title: SKOLEGANG FOR BØRN AF SIGOJNERE OG ANDRE IKKE-BOFASTE PERSONER - Situationsrapport vedrørende foranstaltninger i henhold til resolution vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, af 22. maj 1989 (89/C 153/02)

eurovoc_concepts:
EU action
Roma
nomadism
schooling
statistics

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 22. 10. 1996 KOM(96) 495 endelig udg. SKOLEGANG FOR BØRN AF SIGØJNERE OG ANDRE IKKE-BOFASTE PERSONER Situationsrapport vedrørende foranstaltninger i henhold til resolution vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, af 22. maj 1989 (89/C 153/02) (forelagt af Kommissionen) INDHOLD Indledning Rapportens målsætning Rapportens profil Udvikling af en fællesskabsaktion Resolutionens tilblivelse Elementer i sammenhængen Fundamentet for Fællesskabets indsats Linjerne i Fællesskabets indsats Konsekvens i forslagene Arbejdsområderne Iværksættelsen i medlemsstaterne 3 4 6 7 10 17 18 22 Indsamling af data 23 Situationen i medlemsstaterne 28 Modtagelsestrukturer Pædagogis materiale og undervisningsmateriale 33 Rekruttering samt grund- og videreuddannelse af undervisere. 39 42 Oplysning og forskning 44 Samråd, samordning og engagement 47 Andre igangværende aktioner 48 Status og retningslinjer for arbejdet Iværksættelsen på fællesskabsplan Tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og erfaringer Møder, seminarer og konferencer Større udveksling af erfaringer og undervisningsmateriale 55. 57 Udvikling af nyskabende projekter En samling pilotprojekter Arbejdsgrupper En integreret proces Produktioner til skolebrug En europæisk materialesamling Information og dokumentation Et nyhedsbrev Publikationer En database 58 60 61 63 63 66 66 67 Opfølgning, koordination, evaluering og udbredelse Ad hoc-gruppen Sigøjnerforskningscentret Andre institutionelle partneres aktiviteter Kommissionens tjenestegrene Andre internationale institutioner Analyse og forslag Status En strategi Fremtidsudsigter Bilag 1 Den af Kommissionen offentliggjorte undersøgelsesrapport Bilag 2 Retningslinjer for overvejelser og handling Bilag 3 De nationale rapporter 68 69 71 72 79 84 85 Indledning Rapportens målsætning Vor rapport tager udgangspunkt i den resolution, som undervisningsministrene fra de 12 medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab vedtog i maj 1989 om skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer1. Dens hovedformål er at beskrive de forskellige etaper i denne resolutions gennemførelse nogle år efter vedtagelsen. Rapportens formål er således at gøre status i form af: • • • • et samlet overblik over situationen i hele Unionen med fokus på iværksættelse af resolutionen fra maj 1989 både i medlemsstaterne og i Fællesskabet som helhed; en dynamisk oversigt over og evaluering af præstationerne med henblik på en gennemgang af resultaterne og en konsolidering af den indvundne viden; en gennemgang af den gevinst, Fællesskabet opnår gennem udveksling af erfaring i og uddannelsesspørgsmål i de forskellige medlemsstater; forskellige partnere, der er engageret informationer blandt de en gennemgang af den synergi, der opstår, når de udviklede aktiviteter koordineres dels indbyrdes, dels med andre fælles aktioner og andre internationale institutioners aktiviteter. Men rapporten har naturligvis også, foruden at gøre status, et fremadrettet sigte, idet opgørelse, analyse og evaluering bør resultere i retningslinjer og forslag for arbejdet. Rapporten har endvidere til formål at informere, dvs. at den ikke blot skal være administrativ i sin art, men også give samtlige partnere kendskab til den globale situation og udvikling. Når den udsendes, kan den dermed anspore til overvejelser, aktioner og samarbejde på veldefinerede områder. Endelig bør rapporten have en politisk effekt; det er væsentligt i en tid, hvor der sker en forværring af sigøjnersamfundenes situation både i et Europa under kraftig forandring og i en Europæisk Union, der står midt i sin organisatoriske opbygning, herunder bl. a. med hensyn til programmerne på uddannelsesområdet. Ud fra dette synspunkt bør de nye retningslinjer for de internationale og ikke mindst Unionens institutioner i særlig grad tage højde for og mane til konstant opmærksomhed omkring sigøjnersamfundene, således at de undgår endnu engang at blive begravet i historiens glemsel - eller kun at blive husket for den negative behandling af dem. I del folgende benævnt "rejsebom" (citater dog undtaget), o. a. Rapportens profil Disse komplementære formål er bestemmende for rapportens profil. Den er tænkt som et arbejdsdokument, der rækker ud over det kortfristede og snævert afgrænsede. Den skal give de enkelte læsere og brugere: • • • • en kort fremstilling af det historiske forløb og baggrunden for de aktioner, der gennemføres på området "skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer"; et samlet overblik over retningslinjer og planer for arbejdet: hurtig status over de gennemførte aktioner; mulighed for hurtig reference til aktionsforslagene. Denne rapport er derfor konstrueret som et samlet hele med status over den globale sammenhæng omkring resolutionens tilblivelse og implementering. Den er dog også konstrueret som en del af et hele: I denne betydning er den ikke en gentagelse af, men et supplement til andre af Europa-Kommissionens dokumenter, til hvilke der vil blive henvist; og den vil være koblet til andre elementer i et stadig rigere dokumentarisk hele, i en der kan give beslutningstagere, uddannelsessammenhæng, klarhed over, hvad der er gennemført, og hvad der er projekteret. ledere og alle dem, der er partnere Dens profil er således at blive en art "permanent rapport", en opdaterbar referencebase, der nemt kan ajourføres i årenes løb. Den vil med sin modulopbygning og "variable geometri" åbne mulighed for konstant opdatering og måling af aktiviteternes udvikling. Den skal give Kommissionen mulighed for konstant overblik over igangværende aktioner, placere dem i forhold til den almindelige uddannelsespolitik, ikke mindst i et tværkulturelt perspektiv, og sikre deres overensstemmelse med projekterede programmer inden for Den Europæiske Union samt til "at udvikle en global og strukturel strategi", som det understreges i resolutionen af 22. maj 1989. Endelig skal Kommissionen kunne bruge materialet fra Uddannelsesudvalget, Europa-Parlamentet, andre institutioner og fra enhver borger, der ønsker informationer. besvarelse spørgsmål til af Rapporten er således både et referencedokument og et fremadrettet dokument med følgende indhold: • • del 1: gennemgang af de seneste års aktiviteter afsluttet med motivering og grundlag for en fælles aktion; Rådets og ministrenes resolution af 22. maj 1989 vedlægges som referencedokument; del 2: præsentation af de arbejdsområder, man er nået frem til: undersøgelser, betænkninger, samråd m. v. Disse arbejdsområder har tematisk bredde og konstans og skal generere præcist afgrænsede aktioner, hvis udgangspunkt er en gradvis udvikling; • del 3: beskrivelse på grundlag al rapporter lia medlemsstaterne al de aktioner, til den del af resolutionen, der vedrører der er gennemført medlemsstaterne); i henhold del 4: beskrivelse af de projekter, der er udarbejdet på fællesskabsplan, og som berører alle medlemsstaterne; enkelte afsnit gennemgår aktionernes indbyrdes synergi og deres kobling til forskellige internationale institutioners aktiviteter; del 5: analyse og forslag. Udvikling af en fællesskabsaktion Resolutionens tilblivelse 01. Med udgangspunkt i Europa-Parlamentets beslutning al 16. marts 1984 om undervisning af børn, hvis forældre ikke har fast bopæl (EFT nr. 104/144 af 16. 4. 1984) og Europa-Parlamentets beslutning af 24. maj 1984 om sigøjnernes situation i Fællesskabet (EFT nr. 172/153 af 2. 7. 1984) anmodede Kommissionen Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris om at gennemføre en undersøgelse af rejsebørns skolegang. Undersøgelsen fandt sted fra ultimo 1984 til ultimo 1985. 02. For hver medlemsstat blev der udarbejdet en monografi. Foruden disse nationale monografier findes der en tekst om sigøjnernes uddannelse og om, hvorledes den afviger fra skolenormene. Til brug for undersøgelsen etablerede Centret for sigøjnerforskning i Paris et samordnet ekspertnet i de forskellige medlemsstater. Konklusioner og forslag herfra er resultatet af en brede og grundige overvejelser hos samtlige involverede partnere. Undersøgelsen har givet en syntese af de eksisterende undersøgelser, konsultation bl. a. af sigøjner- og andre omrejsende familier og deres organisationer samt analyse af hundredvis af dokumenter. 03. Den sammenfattende rapport "Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofastepersoner" blev udgivet af Kommissionen i 1986 i serien "Dokumenter" (Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer) på tysk, engelsk, spansk, fransk og italiensk. Man påtænker nu at udgive den som bog, så den bliver lettere tilgængelig, da den fortsat er et referencedokument. 04. Der blev i juli 1987 afholdt et møde mellem sigøjner repræsentanter og repræsentanter for undervisningsministerierne med det formål at udmønte slutrapporten i henstillinger til medlemsstaterne og EF-institutionerne samt retningslinjer for for en kommende uddannelsespolitik med sigøjnersamfundenes kultur og livsform. Efter dette møde blev et orienterende dokument i foreløbig form forelagt repræsentanterne for sigøjnere og ministerier. Dokumentet blev nu endeligt udformet under hensyntagen til de modtagne overvejelser og forslag. Dokumentet (nr. V/500/88) er udformet som et oplæg til konsultation og drøftelse. I flere medlemsstater har dagblade og tidsskrifter sørget for en bred offentliggørelse, dokumentationstjenester og foreninger har udgivet dokumentet i brochureform, og ministerielle tjenester har sørget for at udgive og udbrede det. respekt 05. I januar 1988 blev undersøgelsen udvidet til også at omfatte Spanien og Portugal. Koordinationen skete fra Centret for sigøjnerforskning. Der blev udarbejdet flere monografier, heraf 7 for Spanien (inkl. 1 sammenfattende rapport) og 2 for Portugal. 06. Uddannelsesudvalget gav i juni 1988 (under tysk formandskab) og i september 1988 (under græsk formandskab) sigøjnernes situation en grundig og positiv behandling. Ved gentagne lejligheder i første halvår af 1989 (under spansk formandskab) fortsatte udvalget denne gennemgang, hvilket resulterede i, at Rådet og undervisningsministrene den 22. maj 1989 vedlog resolutionen om skolegang for børn al sigøjnere og andre ikke-bolaste personer (se resolutionens ordlyd i bilaget). Elementer i sammenhængen 07. Aktiviteter i form af undersøgelser og overvejelser har forårsaget en omfattende aktivitet af drøftelser, dokumenter og rapporter samt møder til udveksling af ideer og erfaringer. De forskellige partnere (forvaltninger, undervisere og deres organisationer, sigøjnere og andre rejsefolk samt deres organisationer m. v. ) har også vist interesse for sagen og er nået til enighed om prioriteringer og målsætninger. Det har vist sig, at mere end 700 000 børn, som er statsborgere i Fællesskabet fik meget lidt eller meget ringe skoleundervisning, og at det hastede med at iværksætte aktioner til at forbedre situationen. 08. Både undersøgelsen, betænkninger og forskellige vidneudsagn har vist, at situationen i særdeleshed for sigøjnersamfundene generelt er dårlig og foruroligende på skoleområdet. I århundreder har der over for sigøjnere og andre rejsefolk været ført en politik, der har fornægtet deres kultur og deres eksistens både som enkeltpersoner og som gruppe. Denne negative politik har antaget forskellige former (lige fra udelukkelse til assimilation) og vilkårene har været forfærdelige. Efter århundreder med sådanne metoder er situationen nu stærkt forværret. Sigøjnersamfundene er alle kraftigt mærket af vanskelige levevilkår. I hele Europa er forskellige former for afstandtagen et dominerende element i forholdet mellem sigøjnere og deres umiddelbare omgivelser. De har vanskelige boligforhold, dårlig sundhedstilstand, uddrives som nomader, nægtes adgang til offentlige steder osv. Spændinger udvikler sig hurtigt til konflikter, ikke mindst i økonomisk vanskelige perioder med arbejdsløshed. Sigøjnerne får en hård behandling og lever i permanent usikkerhed. Ud fra den betragtning, at en status over skolegangen langt hen ad vejen også er en status over den samlede politik, må indførelsen af en tværkulturel pædagogik forudsætte, at der udvikles en tværkulturel politik. 09. I denne forbindelse og fordi skolen stadig ofte som institution er en del af et miljø, som af sigøjnere og rejsefolk betragtes som aggressivt, opleves skolegangen som en ekstra forpligtelse, hvis kvalitet lader meget tilbage at ønske. Forældrene kan have den opfattelse, at skolen ikke blot former deres børn, men også deformerer dem, eller med andre ord at den fjerner dem fra forældrene, som kulturelt mister deres børn. Forældrenes analyse er rigtig på den måde, at skolens holdning indtil for nylig vanskeligt kunne adskilles fra de nævnte negative tendenser: Den var blot den skolens måde at udtrykke dem på. Forældrenes modstand og samfundenes fortsatte eksistens er tegn på sigøjnerkulturens styrke og på at forældrene generation efter generation formår at opdrage og undervise deres børn. Derfor bør virkningerne af situationen (manglende interesse, skulkning og fraværsfrekvens, nej til skolegang osv. ) til skolenederlaget. Så længe forholdet mellem sigøjnersamfundene og de omliggende samfund er konfliktfyldt, vil forældrenes og børnenes forhold til skolen i høj grad være bestemt af relationernes negative profil. ikke opfattes som årsagerne 10. Der er således påvist en første og meget stærk forbindelse mellem den generelle situation og situationen på skoleområdet. Resultaterne fremgår statistisk set af de citerede dokumenter samt af ministrenes resolution, idet der i medlemsstaterne i slutningen af firserne kun var 30-40% af sigøjnerbørnene, der gik nogenlunde regelmæssigt i skole; mere end halvdelen kom slet ikke i skole, og kun en meget lille procentdel afsluttede skolegangen eller kom i gymnasiet. Resultaterne af undervisningen, bl. a. daglig brug af læsning og skrivning, stod ikke i forhold til skolegangens varighed. Disse data vedrører over 700 000 børn, og antallet er stærkt stigende. Halvdelen af sigøjnersamfundenes medlemmer er under 16 år. I øvrigt skal der til de familier, der har opholdt sig i Fællesskabet i flere generationer, til visse medlemsstater fra Central- og Østeuropa. lægges flere og flere sigøjnerfamilier, der flytter 11. Både undersøgelsen og overvejelserne peger i retning af, at der også findes en anden og lige så stærk forbindelse mellem den generelle situation og situationen på skoleområdet. Sigøjnernes traditionelle tilpasningsevne sættes på en hård prøve, og deres strategier for en aktiv tilpasning til nærmiljøet er blevet utilstrækkelige. Sigøjnerne har vanskeligere og vanskeligere ved at overleve som kulturelt mindretal. Selv den mindste aktivitet især på et fagligt område kræver et minimum af kendskab til læsning, skrivning og regning, hvis nutidens krav skal honoreres. Analfabetisme kan ikke længere bruges som beskyttelse mod aggressioner fra andre kulturer, som bæres frem af skolegang og læretid, men er blevet et stærkt handicap i et miljø, hvor det skrevne er en selvfølgelig og obligatorisk del af hverdagen. Det ikke at have gået i skole er et stort handicap ikke blot af økonomiske grunde, men også af sociale og psykologiske grunde, f. eks. når det drejer sig om afhængighed af sociale tjenester, en situation der ikke kan forenes med, at sigøjneren helt berettiget er stolt over at kunne sikre såvel sin egen som børnenes fremtid. For sigøjnerne er skolegang synonym med autonomi, som den er synonym med økonomi for den offentlige sektor, for hvem omkostningerne ved en velegnet skolegang er langt mindre end omkostningerne ved en socialhjælp, der i øvrigt i vid udstrækning afvises af sigøjnere og andre rejsefolk. 12. Med andre ord afhænger sigøjnersamfundenes fremtid for en stor del af børnenes vilkår under skolegangen. Skal den sociale og økonomiske tilpasning til nærmiljøet være aktiv, må den tilegnelse af de grundelementer, der skal til for at analysere og forstå en virkelighed i konstant i dag ske gennem forandring. På del kulturelle område kan disse grundelementer bruges som værktøj af dem, der ønsker at bevare, bekræfte og udvikle en oprindelig identitet. forældrene erkender disse forhold og deres vilje til at give børnene en skolegang bliver stærkere og stærkere. Her findes endnu en stærk forbindelse mellem den generelle situation og situationen på skoleområdet, nemlig de ændrede vilkår for at leve og arbejde i nutidens samfund, som kræver en grundskoling og en vilje hos forældrene til at lade deres børn tage del i den. Imidlertid er det nu således, at kløften mellem rejsebørnene og nærmiljøet har en tendens til at blive dybere, og en række situationer, der i øjeblikket er dårlige, bliver hurtigt kritiske og vil kunne skabe visse former for marginalisering og kriminalitet. 13. Oversigter over det allerede gennemførte understreger imidlertid, at det er muligt at se positivt på fremtiden, idet • • foranstaltninger i forbindelse med et tværkulturelt uddannelsesprojekt giver mulighed for nye metoder, som indebærer tillægger en positiv værdi til elementer fra de forskellige, tilstedeværende kulturer og hviler på det enkelte barns evner og erfaringer. Disse foranstaltninger kan gøre skolen bedre tilpasset til rejsebørnenes behov; de enkelte medlemsstater gennem eksperimenter og med forskellige metoder har forsøgt at opfylde sigøjnerforældrenes ønsker for deres børns skolegang. Disse eksperimenter indeholder elementer både af succes og af blokering og fiasko. Det er vigtigt at opspore, analysere og bekendtgøre værdifulde ydelser samt at støtte harmoniserede, innovative projekter og foreslå nye. Den evaluering, der er foretaget på grundlag af undersøgelsen viser klart, at den foreslåede globale og strukturerede fremgangsmåde (gennem samarbejde, koordination og information) bidrager væsentligt til at overvinde de største hindringer for rejsebørns adgang til skolen. 14. I mange henseender er sigøjnere og andre rejsefolk bedre end andre til at tilpasse sig til både nutid og fremtid med deres faglige og geografiske bevægelighed, deres børneopdragelse og undervisning og liv i eget samfund, der skaberet sikkert miljø for individet og giver det en solid identitet. Deres samfund er unge, dvs. at der er lige mange børn og voksne. Bøger findes i større og større antal i familierne, og flere og flere af børnene får en skoleuddannelse. Børnene lærer både at læse og skrive og vil dermed kunne berige den europæiske kultur. Dog skal rejsebørnene først have adgang til skolerne, kunne blive der og blive respekteret både som personer og for deres kultur. 15. Handlingsmulighederneer til stede. De forskellige citerede dokumenter analyserer de konkrete resultater og de udvalgte retningslinjer. Efter seks århundreders tilstedeværelse i Vesteuropa forventer sigøjnerne, at der udarbejdes og gennemføres en samordnet og sammenhængende politik, hvor de omfattes med respekt. Skolepolitikken ikke blot indgår heri, men skal være primus motor. Midlerne hertil er både enkle og billige. Det fremgår af analyserne i de citerede dokumenter. Fundamentet for Fællesskabets indsats 16. Sigøjnere og andre rejsefolk er til stede i samtlige medlemsstater og er af forskellige nationaliteter (undertiden nationaliteteruden for Den Europæiske Union eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde). Derfor må EF- institutionerne indtage en mere markant rolle på deres vegne. Institutionerne skal derfor spille en rolle for rejsebørnenes skolegang og samarbejde med medlemsstaterne på området ved at: støtte innovative initiativer foreslå og støtte positive og velegnede aktioner koordinere og sammenkoble resultaterne udbrede kendskabet til de indhøstede erfaringer fremme udvekslingen af erfaringer 17. Antallet af medlemmer af sigøjnersamfund i Den Europæiske Union anslås til at være: Anslået Tyskland Belgien Danmark Spanien Frankrig Grækenland Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige min. maks. 110. 000 10. 000 1. 500 650. 000 280. 000 160. 000 22. 000 90. 000 100 35. 000 40. 000 90. 000 130. 000 15. 000 2. 000 800. 000 340. 000 200. 000 28. 000 110. 000 150 40. 000 50. 000 120. 000 Den Europæiske Union 1500. 000 1800. 000 18. Globalt for hele Europa anslås følgende tal: Anslået min. maks. Albanien Tyskland Østrig Hviderusland Belgien Bosnien-Hercegovina Bulgarien Cypern 90. 000 110. 000 20. 000 10. 000 10. 000 40. 000 700. 000 500 10 100. 000 130. 000 25. 000 15. 000 15. 000 50. 000 800. 000 1. 000 Kroatien Danmark Spanien Estland Finland Frankrig FYROM Grækenland Ungarn Irland Italien Letland Litauen Luxembourg Moldava Norge Nederlandene Polen Portugal Slovakiet Tjekkiet Rumænien Det Forenede Kongerige Rusland Serbien-Montenegro Slovenien Sverige Schweiz Tyrkiet Ukraine andre lande. 30. 000 1. 500 650. 000 1. 000 7. 000 280. 000 220. 000 160. 000 550. 000 22. 000 90. 000 2. 000 3. 000 100 20. 000 500 35. 000 40. 000 40. 000 480. 000 250. 000 1 800. 000 90. 000 220. 000 400. 000 8. 000 15. 000 30. 000 300. 000 50. 000 p. m. 40. 000 2. 000 800. 000 1. 500 9. 000 340. 000 260. 000 200. 000 600. 000 28. 000 110. 000 3 500 4. 000 150 25. 000 1. 000 40. 000 50. 000 50. 000 520. 000 300. 000 2 500. 000 120. 000 400. 000 450. 000 10. 000 20. 000 35. 000 500. 000 60. 000 Hele Europa 7 000. 000 8 500. 000 19. Sigøjnere og andre rejsefolk har egenskaber som gruppe, der gør dem til fællesskabsbefolkninger par excellence: • deres sprog er det geografisk mest udbredte i Den Europæiske Union, for det findes i alle medlemsstaterne; • som nomader overskrider de nu og i fremtiden nok endnu mere grænserne mellem Fællesskabets medlemsstater - og det både af erhvervsmæssige og af sociale årsager. Det gælder derfor her som også i de enkelte medlemsstater, at der stilles krav om kontinuitet i undervisningen, hvorfor fjernundervisning bliver aktuel, • Der kommer både nu og i fremtiden tilrejsende sigøjnerfamilier fra Central- og Østeuropa. Da disse familiers sprog og kultur er identiske med sprog og kultur 11 i el stort antal familier inden lor Fællesskabet,cr del arbejde, der gores lor dein, dobbelt nyttigt, fordi det kan bruges direkte ved indvandrerbørns modtagelse og skolegang uanset værtsland, og det kan tillige (f. eks. i undervisningsmateriale) tilsynsmyndigheder på anvendes af sigøjnersamfund uddannelsesområdet forskellige af inden udvekslingsprogrammer, der er ved at blive udviklet; i Østlandene og for rammerne de • sigøjnernes samfundsorganisation er i høj grad grænseoverskridende. Det betyder, at den dækker flere lande for en given familie eller gruppe. Det giver betydelige, praktiske konsekvenser for skolegangen, f. eks. når det gælder undervisningsmateriale, som når det fremstilles og anvendes i én stat, vil kunne anvendes i en række andre lande. Med andre ord vil et koordineret arbejde på fællesskabsplan både være nødvendigt og langt mere økonomisk. 20. Det fremgår klart af selve undersøgelsen, af alle kontakter og samråd, at EF- institutionerne - i betragtning af hvor lidt det vil koste at opnå meget positive virkninger - både kan og bør tage initiativ til koordination, støtte og formidling. Erfaringer og resultater bør sammenlægges og efterfølgende sammenholdes og konfronteres i et samarbejde, således at man kan finde frem til den bedste og mest velegnede løsning på de problemer, der opstår. Gøres der spredte forsøg uden overordnet overvejelse eller strukturering, vil alle anstrengelser, anvendt tid, finansiering og menneskelige ressourcer kun give spredte resultater. Frem for alt vil det betyde en kostbar overlapning af allerede indvundne erfaringer og i mange tilfælde en gentagelse af allerede begåede fejl, som man havde kunnet forudse ville få projektet til at slå fejl. Koordinationen, syntesen og evalueringen og de deraf afledte informations- og uddannelsesaktionergør, at resultaterne af Fællesskabets aktioner bliver langt mere end en almindelig opsummering af koordinerede og evaluerede aktioner. Aktionerne kan medføre fremdrift og mobilisering, og de bliver mere effektive, når bestræbelserne lægges sammen og bliver komplementære. Således vil en stat, der ville tøve med alene at igangsætte forskning og produktion på uddannelsesområdet gerne påtage sig et sådant arbejde, hvis den dermed kan bære sten til en fælles bygning. Det er Unionens opgave gennem Kommissionen at bidrage med hovedhjørnestenen til sikring af bygningens soliditet og færdiggørelse. og mere 21. Unionen ønsker på ingen måde med sit bidrag at erstatte allerede eksisterende skoleprogrammer for rejsebørn, men tværtimod at gøre dem komplementære, bedre og syntese- gennem egnede e valuer ingsforanstaltninger uddannelsesaktioner. informations- Fællesskabet kan støtte nationale initiativer, bistå ved konstruktion og efterlevelse af nye vilkår for skolegang og styrke de mest lovende, innovative foranstaltninger. Ved at samle partnerne i et samordnet hele vil Unionen kunne undgå spredte enkeltprojekter og deraf følgende tab på mange fronter. koordinations-, og effektive samt 22. Det her omhandlede spørgsmål indgår til fulde i de programmer, som Kommissionen i flere år har udviklet, ikke mindst vedrørende: 12 • bekæmpelse af analfabetisme og skolenederlag (de anlorle lal kan ikke sammenlignes med andre befolkninger); • lige uddannelsesmuligheder for piger og drenge og udligning af forskelle (sigøjnerbørn har ret til optagelse i skolerne i Den Europæiske Union); • uddannelse og erhvervsuddannelse af bl. a. vandrende arbejdstagere og deres familier (her understreges EF-institutionernes vigtige mission endnu engang). Det kan endvidere hævdes, at samtidig med, at rejsebørn bør drage fordel af tværkulturelle uddannelsesforanstaltninger, kan de som gruppe endvidere tjene som forbillede i kraft af deres egenskaber og især deres kulturs styrke, som de oplever hver dag uanset opholdssted, deres spredning i den lokale befolkning og deres tilstedeværelse i samtlige EU-medlemsstater; • det samme gælder for indførelse af ny informationsteknologi (hvad enten man tænker på nomader, fjernundervisning eller spredningen af sigøjnere og andre rejsefolk); • erhvervsuddannelse(inkl. efter- og videreuddannelse)af underviserne, som hidtil har været særlig utilstrækkelig i dette tilfælde; • udveksling af informationer, som næsten ikke fandtes før resolutionen fra 1989; • relationerne til de repræsentative organisationer for undervisere, for dem der uddanner uddannelsesområdet, samt til elevforældrenes foreninger. administrativt undervisere, for personale inden for opmuntring 23. Samtlige foreslåede foranstaltninger (se næste kapitel) er ganske i tråd med Kommissionens forslag, som de fremlægges i meddelelsen af 24. maj 1988 til Rådet (uddannelse): "Undervisningen i Det Europæiske Fællesskab, perspektiver på mellemlang frist, 1988-1992" (KOM (88) 280, endelig udg. ), hvor der især tales om udligning af forskelle, hensyntagen til kulturel rigdom og variation i opdragelses- og undervisningstraditioner, bevarelse af sammenhængen mellem aktionerne, til uddannelsessystemernes styrings- og opfølgningskapacitet med hensyn til innovation, så de mere effektivt kan tilpasse sig økonomiske og sociale forandringer og samtidig dække individuelle behov, sørge for efter- og dialogen mellem videreuddannelse uddannelsesmyndighederne. Foranstaltningerne supplerer desuden påtænkte aktioner til støtte for innovation og overførsel af information, ligesom de med hensyn til det indre markeds sociale sider supplerer foranstaltninger til støtte for de mest sårbare borgere, til beskyttelse af etniske minoriteter og til bekæmpelse af diskrimination. undervisere innovation initiativ styrke støtte og og og til af 24. En række tekster og erklæringer (direktiver, resolutioner, konklusioner) fra Rådet og undervisningsministrene har således, lige siden resolutionen blev vedtaget, været udtryk for solid opbakning til Fællesskabets indsats for rejsebørns skolegang. Her er nogle eksempler: 13 • Resolution vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, af februar 1976 (EFT nr. C 38 af 19. 