighet att skapa arbeten. I vilken grad arbetsmarknaden är reglerad varierar åtskilligt inom Europeiska unionen. Även om sysselsättningsresultaten huvudsakligen bestäms av resultaten i ekonomin som helhet finns uppgifter som visar att arbetsmarknadsregleringar kan påverka i vilken omfattning nya arbeten skapas eller åtminstone i vilken takt företagen anpassar sin arbetsstyrka till förändringar. Restriktioner för företagens möjligheter att anpassa sin arbetsstyrka finns både i form av lagstiftning och i form av kostnader för att anställa och friställa arbetstagare. När dessa restriktioner blir överdrivna eller förlegade påverkar de sannolikt företagens ekonomiska resultat, även om företagen i praktiken ofta finner sätt att kringgå vissa av dessa effekter genom att i större utsträckning tillfälligt anställa personal eller utnyttja andra särskilda anställningsformer. - Det bör betonas att en ökad flexibilitet måste kombineras med tillräcklig stabilitet och anställningstrygghet för att alla vinster skall kunna utnyttjas. Ett effektivt utnyttjande av de mänskliga resurserna är fortfarande viktigt för att produktiviteten skall kunna öka men också för den interna flexibiliteten. En alltmer lättrörlig arbetskraft medför en risk att investeringarna i humankapital, särskilt genom utbildning, vilka är nödvändiga för en långsiktig tillväxt och konkurrenskraft, inte kommer att genomföras. Att utbilda och fortlöpande förbättra kompetens är (och kommer i framtiden att i allt större utsträckning vara) immateriella investeringar som praktiken och i ökande grad gynnar både industrin och de anställda. Som det beskrivs nedan kommer en industriell strategi inriktad på hög kompetens, hög kvalitet och hög produktivitet att förbättra industrins konkurrenskraft och de anställdas möjligheter till sysselsättning. - Förhandlingar inom de enskilda sektorerna har varit den dominerande formen av förhandlingar i Europa medan förhandlingar på respektive arbetsplats är det vanliga i USA och Japan. Löneförhandlingarnas nivå bestäms normalt av arbetsmarknadens parter och dessa måste komma överens om eventuella förändringar av befintliga ordningar. Olika former av löneförhandlingar har sina respektive fördelar och nackdelar och det är inte möjligt att för närvarande dra slutsatsen att en form i sig är överlägsen en annan. Å ena sidan har centraliserade eller sektorsövergripande förhandlingar i vissa Jänder utnyttjats för att på ett framgångsrikt sätt uppnå återhållsamhet på löneområdet, vilket fatt betydande konsekvenser för inflation och kostnader. De bidrar också till tydlighet vad gäller löner och till social och regional sammanhållning. Å andra sidan leder dock sektorsförhandlingar också till jämförbara lönenivåer mellan företag oavsett deras produktivitet och mellan regioner i samma land oavsett skillnader i tillgången på arbetskraft. - Arbetstiderna av eller. genom regleras kollektivavtal lagstiftning. De arbetstidsrestriktioner som fastställs av medlemsstaterna utan samband med de miniminormer som fastställs i Europeisk lagstiftning (vilka tillåter betydande flexibilitet på nationell nivå) påverkar den tid under vilken arbete utförs. På detta sätt kan möjligheterna försämras att på ett optimalt sätt driva anläggningar för att befintliga eller framtida investeringar på bästa sätt skall kunna utnyttjas. Nivån av kapitalutnyttjande sjunker därmed. Vissa tjänster, som möjligheterna för affärer att hålla öppet för att möta kraven från dem som arbetar under affärernas normala öppettider, hindras också från att utvecklas på ett sätt som annars vore möjligt. Att på ett nyskapande sätt utnyttja ordningarna för flexibel arbetstid kan också leda till att ett betydande antal nya arbeten skapas. Väl fungerande arbetsmarknader reagerar på global konkurrens och teknisk utveckling som, genom tidsbesparingar, ökar den takt i vilken de strukturella förändringarna sker. 13 I Europa (och världen) går utvecklingen mot en mer kunskapsbaserad ekonomi där information och teknik spelar en avgörande roll för att omforma företagsstrukturer och organisatorisk kompetens. Industrins framgång att möta de utmaningar som sådana förändringar medför kommer att bero på i vilken grad kompetensen förbättras. Varje år försvinner åtminstone 10 % av alla arbeten och ersätts med nya och annorlunda arbeten inom nya processer och nya företag som kräver högre eller bredare kompetens. Dessa förändringar har dock inte följts av lämpliga åtgärder för att utveckla eller förbättra arbetskraftens kompetens och har medfört kompetensluckor och dålig överensstämmelse mellan behov och kompetens. 