2. 1976, s. 1) vedrorende et 9. handlingsprogram på uddannelsesområdet. • Rådets direktiv 77/486/EØF af 25. juli 1977 om skolegang for børn af migrantarbejdstagere. • Konklusioner vedtaget af Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, den 14. maj 1987 om efter- og videreuddannelse af lærere (EFT nr. C 211 af 8. 8. 1987, s. 5). • Flere fra forslag Kommissionen fra Undervisningsministrenes Råd af 24. maj 1988 (KOM (88) 280, endelig udg. ) om "Undervisningeni Det Europæiske Fællesskab, perspektiver på mellemlang frist, 1988-1992" (allerede nævnt ovenfor). i meddelelse fremlagt • Konklusionerne fra samlingerne i Rådet (uddannelse) den 6. oktober og 14. december 1989, hvori der lægges vægt på de unges særlige behov for uddannelse og erhvervsuddannelse, og hvori Kommissionen anmodes om at udarbejde handlingsforslag med henblik på tilpasning og styrkelse af de eksisterende programmer og iværksættelse af et sæt specifikke foranstaltninger. På disse rådsmøder blev der endvidere lagt vægt på, at borgere fra Central- og Østeuropa skulle deltage i uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer af samme type som EF-programmerne. Sigøjnerfamilierne, som der Findes så mange af i disse lande, og som ofte er i familie med sigøjnere bosat i Unionen og bruger samme sprogvariant, er en særlig vigtig målgruppe for de foranstaltninger, der omhandles i resolutionen om skolegang for børn af sigøjnere, og mange fælles uddannelsestiltagvil blive resultatet af udvekslingen Endelig har Rådet og undervisningsministrene vedtaget en resolution om indsatsen mod skolenederlag, som direkte handler om sigøjnere og andre rejsefolk. 25. Det vil her være på sin plads at påpege, at Europa-Parlamentet, konstant har været lydhør over for dette spørgsmål og har tilstræbt en forbedring af situationen I mere end ti år har parlamentarikerne stillet spørgsmål til Kommissionen og medlemsstaterne om forskellige aspekter omkring sigøjnere og andre rejsefolk. Europa-Parlamentet har vedtaget en række beslutninger som f. eks. : • den 11. februar 1983 (EFT nr. C 68 af 14. 3. 1983, s. 103) om foranstaltninger til fordel for minoriteters sprog og kultur, hvori Kommissionen opfordres til at fortsætte og forstærke sine bestræbelser på området, herunder navnlig etablerirg af pilotprojekter og -undersøgelser; den 16. marts 1984 (EFT nr. C 104 af 16. 4. 1984, s. 144) om undervisning af børn, hvis forældre ikke har fast bopæl, hvori Kommissionen opfordres til sammen med medlemsstaterne og i samråd med de organisationer, der repræsenterer rejsebørnenes forældre, at iværksætte foranstaltninger til sikring 14 af, at børnene får en velegnet undervisning, uanset i hvilken medlemsstat, de opholder sig; • den 24. maj 1984 (EFT nr. C 172 af 2. 7. 1984, s. 153) om sigøjnernes situation i Fællesskabet, hvori Rådet bl. a. opfordrer medlemsstaternes regeringer til at samordne deres indstilling og pålægger Kommissionen at udarbejde programmer med støtte fra Fællesskabets bevillinger med henblik på en forbedring af sigøjnernes situation uden derved at skade deres særlige værdier; • den 30. oktober 1987 (EFT nr. C 318 af 30. 11. 1987) om regionale og etniske minoriteters sprog og kultur i Det Europæiske Fællesskab. 26. I resolutionen af 16. marts 1984 om undervisning af børn, hvis forældre ikke har fast bopæl, understreger Europa-Parlamentet: "Kommissionen skal samarbejde med medlemsstaterne og i samråd med de organisationer, der repræsenterer disse børns forældre, udarbejde foranstaltninger, der kan sikre, at disse børn får en velegnet undervisning, uanset i hvilken medlemsstat de opholder sig, og at de kan opfylde deres skolepligt; Kommissionen opfordres til at undersøge muligheden for at bruge audiovisuel undervisning og oprette et mediatek under bysamfundenes kulturelle infrastruktur; Kommissionen opfordres til gennem Socialfonden og andre af Fællesskabets politiske instrumenterat yde bevillinger til nødvendige foranstaltninger som f. eks. pilotprojekter til bestemmelse af, hvilke multikulturelle og flersprogede modeller, der er mest velegnede for undervisning og uddannelse". Siden har mange spørgsmål fra medlemmer af Europa-Parlamentet vist Parlamentets konstante interesse for sagen og for at følge iværksættelsen af henstillingerne i den sammenfattende rapport "Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer". Parlamentet har nøje fulgt gennemførelsen al resolutionen af 22. maj 1989. Det åbnede ultimo 1990 (på 1991-budgettet) en budgetkonto til rejsebørns skolegang og viste dermed endnu engang sit engagement i spørgsmålet. Europa-Parlamentet gav således Kommissionen de nødvendige midler til at iværksætte et handlingsprogram. Endvidere bør nævnes Parlamentets erklæringer og beslutninger om fundamentale rettigheder og friheder samt Parlamentets, Rådets og Kommissionens "Fælles erklæring" mod racisme og fremmedhad (EFT nr. C 158, 1986, s. 1). 27. Den mere generelle ramme af resolutioner og henstillinger fra ministrene forsamlet i Europarådet - dvs. tekster om bl. a. tværkulturel undervisning, regional- og minoritetskulturer og ikke mindst sigøjnere og andre rejsefolk - åbner lignende perspektiver, idet det samtidig understreges, at det haster med at iværksætte en koordineret indsats. Et samarbejde med Europarådet og en koordination af igangværende aktioner trænger sig nu stærkt på, som det også understreges i resolutionen af 22. maj 1989 (stk. 2. 4). 15 28. Det er vigtigt at understrege, at de fremlagte foranstaltninger har været et supplement til foranstaltningerne under andre programmer, dvs. at de hverken har stået isoleret, har overlappet eller været parallelle med andre aktioner. Man har derved undgået dels at gentage ofte uegnede punktaktioner og dels at glemme samfund sigøjnernes i de store projekter. 29. En anden foranstaltninger fordel ved et helt for sæt af sigøjnersamfundene, der sammenholdt med andre programmer har en "tværgående" karakter, er, at man kan foretage en nøjagtig evaluering og sikre en hurtig og effektiv udbredelse af resultaterne. Der kan også uddrages en generel lære heraf: Sigøjnerbørns skolegang kan tjene som forbillede på visse områder, der er under overvejelse. Det gælder både tværkulturel uddannelse, fjernundervisning og fremstilling af egnet undervisningsmateriale. fordel til 16 Linjerne i Fællesskabets indsats Konsekvens i forslagene 30. Så snart undervisningsministrenehavde vedtaget resolutionen, blev der udarbejdet en forslagspakke til gennemførelsen. Forslagene, som hang indbyrdes sammen, havde til formål at udvikle et program af koordinerede og realistiske aktioner. De blev udformet med henblik på at • opfylde de forskellige partneres prioriterede ønsker og det akutte behov for at sætte et minimum af aktioner i gang, • koste mindst muligt, • give størst mulig "ydelse" i form af en hurtig forbedring af situationen, • være EF-baserede - hvorved der opnås en betydelig merværdi. Aktionerne blev udformet således, at de kunne iværksættes gradvis ud fra de givne finansielle og tidsmæssige muligheder, den nødvendige høring af de forskellige partnere og samarbejdet med dem. 31. Det bør understreges endnu engang, at perspektiverne for arbejdet indgår i Kommissionens retningslinjer, ikke mindst på mellemlang sigt, dvs. 1989-1992 (meddelelse fra Kommission til Rådet af 18. maj 1989). Formålet med disse retningslinjer er at: • koncentrere indsatsen mere om EF-politikkens grundlæggende målsætninger, • bidrage til, at en opsplitning af programmer og initiativer undgås, • være fremadrettede, • sikre et samlet overblik over EF-aktiviteterne, • fremme en løbende evaluering og konstant styring af EF-aktiviteterne og deres interaktion med medlemsstaternes nationale politikker. Blandt de nødvendige resultater, der er nævnt i retningslinjerne, finder vi i særdeleshed ligestilling, ikke mindst for medlemmer af kulturelle minoriteter. 32. I retningslinjerne fokuseres der endvidere på oprettelse af tværnationale net til at fremme etablering af kontakter og samarbejde. Endvidere nævnes det, at der bør ydes støtte fra strukturfondene. 17 33. Den strategi, der er vedtaget for resolutionens gennemførelse, er baseret på ovennævnte generelle og særlige betragtninger og fordelt på følgende tre arbejdsområder, som har fået samme tidsmæssige prioritering: • definition og organisering af et aktionsnet på fællesskabsplan for rejsebørns skolegang; • samarbejde med den lette, eksterne struktur, der foreskrives i resolutionen, som skal opbygge og senere aktivere nettet og bistå Kommissionen ved gennemførelsen af resolutionen. • tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og erfaringer og udvikling af informationer og udgivelser. 34. Således konstrueret har strategien gjort det muligt: • at arbejde umiddelbart og effektivt, • at tage fuld højde for det eksisterende og bidrage med EF-støtte og -merværdi, • at sikre en fleksibel og gradvis iværksættelse af aktionerne og følge den prioritering, som de enkelte partnere har ønsket, • at supplere lokale regionale, nationale og EF-aktiviteter med forskellige initiativer og finansieringer og samordne dem med de prioriterede områder. Arbej dsområderne Område 1 - Tilrettelægge udveksling af synspunkter og erfaringer 35. Dette arbejdsområde dækker adskillige behov såsom: • pilotstyring: De partnere forskellige regerings- og sigøjnerrepræsentanter samt sigøjnereksperter - bør mødes på fællesskabsplan, således at de kan udtale sig om igangværende aktioner og planlægge kommende aktioner; det vil give et dialogforum, hvor Kommissionen og dens partnere kan fastlægge og prioritere retningslinjer for arbejdet. ikke mindst - • kontaktstyring: Personer med direkte engagement i spørgsmålene omkring rejsebørns skolegang i uddannelsessektoren)bør afholde møder og gennemføre besøg på fællesskabsplan. (f. eks. undervisere, unge sigøjnere med arbejde • arbejdsstyring: Oprettelse af temaorienterede arbejdsgrupper til at udarbejde informativt og undervisningsmateriale(historikergruppe, sproggruppe m. v. ). Under iværksættelsen af disse foranstaltninger kan supplerende undersøgelser vise sig at blive nødvendige (f. eks. en analyse af den fjernundervisningsteknologi, der bedst forhold eller en undersøgelse med henblik på egner sig til sigøjnernes 18 standardisering af sigøjnersproget og dets varianter). værktøj: Udarbejdelse pædagogisk blandt medlemsstaternes uddannelsessteder (f. eks. vil det være interessant for børnene med en skoleavis, der beretter om livet i geografisk fjerne sigøjnersamfund, der måske kulturelt og sprogligt er meget tæt på dem selv). udvekslingsprogram af et • supplerende foranstaltninger. Disse foranstaltninger skal støtte og optimere enkelte vigtige initiativer med høj symbolsk værdi eller yde punktstøtte ved tilrettelæggelse af aktiviteter i forbindelse med det samlede sæt af foreslåede aktioner (afholdelse af f. eks. konkurrencer, udstillinger, konferencer eller kongresser). Område 2 - Net af innovative projekter 36. Der skal opbygges netværk af projekter udvalgt efter deres problematik og komplementaritet. Ved at etablere et net opnår man både koordination, udveksling af erfaringer, opbygning af en gennemtænkt viden om de valgte arbejdstemaer, evaluering og udbredelse af resultaterne. Med projektformen kan man iværksætte aktioner i naturlig størrelse, hvilket er en nødvendig forudsætning for at kunne afprøve deres egnethed, effektivitet og resultater. Helheden fungerer således som en opsøgende aktion, hvor undersøgelserne skal intensiveres, koordineres og samordnes. Ved at undersøge kan der findes bedre egnede foranstaltninger bl. a. gennem evaluering af tidligere eller igangværende aktiviteter; ved at tage hensyn til sammenlignende analyser af tidligere aktiviteter, kan undersøgelserne desuden hindre gentagelse af aktioner, som er dømt til at mislykkes. En fremadrettet undersøgelse giver desuden de bedste betingelser for innovation. Under visse forudsætninger (forberedelse, koordination, samarbejde mellem de forskellige partnere, præcise målsætninger, seriøs evaluering) er den opsøgende aktion uden tvivl et ideelt redskab til at kombinere supplerende strategier og aktører, kæde teori og daglig praksis sammen, og dermed undgå risikoen for at blive enten for teoretisk eller for empirisk. 37. Der er tale om følgende hovedområder: a - strukturerne: For at skabe lige muligheder og lige adgang til uddannelse og kulturelle tjenester skal en række bestemmelser styrkes, hvis ikke samfund af sigøjnere og andre rejsefolk skal se sig påtvunget metoder og praksis, der ikke passer til dem. For at komme videre med dette, er det vigtigt at overveje visse former for støtte til uddannelsessteder, undervisere og børn, og at sikre sig, at strukturerne fungerer koordineret og komplementært. På dette felt har Kommissionen en afgørende rolle med at lancere, koordinere og evaluere innovationer. b - fjernundervisning: Disse aktioner, der forudsætter et engagement hos de undervisere, der modtager børnene i deres klasser, er særdeles relevante som pædagogisk støtte og opfølgning af rejsebørnene (og de er helt uundværlige for 19 undervisere, der kun af og til modtager nogle få sigøjnerbørn, og nyttige for børn af nu bofaste, men spredte sigøjnere, som det ses både i alle medlemsstaterne og uden for Fællesskabet). Sammen med alle de involverede partnere bør man overveje foranstaltninger, hvori der tages hensyn til nomadetilværelsens reelle vilkår og forældrenes helt legitime ønske om at give deres børn en skolegang uden at skulle hverken skilles fra dem eller ændre deres egen livsstil. I forbindelse med disse overvejelser bør man drøfte en teleundervisning suppleret med en pædagogisk støtte til. Denne metode kunne komme alle sigøjnerbørn til gode - på tværs af landegrænserne. Der er stor sandsynlighed for, at det i nær fremtid ikke længere vil være nogen hindring for en god skolegang, at man lever en nomadetilværelse. Den nye teknologi åbner nemlig mulighed for en skræddersyet skole, og sigøjnerbørn vil formentlig meget hurtigt vænne sig til denne nye skoleform. c - pædagogik og undervisningsmateriale: Der skal gøres yderligere overvejelser og en øget indsats med hensyn til læseplanerne for klasser, der hele tiden optager rejsebørn. For undervisere, der kun lejlighedsvis beskæftiger sig med sigøjnerbørn, vil resultaterne betyde værdifulde muligheder for at tilpasse skolearbejdet, så de af bedre kan undervisningsmateriale, der til dels kan baseres på elementer fra sigøjneres og andre rejsefolks kultur, historie og forhold, bør undersøges, og det i nært samarbejde med sigøjneres og andre rejsefolks familier og organisationer. sig af disse børn. Vilkårene for udarbejdelse tage d - efter- og videreuddannelse af undervisere og ansættelse af sigøjnerpersonale: Efter- og videreuddannelsen, som er smidig og individuelt tilpasset, har kort varighed og mulighed for forskelligartede moduler; denne uddannelsesform er derfor særlig velegnet i forbindelse med rejsebørns skolegang. Indtil for ganske nylig var denne form for uddannelse utilstrækkelig og for sjældent anvendt. Det er vigtigt at ansætte sigøjnerpersonale. Arbejdet kan omfatte en række forskellige funktioner som f. eks. undervisere, instruktører, servicepersonale eller vejledere. Der bør foretages en detaljeret undersøgelse af de eksisterende ansættelsesmuligheder, og eventuelt bør man i samråd med sigøjnersamfundene udbygge denne ansættelsesmulighed og oprette en egnet uddannelse. Område 3 - Information og publikationer 38. Koordinerede informationsaktioner er blevet iværksat på to områder: • dels i forbindelse med undervisningsmateriale til brug for undervisere af både rejsebørn og andre børn med henblik på at skabe den gensidige forståelse, der er en forudsætning for en tværkulturel metode, • dels i forbindelse med en bredere information, der både vedrører skoleområdet og kan gå langt ud over dets grænser. Fordomme og forudfattede meninger fører ofte til afvisende og konfliktskabende holdninger og adfærd og til en 20 uhensigtsmæssigt fungerende pædagogik. Underviseren befinder sig j en ønskesituation, når det gælder information. Han skal være i stand til at søge og modtage relevant information. Det var derfor vigligt at opfylde det generelt oplevede behov for et europæisk nyhedsblad. Der var brug for et nyhedsmedie i europæisk målestok til at formidle ideer, litteraturhenvisninger, beskrivelser og analyser af de igangværende aktioner og til at offentliggøre informationer og kontaktadresser; et vigtigt informations-, uddannelses- og forbindelsesmedie for undervisere og andet direkte involveret personale; og endelig et medie for de knapt så direkte involverede og en dokumentarisk kilde at øse af for lokale pædagogiske dokumentationscentre. Derfor var det endvidere vigtigt at fremstille dokumenter enten i bogform eller som mindre brochurer, som både kunne anvendes som pædagogisk støtte eller evt. finde en bredere anvendelse, f. eks. : litteratur, historiebøger, grammatikker m. v. samt møderapporter og beretninger om andre aktiviteter. Område 4 - Lancering af aktioner, koordination, aktivering, evaluering og udbredelse 39. Der er et stort behov for koordination, aktivering, evaluering og opfølgning af aktionerne på alle niveauer. Denne konstatering gælder i højere grad for EF- aktioner end for de enkelte medlemsstaters aktioner. Henstillinger efter undersøgelser, møder og samtaler prioriterer disse ting højt. stimulering, Det fremgår udtrykkeligt i Rådets og ministrenes resolution, at Kommissionen skal have bistand til dette: "Kommissionen sørger for på fællesskabsniveau at sikre vedvarende dokumentation, samordning og evaluering af foranstaltningerne som helhed, om nødvendigt med bistand udefra" (punkt 2. 3 i resolutionen). Denne struktur skal optræde som et bindeled og dermed på mellemlang sigt kunne fremme opbygningen af et finmasket, men smidigt samarbejdsnet inden for Fællesskabet. Et net, der både for Kommissionen og de øvrige partnere kan stå som garant for forberedelse, aktivering, opfølgning, koordination og evaluering af aktiviteterne. 40. Således var enkelthederne i tilblivelsen og vedtagelsen af 1989-resolutionen samt udviklingen i og retningslinjerne for Fællesskabets indsats. Vi skal nu se på, hvordan ministrenes resolution er blevet gennemført i medlemsstaterne og på fællesskabsplan. 21 Iværksættelsen i medlemsstaterne Indsamling af data 41. Indholdet i dette afsnit om iværksættelsen af resolutionen i medlemsstaterne er baseret på de rapporter, som de enkelte medlemsstaters undervisningsministerier har indsendt. Den sammenfattende rapport vil kun komme til at indeholde hovedpunkterne fra en "tværgående" læsning af de indsendte dokumenter. 42. Læseren må selv søge nærmere oplysninger i de nationale rapporter om status og analyser fra de enkelte medlemsstater. De indeholder flere detaljer om de enkelte medlemsstaters aktioner, publikationer, forløbet, nationale statistikker, nøjagtig beskrivelse af projektet osv. I øvrigt har medlemsstaterne haft lejlighed til at revidere og eventuelt ændre deres egen rapport, inden den blev udgivet. Der kan derfor forekomme divergenser mellem denne rapports oplysninger, som er taget fra første udgave af de nationale rapporter, og oplysningerne i de udgivne rapporter. 43. Ministrene har fået forelagt et dokument, der lægger rammen omkring overvejelserne. Formålet med dette dokument var at definere en fælles metode til at ordne dataene fra de enkelte medlemsstater, således at præsentationen kunne samordnes og gøres sammenlignelig. Princippet var at følge 1989-resolutionen punkt for punkt (titlerne i det følgende er også hentet fra resolutionen). 44. I samme dokument anføres det, at iværksættelsen af foranstaltningerne i resolutionen fra maj 1989 er udformet som en evaluering (punkt 2. 3 i resolutionen), og at man med resultaterne af denne evaluering skulle kunne foretage eventuelle justeringer og give vejledning for videreførelsen af de gennemførte aktioner. Derfor skulle rapporten omfatte tre afsnit, nemlig: rapporten om a - detaljeret beskrivelse af de gennemførte aktioner, b - analyse af aktionerne og status over de opnåede resultater, c - oversigt over vejledninger for arbejdet og projekter på kort, mellemlang og lang sigt. Rapporten skulle således være en præsentation af nationale, regionale og lokale initiativer til gennemførelse af resolutionen. 22 Situationen i medlemsstaterne 1-1 Kort historisk gennemgang, geografisk fordeling, statistikker 45. Her skal kun anføres enkelte informationer og tanker taget fra de nationale rapporter med det formål at give et billede af tendenserne. De statistiske informationer, der findes, fremgår af de nationale rapporter. Det samme gælder historiske data og nærmere oplysninger om den administrative status, som ofte er komplekse og ville nødvendiggøre en grundig undersøgelse på både nationalt og europæisk plan. 46. I Tyskland findes der ingen statistikker. Det fremgår af rapporten, at visse sigøjnerorganisationer ikke ønsker udarbejdet statistikker om tilhørsforhold til noget bestemt samfund under henvisning til den negative anvendelse af statistiske data under nazi-regimet. Det understreges i øvrigt, at sigøjnernes historie fortæller om permanent undertrykkelse. Siden det 15. århundrede og indtil i dag har Sinti-sigøjnerne og siden det 19. århundrede Romani-sigøjnerne enten lige netop været tålt eller direkte forfulgt. Her har skolen som institution været brugt som et statsligt undertrykkelsesinstrumenttil en tvungen indpasning i tyske normer. Derfor er den mistillid til skolevæsenet, som er overleveret fra generation til generation, fuldt forståelig. Befolkningen af Sinti- og Romani-sigøjnere anslås til mellem 110. 000 og 120. 000 personer. 47. De fleste rapporter fremhæver betydningen af de forfølgelser, sigøjnerne har været udsat for i århundreder, efterfulgt af store, politiske krav om tvangsassimilation. Det er dermed ikke svært at forstå, hvorfor skolen vækker "angst og mistillid" (B(nl)) som institution fra en ukendt verden. "I 500 års sameksistens har der ikke været ført nogen integrationspolitik,der gav mulighed for sameksistens, bortset fra de sidste femten år. Derfor kan sporene efter fordomme og manglende forståelse fra hele denne lange periode ved visse lejligheder vise sig eksplosivt som tegn på den sygdom, vi kan kalde fremmedhad, og som fornedrer den, der lider af den. " (E) 48. Rapporterne fra flere lande fortæller endvidere, hvor vanskeligt det er at finde statistikker. "Sigøjnersamfimdenes børn i den skolepligtige alder er aldrig blevet optalt. " (B(fr)). "Når man betænker vanskelighederne med talmæssige opgivelser, vil det være meget hasarderet at anslå, hvor mange sigøjnere der modtager skoleundervisning". Derfor vil de numeriske data kun gælde for elever, der indgår i nogle af de iværksatte programmer (E) 49. Der findes heller ingen statistikker i den flamskstalende del af Belgien. Derfor er identifikationen vanskelig. Mange af de sigøjnere, der bor i huse, opdages kun ved tilfældigheder. Sigøjnerne har ikke en fælles boligform eller nationalitet, men en fælles kultur. Grupper på gennemrejse, der kun bliver en tid lang, foreligger del ingen oplysningerom. Man anslår, at antallet af sigøjnere i Belgien ligger mellem 10. 000 og 15. 000 (i Flanderen ca. 4. 000, hvortil kommer dem på gennemrejse, f. eks. ca. 1. 800 i Limburg-provinsen mellem marts og oktober 1991). 23 50. Der findes heller ingen statistikker i Spanien på grundlag af etniske eller kulturelle kriterier. Ingen officielle statistikker i Grækenland, hvor det i en vurdering fra 1984 anslås, at der lindes mellem 120. 000 og 150. 000 sigøjnere i landet. I Danmark findes der ingen statistikker, men kun skøn. F. eks. ved man, at ca. 300 sigøjnerbørn går i skole i Helsingør kommune. 51. I den irske rapport hedder det om rejsefolk "at de danner en klart adskilt, etnisk gruppe". En optælling fra 1986 viser, at rejsefolk omfatter næsten 16. 000 individer, hvis gennemsnitsalder ligger på ca. 18 år. Et aktuelt skøn anslår, at rejsefolkene i 1993 omfatter ca. 24-25. 000 individer. 52. Antallet af nomader og nu fastboende er svært at fastslå. Der mangler data, forholdene skifter og en stor del af disse grupper forbliver usynlige i befolkningen Selv i lande, hvor mobiliteten er meget lav, ses der alligevel en vis vandring mellem regionerne eller inden for regionerne. 53. i juli 1993 antallet af I Det Forenede Kongerige opgav Miljøministeriet beboelsesvogne for sigøjnere og andre rejsefolk til 12. 810. I Nordirland opgav Advisory Committee on Travellers, at der var 239 familier med 1. 115 individer, og Scottish Office havde registreret 779 familier med ca. 3. 000 individer. Naturligvis er alle disse data kun tilnærmelsesvise, bl. a. fordi sigøjnere og andre rejsefolk, der nu er bofaste og bor i huse, kun sjældent eller slet ikke indgår i optællingerne. 54. I Italiener der 90. 000-100. 000 sigøjnere, og i Nederlandene er der optalt 35. 000 omrejsende, hvoraf ca. 5500 er børn i den skolepligtige alder. Hertil kommer 3. 000 sigøjnere af nederlandsk nationalitet med ca. 600 børn i den skolepligtige alder. Det er i øjeblikket sigøjnergruppen, der har den største vækst. 55. Vi har indledt denne fælles rapport med et globalt overblik. Den viser, at vurderingerne stemmer ganske godt overens, idet tallene fra de nationale vurderinger harmonerer med dem, man når frem til ved at samkøre andre kilder. I adskillige rapporter omtales nylige vandringer og asylansøgninger. Det er f. eks. tilfældet for Tyskland, Belgien (både den flamsk- og den fransktalende del), Danmark, Frankrig og Italien. Tallene bekræfter endvidere, at der er tale om unge befolkninger, idet mere end halvdelener under 16-17 år. I Spanien anslås det f. eks. i 1990, at 70% af dem er under 25 år. 24 1-2 Hvor mange born modtager/modtager ikke undervisning?, fordeling på aldersgrupper, udviklingen i deres situation 56. " Analfabetismeer normalt blandt sigøjnere" "næsten ingen af eleverne når længere end underskoleniveauet. Resultatet er en vedholdende analfabetisme" (B(fr)). I den fransktalende del af Belgien har man foretaget en undersøgelse blandt 323 mennesker, og heraf fremgår, at fire ud af fem er analfabeter, at 101 ud af 112 børn ikke har et læseniveau svarende til deres alder (dvs. 90% af de unge), og at 52 af dem kan slet ikke læse elier skrive. "Den funktionelle analfabetisme hos voksne (Sinti-sigøjnere) ligger på 59%". Hos Romani-sigøjnerne ligger den på 97%, og 4,2% af dem har kun fået en basal undervisning. Hvad andre rejsefolk angår, er 58,3% funktionelle analfabeter (B(nl)). En undersøgelse blandt 551 børn i den skolepligtige alder viser, at 70% af dem i gennemsnit går i skole mindst to dage om ugen, hvilket svarer til 19% af børnene for Romani-sigøjnerne, 81% for Sinti-sigøjnerne og 95% for andre rejsefolk (B(nl)). 57. Nogle rapporter - f. eks. fra den fransktalende del af Belgien - indeholder en analyse af baggrunden for den manglende skolegang og den høje analfabetisme. Vil man vide mere, må man gå til disse rapporter. I de fleste rapporter tales om den udvikling, der er sket i de sidste ti år: skolegangener i fremgang, og motivationen er større. Det understreges dog, at en kvantitativ (statistisk) vækst i skolegangen ikke nødvendigvis modsvares af en kvalitativ forbedring. Den øgede skolegang har især kunnet konstateres på folkeskoleniveau i de sidste ti år. I den flamsktalende del af Belgien når mødeprocenten f. eks. op på ca. 70% (med variationer, som f. eks. hos Romani-sigøjnerne, der for 19%s vedkommende går i skole mellem 40 og 100% af skoledagene, mens 80% af de andre rejsefolks børn møder mere end 4 dage om ugen). 58. Også i Spanien ser man øget tilgang i underskolen, medens der stadig kun er meget få sigøjnere i mellemskolen og gymnasiet. Det er især pigerne, der falder fra. Set under ét er tendensen den, at procenten af sigøjnerelever, der rykker op i næste klasse, falder hurtigt op igennem skolesystemet. 59. I den franske rapport fremhæves det især, at tallene fra undervisningsministrenes resolution var fuldt gyldige i 1989 (f. eks. at 30-40% af børnene i den skolepligtige alder gik nogenlunde regelmæssigt i skole, og at halvdelen af børnene aldrig fik undervisning). Det viser sig imidlertid, at børnene i de seneste år går mere i skole, hvilket vi især kan tilskrive den bedre modtagelse, der nu bl. a. sikres gennem flere støttelærerstillingermed deraf følgende større smidighed og øget arbejdskapacitet i underskolen. Modtagelse af dem, der kommer fra "indslusningsklasser" for fremmedsprogede børn giver også en gradvis tilpasning til skoleuniverset. De unge, der nu er mellem 12 og 16 år gamle, har næsten ikke været i berøring med underskolen, og kun meget få af dem går videre til mellemskole og gymnasium. Imidlertid vokser ønsket om videre skolegang i familier og organisationer, men 25 mellemskolen og gymnasiet opfattes dog stadig som et univers, der kan skade familiernes grundlæggende værdier. 60. Ifølge den danske rapport er alle børnene optaget i skolesystemet, og de kan opdeles i tre kategorier. Ca. en tredjedel gennemgår fra syvårs alderen og ni år frem det almindelige skoleforløb, der afsluttes med et diplom eller en faglig uddannelse (almen, teknisk eller erhvervsorienteret). Ca. en tredjedel har kun relative vanskeligheder, som skyldes, at de er fraværende i længere perioder f. eks. under rejser til Balkan, eller at forældrene fra en vis alder ikke godvilligt giver pigerne lov til at gå i skole. Endelig har den sidste tredjedel større vanskeligheder og får særlig støtte i specielt oprettede klasser og hjælp fra socialarbejdere. 61. I den græske rapport hedder det, at der ikke findes samlede statistikker over skolegangen. Det anslås, at i alt ca. 90% af sigøjnerbefolkningen er analfabeter, og observationerom en række individer kan give nogle retningslinjer. Tager man f. eks. 1. 067 børn over 6 år, har 18,2% gået i underskolen, 3 elever har afsluttet den, 1 elev har gennemført mellemskole og gymnasium, og 81,6% er analfabeter. Vilkårene for skolegangen er vanskelige ikke mindst af følgende årsager: • • • • den kommunale underskole ligger langt fra familiernes bosteder, og forældrene venter med at sende børnene i skole, til de er noget ældre; men når de er ældre end de øvrige børn i klassen, føler de sig underlegne og nægter at følge undervisningen, en god undervisning forudsætter en fordomsfri lærer, undervisningenog læseplanen skal være motiverende, hvis eleverne skal have lyst til at gå i skole, talrige andre forhold vanskeliggør skolegangen. Der er problemer med tilmeldingen, fordi disse børn ikke er registreret hos kommunerne. Deres tilstedeværelse i klasserne er tit sporadisk. Der er ofte stor aldersforskel til klassekammeraterne (elever fra 12 til 16 år går i underskolen). Der er ofte kommunikationsvanskeligheder mellem skole og hjem, udelukkelse, manglende uddannelse hos underviserne, overfyldte klasser, og endelig er græsk ikke modersmålet. 62. Den irske rapport indeholder en detaljeret, kronologisk beskrivelse af de foranstaltninger,der siden 1960 er truffet til fordel for omrejsende børn og unge. 63. I Italien lader statistikkerne over sigøjnerbørns skolegang en del tilbage at ønske (f. eks. nævnes der for Sicilien i en nylig statistisk undersøgelse kun en enkelt skole med 6 sigøjnerbørn). Ydermere figurerer de børn, der er godt inde i skolesystemet, ikke i de statistikker, som skolerne eller myndighederne måtte have udarbejdet. Derimod indeholder den italienske rapport nøjagtige tal for sigøjnerbørnene, dvs. optælling pr. klasse, mødeprocent m. v. Heraf fremgår, at kun få af børnene når længere end underskolen. Af 1. 814 børn i underskolen gik kun 193 videre i første mellemskoleklasse (Scuole Medie Inferiori). I øvrigt går børn, der anses for indmeldte, ikke nødvendigvis i skole, idet 15% af dem møder op mindre end 10 dage om året, og 20% af dem fra 11 til 71 dage. Mange børn (ca. 40%) er bagud 26 i forhold til deres alder. Det er vigtigt at bemærke, at de horn, der går fiere år i skole, bliver bedømt mere og mere positivt, hvilket viser, at de har succes og anstrenger sig for at klare sig på trods af de vanskeligheder, de må slås med. En projektion for hele landet af en undersøgelse gennemført i fem byer kan tjene som reference. For i alt 32. 000 sigøjnerbørn i den skolepligtige alder af italiensk eller udenlandsk nationalitet ser fordelingen således ud: • • • • 1500 udlændinge indmeldte børn i den skolepligtige alder 9000 italienere ikke-indmeldte børn i den skolepligtige alder 6000 italienere 9500 udlændinge indmeldte unge i mellemskolealderen 400 italienere 100 udlændinge ikke-indmeldte unge i mellemskolealderen 4600 italienere 900 udlændinge 64. I Nederlandene har skolegangen for sigøjnerbørn især udviklet sig siden halvfjerdserne, og der sker en langsom "integration" i de almindelige skoler. De skoler, der var bygget ved parkeringsområder for beboelsesvogne, opgives efterhånden. For tiden har den katolske pædagogiske central (Katholiek Pedagogisch Centrum - KPC) 26 projekter i gang. På underskoleniveau går 2. 781 rejsebørn i skole 645 steder. I mellemskolen undervises 1. 073 rejsebørn 380 steder, og i gymnasiet følger 304 af disse elever undervisningen 99 steder, dvs. "rejse-elever" på 1. 124 uddannelsessteder. i alt 4. 158 65. I Portugal anslås det, at ca. 5. 000 sigøjnerbørn modtager undervisning, og under 5% af dem går videre til mellemskolen og gymnasiet. 66. I Det Forenede Kongerige har man indhentet statistikker til rapporten fra 92 lokale uddannelsesmyndigheder (Local Education Authorities, LEA) i England (i alt har England 109 LEA'er) og 5 i Wales, og undersøgelserne viser, at sigøjnere og andre rejsefolk i alt har 19. 644 børn i den skolepligtige alder. For Wales er tallet 757. I Nordirland anslås det at være ca. 700. Af LEA'ernes oplysninger vedrørende nomader og fastboende ses følgende fordeling: • • • • Nomader inden for UK Nomader også i andre lande (Irland, Tyskland, Frankrig, Belgien, USA og Australien) Fastboende Halvnomader England Wales 29,0% 32,6% 6,1% 28,9% 36,0% 3,9% 34,8% 28,7% Rapporten fra Det Forenede Kongerige indeholder statistiske oplysningerom børn, der modtager undervisning, og dem, der ikke gør det. Generelt fremgår det, at ca. 27 15% af børnene i underskolealderen og 47% i mellemskole- og gymnasiealderen ikke er tilmeldt nogen uddannelsesinstitution. Hvad mødeprocenten angår, giver data for 951 elever under en enkelt LEA, der omfatter en undervisningstjeneste tilpasset rejsefolk (Traveller Education Service), følgende oplysninger: Antal elever Modeprocent 583(61,3%) 128(13,5%) 155 (16,3%) 85 (8,9%) 85-100% 75-84% 50-74% under 50% Modtagelsestrukturer 2-1 Støtte til skolerne 67. I Tyskland, hvor tilhørsforhold til et etnisk eller kulturelt samfund ellers ikke tillægges betydning ved form af støtteforanstaltninger, bliver der taget hensyn til enkelte elevers særlige forhold, f. eks. hvis de er nomader eller udlændinge. Hensynet går derimod ikke på tilhørsforholdet til en gruppe som foreslået i resolutionen. tilrettelæggelse af aktioner bl. a. i Mobiliteten medfører nogle vanskeligheder i skolegangen, som f. eks. hyppige skoleskift, skiftende pædagogiske metoder, manglende kontinuitet i undervisningen og nye lærere, hvilket betyder, at løsningerne må tilpasses meget forskellige behov. I nogle af delstaterne er der indført støtteforanstaltninger med bl. a. støtte ved integration af sigøjnerbørn i de almindelige skoler, opstilling af støtteprogrammer samt rådgivning ved planlægning og gennemførelse af efteruddannelsesaktionerfor undervisere. På nogle parkeringsområder for beboelses vogne forsøger man, i samråd med forældrene, at tilbyde sigøjnerbørn undervisning ved særligt uddannede, tyske pædagoger. 68. Imidlertid er fast bopæl ikke ensbetydende med bedre skolegang. Manglende accept er og bliver det mest mærkbare problem: "blandt vanskelighederne i skolesystemet, er det oftest følelsen af at være udenfor, der nævnes (manglende accept kan antage forskellige former, som f. eks. at eleven får plads bagest i klassen og her er henvist til isolation, eleven drilles af lærere og mobbes af fastboende elever, eleven skal udføre opgaver, som ingen andre vil tage sig af som at feje skolegården, gymnastiksalen, klassen eller endog pudse vinduer, medens de fastboende elever lærer at læse og skrive)" (B(fr)). 69. "Bortset fra enkelte, hovedsagelig private initiativer uden offentlig støtte - og allerede af ældre dato - var der op til slutningen af firserne ingen særlige, strukturerede bestræbelser for at fremme skolegang for sigøjnere og andre rejsefolk og dermed rette op på det efterslæb i uddannelsessammenhæng, de havde i den flamsktalende del af Belgien (Flanderen og Bruxelles' omegn)" (B(nl)). Siden 28 krigen har man iværksat enkelte private aktioner for rejsefolk, og først senere for sigøjnere. Det drejede sig om lokale forsøg uden om det officielle skolesystem som f. eks. indslusningsklasser,støtteundervisningm. v. Først i slutningen af firserne ser man de første udspil fra myndighedernes side, og på det tidspunkt begynder man så at gennemføre undervisningsministrenes resolution. 70. Lokaler til mere alsidig brug er blevet indrettet, ligesom indslusningsforhollene er blevet bedre på mange uddannelsessteder med voksende tilgang. I den franske rapport tales om en kraftig vækst i antallet af "mobile skoleenheder" (lastbiler eller campingvogne), hvormed skolerne kan opsøge eleverne og deres familier som en overgang til de almindelige skoleklasser efter en tilpasningsperiode. 71. Det ses også, at der oprettes en række tilpasnings-, forberedelses- eller overgangsklasser, som med tiden forsvinder (B(nl)), når eleverne med passende hjælp kan spredes i de forskellige klasser. 72. 73. I Grækenland er der områder med mange sigøjnere. Her har man udviklet specialklasser med særligt uddannede undervisere og støtteundervisning især for de nomader, der kommer til skolen. I nogle lande arbejder man med en smidigere skemalægning og tilbyder ekstratimer til f. eks. indlæring af sproget eller anden form for individuel støtte. Generelt skal skolen kunne modtage alle børn uanset livsstil. Der bør f. eks. tages højde for en nomadetilværelse i den indslusning, skolen kan tilbyde (I). 74. Tendensen går i retning af aktioner med både diversificering og fleksibilitet, hvor man undgår at udvikle parallelstrukturer med indbygget risiko for opsplitning. Specialklasserne opfattes i stigende grad som overgangsklasser på deltid, som skal supplere andre klasser. 75. Man bør heller ikke glemme den støtte, som globalt ydes skolerne gennem udviklet som koordination og aktioner, der sigøjnerorganisationerne, familierne, de sociale tjenester osv. forskellige partnere implicerer de 76. En yderligere tilpasning er indlæring af skolens sædvanlige sprog som andet sprog. Det ses i flere lande. 77. Den smidighed, der opstår, når initiativet til skolepraksis lægges ud til de lokale myndigheder, som det f. eks. ses i Danmark, kan få en vældig betydning for, om praksis tilpasses til også at modtage sigøjnerbørn. I Danmark tildeles den enkelte skole ekstra bevillinger i forhold til antallet af indvandrerbørn (hvorunder de fleste sigøjnerbørn hører), således at den kan beregne ekstra undervisningstimer med henblik på smidigere undervisning flere åbningsaktiviteter, og således at lærerne kan følge børnene mere individuelt (støtteundervisning). I øvrigt kan indvandrerundervisere, som har samme status som alle øvrige undervisere, alt efter kompetence udvikle smidige og diversificerede aktiviteter, dvs. støttearbejde i flere skoler, kontakt til familierne, tolkeassistance i visse situationer m. v. Helsingør kommune har således ansat en i nogle af hovedfagene og 29 ung sigøjnerinde. 78. I Irland har man indfort en hel ordning for at forbedre skolevilkårenc for rejscborn: • • • • • • • en landsdækkende koordination sikres af en National Education Officer for Travellers, flere steder er der indført en støttetjeneste af undervisere, der kan tage ud til de skoler, der har behov for det, Visiting Teacher Service (der findes i øjeblikket ni af disse støttelærere), 53 børnehaver for rejsebørn støttes af Undervisningsministeriet. De har ca. 500 børn tilmeldt, 161 underskoler har tilknyttet en støttelærer, som underviser rejsebørn (naturligvis er der også rejsebørn - ca. 600 - i mange andre skoler), og da nogle af disse skoler kan undervise børn helt op til 15 års alderen, rækker de ind i mellemskolen. De har ca. 2. 000 elever, 4 skoler er specielt beregnet på rejsebørn og tilbyder undervisning for de 12-15-årige. De har ca. 250 elever, og ca. 100 elever sendes til andre uddannelsessteder, 11 uddannelsescentre for unge rejsende har ca. 300 elever på 12-15 år, 29 uddannelsescentre underviser ca. 650 elever på over 15 år. Dermed er omkring 4. 400 elever i undervisning, hvilket ifølge statistikkerne må betyde, at omkring 1. 500 børn ikke går i skole. I Italien har man i forbindelse med resolutionens gennemførelse udviklet aktioner på både nationalt, regionalt og lokalt plan. Skolerne får stillet ekstra bevillinger til rådighed, og underviserne udvikler funktioner, hvor de optræder som formidlere mellem institutionerne og sigøjnersamfundet, eller de giver støtte, udleverer bøger til disse elever, hjælper med transport til skolen, sygdomsforebyggelse m. v. I Nederlandene kan almindelige skoler, hvor der indmeldes rejsebørn, ansøge Undervisningsministeriet om forskellige faciliteter bl. a. ekstra personale. På de skoler, hvor der går mere end 4 sigøjnerelever af nederlandsk nationalitet, kan underviserne få efter- og videreuddannelse. I de kommuner, der er udpeget til at modtage sigøjnerbørn af fremmed nationalitet, tildeles ganske særlige faciliteter. I Portugal har 14 underskoler modtaget støtte i form af ekstra undervisere og ekstra skriftligt materiale. I øvrigt støttes undervisningen af sigøjnerbørn gennem et samlet skoleprojekt for alle etniske minoriteter. I Det Forenede Kongerige ydes der finansiel støtte til skoler, der arrangerer særlige støtteprojekter til integrering af rejsebørn. Den samlede støtte (Section 210 Grant) var i 1993 på 9,7 mio. UK£ for England og på 100. 000 UK£ for Wales. I England modtager 2. 922 skoler denne form for støtte, og i Wales støttes 71 skoler (i England fordelt på 2. 074 underskoler og 680 mellem- og gymnasieskoler, i Wales på 51 underskoler og 12 mellem- og gymnasieskoler). Hertil kommer 174 uddannelsessteder, der ligeledes modtager støtte (bl. a. specialskoler), samt andre støtteordninger, der gives til skole forberedelse og voksenundervisning, støtte fra 79. 80. 81. 82. 30 Det Europæiske Fællesskab, fra forskellige fonde saml specialsiotte fra de lokale myndigheder selv. I Nordirland er der 25 underskoler og 10 mellem- og gymnasieskoler, der modtager støtte. især omfatter særligt målrettet tilknyttede Hjælpen lærere, undervisningsmateriale, audiovisuelle ressourcer, men også mobile pædagogiske rådgivere, familie, formidlere af kontakt mellem skole og skolet ransport, samfundsopdragende arbejde m. v. I Skotland modtager skolerne samme type støtte. støttelærere, Den nationale fond (Section 210 Grant), som især er beregnet på skolegang for rejsebørn, giver p. t. alene for England støtte svarende til fuldtidsstillinger for • • • • 180 støttelærere tilknyttet en skole 210 mobile undervisere 55 koordinatorer og rådgivere 40 eksperter i skolespørgsmål. 95% af disse stillinger er beregnet på skolegang for rejsebørn. Bestemmelserne findes også i Wales, og i Nordirland og Skotland er der oprettet specifikke stillinger. Der lægges vægt på mobile lærerkræfter, fordi de giver den mest konkrete og fleksible dækning af skolernes, elevernes og forældrenes stærkt varierende behov. Mange af disse mobile lærere har base uden for skolen, f. eks. i et ressourcecenter, dokumentations- eller erhvervsuddannelsescenter. 83. Undertiden gives der særlig støtte bl. a. i form af skolebespisning (DK, E, UK m. fl. ). Der gives endvidere hjælp til undervisningsmidler og til skoletransport, således at grundene til fravær mindskes. 2-2 Støtte til lærere, elever og forældre 84. I Tyskland har man etableret et informationsarbejde blandt forældrene ikke mindst for at gøre dem opmærksom på, at der findes skoler, der er tilpasset til at modtage netop deres børn, egnet undervisningsmateriale og adresser, man kan kontakte. Hertil udgives brochurer og informationsblade, som uddeles til forældrene gennem skolerne, den kommunale forvaltning, implicerede partnere samt gennem kirken. Skoler og foreninger arrangerer paneldiskussioner, hvor forældrene kan fremsætte ønsker med hensyn til prioriteringer og retningslinjer. Rådgivning til elevernes forældre har stor betydning især blandt sigøjnerne, og i nogle tyske delstater er der undervisere beskæftiget med dette arbejde. 85. Der er sket en væsentlig holdningsændring hos underviserne i de seneste år, men den manglende accept findes stadig som begreb og betyder meget (jf. de enkelte landes undersøgelse af undervisernes holdning til sigøjnerbørn). Der er derfor al mulig grund til at skærpe informationsaktionerne og støtte motivationen hos underviserne. 31 86. Man er ved at udvikle nye støtteformer som f. eks. to fuldtidslærere i stedet for én (B(nl)), således at man kan have to parallelklasser, hvoraf den ene kan forberede til integration i den normale klasse. Den normale klasses personale aflastes hermed, så der bliver overskud til en god ekstrastøtte. 87. Motivering al forældrene og deres engagement er genstand for liere og liere aktioner i alle medlemsstaterne. Der er et stort spring mellem familiernes kulturelle værdier og skolens værdinormer, hvortil kommer sigøjneres og andre rejsefolks mangel på skoletradition. Det medfører manglende motivation og ingen forståelse familier og skole. Skolen må på sin side opbygge viden om mellem sigøjnersamfundene,for både den og dens lærere kender for lidt til dem. Det synes vigtigt at bygge bro mellem skolen og familien, og der ansættes da også flere og flere skoleformidlere. 88. Støtteaktioner udføres undertiden gennem en integreret proces. Det ses f. eks. i Danmark, hvor Helsingør kommune har oprettet en arbejdsgruppe for samtlige involverede myndigheder, hvorved man råder over de nødvendige ressourcer til at organisere modtagelsen af børnene i skolen. I flere år har de prioriterede arbejdsområder været følgende: • støtte til undervisere: Nedsat timetal, intensiv efteruddannelse, en person til at koordinere aktiviteterne og de deltagende samt til at sikre kontakten mellem myndighederne, • støtte til forældre og elever: Gennem besøg i familien med tolk motiveres forældrene i et forsøg på at hæve mødeprocenten i skolen, forældrene inviteres til uformelle møder, en audiovisuel montage med kommentar på sigøjnersprog forklarer skolesystemet. Der undervises med tolk i en periode (en særlig type specialklasse, der i en overgangsperiode kan give en tilpasning til forældrenes rejsetraditioner i Balkan). I arbejdsgrupper på højst 5 elever tager man sig af børn med særlige vanskeligheder, og relationerne til familierne intensiveres gennem en specialuddannet socialhjælper. Der tages kontakt med nogle af eleverne hver morgen. De opsøges på bostedet, får hjælp til at gøre sig klar til skoledagen og følges til skole, medens andre socialhjælpere, der arbejder mere med familierne end med skolen, giver ekstra støtte. 89. I Grækenland understreges det, at undervisere og forældre må have en betydelig støtte. Som det er nu, er der en oplagt mangel på både informations- og undervisningsmateriale til at udvikle viden og komme videre med de pædagogiske overvejelser, der skal til for at forbedre situationen. Underviserne skal oplæres i respekt for sigøjnernes værdinormer. De skal desuden udvælges efter evne til at udøve dette arbejde og motivation til at påtage sig det. Derudover forestår et omfattende oplysningsarbejde for at overvinde fordomme og forudfattede meninger hos hele befolkningen. Programmer må udarbejdes sammen med sigøjnerne selv, således at deres værdinormer, kultur, sprog og faglige færdigheder inddrages, og således at de selv får bedre forståelse for, hvor vigtigt det er at kunne læse og skrive. 32 90. 91. 92. 93. I Irland slottes underviserne gennem deres grund- og videreuddannelse, ved bistand Ira den landsdækkende koordination og de støttelærere, som kan komme til stede altsammen forhold, der behandles i andre afsnit. Desuden findes der til vejledning for aktionerne et arbejdsprogram møntet på rejsebørn (Draft Curriculum for Traveller Children). Deltagelse i projekter på europæisk plan har også været en vigtig drivkraft for bevidstgørelse og uddannelse af undervisere. For eleverne gøres der udover den pædagogiske støtte, der beskrives andetsteds, en stor indsats for skoletransporten. Hvad forældrene angår, nyder de godt af de opsøgende underviseres besøg (Visiting Teachers) samt af den landsdækkende koordination. Man er desuden i gang med at udarbejde endnu et støtteprogram (Home-School Liaison), og familierne modtager en meget værdifuld støtte fra de forskellige rejsefolks sammenslutninger og andre foreninger. I Italien kan der opnås støtte fra særlige organisationer og foreninger, og der er skabt en særlig efter- og videreuddannelse for lærere. Nogle af de igangværende aktioner bør intensiveres. Det gælder bl. a. et større engagement fra nationale og lokale institutioners side, en strammere koordination på provinsplan for at fremme relationerne mellem institutioner og sigøjnersamfund og endelig en gennemførelse af aktioner for at undgå frafald og forbedre mødeprocenten i mellemskolen og gymnasiet. Endelig tilrettelægges kulturelle og sociale aktiviteter i forbindelse med de forskellige særorganisationer. I Holland findes der 25 projekter, iværksat af Undervisningsministeriet. Disse projekter har gjort det muligt at ansætte rådgivere til alt, hvad der vedrører undervisning af børn mellem 4 og 18 år. Der findes endvidere et par statsstøttede sigøjnerorganisationer. I Det Forenede Kongerige omfatter de forskellige former for støtte, der er beskrevet i det foregående afsnit, 16. 325 elever på 2. 870 skoler i 78 lokalsamfund, og 433 elever i Wales. Den direkte støtte til eleverne omfatter bl. a. transport, hjælp til indkøb af skoleuniformer, skolebespisning, adgang til et rullende bibliotek m. v. Støtten til forældrene er nært knyttet til den støtte, deres børn får. Dertil kommer skole, information om voksenuddannelsesaktioner m. v. funktion, kontakt mellem familie og skolens Pædagogisk materiale og undervisningsmateriale 3-1 Forsøgsmæssig fjernundervisning 94. I Frankrig er det centret i Toulouse, Centre national d'enseignement à distance (CNED), der sørger for skolegang til nogle af sigøjnerbørnene i underskolealderen Denne skolegang følger det normale skoleforløb og omfatter samtidig en indslusningspædagogikafpasset efter barnets niveau. Hvad mellem- og underskole angår, er det CNED-centret i Rouen, der i forbindelse med et EF-pilotprojekt arbejder intensivt med spørgsmåletom sigøjnerbørnene. Der registreres behov og gennemførte aktioner, der udarbejdes undervisningsmateriale, der inddrager 33 95. 96. sigøjnernes historie, kultur og sprog. Formåleter at skabe en tilpasset undervisning i en ramme af individuel pædagogik. I Italien anser man fjernundervisning for at være et utrolig vigtigt arbejdsområde, hvor bestræbelserne endnu befinder sig i startfasen i forbindelse med et EF- pilotprojekt. Der skal udarbejdes undervisningsenheder ledsaget af en guide for voksne, så de kan støtte barnet under indlæringen. I Det Forenede Kongerige tilbyder 39 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) i England og 2 i Wales materiale til fjernundervisning, dvs. pædagogiske og didaktiske sæt, kassetter til forældrene, videogrammer, korrespondancekurser, skolebøger m. v. Ofte sendes dette materiale til den skole, børnene er tilmeldt, og det er så skolen, der gør brug af det. Det sker dog også, at der er direkte kontakt mellem familien og undervisningstjenesten for sigøjnere og andre rejsefolk. Ca. 740 elever har hidtil benyttet sig af sådant materiale. Af de nævnte lokale uddannelsesmyndighederdeltagerfire i et fjernundervisningsprojekttilrettelagtmed støtte fra Europa-Kommissionen. Udvikling af fjernundervisningsmateriale indgår i øvrigt i de aktioner, der er berettigede til støtte fra den nationale fond (for England og Wales) med navnet Section 210 Grant. Ud af de 41 lokale uddannelsesmyndigheder, der har besvaret dette punkt i undersøgelsen, anfører de 40, at de agter at videreføre og intensivere initiativerne på dette område, og de lægger vægt på materialets kvalitet, samarbejde på tværs af projekterne og dækning af hele aldersgruppen fra 5 år til elever i sidste gymnasieklasse. I Skotland kan eleverne få udleveret "pædagogiske kufferter" af deres lærere, så de kan fortsætte arbejdet, når de rejser videre. 3-2 Udvikling af forskellige former for pædagogisk opfølgning 97. I nogle af de tyske delstater findes der systemer som "ankerskoler", "støtteskoler" eller "satellitskoler". Den "centrale" ankerskole. som ligger i nærheden af vinterholdepladsen, skal føre tilsyn med elevens skoleforløb. Det er bl. a. ankerskolen, der fører "karakterbog", der sammen med eleven og forældrene tilrettelægger programmet for den næste rejsesæson, som yder støtte, når der er vanskeligheder med indlæringen, og som stiller visse undervisningsmidler til rådighed. Klasselæreren spiller en særlig rolle, idet det er ham, der opretholder kontakten med forældre og elever, når de er på rejse, og han fungerer som rådgiver. "Støtteskolerne" er specielt tilpasset den pædagogiske ramme om rejsebørnene. De inddrager disse børn i støtteaktioner, og der udveksles informationer mellem ankerskolen og støtteskolen, bl. a. gennem en "skoleavis", som indeholder oplysninger til forældre og undervisere, og som fortæller, hvilke bøger der skal anvendes. Disse kan afhentes på ankerskolerne. 98. I Belgien (B(fr)) "er ideen om en "karakterbog" genopstået (her hedder den blot "en rejsebog" eller "ledsagehefte"), hvormed undervisere, der har nomadebørn i klassen, kan sikre et effektivt, skolemæssigt tilsyn. Bogen knytter samtidig disse lærere sammen strukturelt". 34 99. I Frankrig eksperimenteres der i mange regioner med pædagogiske tilsynsbøger. Hvalueringsskemaerer under udarbejdelse, og med dem skulle det blive muligt at foretage en mere korrekt bedømmelse af et barns kundskaber straks ved ankomsten til en ny skole, hvilket ikke mindst vil være hensigtsmæssigt for nomadebørn. I et undervisningsadministrativt område har man indført en tosproget standpunktsbog (fransk og modersmålet) beregnet for ikke-fransktalende sigøjnere. I forbindelse med optagelse og strukturopblødning i mellemskolen og gymnasiet gives der støttekurser, og der holdes pædagogiske workshops, hvor undervisningen og opfølgningen af eleven kan ske individuelt. I øvrigt er workshops baseret på video, teater, fotografi, formning, tegneserier eller snedkeri meget efterspurgte. I Frankrig findes der endvidere "prioriterede undervisningszoner", hvor både sigøjnerbørn og alle andre børn nyder godt af de ordninger, der indføres af de berørte partnere. Nogle steder findes der også former for opfølgning og støtte fra organisationer, der ønsker at hjælpe (studiestyring), samt skolebørnene skolerelaterede aktiviteter og inspirerende arrangementer. 100. I Det Forenede Kongerige har 36 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England og 2 i Wales indført forskellige former for pædagogisk tilsyn (samarbejde med rejsefolk, udlevering af sigøjnere og andre under visningstjenester undervisningsmateriale, tilsynssystem med en bog - hvor næsten halvdelen af myndighederne anvender den bog, der er udarbejdet af Undervisningsministeriet - telefoniske forbindelser med familierne, opgaveløsning pr. korrespondance osv. ) Denne opfølgning omfatter i England 6. 