2. Innovation • Immateriella faktorer spelar en framträdande roll för företagens möjligheter till innovation och för deras konkurrenskraft. De gör det möjligt för kunskapsintensiva ekonomier att behålla sin konkurrensställning i förhållande till resurs- eller arbetskraftsintensiva ekonomier och att fortsätta att höja levnadsstandarden på ett sätt som motsvarar miljökraven. I avmaterialiseringen av ekonomin inbegrips mer omfattande investeringar i immateriella tillgångar. Immateriella investeringar och innovation är oskiljbara faktorer. En hög kompetensnivå främjar anpassningsförmågan och säkerställer att mer tekniskt avancerade processer kan genomföras. Immateriella tillgångar utgör grunden för att företagen skall kunna omforma sin tekniska överlägsenhet till marknadsframgångar. Grönboken om innovation innebär en möjlighet att se över de olika hindren för innovation och att utveckla ett gemensamt tillvägagångssätt för att avskaffa dem. 9 Kompetens Trots bristen på jämförbara uppgifter ger en undersökning av utbildningssystemen viktig information om de nuvarande kraven angående mänskliga resurser. Den mycket snabbare förändringstakten och nödvändigheten för enskilda att byta arbete flera gånger under sitt yrkesverksamma liv kräver en solid allmänutbildning som kan utgöra grunden för senare kompetensutveckling. Genom för grundläggande yrkesutbildning, ges därför en nödvändig grund för att man skall kunna deltaga i vidare senare under ens utbildning. System som ger möjligheter yrkesverksamma liv genom att tidigare yrkeserfarenheter beaktas är inte särskilt väl utvecklade. Detta gäller särskilt möjligheterna att förvärva kvalifiktioner genom lärlingskap för att nå behörighet inom ett yrke eller hantverk. Genom detta förhållande begränsas möjligheterna att byta arbete och karriärbana under yrkeslivet. Även utsikterna till sysselsättning minskar och arbetsmarknadens effektivitet undergrävs. för utbildning, bl. a. till kvalifikationer systemen Den kompetens som krävs för att företagen skall kunna fungera på ett effektivt sätt sträcker sig utöver de tekniska kunskaper som förknippas med en särskild uppgift eller funktion. Särskilt förmågan att kunna fungera i grupper, att snabbt kunna anpassa sig till ändrade förhållanden och att ta ansvar är lika viktigt som de formella grundkunskaperna när det gäller särskilda aspekter av produktionsprocessen. Genomförandet av strategier för kvalitetsstyrning, som utformas för att den konstanta förändringen inom den moderna industrin skall kunna styras, har på ett grundläggande sätt påverkat betydelsen av och innehållet i yrkesutbildningen och den behörighetsgivande utbildningen, då varje individ utgör en väsentlig del av hela kvaliteten. Industrins aktiva deltagande är nödvändigt för att yrkesutbildningssystemen skall bli effektiva. När ett företag dock kan förlora investeringen kan det underlåta att investera i utbildning. Det är på området grundläggande yrkesutbildning för överförbar teknisk kompetens som kompetensutvecklingen verkar fungera sämst. Man kan konstatera ett KOM (95) 688 slutlig, 20. 12. 1995. 