616 elever. for 3-3 Foranstaltninger, der skal lette overgangen fra skolen til permanent undervisning/uddannelse 101. "De få unge, der når frem til mellemskolen, vælger oftest tekniske eller faglige uddannelser (pigerne især husholdning, frisørfaget, småbørnspleje, drengene især metallære, automekanik osv. )" (B(fr)). Der er flere, der ønsker praktisk uddannelse end en akademisk uddannelse (se også under B(nl)). 102. Rådgivere og vejledere tager regelmæssigt kontakt til eleverne i løbet af deres skoletid for at holde dem underrettet om de faglige muligheder, de har ved endt skolegang (DK). 103. I forbindelse med et pilotprojekt i Spanien udfolder der sig bestræbelser på at forberede unge over den skolepligtige alder til et fagligt job, bl. a i den grafiske branche, fremstillingsindustrien, maskinindustrien og byggeriet. En analyse af igangværende aktioner vil klarlægge, hvorledes man bedst kan udvide disse bestræbelser. 104. I Frankrig arrangeres der erhvervspraktik for elever i mellemskolen, og en række organisationer arbejder- undertiden med støtte fra Undervisningsministeriet eller Europa-Kommissionen- med at forberede unge sigøjnere til et fagligt virke inden for håndværk, kunstneriske eller pædagogiske aktiviteter eller inden for skolevæsenet (uddannelse til kontaktformidler). Andre muligheder for forberedelse 35 til et fagligt arbejde beskrives detaljeret i den franske rapport. 105. I Irland udgør de allerede nævnte centre (11 uddannelsescentre for unge rejsefolk med ca. 300 elever mellem 12 og 15, og 29 uddannelsescentre med ca. 650 elever over 15) den væsentligste del af den eksisterende ordning. Disse centre spiller en på én gang vanskelig og væsentlig rolle, fordi de unge omrejsende forlader skolen på tærsklen til mellemskolen. For at forbedre situationen blev der i 1991 nedsat en arbejdsgruppe om undervisning af omrejsende i mellemskolen. Gruppen har udarbejdeten rapport, som skal hjælpe ministeriet i dets bestræbelser på området. 106. I italiensk sammenhæng er spørgsmålet prioriteret, men der skal stadig gøres meget, bl. a. en opblødning af strukturerne, for at sigøjnerelever kan gå videre i mellemskolen og få en afgangsprøve (som letter adgangen til handel og andre fag) eller optages på en faglig eller teknisk skole. 107. I den nederlandske mellemskole, som omfattes af skolepligten, er fravær blandt sigøjnere og andre rejseelever et stort problem. De tilbydes derfor generelt en sideløbende faglig uddannelse. Desværre er der ikke mange af dem, der senere kommer i arbejde. til 108. I Det Forenede Kongerige har 24 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England og 2 i Wales truffet foranstaltninger til at lette overgangen mellem skolen og erhvervsuddannelsenfor unge over 16, gennem tilknytning til uddannelsescentrene, lokale råd uddannelsesmyndigheder (LEA) ønsker at fortsætte og intensivere denne aktion for de unge, og mange LEA'er, som endnu ikke har indført den, har planer om at gøre det. I Nordirland følger 36 elever en grundig faglig uddannelse, og i Skotland er inden for voksenundervisningen og under der muligheder både i skolen, Fællesskabets uddannelsesprogrammer. ekstraundervisning familierne, fleste osv. De 3-4 Inddragelse af sigøjnernes og andre ikke-bofaste personers historie, kultur og sprog i undervisningen 109. I Tyskland bruger man mere og mere i forbindelse med indførelse af de allerede omtalte "støtteskoler" et undervisningsmateriale,hvori der tages særligt hensyn til sigøjnerbørnenes baggrund. > 110. I Danmark indkøbes bøger om sigøjnerelevernes historie, kultur og sprog og foræres til skolebibliotekerne. Hvad undervisning på eget sprog angår, er det et problem i den udstrækning, hvor det ikke har været muligt at finde lærere i elevernes modersmål. Ellers kan den enkelte elev efter eget valg blive undervist i sit modersmål fire timer om ugen. 111. I Spanien udgives både nationalt og regionalt mere og mere undervisningsmateriab indeholdende oplysninger om og referencer til sigøjnersamfundets historie og kultur. Det sker i forbindelse med en tværkulturel aktion. 112. I Frankrig udarbejdes der i flere og flere undervisningsadministrative områder mapper eller "pædagogiske kufferter", og støtten fra Europa-Kommissionen har 36 gjort del muligt for organisationeral gennemføre liere projekter baseret på et bedre kendskab til sigojnerkulturen. 113. I Irland er bestræbelserne på at indføre en tværkulturel undervisningsaktionfor alle børn blevet intensiveret. Tidspunktet er kommet til at udbygge læseplanerne, som ikke alene er beregnet for rejsebørn, med elementer af rejsefolkenes historie og kultur. Arbejdet med pilotprojekter i europæisk sammenhæng i forbindelse med resolutionens gennemførelse har afstedkommet udgivelse af et alment informationsdokumentmed titlen With Travellers - a Handbook for Teachers. Som en videreførelse af dette arbejde påtænkes aktioner til udgivelse af tværkulturelt undervisningsmateriale. 114. I en tværkulturel undervisningsaktionanser man det i Italien for nødvendigt at tage hensyn til sigøjnernes historie, kultur og sprog. Derved kan kendskabet til de forskellige kulturgrupper forbedres, fordomme og diskrimination mod dem begrænses, og respekten om sigøjnernes kultur og egenart sikres bedst muligt. I denne forbindelse udfoldes der store bestræbelser på at samle de grundlæggende moduler til fremstilling af et egnet undervisningsmateriale. 115. I Det Forenede Kongerige har 42 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England og 3 i Wales udgivet undervisningsmateriale om sprog, historie og kultur i form af videogrammer, diapositiver, fotos, udstillinger, pædagogiske kufferter, materiale til læsetræning, materialesæt til det landsdækkende program, puslespil, spil, historier baseret på sigøjneres og andre rejsefolks erfaringer, antiracistisk materiale m. v. 3-5 Anvendelse af de nye elektroniske hjælpemidler og video 116. I Danmark, hvor skolerne er godt udstyret med elektronik, anvender samtlige elever elektroniske medier og video i vid udstrækning. 117. I Frankrig har flere uddannelsessteder og organisationer udgivet videokassetter. Anvendelse af computere og sproglaboratorier bliver mere og mere udbredt i undervisningen, men denne udvikling er ikke specielt beregnet på sigøjnerelever. Telematik og videotransmission er meget lovende teknikker, og deres muligheder undersøges i øjeblikket af bl. a. det nationale center for fjernundervisning. Det er et telematiksystem, der i et undervisningsadministrativt område i Frankrig, hvor der er rigtig mange sigøjnere, sørger for styringen af ledige pladser i skolerne, således at modtagelsen bliver bedst muligt tilpasset og forberedt, og den pædagogiske opfølgning af eleven (læsefærdighed m. v. ) bliver så god som muligt. 118. I Irland er der fremstillet talrige audiovisuelle materialesæt baseret på rejsefolkenes kultur. Disse sæt stilles til rådighed for skolerne. I 1991 fremstillede ministeriet et videogram med titlen The Education of Travellers, som stilles til rådighed for de ansvarlige for uddannelsen af og kurser for undervisere. 119. I Italien er det endnu for tidligt at tale om en reel tilstedeværelse af informatik i 37 skolen, men alligevel bidrager audiovisuelle teknikker i høj grad i forbindelse med indlæring gennem intensiveres sandsynligvis i fremtiden, idet der foregår en daglig tilvænning til disse medier, som er ved at blive en væsentliu del al undervisningen. lyd og billede. Den audiovisuelle støtte 3-6 Undervisningsmateriale til skoler 120. Det er især for de yngste elever, at hyppige skoleskift er et problem. Derfor har man i Tyskland udgivet en ABC til rejsebørn. Den anvendes nu i flere delstater. Man arbejder for tiden på en videokassette med undervisning til støtte for rejse-ABC'en. Den vil kunne anvendes al mange forskellige personer og ikke mindst af sigøjnerbørn. 121. I Frankrig har erhvervsuddannelsessteder eller organisationer udarbejdet mapper eller "pædagogiskekufferter", og mange steder har underviserne fremstillet deres eget materiale. I øvrigt er der forskellige steder en fremstilling af pædagogiske løsblade i gang. Med støtten fra Europa-Kommissionen har uddannelses- og erhvervsuddannelsesinstitutionerbåde kunnet producere undervisningsmateråle og intensivere udvekslingen af det. 122. I Grækenland har man lavet et program for udarbejdelse og fremstilling af pædagogisk og didaktisk materiale (herom nærmere i den græske rapport): oprettelse af tænketanke, fremstilling og eksperimenteren. 123. Ud over de dokumenter, der allerede er omtalt i forrige afsnit, er der i Irland i forbindelse med EF-pilotprojektet udarbejdet en billedbaseret undervisningspakke (Picture Resource Pack) med titlen Travellers - Playing with Pictures. I hele landet arbejdes der med udgivelse af undervisningsmateriale til de skoler, der har rejsebørn blandt eleverne. 124. I Italien er der udarbejdet et flerårigt program til opsporing og udgivelse af tværkulturelt undervisningsmateriale baseret på sigøjnerkulturen. Dette materiale vil blive afprøvet og evalueret af undervisere, inden det udsendes til alle. 125. I Nederlandene findes der endnu ikke noget virkelig tilpasset materiale med undtagelse af et par videoudgivelser, nogle diapositiver til information af konsulenterne på forskellige projekter samt - til brug for undervisere - en bog fra 1989 om sigøjnere og andre rejsefolk, deres historie og den gældende lovgivning. Det er vigtigt at udbygge dette materiale yderligere. 126. Hvad Det Forenede Kongerige angår, er dette punkt behandlet i forrige afsnit. Det i skolerne af de mobile undervisere, af producerede materiale uddeles undervisningstjenesternes rejsefolksmedarbejdere og af skolefolk. Enkelte produktionerer indlemmet i det materiale, der skal bruges i fjernundervisningen, andre distribueres gennem bibliotekerne. Den økonomiske støtte kommer normalt fra den nationale lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) og Det Europæiske Fællesskab yder finansiel (Section 210 Grant), men også de fond 38 støtte. Det er hensigten at fortsætte dette arbejde med fremstilling og distribution af undervisningsmateriale. I Skotland har man under Scottish Traveller Education Project produceret materiale baseret på rejsefolkenes historie og kultur. Endvidere støtter Scottish Arts Council de omrejsende, der møder op i skolerne for at fortælle eleverne historier. Og der gøres et stort arbejde med at indsamle skrifter, sange og mundtlige beretninger. Rekruttering samt grund- og videreuddannelse af undervisere 4-1 hensigtsmæssig efter- og videreuddannelse forbindelse med 127. Med udvandringen fra Østlandene er mange sigøjnerfamilier kommet til Tyskland. startet I videreuddannelsesprogrammer for undervisere i de forskellige delstater. Disse programmer tilgodeser børnenes sproglige og kulturelle baggrund. På nationalt plan er der truffet lignende forholdsregler for undervisere af sigøjnerbørn. udlændinge pædagogik der for er 128. God kontakt og motivation hos alle er af afgørende betydning. Det fremgår af beskrivelsen af en skoleklasse (B(fr)), at "selve denne klasses eksistens beviser, at det kan lade sig gøre at integrere rejsebørn i den normale skolegang, når blot læreren har de rigtige egenskaber (åbenhed over for kulturforskelle, organisatorisk smidighed, stor opmærksomhed omkring individuelle behov), ledelsen giver sin ubetingede støtte, og alle elever og forældre udviser velvilje. Forskellige midler (meddelelsesbog) og strukturelle forhold (kontakt mellem lærere) vil kunne øge mulighederne for et pædagogisk tilsyn med børnene". Lærerne arbejder på at forbedre deres kendskab til spørgsmål omkring rejsebørn. (B(nl)). 129. Adskillige universiteter og lærerseminarier i Spanien har påbegyndt overvejelser om og kurser i tværkulturel undervisning. Det samme gælder Lærerforeningen, der hvert år afholder "nationale dage", hvor man har gjort fremskridt på området. Både forvaltningen og de autonome regioner afholder møder og kurser, og sidstnævnte har udarbejdet undervisningsmoduler for undervisere af sigøjnerelever. 130. I Frankrig findes et stort antal uddannelses- og informationscentre, der beskæftiger sig med rejsebørns skolegang (CEFISEM), og som desuden har mandat og kompetence hvad angår sigøjnerbørns skolegang. På lærerseminarierne har de mulighed for at indlemme visse aspekter i grunduddannelsen, og de spiller en væsentlig rolle inden for videreuddannelsen. Her arrangerer de studieophold på regionalt og/eller nationalt plan, besøg i klasserne, dokumentation til underviserne m. v. Således arrangeres der hvert år kurser i undervisning af rejsebørn. På for sigøjnerforskning ved René nationalt plan beskæftiger også Centret Descartes-Universitetet i Paris sig med uddannelse og deltager i forskellige aktioner. Flere sommeruniversiteter samt nationale og internationale møder initiativ. I Paris giver afholdes på ministeriets og Sigøjnerforskningscentrets instituttet for orientalske sprog og civilisationer undervisning i sigøjnernes sprog 39 og kultur på en treårig uddannelse, der afsluttes med el univcrsitclsdiplom. 131. 1 Grækenland er overvejelserne om uddannelse al "undervisere al sigøjnerbørn i fuld gang. 132. I Irland har den tværkulturelle indstilling halt en rivende udvikling inden for undervisernes grunduddannelse, og det er nu almindeligt, at rejsefolk inddrages direkte som foredragsholdere eller gæster i arrangementer som led i uddannelsen. Det samme gælder efteruddannelsen, mens man er i job, hvor et komplet program er udarbejdet efter oprettelsen af en stilling som landskoordinator. Der afholdes nationale, for de undervisere, der tager ud og besøger familierne - Visiting Teachers), hvori mange rejsefolk inddrages. Der findes også andre ordninger. F. eks. er spørgsmål om rejsefolk inddraget i pensum til specialundervisningsdiplomet, ligesom det er det i efteruddannelsen for undervisere, der er beskæftiget med skoleforberedelse af rejsebørn. lokale eller specialiserede seminarer regionale, (f. eks. 133. I Italien lægges der særlig vægt på efteruddannelse, og en landsdækkende sammenslutning (Opera Nomadi) afholder kurser på Undervisningsministeriets anmodning. Disser kurser falder i to afsnit, nemlig "sigøjner- og nomadebørn i skolen" og "tværkulturel undervisning i grundskolen, når der optages sigøjner- og nomadeelever: strategier og tiltag". Lokalt organiseres utallige uddannelsesseancer for lærere i job, enten af skolemyndighederne eller af sammenslutninger. 134. Som regel har nederlandske undervisere, der har rejsebørn i deres klasser, ikke fået nogen særlig uddannelse. Kun lærerne på de skoler, der er oprettet på beboelsesvognenes holdepladser, skoler som i øvrigt efterhånden opgives, har en særlig uddannelse, og disse lærere er meget efterspurgte på grund af deres erfaring. Der afholdes dog informations- og studiedage for de projektansvarlige i den katolske pædagogiske central (KPC). 135. I England og Wales er grunduddannelsen for tiden under revision og vil for fremtiden tage hensyn til minoriteter, herunder bl. a. rejsebørn, der optages i skolerne. 50 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) i England og 2 i Wales har sørget for en uddannelse for undervisere af rejsebørn i form af et seks ugers kursus efterfulgt af en halv dags møde om måneden og et kursus om "særlige behov" på det åbne universitet. De lokale myndigheder støtter desuden deltagelse i regionale eller nationale møder eller konferencer arrangeret af tilsynet (HMI) , ministeriet, de lokale myndigheder og særlige organisationer som National Association of Teachers of Travellers og Advisory Council for the Education of Romany and other Travellers. Lignende aktioner på erhvervsuddannelsesområdet gennemføres i Skotland. 40 4-2 liddannelse og anvendelse af lærere, der selv er sigøjnere eller andre ikke-bofaste personer forstærker nødvendigheden af at uddanne og ansætte 136. De Heste rapporter understreger betydningen al de personlige relationer mellem undervisere og forældre, og de følelsesmæssige bånd mellem undervisere og børn. instruktører, Det kontaktpersoner og undervisere, der selv er sigøjnere eller tilhører et rejsefolk. Ansættelse af sådanne kontaktpersonerer stigende, om end i langsomt tempo. Der er endvidere stigning i antallet af sigøjnerundervisere, som arbejder med skolespørgsmål i forhold til deres samfund. 137. I Danmark er der i øjeblikket uddannet og ansat én støttelærer af sigøjnerherkomst, men mange unge vil snart være i stand til at udvikle en lignende aktivitet, hvis behovet opstår. 138. I Spanien er der iværksat et EF-pilotprojekt med emnet uddannelse og beskæftigelse af sigøjnere som kontaktformidlere. Resultaterne vil kunne medvirke til at intensivere en aktion på området. 139. I Frankrig er sigøjnere uddannet til kontaktformidlere og arbejder som sådanne i flere områder, hvor de står for forbindelsen mellem familier og skole. Sigøjnerinstruktører driver musikalske workshops. 140. I Irland ser det ikke ud til, at der blandt rejsefolk findes undervisere, der har fulgt den officielle læreruddannelse, men et arbejde af både kvantitativ og kvalitativ som undervisere, kontaktpersoner eller betydning udføres af organisationsledere. Talrige organisationer bidrager til dette store arbejde, så her skal kun nævnes et par eksempler: rejsefolk • Barnado-sammenslutningens uddannelse af unge rejsefolk til assistenter inden for skoleforberedelse og småbørnspædagogik, • Tuams uddannelse til lederskab og udvikling ved European Centre for Travellers og Dublin Traveller Education and Development Group, • Deltagelse af unge ledere fra rejsefolket i den toårige uddannelse på deltid ved University College i Maynooth, en undervisning i samfundsudvikling. 141. I Italien prioriteres uddannelse og ansættelse af sigøjnere som kontaktpersoner ligeledes højt. I enkelte byer afvikles der uddannelsesprojekter, og et landsdækkende forbund af sigøjnerorganisationer (UNIRSI) er blevet dannet med det formål at udvikle en referenceramme og en uddannelse for kontaktformidlere. 142. I Nederlandene er der for tiden kun få undervisere blandt sigøjnere og andre rejsefolk. 143. I England og Wales findes der tre undervisere, der er sigøjnere eller rejsefolk, og hertil kommer endnu to personer, der tilhører undervisningshold uden at være undervisere. I Skotland er der for tiden en rejsemand, der følger læreruddannelsen, og flere bosatte rejsefolk er undervisere. 41 Oplysning og forskning 5-1 Intensivering af bestræbelser pa at skaffe dokumentation og oplysning til skoler, lærere og forældre diskussionsgrupper 144. De enkelte delstater i Tyskland sørger for at informere skoleledere og undervisere om rejsebørnenes situation og deres skolemæssige vilkår, og det gør de bl. a. ved hjælp af undervisningsmateriale, støtte, cirkulærer og dekreter, efter- og om videreuddannelsestiltag, sigøjnersamfundenes kulturelle, familiemæssige, sociale og historiske baggrund - en historie, der fortællerom permanent undertrykkelse. På denne baggrund er det vigtigt at gøre underviserne opmærksomme på, at sigøjnerfamiliernes fuldt forståelige mistillid til skolen ikke altid skal tolkes som et nej til skoleuddannelsen, som jo i flere henseender er repressiv. Man skal stile mod gensidig accept og gradvis tilnærmelse. Der er også grund til at omtale den brede information, der finder vej gennem det tysksprogede Interface, et nyhedsbrev, der bl. a. udgives for at informere om de forskellige projekter. information samt 145. Det fremgår af en spørgeundersøgelse i den fransktalende del af Belgien, at "det i langt højere grad er forældrenes motivation end deres eget uddannelsesniveau, der har direkte betydning for, om børnene lærer at læse og skrive. Er forældrene både analfabeter og uden motivation, har børnene større risiko for at forblive analfabeter. Som også tallene bekræfter, er sigøjneres og andre rejsefolks forhold til skolegang i høj grad en konsekvens af deres kultur". "I en kontekst, hvor forældrene gør sig usynlige og er fulde af mistillid til skolen som institution, og hvor myndighederne (i bred forstand) er uinteresserede i enhver transitbefolkning, må initiativ. berede Undervisningsministeriethar ud fra denne betragtning gennemført en undersøgelse af skolegangen for rejsebørn i Bruxelles og Wallonien i den fransktalende del af Belgien. Når denne statusopgørelse foreligger, vil man kunne definere prioriterede aktionsområder (uddannelse, pædagogik, læseplaner og interventionsmuligheder), som der kan udarbejdes forslag på grundlag af" (B(fr)). nødvendigvis information ethvert vejen for 146. Familiernes sociale forestilling om skolen er fundamentalt afgørende for skolegangen. Der er stadig mange, der går i skole, fordi de skal, og ikke fordi de har valgt det (B(nl)). Den foreliggende dokumentation er endnu begrænset (B(nl)). Den består stadig mest i uformelle, personlige erfaringsudvekslinger. Der arbejdes på udgivelse af brochurer til at dække informationsbehovet. 147. Det spanske Ministerium for Uddannelse og Videnskab har gennem sit center for forskning, dokumentation og evaluering række undersøgelser - mest i forbindelse med universitetet. Disse undersøgelser er mundet ud i rapporter og publikationer. Flere autonome regioner har ligeledes iværksat sådanne aktiviteter til bedre forståelse af sigøjnerbørnenes skolesituation. (CIDE) gennemført en 42 148. I Frankrig har de tidligere omtalte uddannelses og informationscentre om skolegang for rejsebørn (CEFISHM), som også beskæftiger sig med sigøjnerbørn, iværksat talrige informationsaktiviteterhos de forskellige partnere i skoleverdenen og dens problemer. Der er allerede fremstillet meget informationsmateriale (skrifter, videokassetter m. v. ). Desuden findes der en landsdækkende union for sociale institutioner, som afholder kurser bl. a. for socialhjælpere, og som samarbejder med dokumentationsafdelingen i Association des Etudes tsiganes (en sammenslutning til undersøgelse af sigøjnernes forhold), som udgiver bladet Etudes tsiganes. Information kan desuden søges i Interface, et nyhedsbrev der udgives af Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris. 149. I Grækenland betragter man aktioner, der informerer og skaber opmærksomhed, som væsentlige, når de rettes mod samtlige partnere. I en række regioner iværksættes et program til bedre, indbyrdes forståelse og accept. 150. I Irland er der en generel dokumentation til rådighed i skoler og på institutter. Den omfatter publikationer fra organisationer for rejsefolk, lærerorganisationer, ministeriet (cirkulærer, informationsbreve, arbejdsvejledninger for sigøjnerbørns skolegang, som udsendes til alle skoler) samt en almen, politisk publikation Green Paper "Education for a Changing World", som også omtaler rejsebørn o. m. a. Association of Teachers of Travelling People udgiver nyhedsbrevet Glocklai. 151. I Portugal er der gjort en dokumentationsindsats henvendt til skolerne. 152. I Nederlandene modtager skolerne informativ støtte og dokumentation med hjælp fra konsulenterne på 26 pædagogiske projekter. 26 regioner (ud af 56 eksisterende) nyder dermed godt af denne aktion. Forældrene informeres af konsulenter og socialhjælpere, og de modtager et gratis nyhedsbrev. 153. I Det Forenede Kongerige har de centrale uddannelsesmyndigheder (i England, Wales, Skotland og Nordirland) hver produceret et cirkulære med arbejdsvej ledninger. Mange dokumenter med vejledninger for arbejdet er ligeledes produceret hos de lokale uddannelsesmyndigheder (LEA). Ydermere udsender Traveller Education Services information i forbindelse med kurser, konferencer, udstillinger, rapporter, forskellige publikationer, nye pædagogiske kufferter o. m. a. , hvilket sker gennem de faglige organisationer og sammenslutningerne. En af de lokale uddannelsesmyndigheder udgiver et nyhedsbrev. Af andre initiativer kan nævnes et kassettebånd med oplysninger til forældrene og en informationsbog til skolelederne. 5-2 Tilskyndelse til forskning i sigøjneres og andre ikke-bofaste personers kultur, historie og sprog 154. Det fremgår af flere rapporter, at en række nye aktioner, bl. a. i forbindelse med EF-pilotprojekter, er opbygget som opsøgende aktioner. Der bør opmuntres til flere af denne type aktioner i arbejdet med skoleundervisningen, idet denne metode fremmer inddragelsen af samtlige partnere. Fra pædagogisk hold er der et stort 43 behov bl. a. for at få et bedre kendskab til sproget. Flere rapporter konkluderer endvidere, at man bør arbejde på at producere et godt basismateriale til undervisningsbrug. i undervisningsituationen 155. Med projekter kan man - som det tydeligst udtrykkes i Nederlandene - føre nøjagtig kontrol med udviklingen rejsebørn. Undervisningsministeriet foreslår, afhængigt af resultaterne, nye metoder og aktiviteter. Man har især lagt mærke til, at sprogsituationen kræver særlig opmærksomhed. Det nationale ekspertudvalg for undervisning af rejsebørn har derfor med 1989-resolutionen i ryggen anmodet et universitet om at gennemføre nogle undersøgelser af de forskellige sigøjnersprog og derpå udarbejde et specifikt, didaktisk materiale. for 156. I Det Forenede Kongerige anfører 36 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) for England og Wales, at de på forskellig vis er involveret i forskningsaktiviteter: udarbejdelse af et pædagogisk dokument om Irland, udvikling af ressourcecentre, udarbejdelse af en opgørelse over rejsebørns skolegang i England, et program om afvisende indstilling og adfærd og strategier til bekæmpelse af diskriminering, erhvervsuddannelse, fjernundervisning, og flere af disse aktiviteter har et tværnationalt sigte. I Nordirland har flere undersøgelser belyst rejsebørnenes skolesituation, og i Belfast har skolen for rejsebørn fremstillet et komplet sæt af undervisningsmateriale. I Skotland har man gennemført en række undersøgelser og dataindsamlinger bl. a. på basis af casestudier fra skoler, der optager mange rejsebørn. Andre undersøgelser har modtaget støtte under Det Europæiske Fællesskabs af f. eks. gælder indsamling af mellemskoleuddannelsen og erhvervsuddannelsen oplysninger om samlet til et rejsefolkenes referencemateriale. samt en som kan bruges undersøgelse program. livsstil, Det en Samråd, samordning og engagement 6-1 Udpegelse af specielt uddannet personale til varetagelse af koordineringsfunktioner 157. For at forbedre forældrerådgivningen ansætter staten undertiden folk fra sigøjnersamfundet som konsulenter. Deres opgave består i at gøre forældrene fortrolige med skolen og vænne underviserne til sigøjnerkulturen. Undertiden er det hensigtsmæssigt, at der undervises i læsning og skrivning på Romani-sproget, og at man medtager specifikke kulturelle emner i undervisningen for at overbevise forældrene om skolearbejdets værdi (Tyskland). 