14 marknadsmisslyckande när det gäller att tillhandahålla utbildning som ger överförbar kompetens och detta marknadsmisslyckande behöver rättas till. a En central svaghet i utbildningssystemet är fortfarande bristen på genomskådlighet och erkännade mellan medlemsstaterna när det gäller kvalifikationer. Ett tillvägagångssätt inspirerat av produktstandarderna kan bli nödvändigt om det ömsesidiga erkännandet skall kunna bli ett sätt att förbättra kvalifikationernas nivåer och godtagbarhet. Det behöver utvecklas system som kan säkerställa att utbildningssystemen och den utbildning som tillhandahålls är av god kvalitet. En tillvägagångssätt liknande det för kvalitets- eller miljöstandarder, som underbyggs med examensbevis, kan vara en lämplig väg för att uppnå kvalitetskontroll av utbildningen. I detta sammanhang kan det arbete som redan utförts av organ som den europeiska organisationen för kvalitet (EOQ), som på europeisk nivå har utarbetat ett harmoniserat system för behörighet för kvalificerade yrkesgrupper (ingenjörer, företagsledare och revisorer) vara ett föredöme. Utarbetandet av sådana bedömningsmetoder utgör grunden för framgångsrik benchmarking avseende kompetens. Teknik I Europa har inte den avancerade vetenskapliga och tekniska basen utnyttjats på bästa sätt och den europeiska forskningen verkar vara mindre marknadsinriktad än motsvarande forskning i de huvudsakliga konkurrentländerna. Dessutom ägnas mindre mänskliga resurser till forskning och utveckling. Personal inom vetenskaplig forskning utgör endast 0,47 % av arbetskraften, vilket kan jämföras med 0,74 % i USA och 0,80 % i Japan. Gemenskapens ingår tekniska innovationsundersökning visar att de företag som samarbetsavtal vanligtvis har en betydligt större andel nya eller förbättrade produkter i sin totala försäljning. Värdet av att förena offentligt stöd till FoU med samarbete, som i Europeiska unionens program för FoU, bör därför betonas. - den Mellan 1984 och 1993 förlorade Europeiska unionen andelar på patentområdet huvudsakliga indikatorn på innovationskapaciteten - i alla sektorer utom utrustning för rymdteknik och transport. Den största förlusten leds inom elektronikindustrin, en sektor med mycket intensiv FoU som har stort inflytande på innovationen inom andra delar av industrin genom den teknik som ingår i kapitalvaror. anställda med kompetens på Anpassningsbara organisationer har blivit en nödvändig förutsättning för innovation. I sådana organisationer utnyttjas flera områden, ansvarsfördelning och lagarbete för att man på projektbasis skall kunna integrera olika funktioner inom företaget, från forskning, teknik och produktion till marknadsföring och distribution. För att nya produkter skall kunna utvecklas snabbare måste funktionerna integreras på ett framgångsrikt sätt. I allt större utsträckning inbegrips leverantörerna i utvecklingsprocessen. Förändringarna av principerna för styrning är också centrala för införandet av magra produktionsprocesser, bl. a. total kvalitetsstyrning, fortlöpande stegvis förbättring (kaizen) och produktionssystem enligt "just-in-time"-principen. Kvalitet Enligt ett antal studier som genomförts av Eurobarometer på kommissionens begäran angående kvalitetssystemens företagens marknadsresultat medför genomförandet av strategier för kvalitetsstyrning betydande förbättringar av företagens resultat. Även om man i Europa i allt större utsträckning har tagit upp de bästa organisatoriska metoderna som utvecklats på andra håll finns det få tecken på att betydande förbättringar gjorts när det gäller att utveckla dessa metoder i Europa. inverkan på De kvalitetsbefrämjande ansträngningarna måste, för att bli effektiva, integreras i en fortsatt förstärkning av teknisk infrastruktur av hög kvalitet för industriella och ekonomiska initiativ. Genom att ge de olika initiativen i gemenskapen en europeisk framtoning, ram och inriktning kan kommissionen bidra till att höja medvetenheten hos både industrin och de 15 tillämpa en offentliga myndigheterna. Kommissionen kan också, genom att kvalitetsbefrämjande politik, bidra till att sprida budskapet om kvalitet på dess olika politiska områden genom att säkra sammanhållning och samordning av de olika åtgärder den kan vidta(till exempel miljö, socialpolitik, regionalpolitik osv. ). Med den europeiska kvalitetsbefrämjande politiken har man som främsta ambition att den skall öka medvetenheten, ge politisk synlighet och politiskt stöd till ett stort antal kvalitetsinstrument och -åtgärder över hela Europa. Vare sig nationella eller europeiska offentliga myndigheter kan ålägga marknaden att anta kvalitetsstrategier, men de kan, genom sitt offentliga åtagande och genom att vitt sprida information och budskap, påverka den omgivning i vilken företagen utformar sina strategier. En klar politisk signal kan i stor utsträckning påverka investeringarna inom industrin. Spridning Överallt har närstående bolag eller partnerbolag, kunder och leverantörer stor andel i spridningen av innovationer. Det finns dock skillnader vad gäller kopplingar och utbyte mellan industri och forskning. Den tyska infrastrukturen, i synnerhet Fraunhofer-centrumen, anses ofta vara föredömlig när det gäller att främja spridningen av innovationen. Innovationssystemen håller sig för det mesta på det nationella planet. Mångfald bör anses som berikande för den innovativa processen, medan en uppsplittring av ansträngningarna bör ses som en nackdel. En lyckosam utveckling av informationssamhället är beroende av att man snabbare antar ny teknik. Även om ansvaret för innovationsspridningen för närvarande främst vilar på de enskilda staterna kan samarbete över gränserna bidra till samordning och utbyte som berikar båda parter. Avtal om tekniskt samarbete både mellan olika företag som verkar i Europa och mellan dessa företag och företag i tredje land förblir det mest effektiva instrumentet för att gynna utbredningen över gränserna. Finansiering av innovation Utöver spridningen kvarstår finansieringen av företag som utvecklar innovativa produkter och avancerad teknik ett stort problem i Europa, särskilt för små och medelstora företag. Innovativa projekt kräver avsevärda ekonomiska insatser redan innan den kommersiella verksamheten startat, på forskningsstadiet, under utvecklandet av prototyper och i synnerhet i produktionens startfas. Ekonomiska insatser krävs sålunda på ett stadium då eventuella inkomster är fjärran och då den tekniska ovissheten är stor. Endast 7 % av det totala riskkapitalet i Europa har investerats i inledningsfasen av projekt. Detta är framför allt en nackdel när det gäller att bilda innovativa och teknikinriktade företag, som krävs för att säkerställa förnyelsen av produktionsstrukturen och av Europas närvaro på de framtida marknaderna. Id Den europeiska marknaden för riskkapital Vissa av svagheterna inom den europeiska marknaden för riskkapital härrör från att pensionsfonderna är underutvecklade , medan de i Förenta staterna är stora investerare. En annan betydande svaghet ligger i att marknaden är så splittrad. Investerare vågar satsa i högriskprojekt förutsatt att det finns tillräckligt många för att sprida riskerna. På samma sätt måste det finnas lämpliga alternativ för investerarna. Europa saknar en effektiv finansmarknad med låga kostnader för tillväxtpapper liknande NASDAQ, handeln med OTC-aktier i Förenta staterna, varför innovativa företag i Europa med stark tillväxtpotential inte har tillgång till lämplig finansiering, eftersom utbudet av projekt på de nationella marknaderna inte är tillräckligt brett för att riskerna skall kunna spridas. Ett antal initiativ har nyligen tagits för att komma till rätta med denna brist. EASDAQ-marknaden har redan börjat fungera och på de nya marknaderna i Paris och Frankfurt samt på AIM-marknaden i London försöker man på olika sätt tillgodose behoven för de företag som inte omfattas av befintliga börser. IV. BENCHMARKING I de tidigare avsnitten behandlas nyckelområden i vilka den europeiska industrin inte fungerar tillfredsställande och några orsaker till detta. Som redan fastställs i inledningen anser kommissionen att den redan har fastställt och föreslagit de nyckelåtgärder som krävs för att möta den nuvarande konkurrenssituationen både i Europeiska unionen som helhet och i de enskilda medlemsstaterna. Genomförandet av dessa åtgärder har dock gått långsamt och man har ännu inte skördat resultaten i form av snabbare tillväxt, högre sysselsättning och högre produktivitet. Ett redskap för att fortlöpande övervaka framstegen och bedöma situationen mot bakgrund av de ständigt förbättrade metoderna över hela världen skulle kunna tillhandahålla Europeiska unionen med ett kraftfullt instrument för att stärka konkurrenskraften. Benchmarking kan utgöra ett redskap för att närma sig de bästa metoderna, förutsatt att det är tydligt inriktat på de