158. I Danmark har koordination været anset for væsentlig, og den er udviklet gennem information, undervisningsplanlægning, kontakt med de forskellige forvaltninger osv. 159. I Spanien finder den samlede koordination sted under Plan de Desarrollo Gitano (udviklingsplan for sigøjnere), der hører under Socialministeriet. Her sørger en 44 tværministeriel arbejdsgruppe for regelmæssig udveksling al informationer, og gruppen koordinerer de aktioner, der skal sikre opfyldelse al målsætningerne på oprettet nationalt plan. koordinationsinstanser. De mange midler, der anvendes på udviklingsplan for sigøjnere, beløb sig for perioden 1989-1992 til i all ca. 3 mia. pesetas. er der desuden I de autonome regioner 160. I Frankrig "etableres samarbejds- og koordinationsstrukturerne kun ganske langsomt". I nogle af de undervisningsadministrative områder, der er mest berørt af sigøjnerbørnenes skolegang, er der i informations- og uddannelsescentrene for rejsebørns skolegang, herunder skolegang for sigøjnerbørn, udpeget vejledere til at sørge for koordinationen. Andre steder opfylder personer den samme funktion blot uden at have titel af koordinator. Koordinatorerne bistår i spørgsmål om nomadernes holdeplads, forbindelse til og mellem skolerne, opfølgning af eleverne, afholdelse af møder med de forskellige administrative og organisatoriske partnere, med de øvrigt har i Undervisningsministeriet Sigøjnerforskningscentret stor betydning som koordinator på de forskellige områder, det beskæftiger sig med. Sigøjnere er uddannede og arbejder mange steder som kontaktformidlere mellem skolen og familierne. Sigøjnerinstruktører driver musikalske workshops. ansvarlige osv. I 161. I Irland forvaltes den nationale koordination af rejsebørns skolegang af en ministeriel ansvarlig, hvis område er den samlede uddannelse for rejsefolkene. Under sig har han den nationale koordinator (National Education Officer), hvis opgaver fremgår af rapporten. Ministeriets inspektører i de enkelte regioner har direkte under sig de 9, måske snart 12 Visiting Teachers til dækning af hele landet. Deres rolle er især koordinerende (detaljer fremgår af rapporten). Således supplerer forvaltningen, tilsynet og de arbejdende koordinatorer hinanden perfekt med hensyn til de opgaver, der skal løses. 162. I Italien har Undervisningsministeriet siden begyndelsen af halvfjerdserne stillet medarbejdere til rådighed for et nationalt forbund ved navn Opera Nomadi. Disse medarbejderes væsentligste indsats var koordination, støtte og formidling i relationerne mellem de lokale administrative enheder og forskellige institutioner. Siden 1992 har denne funktion været nedlagt, og koordinationen findes nu kun på lokalt niveau, hvor den udføres ad frivillighedens vej. 163. I Nederlandene er det den katolske pædagogiske central (KPC), der står for den landsdækkende koordination af de 26 uddannelsesprojekter, der henvender sig til rejsebørn. KPC udpeger tre projektledere, som står i konstant forbindelse med konsulenterne. Der er regelmæssig kontakt mellem det nationale ekspertudvalg og Undervisningsministeriet, som støtter projekterne økonomisk. Det nationale ekspertudvalg er et rådgivende organ oprettet af Undervisningsministeriet, som koordinerer aktiviteterne nationalt på dette område. Det er et uafhængigt udvalg, hvis medlemmer er direkte involverede, og det er åbent for observatører fra de forskellige ministerier. Desuden findes der i hver enkelt af regionerne med de 26 projekteren tænketank, hvis medlemmer er direkte involverede i skolespørgsmål. 45 164. I Portugal er uddannede medarbejdere udpeget til al sikre koordination og rådgivning. 165. I England og Wales har 50 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) udpeget medarbejdere til at koordinere skolegangen for rejsebørn. Der er i alt udpeget 67 personer. Deres opgaver er bl. a. kontakten mellem skoler og familier, afholdelse af lokale eller regionale møder, afholdelse af efter- og videreuddannelseskurser, forbedring af skolevilkårene, prioritering af behovene, samråd de forskellige partnere imellem, udbredelse af information, pædagogisk opfølgning især i overgangen fra under- til mellemskolen, fjernundervisning m. v. Lignende foranstaltninger er truffet i Skotland og Nordirland. 166. Jobprofilen og arbejdsopgaverne for sigøjnere som skolekontaktformidlere bliver i en række landene mere og mere veldefinerede. 6-2 Tilskyndelse til oprettelse af kontaktgrupper 167. I Tyskland søger man ved lokale initiativer at aftale og koordinere sigøjnerbørns skolegang. Disse initiativer går under betegnelsen "regionale tjenester til støtte for udenlandske børn og unge (RAA)". 168. Til gennemførelse af projekterne er det blevet mere almindeligt at oprette "pilotudvalg". I disse udvalg indgår de forskellige partnere. Der aftales desuden partnerskaber og udvikles lokale samarbejdsnet. Efterhånden opstår der mere omfattende, regionale net, som kobler lokale aktioner og net sammen. 169. I Irland fungerer kontaktgrupperne effektivt under den nationale koordinators og de regionale koordinatorers (Visiting Teachers) regi. For nylig blev der oprettet en Task Force on Travellers i et nyt ministerium med navnet Department of Equality and Law Reform, som optræder som forbindende og koordinerende led på del tværministerielle plan. 170. Fra Nederlandene er oplysningerne delvis givet i punkt 169. Her skal blot tilføjes, at Undervisningsministeriet har en kontaktperson, som sørger for forvaltningen i marken. Ministeriet for Velfærd, Sundhed og Kultur har arrangeret tre forsøgsprojekter på området skoleforberedelse. 171. I England og Wales har 46 lokale uddannelsesmyndigheder (LEA) etableret kontaktgrupper til at styre, evaluere og planlægge en række tjenester og til gensidig information. Det samme sker i Skotland. Hermed opstår der et samarbejde mellem de forskellige partnere, ligesom det er sket på områderne sundhed, undervisning, sociale spørgsmål, lige muligheder, indretning af holdepladser for nomader osv. De fleste (57%) af disse kontaktgrupper omfatter medlemmer fra rejsesamfundene Desuden etableres der en regional koordination f. eks. gennem en regionalisering af de specialtjenester, der arbejder med skolegang for rejsebørn. På nationalt plan er det de enkelte undervisningsministerier (for England, Wales, Skotland og Nordirland), som sørger for styringen med støtte fra de tilsynsførende (HMI), som 46 i øvrigt spiller en selvstændig rolle som tilsynsførende med kvaliteten af de gennemførte aktioner. 6-3 Om nødvendigt udpegelse af en eller flere statslige myndigheder, der skal have ansvaret for skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer 172. De vigtigste instanser, der nævnes i rapporterne, er som regel de nationale og/eller regionale forvaltninger. Andre igangværende aktioner 173. Aktioner beregnet på et mangeartet publikum, herunder skolegang for rejsebørn, kan undertiden blive relevante for sigøjnerbørns skolegang. F. eks. arbejder man i Danmark i tværkulturelle sammenhænge med et sæt med lærerens bog og elevernes bog, hvor en leg med spørgsmål og svar giver et større kendskab til forskelligartede kulturer. Danskundervisning for voksne er til stor gavn for sigøjnerne, bl. a. fordi afviklingen er tilpasset sigøjnernes behov (grupper for kvinder, betingelser for at deltage m. v. ). Desuden afholdes kurser for unge (30 timer om ugen i 2 år) med frivillig deltagelse, som både giver undervisning i læsning, skrivning og faglig indlæring (f. eks. på områderne elektronik, autoreparation, madlavning, børnepasning osv. ) 174. I Spanien hænger nogle af foranstaltningerne sammen med resolutionen og dens gennemførelse. Det gælder bl. a. projekter under Socialministeriet som f. eks. kampagnen "Demokratier lighed". Nævneværdig er også den hurtige udvikling af sigøjnernes organisatoriske bevægelse, som på skoleområdet har gjort det muligt at arbejde med formidling, støtte, indbyrdes information, definition af familiernes behov osv. 175. I Frankrig er de generelle aktioner mod analfabetisme direkte rettet mod sigøjnersamfundene. Desuden skal igangværende aktioner vænne forældrene til tanken om, at deres børn skal gå i skole. 176. I Irland har man på grundlag af en række rapporter kunnet lægge eller omlægge kursen for aktioner om rejsebørns skolegang. Desuden er udviklingen af partnerskaber mellem de forskellige rejsefolks organisationer blevet intensiveret, hvilket også gælder arbejdet med at koordinere aktiviteterunder et pilotprojekt med støtte fra Det Europæiske Fællesskab. 177. Nederlandene for arbejder tiden på støttes af Europa-Kommissionen. Indholdet er didaktik, mulighed for samarbejde mellem pædagogiske konsulenter og embedsmænd på jobskabelsesområdet samt et opfølgningssystem for skoleelever, hvormed man kan finde frem til de blokerende omstændigheder. tre projekter, der 47 178. I Det Forenede Kongerige gennemføres der aktioner, der ikke var nævnt i undervisningsministrenes resolution Ira 1989. Det gælder f. eks. foranstaltninger skoleuniformer, del (il landsdirkkcndc tilsynssystem, ei livci vsiiddaniRlse or voksuiuudei visiiinr, Også andre al regeringens generelle aktioner har påvirket vilkårene for rejseborns skolegang. skolctranspon og skoleforberedelse, indkøb al Status og retningslinjer for arbejdet 8-1 I hvilken udstrækning har aktionerne bidraget til "at overvinde de største hindringer for rejsebørns adgang til skolen" 179. "Ser man på forholdet mellem vedvarende analfabetisme, daglig skolegang og elevernes stagnation på underskolestadiet, må man nødvendigvis konstatere, hvor dårligt skolens undervisning er tilpasset rejsebørn, hvadenten de har fast bopæl eller ej" (B(fr)). 180. I Danmark har aktionerne især gavnet børn og unge. For de lidt ældre er chancerne idet de for at komme ud på arbejdsmarkedet derimod blevet reduceret, aktivitetsformer, der findes i nyindvandrede familier, er utilpassede i forhold til den socioøkonomiske struktur i Danmark. 181. I Spanien finder man, at der har været et tilfredsstillende feedback på resolutionen Det gælder navnlig undervisningen i underskolen. 182. I Frankrig er der sket et både kvalitativt og kvantitativt fremskridt siden resolutionens gennemførelse. Sikkert er det, at foranstaltningerne har haft en positiv effekt dér, hvor de er gennemført, men samtidig må det siges, at der stadig er mange steder, hvor de ikke er gennemført. Nogle undervisere står stadig alene, men det lykkes for flere og flere børn at beherske det elementære stof helt eller delvis. Den forestilling, forældrene har om skolen, bliver mere og mere positiv, og det giver bedre vilkår for skolegangen. Den bevidstgørelse, der er sket blandt underviserne, bidrager også til at højne kvaliteten af indslusningen i skolen. 183. For Irlands vedkommende viser både oplysningerne i de foregående afsnit og den samlede rapport, hvor store fremskridt der er gjort i de seneste år. 184. I Italien er man meget opmærksom på nødvendigheden af at forbedre skoleforholdene for sigøjnerbørnene, men en række parametre skal endnu helt på plads, bl. a. betydningen af regionale love til fordel for sigøjnerbefolkningen, love f. eks. om ret til at leve et nomadeliv og til en anstændig bolig, undervisning og erhvervsuddannelse, sundhed, udvikling af håndværk og handel, indslusning på arbejdsmarkedet o. m. a. Som det er nu, har en halv snes regioner vedtaget love til fordel for sigøjnersamfundene. Det skal endvidere understreges, at når man står for at iværksætte eller udvide planlagte foranstaltninger, støder man mod en mængde vanskeligheder, som ofte skyldes små og splittede aktioner, samt ligegyldighed eller i værste fald modstand. 48 185. I Nederlandene kan del konstateres, at praktisk taget alle rejseborn nu er indmeldt i underskolen, og at de fleste al dem fortsætter i mellemskolen eller i en erhvervsuddannelse. Det var ikke tilfældet for få år siden. 186. I Det l'oienede Kongerige har den nationale hjælpefond (Section 2/0 Cirant) gjort det muligt for England og Wales at gennemføre en mængde aktiviteter, som er omtalt i det foregående. Det har betydet en forbedring af skolevilkårene for rejsebørn. En opgørelse over de foranstaltninger, der har haft en positiv effekt, baseret på 190 svar fra 61 lokale uddannelsesmyndigheder(LEA) i England (Wales har en lignende profil) kan opdeles i nedenstående otte kategorier: • øget kontakt mellem skole og familie (nævnt 37 gange), • oprettelse af støttestillinger, mobile undervisere og mulighed for • motiveringsaktioner erhvervsuddannelse og efter- og videreuddannelse (nævnt 37 gange), og støtte: i rådgivningsaktioner, udvikling af lige muligheder, skolet ransport, optimering af skoleresultaterne (nævnt 30 gange), resulterende forståelse bedre • støtteaktioner på særlig vigtige tidspunkter i barnets skoletilværelse: prioritering af tidlig skolegang, integration i normale klasser, støtte ved overgangen fra under- til mellemskole (nævnt 26 gange), • tilpasning af læseplanen og undervisningsmaterialet: anvendelse af materiale med reference til de rejsefolks livsstil og hensyn til deres særlige behov på uddannelsesområdet f. eks. fjernundervisning og særlig pædagogik (nævnt 23 gange), • omhyggeligt tilsyn med mødeprocenten og elevens fremgang: aktiviteter for at opnå større mødeprocent, regelmæssig iagttagelse af fremskridt, anvendelse af ministeriets system for kontrol med fremgangen (nævnt 17 gange), • intensivering af netetablering og kontakter: udvikling af forbindelser mellem de involverede tjenester: f. eks. vedrørende sundhed, bolig, sociale spørgsmål samt kontakter uden for den lokale uddannelsesmyndighedsområde - på regionalt og nationalt plan, herunder med forbundene (nævnt 13 gange), • udformning af en samlet, solid og effektiv uddannelsespolitik og en forvaltning af denne politik (nævnt 8 gange). 8-2 I hvilke sektorer bør et vigtigt arbejde prioriteres? 187. "Ud over denne (opsøgende) aktion har man intet foretaget sig, hverken på det strukturelle plan, på det pædagogiske plan eller inden for rekruttering eller uddannelse af undervisere. Dette er uheldigt, så meget mere som behovet findes. Lokalt tages dette behov kun alvorligt, hvis skoleledelsen og/eller underviserne er motiverede. I nogle kommunale underskoler, der ligger tæt ved en større koncentration af sigøjnere, tager man ganske vist hensyn til nomadekulturen, men uden egnet undervisningsmateriale og uden hjælp udefra" (B(fr)). Der er endnu lang vej igen, før sameksistensen blandt elever af forskellige kulturer i samme skole bliver bedre. Faktisk er opsplitningen stadig stor og mærkbar (B(nl)). Der er også lang vej igen, før skolens image hos børnene og familierne bliver bedre. Det samme gælder skoleresultaterne forstået på den måde, at både børn og 49 forældre alt for ofte har det indtryk, at man intet lærer i skolen, og at skolen ikke har noget at tilbyde dem, hvorfor de forbliver relativt passive eller apatiske i deres forhold til skolen. Skolens negative image er ikke visket af tavlen (H(nl)). "Direkte optagelse af sigøjnerbørn i de normale klasser giver en brutal assimilation og kulturchok. De overgangsstrukturer,der er anvendt på Romani-børnene, og en bedre tilpasset pædagogik, er således også nødvendige, hvis man vil fjerne de hindringer, der ligger i vejen for sigøjnerbørn i uddannelsessystemet" (H(nl)). 188. Det er yderst vigtigt, at unge sigøjnere bliver undervisere og inddrages i skolegangen for børn fra deres samfund (DK). 189. I Frankrig skønner man, at der stadig er et stort arbejde at gøre • for de helt små børn • for en højere mødeprocent for skolegangen for de 12-16 årige for overgangen fra skole til arbejdsliv for udvikling af forskning i pædagogisk og didaktisk materiale for tilsyn med eleven for videreuddannelse af undervisere og uddannelse af sigøjnere til instruktører • for at informere underviserne og familierne • for koordinationen (frem for alt) • for indarbejdelse i læseplanerne af en orientering til alle elever om sigøjnernes sprog og kultur, et arbejde der allerede er påbegyndt inden for fjernundervis ningen. 190. I Grækenland forekommer det vigtigt at: • forbedre transporten til skolen for børn, der bor langt væk • forbedre vilkårene ved børns indmeldelse i skolen • udvikle særlige værtsskoler for nomadebørn, og det i en positiv ånd, således at disse skoler ikke blot oprettes i de tilfælde, hvor børnene ikke kan optages i de eksisterende skoler informere skolelederne med henblik på at forbedre den måde, børnene modtages på indføre en støtte tilpasset børn under ti år, som ikke kan læse og skrive, så de kan integreres i de normale klasser, og indføre modtageklasser for børn over 10 år, der ikke kan læse og skrive • • • udvikle former for pædagogisk tilsyn med nomadebørn • anvende uddannede pædagogiske konsulenter til støtte for underviserne • udvikle fremstillingen af egnet undervisningsmateriale bl. a. på sproget • udvikle fjernundervisning - ikke mindst for nomadebørn • udvikle erhvervsuddannelsesprogrammer for unge • • udpege en koordinator, der sammen med samtlige partnere kan udvikle og intensivere informationsaktionerne sammenkoble alle planlagte aktioner. 50 |9{. 1 Irland linder man, at de væsentligste punkter er disse: • fremskridt mot} en virkelig tværkulturel uddannelse for ajje i respekt for den enkeltes kultur • tilrettelæggelse af en passende skolegang på mellemskolestadiet for rejsefolk • forbedre forjioldene omkring indmeldelsen og mødeprocenten • udvikling af den tværkulturelle dimension i undervisernes grunduddannelse og videreuddannelse • udvikling af menneskelige ressourcer på al|e niveauer (skole, støttelærere, national koordinator) • en samlet, både kvantitativ og kvalitativ undersøgelse af skolegangen for rejsebørn • udvikling af vejlednings- og rådgivningsfaciliteterne. 192. I Italien må man på baggrund af igangværende aktioner betegne det som vigtig at: • oparbejde en statistisk nøjagtig og officiel viden og indsamle data om sigøjnerbørns skolegang (antal børn, antal indmeldelser, mødeprocent, støtte og øvrige tilbudte tjenester, skoleresultater osv. ) • gøre status over nyskabende og udforskende aktiviteter i samarbejde med uddannelsesmyndighederne, lærerseminarierne, universitetet, forbundene osv. • udbrede forskningsresultater og informere om deres didaktiske følgevirkninger, opmuntre til ændringer samt oprette en databank forskningsresultaterne • tilrettelægge videreuddannelsenaf de undervisningsans varligeog af underviserne på basis af (uddannelsesinstitutter, universiteter, studiecentre osv. ) og på undervisningsministrenes resolution fra 1989, ikke mindst hvad angår pædagogisk materiale og undervisningsmateriale, fjernundervisning og pædagogisk opfølgning, uddannelse og ansættelse af undervisere af sigøjnerherkomst, oprettelse af regionale centre til samling af de forskellige partnere, osv. osv. 193. I Nederlandene skal man i de kommende år sørge for, at undervisningen af rejsebørn fortsat får samme opmærksomhed som i dag. Der skal lægges særlig vægt på førskolealderen og vanskeligheder i skolesituationen og samtidig på nødvendigheden af kvalitet i undervisningen, forebyggelse af tidligt frafald, reduktion af fraværet og integrationen i arbejdslivet. 194. Hvad Portugal angår, skal uddannelsen af undervisere forbedres, således at den giver et større kendskab til sigøjnerkulturen. En større medleven fra forældrenes side er ligeledes tvingende nødvendig. 195. I Det Forenede Kongerige ser det ud til, at fremskridtet hovedsagelig er sket i underskolen. Nu skal der gøres en indsats på mellemskolestadiet. Ser vi specielt på Nordirland, vil et cirkulære om undervisning af rejsebørn snart begynde at give resultater i form af et stort spring fremad på de forskellige områder, der er omtalt i de foregående kapitler. I Skotland er Scottish Traveller Education Project nu veletableret i sin rolle og kan støtte uddannelsesmyndighederne og skolerne på områder som fremstilling af undervisningsmateriale,fjernundervisning, uddannelse 51 af undervisere, pædagogisk opfølgning, statistikker. indsamling og offentliggørelse af 8-3 Hvilke retningslinjer for arbejdet (vilkår, indhold m. v. ) Finder De det vigtigst at udvikle? 196. I Tyskland er der endnu forskel på den måde, hvorpå uddannelsessystemetfungerer i de gamle og de nye delstater. Der skal derfor arbejdes på en harmonisering af tilpasser ikke mindst med hensyn til den måde, hvorpå man metoderne skolesystemerne efter nogle af børnenes særlige behov. I dette arbejde bør man bl. a. tage højde for, at nogle af familiernes mobilitet, der ser stort på grænserne mellem delstaterne. 197. I Belgien opstiller man følgende hovedlinjer: • Koordination gennem én centralt placeret person (kontaktperson eller koordinator), som skal være forbindelsesleddet mellem skolestederne (B(fr)) (B(nl)). Intensivering af koordinationen i form af et net. Ved at etablere et net opnår man både en dynamisk udvikling af ideerne og en systematisering af arbejdet også i de mindre udforskede sektorer (B(nl)). • Information af undervisere og forvaltning bl. a. gennem foredragsrækker eller konferencer, informationsbrochurer(B(fr)) og af forældrene (via koordinatorer og sammenslutninger, der allerede er aktive på området). • Uddannelse af undervisere: der skal gøres en ganske særlig indsats inden for efter- og videreuddannelse, foredrag/konferencer og et specialkursus på en erhvervsuddannelsesinstitution. I øjeblikket befinder man sig i en forsøgs- og udviklingsfase med ovennævnte aktiviteter. Det er derfor vigtigt at de enkelte aktiviteter evalueres. "Det er et aktionsområde, der er relativt nyt og ukendt i skolen" (B(nl)). "Inden aktionen udvides til andre interventionsområder, må man først færdiggøre det påbegyndte" (B(nl)). Pilotprojekterne kan bruges som udgangspunkt og model for også at afprøve de gennemførte aktioner andre steder. 198. "Med unge mænd og kvinder, der arbejder som undervisere, skulle gruppen kunne overleve som Romani-sigøjnere i det omliggende samfund. På kort sigt vil dette styrke deres sproglige baggrund, så børnene fortsat kan være tosprogede, medens det danske sprog i dag har en tendens til at blive mere og mere dominerende". Under sådanne omstændigheder vil det være af største betydning at fremstille et pædagogisk referencemateriale om sigøjnerkulturen, som kan bruges på flere skoletrin. Vilkårene for en produktion må derfor undersøges, således at omkostningerne ikke bliver for høje. Materialet vil være relevant både for sigøjnerbørn og danske børn" (DK). Af hensyn til den bevægelse, der kommer fra Central- og Østeuropa og ikke mindst 52 fra det tidligere Jugoslavien, er det af den allerstørste betydning at uddanne unge sigøjnere i værtslandetog dermed forberede dem til opgaver som kontaktformidler og vejledere ved modtagelse og indpasning af nyankomne (DK). 199. I den græske rapport understreges det, at der er et stort behov for at etablere et net af relationer mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og andre lande som Rumænien, Ungarn m. v. , der også har erfaring med undervisning af sigøjnerbørn. 200. I Irland vil en revision af lovgivningen på uddannelsesområdet få stor virkning på rejsebørnenes skolegang. Man vil desuden udvide den støttende og koordinerende tjeneste, der tager form hos Visiting Teacher Service. En udvikling af undervisningen på mellemskoletrinnet er ligeledes planlagt, og det samme gælder den tværkulturelle dimension i grund- og videreuddannelsen for undervisere og for uddannelsen og ansættelsen af undervisere og andre med ansvar for rejsebefolkningen. Det vil altsammen give positive resultater for den samlede skolegang for alle børn i en tværkulturel sammenhæng. Generelt vil deltagelse fra rejsefolkenes side blive styrket, og den nye Task Force on Travellers agter at gennemføre en generel undersøgelse om skolegang for rejsefolk, som vil give nye orienterings- og evalueringsinstrumenter. 8-4 Hvilke projekter har De på kort, mellemlang og lang sigt? 201. I Tyskland er der planlagt eller iværksat opgaver på følgende områder: • videreuddannelse af undervisere • udvikling af undervisningsmateriale, herunder fjernundervisning • harmonisering af undervisningsmateriale • • fordeling af ansvarsområderne i skolen og i skoleforvaltningen • fremskridt med hensyn til afslutning af det påbegyndte skoleforløb • etablering af mobile pædagogtjenester i nærheden af holdepladserne. information af offentligheden gennem presse, tv, m. v. 202. I Spanien er opgaverne følgende: • grundigere kvalitativ og kvantitativ analyse af sigøjnersamfundets uddannelsesmæssige behov, så arbejdet kan orienteres bedre • bedre dækning gennem indførelse af tværkulturelle modeller med indbygget hensyntagen af undervisningsmateriale, opstilling af ny, pædagogiske retningslinjer samt forskning sigøjnerkulturen, udgivelse gennem bl. a. til • bedre koordination mellem de forskellige forvaltninger og bedre samarbejde med sigøjnersammenslutninger og øvrige partnere • udvikling af det tværkulturelle teoretiske og praktiske indhold programmer. Det skal ske gennem uddannelse og information, gennem udarbejdelse og udgivelse af det nødvendige materiale og gennem oprettelse af pædagogiske dokumentationscentre i både 53 • forbedring af det faglige kvalifikationsniveau i sigøjnersamfundet, så det svarer • til dets arbejdsmæssige forventninger forbedre offentlighedens kendskab til de forskellige kulturer og ikke mindst sigøjnerkulturen. 203. 1 Frankrig er opgaverne følgende: • at skabe, afprøve, analysere og distribuere egnet undervisningsmateriale • at oparbejde en særlig dokumentationsbase med adgang fra de forskellige net (pædagogiske dokumentationscentre, uddannelses- og informationscentre om skolegang for børn af vandrende arbejdstagere samt de mest berørte uddannelsescentre og skoler) • at uddybe det påbegyndte arbejde med fjernundervisning på under- og mellemskolestadiet • at fortsætte motiverings- og oplysningsaktionerne i familierne • at udvikle informationsudvekslingen mellem de undervisningsadministrative områder, så nyskabelser og tilpassede, praktiske metoder får en større udbredelse. 204. I Italien er opgaverne på kort sigt følgende: • overvejelser om sprog, historie og didaktik på det logisk-matematiske område og om adgangsbetingelser • opstilling af didaktiske retningslinjer til afprøvning (med støtte fra en didaktisk vejledning for undervisere) og fremstilling af en dokumentar-video om sigøjnerbarnets hverdag i Italien • afprøvning og distribution af ovenstående materiale, forarbejde for fjernundervisning og mulige former for pædagogisk opfølgning er som fjernundervisningsprojekterne, 205. I England og Wales er fonden til støtte for undervisningsaktioner (Section 210 Grant) principielt godkendt for en tre års periode. Det betyder, at de igangværende projekter, som beskrives i det foregående, løber frem til marts 1996. Særligt nævneværdige sideløbende med pilotprojektet med støtte fra Det Europæiske Fællesskab vil kunne resultere i en organiseret fremstilling af materiale med relevans for videreuddannelse af undervisere. Projektet suppleres af et skotsk projekt af samme type, som dog fokuserer på undervisernes grunduddannelse. I Nordirland vil man sandsynligvis satse på fremstilling af undervisningsmateriale, afholdelse af sommerkurser for undervisere og indsættelse af et uddannelsesmodul om skolegang for rejsebørn i undervisernes grunduddannelsesforløb. I Skotland prioriterer man navnlig fremstillingen af fjernundervisningsmateriale, som i første omgang er stilet til eleverne, men som dog også kan bruges af undervisere og andre fagfolk. Det tænkes endvidere brugt til uddannelse af voksne, så de får hjælp til at etablere et partnerskabsforholdtil skolen, og så de kan hjælpe deres børn med skolearbejdet, når familien er på rejse. 