grundläggande konkurrensfaktorerna. BENCHMARKING AV KONKURRENSKRAFTEN Genom en analys av konkurrenskraften kan man konstatera brister när det gäller resultaten av så centrala faktorer som produktivitet, tillväxt, kostnader, investeringar och innovation. En analys av konkurrenskraften ger dock knappast någon förklaring av varför dessa resultatsskillnader här uppstått och varför de i vissa fall kvarstår under många år trots att man i stor utsträckning har tillgång till ny teknik, kapital och kvalificerad arbetskraft i industriländerna. Benchmarking går ett steg längre än konkurrensanalysen genom att ge förståelse för de processer som ger överlägsna resultat. Först fastställs de nyckelområden på vilka benchmarking skall tillämpas och vilka kriterier som är lämpliga för att utvärdera de olika områdena. Sedan fastställer man vilka metoder som är de bästa i världen och bedömer hur dessa resultat uppnåtts. Det potentiella användningsområdet för benchmarking är mycket stort. I detta meddelande presenteras ett antal olika möjliga tillämpningar. Vilken typ av benchmarking man använder beror i varje fall på hur resultaten av undersökningen skall användas. Benchmarking med avseende på konkurrenskraften syftar till att hjälpa företag, industrier och offentliga myndigheter att förbättra sina resultat vad gäller centrala faktorer som påverkar konkurrenskraften. /. Benchmarking avföretag 17 Benchmarking av förbättra företag kan erbjuda ett nyckelinstrument konkurrenskraften. Det är även fortsättningsvis främst industrins uppgift att genomföra sådan benchmarking och det är inte Europeiska kommissionens avsikt att ägna sig åt benchmarking av enskilda företag. Med ett antal system, både offentliga och privata, söker man dock uppmuntra benchmarking av företag hos en bredare publik, särskilt bland små och medelstora företag söm inte har resurser eller erfarenhet att utföra egen benchmarking. för att Nationella program för benchmarking av företag i Förenade nationellt Handelsdepartementet benchmarkingsystem för att göra det möjligt för företagen att ta del av statistiska uppgifter och att identifiera de nationella bästa metoderna. Medlemsstaterna och privata organisationer har också startat program för att underlätta spridandet av de miljömässigt bästa metoderna (till exempel UK Environmental technology Best Practice Programme). kungariket upprättat har ett De olikartade egenskaperna samt de skilda tekniker och processer som ingår i benchmarking av företag bidrar inte till att främja användbarheten och effektiviteten av sådana kvalitetstekniker. Industriellt samarbete och nätverk, som är naturliga delar av benchmarking, kan ge ett stort bidrag till att utveckla ett europeiskt arbetssätt, och att utveckla en europeisk kvalitetskultur som kan stärka europeisk industri inifrån och hjälpa den att möta konkurrenter utifrån. Kommissionen föreslår därför att gemenskapens institutioner erkänner värdet av benchmarking av företag i främjandet av en integrerad och konkurrenskraftig marknad och uppmanar alla berörda parter att med sina erfarenheter bidra till ett riktigt europeiskt system med klart synliga europeiska processer. Samarbetet kommer att medföra att europeiska utvecklingsprocesser utvecklas ur de olika processer som redan finns, att metoder jämförs och att gemensamma regler och ett gemensamt kalibreringssystem fastställs. Det kommer också att leda till utvecklingen av gemensamma indikatorerA-kriterier och av ett europeiskt informationsnät och förvaltningssystem för uppgifter. 2. Benchmarking av sektorer Benchmarking kan också tillämpas på sektorer, för vilka en omfattande expertis börjat uppstå. Detta utgör en naturlig förlängning av benchmarking av företag på så sätt att många av principerna kan tillämpas på de företag som utgör en bransch och för vilka liknande typer av de bästa metoderna är grundläggande för konkurrenskraften. I sitt nyligen utkomna meddelande om bilindustrin och den kemiska industrin har kommissionen redan understrukit betydelsen av benchmarking av sektorer. Benchmarking av sektorer möjliggör för kommissionen att kontinuerligt övervaka europeiska industriers förmåga att möta den internationella konkurrensen. När det tillämpas på centrala faktorer för var en industri skall placeras tillhandahåller det en väg till den benchmarking av ramvillkoren som krävs. Kommissionens benchmarking av sektorer Det pilotprogram för leverantörer av komponenter till elektronisk utrustning som genomförs i samarbete med MITI och industrin syftar till att förbättra kvaliteten hos Europabaserade komponentleverantörer genom en benchmarkingprocess som tar sikte på de bästa japanska metoderna. Kommissionen fastslår i sitt meddelande om den kemiska industrin i Europa (KOM (96) 187 slutlig) att den i "samarbete med företrädare för den europeiska kemiindustrin kommer (. ) att genomföra organiserade uppföljningsprogram, och man kommer noga att övervaka hur branschens internationella konkurrenskraft utvecklas och hur de åtgärder som föreslagits i detta meddelande genomförts". Kommissionen har börjat utföra benchmarking av hur konkurrenskraftiga den europeiska fordonsindustrins produktionsorter är. Informationsteknik är ett annat område inom vilket kommissionen avser att utveckla benchmarking. 3. Benchmarking av ramvillkoren För det tredje kan benchmarking utvecklas för att bedöma konkurrenskraften av centrala faktorer bland industrins ramvillkor. Detta gör det möjligt att utvärdera hur attraktivt Europa är som säte för affärsverksamhet. Det nederländska ekonomiministeriet har publicerat en rapport, "Benchmarking the Netherlands: Test of Dutch Competitiveness", som visar hur man kan använda benchmarking för ramvillkoren. I detta meddelande fastställs ett antal prioriterade nyckelområden som kan vara lämpliga för benchmarking: - Vad gäller kostnaderna är det klart att arbetskraftskostnaden per enhet, kapitalkostnader samt nivå och struktur på de offentliga utgifterna, på beskattning och på underskott utgör centrala delar. har om utfört arbeten banbrytande benchmarking - Benchmarking kan också tillämpas på nyckelfaktorer för industrins konkurrenskraft som begärts av den rådgivande gruppen för konkurrens. Den australiensiska byrån för av industriekonomi infrastrukturtjänster. Byrån har visat att det är möjligt att utföra benchmarking på sådana faktorer och att även identifiera huvudorsakerna till undermåliga resultat, som kan bero på regelverk och på näringslivets ramar. Nyckelområden för benchmarking inbegriper pris, kvalitet och tillgänglighet av tjänster och det antal innovativa tjänster som erbjuds. Både kapitalet och arbetets produktivitet måste mätas för att fastställa de underliggande orsakerna till undermåliga resultat. Som konstaterats ovan bör benchmarking främst tillämpas på tjänster inom områdena telekommunikation, energi, transport och affärsverksamhet samt på finansiella tjänster. Mellan benchmarking av tjänsternas kvalitet och benchmarking av infrastrukturens kvalitet finns ett nära samband. Detta är särskilt viktigt för transportsektorn, där tjänsteeffektiviteten i hög grad är beroende av kvaliteten på infrastrukturen, vare sig denna utgörs av hamnar, vägar, flygplatser och trafikkontroll eller av järnvägsnätet. Det kommer också att krävas investeringar i materiella anläggningstillgångar och immateriella såsom utbildning, yrkesutbildning och forskning. - Ett viktigt område för benchmarking gäller kompetens. I samband med den pågående utvärderingen av konkurrenskraften har Förenade kungariket nyligen publicerat en granskning av kompetens som utgör ett steg mot benchmarking på detta område. Granskningen utgår snarare från kvalifikationer än från kompetens även om den också 19 går in på förvärvande av grundläggande kompetens. För att kunna göra en bra benchmarking av kompetens är det nödvändigt att utföra benchmarking av den kompetens som faktiskt finns snarare av än framförda kvalifikationer. Det är också nödvändigt att utföra benchmarking på utbildnings- och yrkesutbildningssystemens kapacitet när det gäller att ge den föreskrivna kompetensen. - Innovation är också ett område där benchmarking kan vara användbart. I samband med sin politik avseende innovation avser kommissionen att upprätta en ständig övervakning av innovationen i Europa och