54 Iværksættelsen på fællesskabsplan 206. Lige efter vedtagelsen af resolutionen i maj 1989 kunne Europa-Kommissionenkun yde støtte til et meget begrænset antal aktioner på grund af beskedne og vanskeligt opnåelige bevillinger sidst i 1989 og i hele 1990. Derpå anmodede de kompetente udvalg i Parlamentet og senere Parlamentets plenarforsamling i december 1990 om at få åbnet en budgetkonto for aktioner med henblik på tværkulturel uddannelse, herunder specielt til gennemførelse af resolutionen. Bortset fra et begrænset antal aktiviteter før 1991 er samtlige aktioner, der omtales i det følgende, finansieret over denne budgetkonto. Denne del af rapporten er stærkt resumerende: Aktionerne blev synliggjort ved, at der fra begyndelsen af 1991 hvert kvartal blev udsendt et nyhedsbrev Interface, der omtales nedenfor, og som indeholder en detaljeret beskrivelse af de gennemførte aktioner: målsætninger, tilrettelæggelse, koordination, resultater, evaluering, publikationer osv. Tilrettelæggelse af udveksling af synspunkter og erfaringer Møder, seminarer og konferencer 207. Den første aktion, Kommissionen støttede efter resolutionens vedtagelse var Sommeruniversitetet om "Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer: opsøgende aktion og koordination". Den var foreslået og arrangeret af Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet (Paris) og franske undervisningsministerium og Kommissionen. Mødet fandt sted i Carcassonne (Frankrig) fra den 5. til den 12. juli 1989 og havde 65 deltagere fra 10 EF-medlemsstater. Rapporten er udgivet af forskellige forlæggere på engelsk, spansk og fransk, og den er fortsat et referencedokument. samfinansieret af det 208. I Ostia nær Rom afholdtes fra den 20. til den 26. september 1991 et internationalt møde med titlen "Øst/vest: en sammenlignende analyse af regionale og lokale politikker for sigøjnere", arrangeret af Centro Studi Zingari i samarbejde med L'Union romani internationale og med støtte fra Kommissionen. Deltagerne kom fra sigøjnersammenslutninger og andre organisationer i femten lande. Også Den Internationale Romani-Union var bredt repræsenteret. Mødet blev markeret ved en konference på Capitol og en audiens hos pave Johannes Paul II. Arrangementet resulterede i udgivelsen af flere dokumenter som f. eks. en politisk og social orientering og et arbejdsprogram for Den Internationale Romani-Union. Med sidstnævnte program kunne Romani-Unionens ansvarlige i de følgende måneder udarbejde projekter bl. a. med henblik på fornyet centrering af nogle af aktiviteterne omkring europæiske spørgsmål. 55 støtte 209. Med titlen "Børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og deres muligheder for undervisning" blev der fra den 11. til den 14. december 1991 i Poole (Dorset, UK) afholdt et møde arrangeret afDepartment of Education and Science (London) med fra Sigøjnerforskningscentret. I det samlede system af EF-aktioner var dette seminar en opfølgning af Carcassonne-seminaret i Frankrig i 1989 Derved opfyldte man deltagernes ønske om at afholde endnu et møde på europæisk plan og komme videre i tanke og handling her, to år senere, på grundlag af resultaterne fra Carcassonne Det blev det første europæiske seminar arrangeret i Det Forenede Kongerige, og det formåede at samle ca. 65 deltagere fra de fleste medlemsstater til drøftelse af otte temaer. fra Europa-Kommissionen hjælp og 210. Inden for rammerne af Fællesskabets pilotprojekter har man i Grækenland oprettet et projekt (se senere) om nettet "Undervisningsmateriale", som bl. a. havde et motivationsseminar på programmet. Undervisningsministeriet og Generalsekretariatet for Voksenundervisning afholdt i juni 1992 et seminar i byen Halkida, hvor der er mange nomader og bofaste sigøjnere. Målsætningen for seminaret var følgende: 211. Mødet i Brighton (Det Forenede Kongerige) med titlen "Sigøjnere, rejsefolk og fjernundervisning" blev afholdt i april 1993 af holdet fra London-distriktet Hounslow, der leder det pilotprojekt, der indgår i EF-nettet (støttes af Kommissionen og Undervisningsministeriet) i samarbejde med Sigøjnerforskningscentret. 212. Disse fem møder er ikke de eneste, der er afholdt i henhold til resolutionen fra 1989. Når de alle fem hver især har været særlig markante, skyldes det bl. a. , at de også repræsenterede andre møder, der er blevet afholdt med samme profil. 213. Nævneværdige er endvidere de supplerende foranstaltninger, der har bidraget til at støtte og optimere nogle af de særlig betydningsfulde initiativer, ydet specifik støtte ved forberedelse af aktiviteter i forbindelse med alle de foreslåede aktioner (afholdelse af konferencer og møder, udarbejdelse af dokumenter m. v). Disse aktioner er således en støtte og et supplement til andre aktioner og giver Kommissionen den nødvendige fleksibilitet til at støtte aktiviteter, der ikke er strukturelt integrerede i det system, der er dannet i årenes løb, men som fuldt ud kan yde deres bidrag til udviklingen af prioriterede aktiviteter. Som eksempel kan anføres den sommerskole, der blev afholdt i 1992 i Italien afKomiteto Romano ånde Italia i samarbejde med Union romani internationale (sidstnævnte har arrangeret denne sommerskole i flere år: i 1989 i Beograd, i 1990 i Wien og i 1991 i Helsinki) samt den sommerskole, der blev afholdt i 1993 og i 1994 i Frankrig af kulturfonden under Union romani internationale, Rromani Baxt. 214. Det er endvidere vigtigt at understrege, at man fremover arbejder med to nye typer møder, som man ønsker skal have et vist format: 56 • den ene type møder afholdes, når lande, der har arbejdet med et pilotprojekt gennem liere år, ønsker at gøre status på nationalt plan og samtidig uddybe deres overvejelser sammen med andre lande. Her kan nævnes tiere møder i 1994 på initiativ af undervisningsministrene, f. eks. i april i Madrid vedrørende fremstilling af undervisningsmateriale,! september i Toulouse om samme emne - i tilknytning til et kursus på et sommeruniversitet i Rom om samme emne, og i maj i Dublin om "Tværkulturel undervisning - irske perspektiver" osv. • den anden type møder afholdes, når der ønskes et globalt, politisk overblik på europæisk plan. På disse møder behandles almene politiske spørgsmål. Man kan nævne den kongres, der i maj 1994 i Sevilla blev afholdt med støtte fra Den Europæiske Union og den andalusiske regering, med deltagere fra 18 lande: delegationer fra sigøjnerorganisationer, repræsentanter for myndighederne, forskere, observatører, der beskæftiger tre arbejdsområder: uddannelsespolitik, social politik, offentlige friheder. Dette møde fik en omfattende omtale, og blandt deltagerne var den spanske dronning, regeringschefen, en række ministre, politikere (både sigøjnere og ikke- sigøjnere), repræsentanter for de europæiske institutioner. sig med Større udvekslin af erfaringer og undervisningsmateriale 215. Til fremme af den bredeste og mest fleksible udveksling blandt skolehold og skoler er det besluttet at yde støtte til en række udvekslingsprojekter. Man ønsker f. eks. at støtte fremstilling og udveksling af mini-skoleaviser, fremstilling og udveksling af audiovisuelle dokumenter, anvendelse af ny informations-og kommunikationsteknik (NICT) til udvekslingen o. m. a. Aktionen er så meget vigtigere og mere berettiget, som sigøjnersamfundet er udbredt til samtlige medlemsstater. For såvel børn som undervisereer disse udvekslinger både meget ønskelige og meget motiverende. Mange undervisere har erkendt den pædagogiske værdi af at blot at komme i kontakt med klasser i andre lande og betydningen særlig korrespondanceinteresserede elever af at sende videokassetter osv. for 216. Denne mulighed for udveksling har en dobbelt, positiv virkning: • for det første kan den betyde konkret hjælp ved gennemførelse af lokale initiativer med flere lande involveret og støtte til projekter, som undervisere og andre interesserede personalegrupper finder bør prioriteres, ved at tilføre dem en europæisk merværdi (samarbejde, sammenlignende evaluering i forbindelse med den opsøgende aktion, dokumentation), • for det andet kan den supplere de projekter, der er udarbejdet sammen med ministerierne, dvs. give flere projekthold mulighed for at uddybe spørgsmål, der ligger tæt op af dem, der vælges til pilotprojekterne, og lejlighed til at behandle punkter, der ikke prioriteres på fællesskabsplan, men som ikke desto mindre er af stor betydning i visse lokale situationer, som findes magen til i andre lande. 57 217. En samlet status efter analyse af denne aktion viser, at den stort set har opfyldt sine mål. Den har hvert år givet et stort antal hold mulighed for at opstille et projekt med el eller liere projekthold Ira et eller liere andre lande. ( ianske i målsætningens ånd har den givet meget forskellige projekthold mulighed for at deltage aktivt og ikke mindst har lancere projekter og nyskabende sigøjnerorganisationerne hele tiden været meget stærkt repræsenteret i disse initiativer. På de fire år er der udviklet i alt 37 projekter, som hver især i virkeligheden er projektklynger, idet de indebærer multilaterale aktiviteter i flere lande. ideer. Sidst, men Udvikling af nyskabende projekter En samling pilotprojekter Generelle betragtninger 218. Da vi tidligere opridsede de store linjer i Fællesskabets aktion, hævdede vi, at pilotprojektnettene ville blive etableret og projekter udvalgt ud fra deres problematik og komplementaritet. Ud fra en samlet betragtning af de projekter, der enten er i gang eller under forberedelse i de enkelte lande, og under hensyntagen til Kommissionens beretninger og retningslinjer, og de deri indeholdte henstillinger om at bygge videre på det eksisterende og samtidig inddrage medlemsstaterne, er der stillet forslag om udvikling af EF-net med udgangspunkt i projekter på nationale eller regionale initiativer. Dermed gav man igangværende og kommende aktioner på prioriterede områder en europæisk dimension. Det vil give en bedre udformning som dermed kan blive mere sammenhængende og bedre tilpasset. Støtten fra Det Europæiske Fællesskab blev rettet mod udviklingen af disse net og ydede finansiel og logistisk hjælp ved studierejser, kontakt mellem projektholdene, afholdelse af temamøder mellem flere lande, udbygning af udvekslingerne. af uddannelsespolitikkerne, 219. Definitionen og prioriteringen af arbejdstemaerne fandt sted på flere møder mellem Kommissionen og repræsentanter for medlemsstaternes ministerier. Den nedsatte ad hoc-gruppe opstillede på et møde i juni 1991 Bruxelles seks prioriterede temaer: • undervisningen i mellemskolen og gymnasiet • overgangen fra skole til arbejdsliv • de irske rejsefolk (dette net blev senere inkorporeret i de andre) • fjernundervisning • undervisningsmateriale • uddannelse af sigøjnere til kontaktformidlere På ad /løc-gruppens næste møde i september 1991 i Rotterdam uddybede den overvejelser og udvekslinger mellem de enkelte lande og fremsatte specifikke 58 forslag. Disse forslag blev senere omsat til projekter og indbyrdes systematiseret, så de dannede net. 220. I løbet af de fire første år af resolutionens gennemførelse, hvor der i gennemsnit var 25 projekter om året, blev der iværksat 100 større projekter, der næsten udelukkende blev foreslået af medlemsstaternes undervisningsministerier. De blev grupperet i fem tematiske net. Der offentliggøres jævnligt en liste over projekterne i nyhedsbrevet Interface. Foruden projekterne, der efter emne er tilknyttet nogle af nettene er der afholdt seminarer, møder, konferencer og andre arrangementer, der kan placeres i andre kategorier. 221. Fordelingen af de tre første års projekter I perioden 1991-92 blev der lanceret 22 projekter. Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig (2 projekter) - Nederlandene - Det Forenede Kongerige Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Frankrig - Grækenland - Irland - Nederlandene Net III - Rejsefolk i Irland: Irland - Det Forenede Kongerige Net IV - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige Net V - Undervisningsmateriale Belgien (ni) - Spanien - Grækenland - Irland - Italien - Nederlandene - Portugal Net VI - Uddannelse af kontaktformidlere: Spanien - Frankrig I skoleåret 1992-93 blev der ligeledes lanceret 22 projekter. Da de fleste af medlemsstaternes ministerier har ønsket at fortsætte og uddybe aktiviteterne fra det foregående år, er mange titler stadig de samme. Indholdet er som oftest gået i retning af en uddybning, og nogle af aktiviteterne f. eks. møder og seminarer intensiveres, hvilket var mindre relevant det år, hvor projekterne blev lanceret. Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig - Nederlandene Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Irland - Nederlandene - Spanien Net III - Rejsefolk i Irland: Irland - Det Forenede Kongerige Net IV - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige Net V - Undervisningsmateriale: Tyskland (2 projekter) - Belgien (ni og fr) - Spanien - Grækenland - Irland - Italien - Nederlandene - Portugal - Det Forenede Kongerige 59 Net VI Uddannelse af kontaktformidlere: Spanien I 1993-94 blev der lanceret 25 projekter. Da de Heste af medlemsstaternes ministerier har ønsket at fortsætte og uddybe aktiviteterne fra det foregående år, er mange titler stadig de samme som for 1992-93. Indholdet er som oftest gået i retning af en uddybning. Nogle al de projekter, som ministerierne eller andre institutioner anmoder Kommissionen om at støtte, er aktiviteter som seminarer, møder eller konferencer, der ikke er direkte knyttet til nogen af de nævnte net. Derfor kan det forekomme, at sådanne aktiviteter ikke figurer her under pilotprojekterne, men - logisk nok - i kapitlet om møder og konferencer. I øvrigt skal det understreges, at de eksisterende net fortsætter uændret med undtagelse af nettet "Irske rejsefolk", som kun angik to medlemsstater (Irland og Det Forenede Kongerige) og dækkede områder fra de øvrige net som f. eks. fremstilling af undervisningsmateriale. Ad hoc-gruppen af repræsentanter for ministerierne og Kommissionen har vedtaget at integrere aktiviteterne fra nettet "Irske rejsefolk" i de øvrige net. Net I - Undervisning i mellemskolen og gymnasiet: Danmark - Frankrig (2 projekter) - Nederlandene Net II - Overgang fra skole til arbejdsliv: Spanien - Nederlandene Net III - Fjernundervisning: Frankrig - Det Forenede Kongerige (2 projekter) - Italien Net IV - Undervisningsmateriale Tyskland (2 projekter) - Belgien (fr) - Spanien - Grækenland - Irland - Frankrig (2 projekter) - Italien - Nederlandene - Det Forenede Kongerige Net V - Uddannelse af kontaktformidlere Grækenland - Belgien (ni) - Spanien - Frankrig I 1994-95 er der 30 projekter under udarbejdelse. Arbejdsgrupper 222. I resolutionen fra maj 1989 hedder det om sigøjnere og rejsefolk, "at deres kultur og sprog i mere end 500 år har været en del af Europas kulturelle og sproglige arv". Derpå understreges betydningen af at medtage sigøjnernes og rejsefolkenes historie, kultur og sprog både i pædagogik og undervisningsmateriale. Ministrene anmoder også om støtte til information om og forskning i sigøjnernes og rejsefolkenes kultur, historie og sprog. 223. I de forberedende tekster til resolutionen - især den sammenfattende rapport Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og Orientering til brug ved overvejelse og handling - var der ligeledes lagt vægt på betydningen af 60 både refleksion og aktion på disse områder, og der blev stillet konkrete forslag. 224. For at imødekomme alle disse krav har Centret for Sigøjner forskning ved René Descartes-Universitelet med støtte fra Kommissionen nedsat og udviklet lo arbejdsgrupper med betegnelsen: • Forskningsgruppen vedrørende Sigøjnernes Europæiske Historie • Forsknings- og Aktionsgruppen vedrørende Romani-Lingvistik Disse grupper udgør nyskabende aktioner af den allerstørste betydning. De har en profil og en funktion, det er værd at henlede opmærksomheden på. De er på én gang for samtlige aktiviteter. De er mønsterværdige både inden for tværkulturel undervisning og i undervisningen i almindelighed. tværgående og referenceaktioner En integreret proces 225. Som det har været tilfældet med alle andre foranstaltninger til resolutionens gennemførelse, har Centret for sigøjnerforskning ved René Descartes-Uni vers i tetu nedsat arbejdsgrupperne i komplementaritetsrelation til de samlede og de enkelte aktioner. Efter en indkøringsperiode, hvor man opstillede et struktureret program på mellemlang og lang sigt, har grupperne kunne opfylde talrige missioner, nemlig: • strukturering af kontakten mellem forskere i et europæisk net • oprettelse af en dokumentarisk database • • systematisering af fremstillingen og distributionen af undervisningsmateriale funktion som ekspertgruppe til disposition for samtlige partnere Det er desuden hensigtsmæssigt, at gruppemedlemmerne og medlemmer på de etablerede net kontaktes for udtalelser, råd og ekspertise på initiativ af de af projekthold, der undervisningsmateriale, f. eks. i forbindelse med de pilotprojekter, der koordineres af ministerierne. Henvendelse bør ske, når projektholdene i deres arbejde kommer ind på spørgsmål om historie, kultur og sprog. lande arbejder med i de enkelte fremstilling Informationerom gruppernes møder, deres opgaver og produktioner offentliggøres regelmæssigt i nyhedsbrevet Interface, der udkommer hvert kvartal. 226. For øjeblikket er en ny gruppe under etablering. Den skal beskæftige sig med opgaver og publikationer på det kulturelle område. Den finder støtte i velvilje og energi ikke mindst hos Union romani internationale og beskæftiger sig med konkrete og prioriterede aktiviteter på området. Et af målene er at udgive løsblade, der efterhånden kan samles til en encyklopædi til undervisningsbrug og, i en tværkulturel sammenhæng, bruges til oplysning og uddannelse. 61 Under den 4. verdenskongres for sigøjnere i 1990 i Warszawa blev der nedsat et "Encyklopædi-udvalg". I december 1993 kunne udvalgets første møde afholdes på universitetet i Greenwich (Det Forenede Kongerige) med stotle fra Centret for Sigojnerlorskning ved René Descartes-Universitetet. Det blev begyndelsen til udviklingen af opgaverne, og det blev besluttet at etablere et net af en række europæiske universiteter og forskningsinstitutter med henblik på at sikre fleksibel støtte og styring af forskernes og sigøjnerorganisationernesarbejde med at redigere og producere artikler for encyklopædien. Der blev afholdt endnu et møde i 1994 i Frankrig, denne gang tilrettelagt af Rromani Baxt-kulturfonden og Centret for Sigøjnerforskning. Den Europæiske Arbejdsgruppe vedrørende Skolegang Sigøjnere og Andre Rejsefolk for 227. En anden arbejdsgruppe er anderledes placeret til de samlede, igangværende aktioner. Den består nemlig udelukkende af sigøjnere eller andre rejsefolk, der er direkte impliceret i skolespørgsmål. Samtidig med en funktion, der ligner de andre arbejdsgruppers, kan denne gruppe optræde som ekspertpanel, der kan anmodes om specifik vejledning til aktioner på uddannelsesområdet. i forhold 228. Denne Europæiske Arbejdsgruppe vedrørende Skolegang for Sigøjnere og Andre Rejsefolk er dannet på initiativ fra Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet, som hovedsagelig yder den logistisk støtte. Gruppen mødes regelmæssigt. undervisningsministerium det I april 1992 afholdtes næste møde Ideen blev undfanget i juli 1989 lige efter vedtagelsen af ministrenes resolution, nemlig ved sommeruniversitetet i Carcassonne (Frankrig), hvori der deltog en gruppe unge af sigøjner- og rejseherkomst. Sigøjnerforskningscentret påtog sig dernæst at konkretisere tanken. I april 1991 mødtes så vejledere og instruktører fra i et samarbejde med støtte fra fem medlemsstater ved Avila (Spanien) og Europa-Kommissionen, spanske Sigøjnerforskningscentret. i Burwell (Cambridgeshire) arrangeret af East Anglian Gypsy Council med støtte fra Kommissionen, Department of Education and Science i London og Peterborough City Council, og i samarbejde med Sigøjnerforskningscentret. Deltagerne var sigøjnere og andre rejsefolk fra otte af Fællesskabets medlemsstater, som uddybede refleksionerne fra året før og vedtog en resolution, der blev distribueret meget bredt. Der blev afholdt to møder i 1993: Det ene i Navan (Irland), arrangeret af The Irish Traveller Movement (ITM) med bistand fra Dublin Travellers Education and Development Group (DTEDG). Det andet møde fandt sted i Strasbourg (Frankrig), arrangeret af Association de recherche pour une pédagogie ouverte en milieu tsigane med støtte fra Sigøjnerforskningscentret. Gruppen kunne på grundlag af det meget koncentrerede arbejde på dette møde forelægge en evaluering af situationen for de forskellige punkter i ministrenes resolution fra 1989, og fremsætte retningslinjer for arbejdet til forelæggelse for Kommissionen. De næste møder afholdes i Lanciano (Italien) og Athen (Grækenland). 62 229. Gruppen udarbejder en oversigt over sit arbejde, så det kan udbredes på bedst mulige vilkår. Gruppeformanden har resumeret arbejdsperspektiverne på følgende måde: "Det er en stor fornøjelse at arrangere møder forskellige steder i Europa og mode Romanisøstre og -brødre, men det egentlige formål er naturligvis langt vigtigere og langt mere seriøst. På hver af konferencerne har man koncentreret sig om at klarlægge retningslinjer for sigøjneres og rejsebørns skolegang i de enkelte medlemsstater. Vi er ganske klar over, at vi vil finde talrige forskelle både fra land til land og inden for det enkelte lands grænser, men arbejdsgruppen har forsøgt at komme forbi disse nationale forskelle, som både er naturlige og ofte rimelige. Gruppens mål er at definere og promovere nogle grundprincipper for uddannelsen, der berører vort folk på tværs af Europa. Vi har fået forståelse for, at dette kun er muligt ved at etablere samarbejdsnet, der kan fremme regelmæssig udveksling af information og erfaring. I den tid, gruppen har eksisteret, og i løbet af de forskellige møder, vi har afholdt, har vi formået at udarbejde og finjustere et sæt forslag til gennemførelse". Produktioner til skolebrug 230. For at sikre så bred og fleksibel en udbredelse som muligt af skolematerialeter det besluttet, at man vil støtte publikation og distribution af undervisningsmateriale. Som led i gennemførelsen af resolutionen er der blevet udviklet ca. 30 projekter. Med baggrund i en analyse og evaluering af 1991/92- og 1992/93-projekterne er denne aktions profil blevet revideret, og den videreføres ikke i samme form i 1993/94. Det skyldes tre væsentlige årsager, der skyldes aktiviteternes forløb: • medlemsstaternes egne pilotprojekter omfatter oftere og oftere fremstilling af dokumenter til skolebrug, • støtte og fremme af udvekslinger og undervisningsmateriale (beskrevet i det foregående) dækker til dels distribution af materiale. • udviklingen af en europæisk materialesamling gi ver mulighed for at supplere den organiserede fremstilling af dokumenter med pædagogisk sigte. 231. Hertil skal føjes, at medlemsstaternes forvaltninger samt projekthold og sammenslutninger ude i de enkelte lande tager initiativ til talrige aktiviteter, der resulterer i både udgivelser og audiovisuelle produktioner. Som man derfor vil forstå, giver iværksættelsen af 1989-resolutionen en intens dækning af behovet for velegnet skolemateriale. Og denne tendens bliver mere og mere markant. En europæisk materialesamling 232. I undervisningsministrenes resolution fra maj 1989 lægges der vægt på hensynet til sigøjnernes og andre ikke-bofaste personers historie, kultur og sprog, fremstilling af velegnet undervisningsmateriale, oplysning og forskning. Det er nemt konstateret, at en fletning af disse aktioner finder sted i udviklingen af en materialesamling med pædagogisk eller i visse tilfælde direkte didaktisk sigte, og al udarbejdelsen af en materialesamling sammenkæder (\\sse aktioner og får dem til at støtte hinanden indbyrdes. En organiseret fremstilling af dokumenter (det er til dels definitionen på en materialesamling) giver sikkerhed for, at publikationerne supplerer hinanden og at produktionerne ikke overlapper hinanden. Også kvalitetskriteriet bør nævnes. En organiseret produktion udarbejdet af et større net af eksperter, øger chancerne for et godt stykke arbejde og for opsporing og udsendelse af værker, der ellers kunne være blevet overset. 233. Hovedprincipperne i materialesamlingen gør den åben for forskellige initiativer både med hensyn til dokumenternes affattelse og distribution og den støtte, de kan opnå. • Produktionerne, som er udarbejdet af projekthold fra mange lande, er et resultat af et virkelig internationalt samarbejde. Disse projekthold råder i kraft af deres sammensætning over viden om både behov og følsomme områder i meget forskellige egne, og de har adgang til nationale og lokale produkter, som det er vigtigt at udbrede kendskabet til. De offentliggjorte tekster forsynes med materialesamlingens kvalitetsmærke: • de skal supplere såvel hinanden som andre aktioner på europæisk plan med henblik på at frembringe en velstruktureret information, noget der er vigtigt for læseren og essentielt i pædagogisk henseende, • der i de fleste tilfælde er tale om en nyskabelse, både fordi der tages emner op, der aldrig før er behandlet, selv om de er væsentlige, og fordi de gribes an på en original måde, • deres kvalitet er garanteret af erfarne specialister, som sørger for udarbejdelse eller styrer tilrettelægningen i kontakt med skribenterne, • materialesamlingen er udarbejdet af specialister, men henvender sig ikke til specialister. Den skal dermed kunne bruges direkte af eleverne på skolernes sekundærtrin og af lærerne på primærtrinnet, • materialesamlingen er udarbejdet af specialister, men henvender sig ikke til noget særpublikum: I en tværkulturel undervisningsproces kan enhver elev eller underviser søge oplysninger eller anvende information om sigøjnere og andre rejsefolk i undervisningen. På forslag af eminente forskere giver visse tekster nye tilgangsvinkler til de pågældende områder (historie, lingvistik osv. ), og de henvender sig i lige høj grad til undervisere, manuduktører, elever, studerende og forskere, som til socialhjælpere eller ansvarlige inden for forvaltning og politik, • bøgerne kan ledsages af praktiske pædagogiske informationsblade eller andre 64 didaktiske redskaber. Disse løsblade og redskaber udarbejdes al projekiholdene. erfarne pædagoger eller deltagere i pilotprojekter. Deres produktion er meget betegnende for den dynamik, der præger disse aktiviteter: Samarbejde mellem mangeartede partnere i en opsøgende aktion, koordination og komplementaritet i opgaverne, europæisk sigte og tilpasning til den lokale kulturelle og lingvistiske sammenhæng, • materialesamlingen har et internationalt sigte, og de Heste af teksterne er produceret på liere sprog, så de er tilgængelige for et stort publikum. 234. For at lancere materialesamlingen måtte man først: • definere indholdets kvalitet og dokumenternes læsbarhedsniveau i forhold til eleverne, • definere en type pædagogisk metode og dermed en præsentationsstil for teksterne (længde, opdeling, rytme m. v. ), • definere en strategi for materialesamlingen, således at man kan arbejde systematisk og koordineret, samtidig med at materialesamlingen skal forblive åben for samarbejde uden for ekspertgruppernes rækker, når blot dette samarbejde passer ind i den valgte fremgangsmåde og svarer til det krævede kvalitetsniveau, • lægge en grafisk linje, • udvide disse tanker og denne grafiske linje til også at omfatte det relevante illustrationsmateriale, • designe og teknisk udvikle en typografi til udgivelse af tekster på sigøjnersprog, • starte et net af motiverede kvalitetsforlæggere, således at udgivelses- og distributionsnettet dækker flere lande og flere sprog. Formålet er her at opnå både en maksimal decentralisering af aktiviteterne og en maksimal nærhed til dem, der er interesserede i publikationerne. På denne måde kombineres en lokal placering med en bred international distribution. Flere serier er lanceret, og andre vil blive foreslået. De nuværende er: • Sigøjnernes europæiske historie • Romani-lingvistik • Referencer (grundrapporter, basisdokumenter og litteraturlister) • Rukun (bøger på sigøjnersprog for mindre børn, eventyr om den berømte lille hund "Spot" udgivet efter aftale med Ventura, den oprindelige forlægger) I løbet af samlingens første år (skoleåret 1993-94) udkom der syv bind. Et lignende antal bøger forventes udgivet i 1994-95, og endnu flere er under forberedelse. 65 Information og dokumentation Et nyhedsbrev 235. Behovet for dokumentation og information fremgår klart af ministrenes resolution fra 1989, og allerede i 1990 godkendte Kommissionen princippet om lancering af et nyhedsbrev om skolegang for rejsebørn. Nyhedsbrevet skulle under navnet Interface udkomme hvert kvartal, og Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris skulle stå for udgivelsen. I 1990 blev der udsendt et spørgeskema med henblik på nøjagtig lokalisering af læserkredsen og for at få større kendskab til dens aktiviteter. Disse oplysninger skulle bruges til en database. Endvidere ønskede man at kende læsernes ønsker om information og aktion på fællesskabsplan. Det første nummer af nyhedsbrevet udkom i februar 1991. 236. Med adresse til samtlige partnere, såsom sammenslutninger af sigøjnere og andre foreninger, undervisere, manuduktører, koordinatorer, rejsefolk, tilsynsførende, dokumentationsmedarbejdere, lokale, regionale eller nationale forvaltningstjenester m. v. har nyhedsbrevet formået at knytte og konsolidere samarbejdsbånd mellem flere lande. andre 237. De første numre udkom i to udgaver, nemlig på engelsk og på fransk, men der blev hurtigt stillet krav om andre sprog, og nyhedsbrevet udkommer nu også på tysk og spansk. På mellemlang sigt påtænkes en udgave på sigøjnersprog. Hvad den tyske udgave angår, ydes der støtte fra Kultusministerium Nordrhein- Westfalen, og for at imødekomme en stigende efterspørgsel fra landene i Central- og Østeuropa ydes der fra 1994 støtte fra Europarådet. Nyhedsbrevet udkommer hvert kvartal. Ved udgangen af 1993 var det blevet til 12 numre. Hver nummer var først på 12 sider, men er nu på 24. Oplaget er 8500. Publikationer 238. Ud over de udgivelser, der figurerer under andre rubrikker, er der i løbet af resolutionens iværksættelsesfase udsendt følgende dokumenter: • Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer: opsøgende aktion og koordination, akter fra mødet i Carcassonne (Frankrig) i 1989 udgivet på engelsk, spansk og fransk. • Flere særnumre af dagbladet Nevipens Romani (udgiver: Union Romani espahola) på sproget "romano kalo", bl. a. om Orientering til brug ved overvejelse og handling, der var udarbejdet på baggrund af Kommissionens undersøgelser på skoleområdet. Særnumrene behandlede desuden Parlamentets drøftelser af Ford-rapporten (Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg om udviklingen af racisme og fremmedhad i Europa) og Fællesskabets initiativer mod racisme og fremmedhad og til fordel for minoriteterne. 66 Rapporten efter seminaret i Poole (Det Forenede Kongerige) i 1991: "Børn af sigøjnere og rejsefolk og deres muligheder for adgang til undervisning", udgivet på engelsk og italiensk. • Rapporten efter det internationale møde i Ostia (Italien) i 1991 med titlen: "Øst/vest: en sammenlignende analyse af regionale og lokale politikker for sigøjnere" arrangeret af Centro Studi Zingari. Rapporten er udgivet på italiensk: Est e Ovest a confronto sulle politiche regionali e locali verso i Rom. • Det bør fremhæves, at man nu inden for rammerne af flere pilotprojekter, enten i forbindelse med afholdelse af temamøder eller i forbindelse med udvikling af projekter, er begyndt at udsende rapporterne eller udarbejde dem i bogform. Det italienske dokument Produzione di Materiali Didattici gælder f. eks. det Interculturali, der blev forfattet efter et seminar under pilotprojektet om undervisningsmateriale. En database 239. De forskellige undersøgelser af sigøjnersamfundenes situation samt møder, høringer, henstillinger og ønsker fra de forskellige partnere har med al ønskelig tydelighed vist, hvor bydende nødvendigt det er at gøre informationerne så tilgængelige som muligt for alle. Det har tre formål: • man får kendskab til indvunden erfaring og kan udnytte den, • man undgår gentagelser og overlapninger og kan tværtimod få aktionerne til at supplere hinanden, • man kan intensivere og eventuelt koordinere udvekslingerne. I 1990 udsendtes et spørgeskema, der dækkede et betydeligt behov på uddannelsesområdet. De indsamlede svar har givet regelmæssige input til databasen og bl. a. fremmet projektholdenes indbyrdes kontakt og øget kendskabet til de igangværende aktiviteter på skoleområdet. 240. Internationale organisationer, sigøjnersammenslutninger, nationale, regionale og lokale myndigheder, forvaltninger, projekthold og forskere - alle har de behov for dokumentation og analyseinstrumenter. I forbindelse med aktiviteter udviklet for eller støttet af Kommissionen har projektholdet fra Sigøjnerforskningscentret udviklet tre kataloger eller dynamiske databaser, der konstant opdateres: A • et katalog over organisationer (projekthold, forsamlinger, private og offentlige forvaltninger), B • et katalog over igangværende undersøgelser og forskningsprojekter C • et katalog over producerede dokumenter, hvad enten de er offentliggjort eller ej- 67 241. Det er indlysende, at det således bliver langt nemmere at opsøge kontakter til udvikling al fælles projekter, og de flere og flere kontakter skabt på den enkeltes initiativ danner efterhånden maskerne til nettene. Det er ligeledes indlysende, at de frembragte dokumenter skal synliggøres, for mange meget værdifulde dokumenter er ukendte, fordi de ikke udgives eller kun udgives i begrænsede oplag. 242. Opbygning af en database over dokumentreferencer er en lang og kompliceret proces. Dataene skal analyseres og systematiseres. Det er derfor nødvendigt at lave tilpasset den en "thesaurus" (et organiseret og struktureret sæt nøgleord) dokumentariske funktion, man har brug for. I øjeblikket findes denne thesaurus på fire sprog, og den er under udarbejdelse på sigøjnersproget. 243. I øvrigt bør det understreges, at dataene er beskyttede. Der er truffet dispositioner til at sikre denne beskyttelse og garantere, at de anvendes i nøje overensstemmelse med formålet. Registeret for udlevering af dokument-referencer fik en god bedømmelse af de instanser, der har tilsynet med, at både loven og de internationale bestemmelser om anvendelse af elektroniske data overholdes. 244. I øjeblikket er tre databaser operationelle: A • et katalog over organisationer (projekthold, foreninger, private og offentlige tjenester), der anvendes til besvarelse af spørgsmål fra dem, der søger at etablere et partnerskab eller en simpel udveksling med andre projekthold på samme arbejdsområde, B • et katalog over igangværende undersøgelser og forskningsprojekter, der bruges til at finde ud af, hvad der for øjeblikket foregår på et givet område, til nemmere at etablere forbindelser og undgå overlapninger, C • et katalog over producerede dokumenter, både offentliggjorte og ikke offentliggjorte, som hviler på et grundlag, der hele tiden udvides. Ikke desto mindre skal denne base hele tiden forsynes, for der findes mange dokumenter, og det er utvivlsomt først, når basen indeholder flere tusinde referencer, at man kan forvente nogenlunde korrekte svar. Også på dette område styrkes forbindelserne, for at arbejdet kan reduceres og organisationer med store beholdninger af dokumenter kan deltage i opbygning af databasen. Opfølgning, koordination, evaluering og udbredelse Ad hoc-gruppen 245. For at fremme udvekslingen af synspunkter vedrørende igangværende aktioner og deltage indkaldte Kommissionen medlemsstaternesundervisningsministretil et indledende møde i juni 1991 i Bruxelles. tilrettelæggelsen af kommende aktioner i 68 Der blev her nedsat en "Ad hoc-gruppe" bestående af delegationer fra de forskellige ministerier. Siden den tid har Kommissionen indkaldt ad hoc-gruppen mindst to gange om året, og man har på disse møder fået gang i en dialog og fået overblik over medlemsstaternes prioritering af de igangværende aktioner og aktioner, man ønsker for fremtiden. Desuden får gruppemedlemmerne på møder og seminarer, som en del af dem deltager i, flere og flere lejligheder til at træffes og intensivere samarbejdetog koordinationen. 246. Blandt de mange roller, gruppemedlemmerne spiller, skal her nævnes: • prioritering og forslag til projekter, der svarer til prioriteterne • impulser til nyskabende initiativer, opfølgning og koordination på det nationale plan, herunder navnlig af pilotprojekter og dertil knyttede aktioner • sammenkobling af nationale politikker og EF-politikker • udvikling af dialogen mellem medlemsstaterne • afholdelse af møder og seminarer med på nationalt plan og på EF-plan • intensivering og udbygning af høring og deltagelse (fra projektholdene, sigøjnersammenslutningerne, foreningerne m. m. ) Sigøj nerfforskningscentret 247. Under forberedelserne til ministrenes vedtagelse af resolutionen i maj 1989 afholdt Uddannelsesudvalget adskillige møder, hvoraf det i marts 1989 fortjener særlig omtale. På mødet gav flere af medlemsstaternes delegationer udtryk for den store betydning, de tillagde Fællesskabets koordination og aktivering, der burde sikres med et projekthold, der ville kunne magte en sådan opgave. Her var de helt i tråd med status og henstillinger i de tidligere undersøgelser og dokumenter. Selve resolutionener ganske klar på dette punkt (afsnit 2), idet den samtidig i punkt 2. 3 nævner "bistand udefra". 248. Der var lige fra starten tale om en prioriteret aktion, idet: • samtlige partnere krævede en sådan multifunktionsstruktur (jf. forskellige rapporter, henstillinger fra seminarer, konferencer m. m. ), • den udvikling, der omhandles i resolutionen af "en global og strukturel strategi" forudsætter, at der er en sådan bistandsstruktur, • man ville starte ud fra det eksisterende og på grundlag heraf opbygge et net, som skulle bruges aktivt. 249. En europæisk struktur og dens funktioner dækkede hermed flere basale behov: koordination, evaluering, distribution og information. Projektholdet skulle være erfarent og have kontakt til korrespondenter i de forskellige lande. Det skulle kunne arbejde med den smidighed, der er nødvendig på området, hægte sig på igangværende aktiviteter og bruge og supplere de strukturer, der allerede fandtes 69 i en række medlemsstater, og det på en måde. så ingen dynamik gik tabt. Projektholdet skulle på mellemlang og lang sigt fremme opbygningen af et samarbejdsnet inden for Fællesskabet og samtidig respektere, at situationerne er mangfoldige og mangeartede, konsolidere tværs af alle forskelligheder og sikre en stabil kontinuitet. samlingen på 250. Centret for Sigøjnerforskning ved René Descartes-Universitetet i Paris er et offentligt universitetsinstitut grundlagt i 1979. Det har lige fra begyndelsen af firserne regelmæssigt samarbejdet med Det Europæiske Fællesskab og Europarådet (undersøgelser, rapporter, publikationer, afholdelse af møder og seminarer m. v. ). Det påtager sig undersøgelser og ekspertopgaver på europæisk plan, og en stor del af dette arbejde består i at yde struktureret teknisk bistand ved gennemførelsen al foranstaltninger til forbedring af levevilkårene i sigøjnersamfundene. Det drejer sig om aktioner, som et universitetscenter har særlige forudsætninger for at udføre, nemlig uddannelse, forskning, information, udgivelse og koordination på alle de forskningsområder, i\cr dækkes af centrets forskellige medarbejdere: sociologi, historie, lingvistik, social og kulturel antropologi osv. 251. For disse aktionsopgaver refleksions- og at kunne gennemføre har Sigøjnerforskningscentret lagt en strategi, således at ideer, initiativer og personer med forskellig horisont kan samles i et hele, hvis opbygning er ensbetydende med både system og konsistens. Denne arbejdsramme, der er skabt og tilpasset i årenes løb, kendetegnes både som solid nok til at danne grundlag for aktiviteterne og fleksibel nok til at have tilstrækkelig åbenhed og tilpasningsevne. Med en grundholdning, der afspejles i talrige publikationer - og med jævne mellemrum i nyhedsbrevet Interface - spiller centret nu en central rolle i et referenceprogram. 252. Ud over de aktiviteter, der er normale for en institution af den art (forskning, teknisk assistance, rådgivning, information m. v. ) og det overordnede arbejde med koordination og dokumentation har Sigøjnerforskningscentrets i forbindelse med fra resolutionen, med Europa-Kommissionen, konkret været følgende: initiativer støtte gennemførelsen af • udgivelse af nyhedsbrevet Interface • • nedsættelse af arbejdsgrupper: Forskningsgruppen tilrettelæggelse og udvikling af europæiske databaser Europæiske Historie, "Romani-Lingvistik" og Den Europæiske Arbejdsgruppe om Skolegang Sigøjnere og Andre Rejsefolk Aktionsgruppen Forsknings- og vedrørende Sigøjnernes vedrørende for • systematisering af hjælpen til at fremme udveksling af erfaringer • udvikling af undervisningsmateriale: systematisering af hjælpen til forskellige projekthold og udvikling af den europæiske /^ter/wce-materialesamling • punktaktioner: møder, sommeruniversiteter, undersøgelser og rapporter m. v. 70 Andre institutionelle partneres aktiviteter Kommissionens tjenestegrene 253. Selv om det i første omgang var uddannelsesspørgsmål, der var genstand for vedvarende opmærksomhed i Kommissionens tjenester, tegnede der sig hurtigt en udvidelse. I maj 1991 afholdt Direktoratet for Social Sikring, Social Tryghed og Levevilkår under Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender en høring for sigøjnereksperter og -repræsentanter, hvor Kommissionen blev gjort bekendt med sigøjnersammenslutningernes analyser og forslag. Da høringen var afsluttet og rapporten udsendt, begyndte Kommissionens tjenestegrene at undersøge mulighederne for al udvikle aktiviteter for sigøjnere og rejsefolk også på andre områder end skoleundervisningen. 254. Det skal endvidere nævnes, at flere af de igangværende programmer omfatter aktioner for sigøjnere og andre rejsefolk. Det "Andet program mod fattigdom" har ydet støtte til projekthold i bl. a. Irland, Spanien og Portugal. Det tredje program - "Fattigdom 3" - omfatter ligeledes aktioner for sigøjnersamfund. Ud af i alt 39 projekter under "Fattigdom 3" inddrager fire (i Grækenland, Spanien, Italien og Irland) direkte sigøjnere og andre rejsefolk. Andre aktioner finder sted under Den Europæiske Socialfond, og med et program som "HORIZON" har mange sammenslutninger, der arbejder med sigøjnersamfund, kunnet udvikle projekter. Atter andre aktiviteter er i forbindelse med støtteprogrammer til landene i Central- og Østeuropa. i projekteringsfasen bl. a. 255. To af Kommissionens generaldirektorater, DG XII og DG XVI, har taget et fælles initiativ som led i ECOS-programmet med henblik på at udvikle et interregionalt samarbejdsprojekt: "Bekæmpelse af marginaliseringen: Sigøjnere i kommunen": Etablering af et net af regionale og lokale administrative enheder og universitetsstrukturer; udvikling af aktiviteter til imødegåelse af problemer med marginalisering som følge af socio-kulturelle integrerings vanskeligheder ;kurser for de lokale folkevalgte og lokale og regionale administratorer; videnskabelig og teknisk bistand til de lokale og regionale administrative enheders udformning af uddannelses- og socialpolitikker. 256. Europa-Parlamentet, som med regelmæssige mellemrum retter forespørgsler til Kommissionen om igangværende aktioner, er stadig lige opmærksom med mundtlige og skriftlige forespørgsler, beslutninger og en aktiv støtte på uddannelsesområdet ved at oprette og udvide den post på budgettet, der har gjort det muligt at føre resolutionen ud i livet. En tekstsamling fra internationale institutioner, bl. a. Europa-Parlamentets spørgsmål og resolutioner er blevet offentliggjort. Samlingen skal tjene som reference- og arbejdsdokument. 71 Andre internationale institutioner Europarådet 257. Europarådet har iværksat mange aktiviteter vedrørende sigøjnere og andre rejsefolk. Når man skal se på gennemførelsen af EU-undervisningsministrenes resolution, må man være opmærksom på nogle detaljer i denne udvikling. Resolutionen lægger nemlig vægt på den fornødne komplementaritet i udviklingen af de to institutioners opgaver. 258. På baggrund af resolution 125 (1981) fra Den Stående Konference af Lokale og Regionale Myndigheder i Europa "om lokale og regionale administrative enheders rolle og ansvar over for kulturelle og sociale problemer for befolkninger af nomadeoprindelse" besluttede Rådet for Kulturelt Samarbejde at afholde et internationalt seminar i 1983 det skulle blive det første arrangement i en række aktioner: • seminar om Uddannelse af undervisere af sigøjnerbørn afholdt i Donaueschingen (Østtyskland), 1983 • udgivelse af bogen Sigøjnere og rejsefolk (1984) på flere sprog. Den henvender sig især til undervisere, manuduktører, tilsynsførende og administrative medarbejdere, men også de ansvarlige i lokale og regionale administrative enheder kan have gavn af den. Det er et informationsværk i to bind (samfundskulturog samfundspolitik) om situationen i Europa. En ny udgave af bogen, der er omredigeret, så den giver et samlet billede af situationen i hele Europa, Roma, Tsiganes, Voyageurs udkom i 1994 • seminar om Skolegang for sigøjnerbørn - evaluering af nyskabende aktioner, også afholdt i Donaueschingen (Østtyskland), 1987 • offentliggørelse af rapport fra et sommeruniversitet i Frankrig i 1988 afholdt af Sigøjnerforskningscentretmed støtte fra det franske undervisningsministerium. Titel: Sigøjnerbørn - uddannelse af undervisere og andre personalegrupper i skolen • seminar om Tværkulturel undervisning - uddannelse af undervisere med sigøjnerbørn i klassen afholdt i Benidorm (Spanien) i 1989. Tilrettelagt sammen med Valencia-egnens uddannelsesmyndighederog Ministeriet for uddannelse og Videnskab i Madrid • seminar om Fjernundervisning og pædagogisk tilsyn arrangeret sammen med det franske undervisningsministerium i Aix-en-Provence (Frankrig) i 1990. 259. Som det ses, har Europarådets interesse for spørgsmål vedrørende skolegang for rejsebørn været uændret stor i de seneste år. Seminarerne har ikke været arrangeret (det kan medlemsstaterne selv) eller som som almindelige studieophold enkeltstående møder. Der afholdes ikke mange ægte europæiske seminarer, men 72 de åbner en mængde muligheder. Her samles mangfoldige kundskaber og erfaringer og foretages kritiske analyser af mangeartede resultater, og et seminar bør derfor skabe bevægelse, nye veje og innovationer. De skal supplere hinanden og lidt efter lidt opbygge kendskabet til prioriterede temaer. Resultatet bør være en viden, der er sammenhængende og sammenlignelig i europæisk målestok. i Europa-Kommissionen. 260. Ud over resultaterne på uddannelsesområdet har man fortsat og udvidet overvejelserne, herunder bl. a. I 1983 vedtog Ministerkomitéenen henstilling om statsløse nomader uden bestemt nationalitet og Ad hoc-Ekspertudvalget vedrørende Identitetskort og Personers Bevægelighed udsendte i 1986 sin slutrapport om gennemgang af de juridiske spørgsmål vedrørende nomaders færden. Som svar på Den Parlamentariske Forsamlings spørgsmål lagde også Ministerkomitéen vægt på vigtige punkter. For eksempel blev der på mødet i april 1984 fremsat nogle betragtninger som svar på spørgsmål nr. 271 om "anerkendelse af sigøjnerfolket som etnisk minoritet". 261. Som et eksempel på én af de seneste udviklinger kan nævnes, at Den Parlamentariske Forsamling har vedtaget henstilling 1203 om sigøjnernes situation i Europa. Forsamlingen henviser til sigøjnersamfundenes vanskelige situation og betydningen af at gennemføre de vedtagne tekster. Den opfordrer Ministerkomitéen til - eventuelt gennem forslag til regeringerne eller de kompetente, lokale og regionale myndigheder i medlemsstaterne - at tage initiativer på områderne kultur, uddannelse, information, lige ret og daglig tilværelse, til at træffe foranstaltninger af mere generel karakter inden for forskning, samarbejde med Det Europæiske Fællesskab og samråd med repræsentative internationale sigøjnerorganisationer samt til at udpege en kontaktperson. 262. Den Stående Konference af Lokale og Regionale Myndigheder i Europa afholdt efter en høring i 1991 en konference i 1992 i Slovakiet for repræsentanter for de lokale myndigheder, repræsentanter for sigøjnersamfundene og en række eksperter. Konferencen bekræftede resultaterne fra høringen i 1991, og i konklusionerne understreges nødvendigheden af en ajourføring og genoplivning af resolutionen fra 1981 foruden fremsættelse af konkrete aktivitetsforslag. Den Stående Konferences Udvalg for Kultur, Undervisning og Medierne besluttede ud fra konklusionerne fra høringen og konferencenat udarbejde en ny tekst. Denne resolution (nr. 249(1993) om Sigøjnerne i Europa: de lokale og regionale myndigheders rolle og ansvar blev vedtaget i marts 1993. Den Stående Konference beklagede, at de vedtagne tekster havde haft meget ringe konkret effekt. Den opfordrede de lokale og regionale myndigheder til at træffe foranstaltninger efter globale metoder for at fremme sigøjnernes integration i lokalsamfundet,udvikle harmonisering og medleven blandt sigøjnerne selv, bekæmpe fordomme og bidrage til at udvikle et kommunalt net. 263. Forslaget til lancering af et net blandt de kommuner, der er mest berørt af sigøjnersamfundene, er en bærende idé i denne resolution. Den giver næring til flere konkrete aktiviteter. Desuden anmodes Europarådets Ministerkomité om at opfordre regeringerne til at gennemføre de vedtagne tekster og opfordre Rådet for Kulturelt Samarbejde til at intensivere det arbejde, der har været i gang i en halv snes år, med publikationer, seminarer, deltagelse i det planlagte kommunale net, 73 vej for sigøjnerne / Europa lancering af en kulturel samt medtage sigojncrspørgsmåleli det nye projekt Demokrati, menneskerettigheder, mindretal: uddannelsesmæssige og kulturelle aspekter. Resolutionen indeholder desuden forslag om menneskerettighederne, om undersøgelse af invandrerproblemer (gennem aktiviteter i Det Europæiske Migrationsudvalg) og al spørgsmål vedrørende massekommunikationsmidler. Sigøjnere og deres organisationer opfordres til at deltage aktivt. Til slut understreges det, hvor stor en indsats Det Europæiske Fællesskab og Konferencen om Sikkerhed og Samarbejde i Europa, CSCE, yder, og hvor vigtigt det er at de forskellige dele af hele dette arbejde supplerer hinanden. Et net af byer forventes igangsat i 1994, og derudover har Rådet for Kulturelt Samarbejde ansøgt om en forundersøgelse til et projekt om udvikling af en kulturel vej for sigøjnerne i Europa. 264. Den Europæiske Migrantkomité, CDMG, har intensiveret sit arbejde med sigøjnersamfundene. Ved det 506. møde for ministerdelegerede i januar 1994, fik CDMG mandat af Ministerkomitéen til "at foretage en grundig undersøgelse af forskellige sider af sigøjnernes situation og levevilkår i den ny, europæiske sammenhæng. Disse opgaver skal løses under hensyntagen til Den Parlamentarisk Forsamlings henstilling 1203 (1993) om sigøjnerne i Europa og i nært samarbejde med dem, der arbejder med samme emner i andre organisationer - ikke mindst i Den Europæiske Union". 265. Den komplementaritet (mellem Fællesskabets og Europarådets opgaver), der blev stillet krav om EF-undervisningsministrenes resolution fra 1989, fungerer på to planer, nemlig: • på det overordnede plan: selve det, at Europarådet direkte har overdraget Sigøjnerforskningscentret nogle af aktionerne og har inddraget det i andre, har betydet, at flere af aktiviteterne helt konkret har kunnet kobles sammen og bringes for uddannelsesseminarer for undervisere, indholdet af rapporter udarbejdet for Europa-Kommissionen og Europarådets Sekretariat, sammenkædning af projekter i forskellige dele af Europa o. m. a. ) supplere hinanden. Det gælder temaerne til at f. eks. • i flere af de resultater, der beskrives andre steder i denne rapport, som f. eks. : - nyhedsbrevet Interface støttes fra begyndelsen af 1994 af Europarådet med henblik på udsendelse i landene i Central- og Østeuropa - i den europæiske flere hefter /«ter/ace-materialesamling støttes af Europarådet med henblik på udsendelse i nogle af landene i Central- og Østeuropa - Gruppen vedrørende Forskning i Sigøjnernes Europæiske Historie arbejder tæt sammen Rådet for Kulturelt Samarbejde ved Europarådet, når der skal løses nye opgaver som seminarer, opsøgende aktioner eller udgivelser. - naturligvis har de forskellige databaser, der udvikles af Sigøjner- 74 forskningscentret, et klart europæisk sigte. Konferencen om sikkerhed og samarbejde i Europa - CSCE 266. Siden sit første møde i Helsinki i 1975 har CSCE beskæftiget sig med militær sikkerhed, politisk samarbejde mellem Øst og Vest og menneskerettighederne. Det første møde om CSCE's menneskelige dimension blev afholdt i Paris i juni 1989, det andet i København i juni 1990. Dette møde sluttede med, at deltagerlandene vedtog et vigtigt dokument, et slutdokument, der i fem kapitler fortæller, hvad deltagerlandene har besluttet at gøre "for at styrke overholdelse og udøvelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, udvikle kontakten mellem mennesker og finde løsninger på tilknyttede spørgsmål af humanitær art". Kapitel IV handler udelukkende om nationale minoriteter. I artikel 40, som kun behandler problemet racisme, bemærker man, at kun Romani-sigøjnere nævnes med navn blandt alle minoriteterne. 267. I forlængelse af mødet i København afholdt CSCE et ekspertmøde om nationale minoriteter (1. -19. juli 1991) i Geneve. I slutdokumentet fra dette møde (kapitel i antallet af VI) udtrykker deltagerlandene bekymring over stigningen voldshandlinger med racistiske, etniske eller religiøse motiver og "i denne sammenhæng bekræfter de erkendelsen af Romani-sigøjnernes særlige problemer. De erklærer sig rede til at træffe de fornødne foranstaltninger for at skabe helt lige muligheder for mennesker, der tilhører Romani-samfund, og som normalt bor i en stat og den pågældende stats øvrige befolkning. De agter endvidere at fremme forskning og undersøgelser omkring Romani-sigøjnere og deres særlige problemer". 268. Disse konklusioner gjorde deltagerlandenes regeringer mere permanent opmærksomme på Romani-sigøjnernesproblemer, og de følger nu disse minoriteter i forbindelse med den samlede problematik og den praksis, der udvikles inden for CSCE. På konferencens møde om CSCE's menneskelige dimension i Moskva (10. september til 4. oktober 1991), gjorde deltagerlandenes repræsentanter endnu en gang opmærksom på sigøjnernes situation. Det samme skete på CSCE-mødet i Helsinki (marts-juni 1992). I kapitlet om forpligtelser og samarbejde om den menneskelige dimension "bekræfter deltagerlandene (. ), at de finder det nødvendigt at udarbejde programmer til behandling af de problemer, som deres respektive borgere har, hvis de tilhører Romani-samfund eller andre grupper, der traditionelt går under betegnelsen sigøjnere, skabe betingelser for dem, så de kan opnå lige muligheder og deltage fuldt ud i samfundslivet, samt finde midler til at samarbejde om dette mål". 269. I april 1993 fik CSCE's højkommissær for nationale minoriteter til opgave "at undersøge Romani-befolkningens sociale, økonomiske og humanitære problemer i nogle af deltagerlandene, og hvorvidt disse problemer henhører under højkommissærens mandat (Helsinki-beslutningerne, kapitel II, afsnit 2-7) og udarbejde en rapport om spørgsmålet til forelæggelse for Udvalget på Højt Embedsmandsplan via formanden. Under drøftelserne blev det endvidere anført. 