världen. Forskning om benchmarking, särskilt forskning som finansieras av industrin själv är ett område för vilket unionen redan har utvecklat lämpliga indikatorer. Forskningen utgör snarare en förutsättning för innovationen än ett resultat och kan endast delvis visa i vilken utsträckning europeiska system för innovation är tillräckligt konkurrenskraftiga. Immateriell egendom kan utsättas för benchmarking till en viss grad genom tillämpningar av patent och varumärken. Det är svårare att utföra benchmarking på innovativ organisation och innovativa produkter samt nationella systems förmåga att sprida innovation. Indikatorer som skulle kunna användas för benchmarking av innovativ verksamhet är tekniska licenser, anpassningstakten avseende generisk teknik, uppgifter om hur snabbt en produkt kommer ut på marknaden samt i vilken grad övergripande kvalitetsbegrepp tillämpas. - Benchmarking av miljömässig effektivitet kommer att krävas för att se till att ansträngningar för att förbättra konkurrenskraften inte görs på bekostnad av en hållbar utveckling. Nyckelkriterierna avser ekonomins kapacitet att effektivt omvandla materialflöden till varor och tjänster. Det finns redan lämpliga indikatorer inom området energieffektivitet. Dock kommer benchmarking behöva utvecklas för andra materialflöden, som till exempel förbrukningen av vatten, som är en sinande resurs. Kriterier som till exempel anger i hur hög grad vatten återanvänds kan bidra till att mäta hur effektivt det europeiska näringslivet i allmänhet och den europeiska industrin i synnerhet utnyttjar resurserna. - Många politiska områden som påverkar konkurrenskraften tillhör antingen uteslutande eller principiellt medlemsstaternas ansvarsområde. Ett antal produktmarknader, inbegripet distribution, samt arbets- och kapitalmarknader hör till dessa områden. Benchmarking på dessa områden kommer att behöva utvecklas i nära samarbete med medlemsstaterna. Kommissionen samarbetar redan aktivt med medlemsstaterna om utnyttjandet av kritiska indikatorer inom sysselsättningspolitiken. Av särskild vikti detta sammanhang kommer indikatorer att vara för att övervaka framsteg i främjandet av positiv flexibilitet både inom och utanför företag. - En nödvändig förutsättning för näringslivets konkurrenskraft är att främja en administrativ miljö som gynnar företagen. En del medlemsstater har utvecklat djärva strategier för att förenkla administrationen. Inom det integrerade programmet för små företag och hanrverkssektorn10 kommer kommissionen och och medelstora medlemsstaterna att utveckla gemensamma insatser där benchmarking kommer att spela en viktig roll för att främja de bästa metoderna för att förenkla administrationen. Det finns ett antal orsaker till varför den europeiska unionen bör ägna sig åt benchmarking. För det första finns det ett antal verksamheter som utarbetats på unionsnivå och som påverkar konkurrenskraften, och det är viktigt att deras inverkan får en så positiv effekt som möjligt. Regelbunden övervakning och utvärdering som jämför med de bästa metoderna i världen och inte bara med medlemsstaterna är nödvändig för att se till att dessa verksamheter faktiskt ger de positiva effekter som krävs. För det andra faller många verksamheter inom medlemsstaternas ansvarsområde och deras möjlighet till benchmarking bör stärkas, både när det gäller att jämföra sig med varandra och i förhållande till de bästa metoderna i världen. Insamling av uppgifter är en både dyr och tidsödande process. Genom KOM (96) 329 slutlig, 10. 7. 1996. 20 att samla sina ansträngningar kan kommissionen och medlemsstaterna spara både tid och pengar i benchmarking-processen. Kommissionens kommer till en början att inrikta sina ansträngningar på att samla de olika aktörerna för att konstatera vilka åtgärder som redan vidtagits och vilka som behöver prioriteras. Under 1997 kommer det att bli nödvändigt att utarbeta ett arbetsprogram i samarbete mellan industrin, medlemsstaterna och kommissionen. Detta arbetsprogram bör inbegripa ett visst antal pilotprojekt för att undersöka värdet och genomförbarheten av inom Europeiska unionen. Det bör vidare närmare beskriva hur benchmarking benchmarking fortlöpande skall kunna utföras och hur man bäst skall utnyttja resultaten. V. SLUTSATSER Den analys som utvecklas i detta meddelande visar hur viktigt det är att snabbt vidta åtgärder för att främja industrins konkurrenskraft och att det är nödvändigt att globalt angripa alla de faktorer i affärslivet som påverkar företagen. 1. Kommissionen uppmanar rådet och Europaparlamentet att ställa sig bakom kommissionens analys av konkurrenskraften vars viktigaste delar är följande: - Trots att den europeiska ekonomin i nuläget uppvisar en rad starka sidor, utnyttjar Europeiska unionen inte alla sina möjligheter och når heller inte upp till de viktigaste konkurrenternas resultat vad gäller levnadsstandard, produktivitet och skapande av sysselsättning, vilket lett till oanvända resurser och hög arbetslöshet. - Otillräckliga resultat hänför sig också till den svaga tillväxten av industrins mervärde, låg lönsamhet och minskad export bland industriländerna. - Höga kostnader och låga investeringar, särskilt när det gäller immateriella tillgångar, samverkar till en försämring av industrins resultat. - Det offentliga underskottet ligger kvar på en för hög nivå och utgifterna är i för hög grad inriktade på överföringar och konsumtion, samtidigt som de offentliga investeringarna är otillräckliga både vad avser infrastruktur och immateriella investeringar. Det offentliga underskottet pressar upp räntenivån och tär på tillgängligt sparkapital. - Kontrollen av statligt stöd bör fortsätta i syfte att minska det totala statliga stödet och företagens beroende av offentligt stöd. - Trots att det i Europa finns några mycket väl fungerande utbildnings- och yrkesutbildningssystem, måste livslångt lärande och ständig höjning av arbetskraftens kompetens utvecklas vidare i de flesta medlemsstaterna för att nå toppnivåer. - Europas forskning är inte tillräckligt marknadsorienterad och behöver samordnas mer med industrin, samtidigt som forskningen får för lite resurser och ny teknik börjar tillämpas i alltför långsam takt. - Tillämpningen av ny teknik sker fortfarande alltför långsamt, särskilt på de områden som avser informationssamhället. - Finansieringen av innovation kvarstår som ett särskilt problem i Europa. - Kvalitet i alla dess aspekter utgör en viktig del för att förbättra konkurrenskraften. Det krävs organisationer med anpassningsförmåga för att införa god kvalitetsstyrning och skynda på innovationsprocessen. 21 2. Kommissionen uppmanar rådet och Europaparlamentet till följande: - Att bekräfta värdet av benchmarking som ett redskap för att identifiera underliggande orsaker till svag konkurrenskraft och bidra till att avhjälpa dessa svagheter samt att stöda kommissionens avsikter att inom det kommande året framlägga ett benchmarkingprogram i samråd med industrin och medlemsstaterna för att med framgång kunna förbättra konkurrensen på nyckelområdena. - Att stödja en europeisk kvalitetsbefrämjande politik som kommer att bidra till att stärka de europeiska företagens konkurrenskraft genom att staka ut linjerna för ett flerårigt europeiskt kvalitetsfrämjande åtgärdsprogram vilket särskilt riktas in på att främja självbedömning, benchmarking, informationsnät och utvecklingen av europeiska kvalitetsfrämjande program och tekniker för att mäta framgång. ISSN 1024-4506 KOM(96) 463 slutlig DOKUMENT SV 10 17 Katalognummer : CB-CO-96-501-SV-C ISBN 92-78-09921-X Byrån för Europeiaka gemenskapemas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2697/96 dell'on. Eva KJER HANSEN alla Commissione. Campagna d'informazione per la sensibilizzazione sul sistema europeo relativo alla valorizzazione e alla protezione delle denominazioni d'origine dei prodotti alimentari

eurovoc_concepts:
EU law
agricultural product
consumer information
designation of origin
foodstuff
labelling
location of production
production aid


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2734/96 del Edgar SCHIEDERMEIER a la Comisión. Uso de las lenguas oficiales en inspecciones por parte de expertos veterinarios

eurovoc_concepts:
official language
veterinarian
veterinary inspection