75 at disse problemer, som indgår i den større indvandrerproblematik,også vil kunne få en international dimension". Rapporten, der er baseret på en analyse af rapporter fra tidligere lejligheder med henvisninger til vedtagne dokumenter (bl. a. resolutionen af 22. maj 1989 vedtaget af Det Europæiske Fællesskabs undervisningsministre og tekster fra Europarådet og FN), blev forelagt i september 1993. Den indeholder både generelle forslag og forslag, der specifikt er formuleret ud fra dynamikken i CSCE's menneskelige dimension. Under henvisning til ovennævnte dokumenter, der jo er vedtaget af deltagerlandene, henstilles det, at CSCE overholder sine forpligtelser og herunder især foranstaltningerne i dokumentet fra mødet i København. I rapporten hedder det "at CSCE-landenes regeringer med støtte fra internationale instanser bør anspores til at udtænke og gennemføre konstruktive politikker til behandling af Romani-sigøjnernes alvorlige sociale, økonomiske og humanitære problemer, herunder de overgreb og den diskrimination, de udsættes for. Tager man ikke disse vanskeligheder op til behandling nu, risikerer man blot en yderligere forværring af problemerne for Romani-sigøjnerne, regeringerne og regionen i de kommende år, især hvis de økonomiske eller politiske vilkår pludselig forværres". Man bør "udtænke og gennemføre særlige politikker til behandling - især på nationalt og lokalt plan - af nogle af spørgsmålene vedrørende Romani-sigøjnerne (beskæftigelse, undervisning, sundhed og almindelig sikkerhed) med de berørte samfunds medvirken; sætte betydningen af CSCE's menneskeligedimension i relief - for Romani-spørgsmålene hører generelt til her - ved at hjælpe deltagerlandene til at forbedre, gennemføre og evaluere de nationale og lokale politikker til løsning af Romani-sigøjnerres problemer, og understrege betydningen af et internationalt samarbejde mellem de multilaterale organisationer og medlemsstaterne om at yde den fornødne materielle og tekniske støtte til disse bestræbelser; ofre en berettiget opmærksomhed på problemer omkring indvandring, flygtninge og spørgsmål i forbindelse hermed, og de lande, der endnu ikke har ratificeret de relevante internationale instrumenter, bør tage skridt til at gøre det". På seminaret om minoriteter, som CSCE afholdt i Warszawa i maj 1993, og i de opgaver, der har været behandlet i et underudvalg vedrørende spredte minoriteter, ses det, at problemerne vedrørende sigøjnerne atter er til stede i fuldt omfang, og CSCE afholdt i samarbejde med Europarådet et seminar om sigøjnersamfundenes situation. i 1994 Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, OECD 270. OECD lagde i 1993 sidste hånd på en rapport med titlen Evaluation of Gypsy Populations and of their movements in Central and Eastern Europe and in some OECD Countries, som hovedsagelig behandler problemer vedrørende indvandrere, asylansøgere, demografi og beskæftigelse. Dette dokument indeholder ingen forslag, og i øjeblikket ser det ikke ud til-, at der udarbejdes projekter på OECD's 76 i n i t i a t i v. De Forenede Nationer, FN 271. Det var i 1977, at sigøjnerne for første gang optrådte i FN's dokumenter. I Menneskerettighedskommissionenunder Det Økonomiske og Sociale Råd, opfordrer Underudvalget for Bekæmpelse af Diskriminatoriske Foranstaltninger og Beskyttelse af Minoriteter "i kraftige vendinger de lande, der har sigøjnere (Romani) inden for deres grænser, til at give disse mennesker samtlige de rettigheder, som resten af befolkningen nyder godt af - hvis de da ikke allerede har gjort det (resolution af 31. august 1977, dok. E/CN4/Sub2/399, s. 47). I august af Diskriminatoriske 1991 henviste Underudvalget Foranstaltninger og Beskyttelse af Minoriteter til sin 1977-resolution,og udfra den betragtning, at der findes forskellige hindringer for, at mennesker, der tilhører sigøjnersamfund "kan nyde godt af deres borgerlige, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder" og at "sådanne hindringer udgør en særlig diskrimination af dette samfund, som derved bliver særlig sårbart", og udfra den betragtning, at "udtryk for fordomme, diskrimination, intolerance og fremmedhad" rammer Romani-samfundet, henstiller underudvalget til Menneskerettighedskcmmissionen, at den vedtager det resolutionsudkast, der hermed forelægges (33. samling, 28. august 1991, 1991/21, Beskyttelse af minoriteterne). for Bekæmpelse Endelig vedtog Menneskerettighedskommissionen på mødet den 4. marts 1992 resolution 1992/65 med titlen "Beskyttelse af Romani-sigøjnerne". 272. I marts 1979 anerkendte FN's Økonomiske og Sociale Råd, ECOSOC, Den ikke-statslig organisation (NGO) til at Internationale Romani-Union som repræsentere Romani-sigøjnerne. I marts 1993 opnår Den Internationale Romani-Union ny status, idet den flyttes fra Roster-kategorien til kategori II, hvilket giver den større vægt som samtalepartner. 273. Romani-sigøjnernes som lande nævnes løbende problemer forskellige af i de Menneskerettighedskommissionens og underudvalgets særlige rapportører samt i de aktiviteter, der ledes af FN's særorganisationer som f. eks. Det Internationale Arbejdskontor, FN's drøfter Flygtningehøjkommissariat(HCR) udsendte i 1993 en beretning om situationen for sigøjnersamfundene i nogle af landene i Central- og Østeuropa. En række henstillinger henvender sig direkte til IICR: formålet er at sikre sigøjnerne visse former for beskyttelse mod de forfølgelser, de udsættes for, ligebehandling som asylansøgere, mere opmærksomhed fra især de humanitære NGO'er, information og observation fra de enkelte HCR-kontorer, således at man får udarbejdet de vurderings- og beredskabsværktøjer, der er nødvendige for at kunne forbedre situationen. sigøjnernes situation. 274. UNESCO har ydet finansiel støtte til nogle enkeltstående projekter inden for forskning, uddannelse og publikationer, bl. a. vedrørende Romani-sproget (f. eks. seminaret om standardisering af sproget afholdt i april 1990 i Warszawa), samt 77 sommerskoler tilrettelagt al Den Internationale Romani Union (Beograd 1989, Wien 1990). I øjeblikket leder UNESCO i nogle al medlemsstaterne pilotprojekter om alfabetisering og skolegang, og et pilotprojekt på det kulturelle område er under overvejelse. 275. UNICEF har med International Child Development Centre indledt en refleksion over sigøjnerbørns især uddannelsesmæssige situation i enkelte lande. En sammenlignende undersøgelse, et seminar og en udgivelse har fundet sted, efterfulgt af et grundigere evalueringsarbejde med optagelse af nogle af projekteræ i nettet, et arbejde der blev intensiveret i 1994. Også i denne forbindelse vil erfaringerne fra EF-projekterne direkte kunne gavne udviklingen af projekter i landene i Central- og Østeuropa, og omvendt vil aktiviteterne i disse egne af Europa være uhyre lærerige for landene i Vest. 78 Analyse og forslag 276. I resolutionen af 22. maj 1989 om skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer, udbeder undervisningsminislrenesig i punkt 2. 5 "en rapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsal ved denne resolution". Det drejer sig således om en beskrivelse af det, der er blevet sat i værk i henhold til resolutionen siden 1989 i en fire års periode. I de to tidligere kapitler: "Iværksættelse i medlemsstaterne" og "Iværksættelse på fællesskabsplan" har formålet været at opfylde ministrenes ønske. 277. Det har imidlertid, som det fremgår af forordet, været hensigten, at denne rapport ikke blot skulle være en beskrivelse af det, der er gennemført i henhold til resolutionen. Den skulle også være en dynamisk status over de gennemførte aktioner, en fremadrettet oversigt over de retningslinjer, der tegner sig efter gennemgangen af aktiviteterne, en informerende oversigt for hver enkelt af partnerne, der giver den historiske baggrund og grundlaget for aktionerne og indplacerer de enkelte aktioner i en sammenhæng, og en teknisk oversigt, som beslutningstagerne og politikerne kan tage udgangspunkt i, når de skal forberede iværksættelsen af nye handlingsprogrammer på uddannelsesområdet. Status 278. På uddannelsesområdet i almindelighed og for den tværkulturelle undervisning i særdeleshed er det vældig vanskeligt at opstille kriterier for succes og fiasko. Man bør derfor skabe observations værktøjer, hvormed der kan foretages fintmaskede, sammenlignende analyser, der er mere kvalitative end kvantitative. Derfor anføres her kun nogle hovedtendenser, som punktvis kan tjene som fundament for en evaluering. Deltagelse 279. Gennemførelsen af de forskellige aktioner har været præget af • • en aktiv medvirken fra de forskellige partnere, herunder navnlig de forskellige projekthold og sigøjnerorganisationerne en positiv vurdering af aktionerne og den måde, hvorpå de gennemføres, bl. a. i de oversigter og henstillinger, der er lavet efter diverse møder (seminarer, internationale sigøjnerkongres, hvis resolution var konferencer, den 4. overordentlig positiv med hensyn til Det Europæiske Fællesskabs aktioner på uddannelsesområdet osv. ). De få negative udsagn, der har været, er kommet fra personer eller projekthold, der følte, at de ikke var blevet inddraget nok i aktionerne. Det er en berettiget betragtning, men et uundgåeligt fænomen i en aktions opstartsperiode. 79 • en markant vilje til at udvikle aktiviteterne og gore et godt stykke arbejde. Her må det være på sin plads at gøre to bemærkninger: det gælder for alle aktioner, store som små, at de fleste projekthold har gjort et meget stort arbejde, og det til trods for, at den finansielle slotte, de fik, var meget beskeden appetitten på information, viden, dokumentation og opsøgning af partnerskabervar stor både hos projekthold og institutioner, der ønsker at skabe kontakter, slippe ud af isolationen og få at vide, hvad der sker andre steder. Samtidig deler man Kommissionens og ministeriernes indstilling, nemlig at man skal undgå overlapninger og hellere kæde aktionerne sammen eller udveksle ideer for at lære af hinanden. Bevidstgørelse 280. At resolutionen kunne gennemføres så hurtigt, skyldes i meget høj grad den bevidstgørelse af de forskellige partnere (forvaltninger, sammenslutninger og pædagoghold), der dels er sikret gennem medvirken fra medlemsstaternes ministerier, som Kommissionen har inviteret til at deltage i ad hoc-gruppen, og dels gennem den omfattende udsendelse af informationer i alle medlemsstaterne. Gennemførelsen har således profiteret al en synliggørelse og en læsbarhed, der sjældent bringes så vidt selv i store programmer. 281. Det har været positivt at kunne konstatere, at virkningerne har været betydelige. Det gælder ikke mindst den igangsættende virkning, som de nystartede aktioner har haft ved at mobilisere nye, dynamiske kræfter, og det fænomen, at aktionerne har knyttet meget forskellige partnere sammen. Forvaltning 282. Det samlede budget (i ecu) for resolutionens gennemførelse således ud: • • • • 1991-budgettet 700. 000 700. 000 1992-budgettet 1993-budgettet 1. 000. 000 1994-budgettet 1. 200. 000 Alle de aktioner, der beskrives i kapitlet om iværksættelse på fællesskabsplan (inkl. pilotprojekterne)er finansieretover denne budgetkonto. Denne oplysning er vigtig ved evalueringen, fordi den bidrager til en bedre måling af aktionernes "udbytte" i en cost/benefit-analyse. Det er betegnende, at hvis man medregner samtlige aktioner i løbet af de fire år inkl. alle projekter, får man en gennemsnitlig pris pr. projekt på mellem 12. 000 og 15. 000 ecu. 283. Denne betragtning må ikke stå alene, men skal suppleres med følgende oplysning: De mange projekter, der blev startet i 1991-1994 er på ingen måde ensbetydende med, at aktionerne er spredt for alle vinde. Tværtimod indgår hver eneste aktion 80 logisk og organiseret i en overordnet sammenhæng. De valgte arbejdsprincipper, der står beskrevet i et af rapportens første kapitler og er udmøntet i en strategi, der omtales senere, har gjort det muligt at knytte et stort antal partnere sammen i en helhedsstruktur. Situationen 284. Hvor udmærkede og hensigtsmæssige aktionerne end måtte være, så slår de langt fra til. Sigøjnersamfundenes situation er vanskelig og ofte ligefrem dramatisk. Der skal derfor tages hensyn til de grundelementer, der er bestemmende både for familiernes samlede situation og for sigøjnerbørnenes skolesituation. Man bør konstant have dem i tankerne ved evalueringen af en aktivitet, når dens fremskridt og begrænsninger skal måles, og når man kvantitativt og kvalitativt skal fastsætte de midler, der skal bruges til at kompensere for negative virkninger i en situation, der i mange henseender er ved at forværres (job, bolig, udelukkelse osv. ). talrige og Konklusionerne fra møder, høringer, seminarer osv. er både sammenfaldende, hvad situationsanalysen angår. De er endvidere en bekræftelse af analyserne i Kommissionens rapport Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og stemmer overens med analyser foretaget af Den Europæiske Arbejdsgruppe om Skolegang for Sigøjnere og Andre Ikke-Bofaste Personer, der begge har været nævnt tidligere. Vi vil her blot omtale to af disse møder og konklusionerne herfra. 285. For at få bedre kendskab til situationen i Europa inviterede Kommissionen (Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender) i maj 1991 sigøjnerrepræsentanter og -eksperter til en høring, hvor til at udtale sig. Hvad delegationer fra 14 forskellige uddannelsen angår, var konklusionerne følgende: lande fik lejlighed • "skoleforholdeneer generelt vanskelige. Skolen har længe ignoreret sigøjnerne. Europa-Kommissionens undersøgelser siden 1984 på dette område omfatter en mængde udsagn om og analyser af dette problem. Resultatet af disse vilkår er velkendte: analfabetismen er stadig meget høj, undertiden op til 90% af den voksne befolkning • utilstrækkelig skoleforberedelse • for lidt hensyn til sproget • udelukkelse eller adskillelse har stadig deres tag i klasserne • mange børn er ikke indmeldt i skolen, og når de er indmeldt, er de ofte fraværende". 286. I september 1991 blev der i Ostia (Italien) afholdt et internationalt møde arrangeret af Centro Studi Zingari i samarbejde med Den Internationale Romani-Union og med støtte fra Kommissionen. Konklusionerne vedrørende skolegangen var 81 følgende: "Arbejdsgruppen vedrørende Skolegang må konstatere, at Romani-børnenes skolesituation stadig er vanskelig overalt (. ). Generelt bør det endnu en gang understreges, at: 1) vi befinderos i en nødsituation,og vi hurtigt gøre en indsats for at forbedre skolevilkårene på alle niveauer 2) 3) 4) 5) Romani-sigøjnernes sprog, historie og kultur er ikke i tilstrækkelig grad tilgodeset i skolen vanskeligheder på grund af den sociale og økonomiske situation hindrer mange familier i at give deres børn en rimelig skolegang forudfattede meninger og fordomme har negativ virkning på adfærden hos politisk og administrativt ansvarlige, undervisere, elevernes forældre, de øvrige elever, og udelukkelsen er stadig en vigtig komponent i den situation, der hæmmer Romani-børnenes adgang til skolen store folkevandringer flytter sigøjnerfamilier fra landene i Central- og Østeuropa mod Vesteuropa. Det bør styrke bånd og fælles aktioner mellem Øst og Vest, så børnenes optagelse i skolen kan ske på ordentlige vilkår Gruppens henstillinger er i tråd med (. ) de tolv EF-medlemsstaters undervisningsministres resolution af 22. maj 1989. Denne resolution, hvis betydning blev rost af Den Internationale Romani-Union ved den 4. verdenskongres for sigøjnere (Warszawa, april 1990), skal gennemføres af de forskellige regeringer i Det Europæiske Fællesskab, og andre lande opfordres tilsvarende inspirere af den til at foranstaltninger. lade sig til at træffe I øvrigt agter Europarådet at intensivere sine aktioner til fordel for et europæisk samarbejde og udveksling af erfaringer landene imellem. (. ) Det Europæiske Fællesskabs programmer til fordel for Østlandene vil ligeledes fremme dette arbejde ved specifikt at omtale Romani-sigøjnerne blandt de højst prioriterede grupper". 287. Rapporter fra fra enkelte skoler, lokale eller regionale forvaltninger, fra sigøjnersammenslutningerog diverse andre foreninger understreger ligeledes - og det er blot et tegn blandt så mange andre på opgavens omfang - hvor mange procent, der ikke har gået i skole, med et egnsgennemsnit, der undertiden er på over 50% og et mere lokalt gennemsnit på helt op over 90% (data offentliggjort af en regional forvaltning). Andre rapporter understreger nødvendigheden af en fleksibel udvikling af de påtænkte midler. F. eks. råder man et sted i de to vintermåneder kun over én skolebus med 30 pladser til at transportere 160 børn. Atter andre rapporter og en lang række offentliggjorte vidneudsagn fremhæver 82 udelukkelsen som del hrnoiuen, sigøjnerbørn olie uds. elles lor 288. 1 denne forbindelse (intensivering af bestræbelserne) må man understrege, al det er nødvendigt for forvaltningerne i de fleste medlemsstater at afsætte de fornødne ressourcer til bedre at kunne takle de forskelligartede situationer og de igangværende aktiviteter på det område, de har ansvaret for. De bør gøre dette for at få større viden til bedre evaluering og for at sikre en bedre koordination på basis af det eksisterende, undgå overlapning af sonderende aktiviteter og endelig for at drage fordel af resultaterne fra de aktioner, der har størst udsigt til succes. 289. Det bør desuden understreges, hvor vigtigt det er at anvende harmoniserings princippet, dvs. hensyn til og inddragelse af samtlige partnere. Forskellige sammenslutninger (sigøjnerorganisationer, underviserhold eller -foreninger m. v. ), der er fast etableret i området, og som dermed i stand til at fremlægge lokale detaljer, giver i deres analyser og forslag fuldt kompetente svar om den faktiske situation og kan gennemføre en uddannelsespolitik på gode betingelser. Engagement 290. Analyser og anmodninger fra sigøjnersammenslutninger, familiernes oplevelse al i de seneste år og deraf affødte situationen, undersøgelser gennemført publikationer, projektholdenes erfaringer og mange andre kendsgerninger og vidneudsagn understreger samstemmende, at det er urealistisk at anskue en del af situationen i sigøjnersamfundene (f. eks. skolegang, sundhed, økonomi eller bolig) isoleret, og at del er nødvendigt at medtage samtlige data og parametre, der er bestemmende for situationen, hvis man vil forbedre den og sikre fremgang på alle områder. 291. De internationale organisationers plan har sat en bevægelse i gang, hvis udgangspunkt er beskrevet i forrige kapitel. Der tegner sig et samlet overblik for de seneste år, der viser, at organisationerne har reageret positivt på opfordringerne i dokumenter fra deres egne parlamentariske organer eller andre instanser. Dokumenterne er stærkt domineret af uddannelsesproblematikken og prioriterer næsten udelukkende skoleproblemerne. De er da også meget vigtige, men det er ikke tilstrækkeligt. Det er derfor interessant at notere sig, at der nu tegner sig en omfattende bevægelse, der har været i gang siden begyndelsen af halvfemserne. Den er præget af en tredelt plan, der vil gøre det muligt at tage spørgsmålene op til behandling i en global sammenhæng: • en intensivering af overvejelserne og af viljen til at se dem resultere i konkrete handlinger, forstået således at der, hvor bevægelsen er i gang, har den en tendens til at udvikles og konsolideres, og der, hvor der er ved at komme gang i det hele, kan man mærke impulserne • en diversificering af sektorerne, forstået således at selv om uddannelsen prioriteres højest, rettes bestræbelserne nu også mere mod områder som modtagelsen i de lokalsamfundet, sociale spørgsmål, juridiske spørgsmål, folkevandringer m. v. 83 • en harmonisering mellem aktørerne, forstået således at flere og flere sigøjnerorganisationerbetragtes som partnere af de internationale organisationer i sigøjnernes dynamik, når og derfor også bør samrådsprocesserne udvikles. Der skal også indføres harmonisering og samarbejde mellem internationale institutioner, der hver især har en individuel profil og el individuelt sigte. tage udgangspunkt 292. (iriber man spørgsmålene således an, burde det blive nemmere at formulere dem klart og besvare dem bedre. Uddannelsessektoren har i den sidste halve snes år udviklet en avant garde-aktivitet, der i EU-sammenhænger iværksat på initiativ af Task Force for Menneskelige Ressourcer, Uddannelse og Ungdomsanliggender,der nu er blevet til Generaldirektorat XXII, Uddannelse, Erhvervsuddannelse og Ungdomsanliggender. Nogle af de anvendte retningslinjer begynder at bevise deres værd, og de kunne med fordel anvendes i andre sektorer. Skolespørgsmål indgår i en større sammenhæng, og det synes grundlæggende med en indbyrdes sammenkobling af mange af den seneste periodes begivenheder. Denne metode viser desuden, at aktiviteterne ikke er isolerede tiltag uden fremtid. De indgår i en dynamisk proces, hvis man da formår at kæde dem sammen med det, der foregår andetsteds. En strategi 293. Lige fra begyndelsen af disse bestræbelser har forslag og ydelser til resolutionens gennemførelse indgået i et organiseret hele. De har ikke været udtænkt som isolerede aktioner, men altid som en del af en helhedsstruktur med mulighed for fremgang i overvejelse, erfaring og viden. Kommissionen har opfyldt sin mission, som består i at sætte gang i EF-aktionerne, lægge dem til rette og overvåge dem, koordinere dem og udbrede resultaterne. 294. Den samlede organisation af aktionerne hviler på en metode, som ved at leve op til kravene i en vanskelig sammenhæng har gjort det muligt: • at arbejde umiddelbart og effektivt med begrænsede midler, • at sikre en gradvis og fleksibel iværksættelse af aktionerne og følge den prioritering, som de enkelte partnere har ønsket, • at tage hensyn til de eksisterende forhold og tilføre det en EF-merværdi, • at supplere lokale regionale, nationale og EF-aktiviteter med forskellige initiativer og finansieringer og samordne dem med de prioriterede områder, • alt dette i et system, der skaber sammenhæng mellem de fleste af aktionerne. 295. Med hensyn til de principper, der ligger bag gennemførelsen af resolutionen, består de hovedsagelig i: 84 • en bred distribution af information og dokumentation med positive og komplementære virkninger, f. eks. : udvikling af direkte relationer mellem de involverede etablering al net, der senere skal udvikle sig hvert projekthold får mulighed for at foreslå el projekt eller tilslutte sig et eller flere eksisterende, hvis det har vilje og kapacitet til det. På et så følsomt og vanskeligt område, der er fyldt med ofte selvmodsigende følelser, vil adgangen til information føre til harmonisering, og harmoniseringen til et konstruktivt partnerskab. • en arbejdsrumme med variabel geometri er det andet arbejdsprincip. 1 resolutionen hedder det, at "Rådet og undervisningsministrene, forsamlet i Rådet, bestræber sig på at fremme en række foranstaltninger (der har til formål at) udvikle en global og strukturel strategi". Det er derfor væsentligt at opstille en arbejdsramme med variabel geometri, således at de igangværende aktioner og andre, der forventes foreslået, både kan indgå i denne ramme og i en indbyrdes komplementaritet og sammenkobling. • en diversificering af de foreslåede aktioner med f. eks. uddannelse, opsøgende aktioner, udgivelser, møder, udveksling m. v. og en sådan fordeling af støtten, at mange projekthold kan få del i den, men uden at der bliver tale om for stor spredning, hvilket kræver en samlet styring af aktiviteterne. 296. Da man hele tiden har anvendt den samme logik i præsentationen af aktiviteterne, har man på ganske kort tid gennem information kunne sikre aktiviteterne både en synlighed og en læsbarhed, der er højt værdsat af de enkelte partnere. Endelig begynder de fremskridt, der er gjort, efterhånden at blive til inspiration i andre sektorer. Fremtidsudsigter 297. Med hensyn til indholdet er det både relevant og nødvendigt at understrege, at hele rapporten Skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer fra 1986 stådiger lige aktuel - ikke mindst dens 100 konklusioner og henstillinger baseret på en omfattende undersøgelse og mange møder og samråd. Rapporten dannede grundlag for Rådets arbejde og for resolutionen fra 1989. Nogle af punkterne er gennemført nationalt og på fællesskabsplan i henhold til 1986-strategien, og andre punkter skulle kunne gennemføres i nær fremtid. 298. Med hensyn til prioriteringen har undersøgelser, samråd, aftaler, seminarer og konferencer siden først i firserne haft overensstemmende konklusioner, og man har defineret de mest akutte behov på samme måde. Selv på de møder der afholdes i dag, når der ikke er klart definerede problemstillinger på dagsorden, vender man stadig tilbage til de samme akutte behov og konklusioner. Det giver anledning til følgende to bemærkninger: 85 • for det første er det en bekræftelse af prioriteringerne fra for mange år siden • for det andet betyder det, at der endnu ingen løsning er kommet på disse prioriteringer og akutte behov. Heraf følger to betragtninger af praktisk art: • • Nu gælder det virkelig om at lade overvejelserne gå i dybden med veldefinerede temaer det er uomgængeligt nødvendigt, at aktioner til afhjælpning af de akutte behov og prioriteringer fra de sidste mange år nu sættes i gang eller intensiveres. 299. Med hensyn til retningslinjerne for arbejdet er der foreslået et sæt principper, ifølge hvilke strategien opdeles i komponenter efter de forskellige samfunds dynamik og de forskellige politiske, kulturelle og økonomiske parametre, som man må tage hensyn til. Her kan vi henvise til de syv principper, der opstilles i Europarådets sammenfattende dokument Roma, Tsiganes, Voyageurs: smidighed og mangeartethed præcision og klarhed intern dynamik som udgangspunkt harmonisering • koordination • undersøgelse og overvejelse • information og dokumentation. 300. Prioriteringerne ligger således klar, strategien for aktionernes gennemførelse begynder at bære frugt, arbejdsredskaberne er finjusteret og har vist sig at være pålidelige, og aktioner har givet konkrete resultater. Den kortsigtede plan på fire budgetår er nu afsluttet, og man har trods begrænsede og usikre midler kunnet starte et program op. Nu skal dette program konsolideres, dvs. man efter en positiv evaluering fra de enkelte partnere skifter fra et stadium, man nærmest må betegne som eksperimenterende, til et stadium med større udbredelse. Det lader faktisk til, at selv de største anstrengelser både nationaltog på fællesskabsplan ofte har været for isolerede. Med andre ord har det de fleste steder været sådan, at antallet af børn i de igangværende projekter har været meget lille i forhold til det antal børn, der udgør målgruppen. Vi står dermed på tærsklen til en ny arbejdsperiode, hvor del bliver muligt for aktioner med en konsolideret dynamik at udvikle sig både i bredden og i dybden. 301. Når aktionerne intensiveres, skal det imidlertid ske organiseret. Man må huske, at et program tilrettelagt af en gruppe lande har og fortsat skal bevare en originalitet, som et nationalt program ikke har. Incitamentet fra Fællesskabet kan ikke erstatte handling på nationalt plan. Det skal være igangsættende og motivere til et samarbejde, hvor midlerne er forskellige, men komplementære, og stadig ret begrænsede. Nogle af de fundamentale ideer kan netop i forbindelse med denne rapport bidrage til anvisning af nogle hovedarbejdsområder. 86 Innovationsj'remme 302. Den dynamik, skal være præget af originalitet og udforskning. Den har flere fordele: 1 • man kan forhindre overlapning al andre EU programmer og andre især nationale initiativer tværkulturel undervisning). Denne 2 • man kan drage nytte af aktiviteterne til fordel for sigøjnersamfundene. Det understreges, at overvejelserne og aktionerne kan blive banebrydende, vise vejen og være inspirationskilde både for andre samfund og for mere generelle aktioner (f. eks. idé blev præsenteret som en arbejdshypotese i begyndelsen af firserne. I dag har den vist sig at holde stik i mange tilfælde. Det er overordentlig vigtigt, at programmet fortsat kan være et eksempel til efterfølgelse, at det skaber anerkendelse og respekt om de berørte samfund, og at det netop i kraft af sin forbilledlighed kan inspirere til nye initiativer, skabe nye ideer og dermed yde et vigtigt bidrag til overvejelserne om samfundene i almindelighed og minoriteterne i særdeleshed 3 • Opfordring til at udvikle miniprojekter. Når situationer og ønsker er forskellige, skal man kunne skabe en hel mosaik af miniplaner og miniprojekter - et særdeles relevant perspektiv for udviklingen i Fællesskabet. 4 • man inddrager direkte opsøgende aktioner. Uden at være anvendt forskning må den opsøgende aktion siges at indeholde en tilpasningsproces. At gennemføre en opsøgende aktion er at evaluere for udviklingen skyld. Innovation forudsætter forskning, og forskningen bliver fremmet, hvis man fremmer innovationen. I den kontekst, som denne rapport vedrører, foreslås det at forstærke universiteternes og forskningsinstitutternes medvirken og at inddrage de universitetsfolk og forskere, der fra Dublin til Bukarest og fra Granada til Moskva beskæftiger sig med dette område og medvirker aktivt i aktionerne. Netlogik 303. Medlemsstaternes pilotprojekter har fra starten handlet om fem hovedområder, nemlig mellemskole- og gymnasieundervisningen, overgangen fra skole til arbejdsliv, fjernundervisning, undervisningsmateriale,uddannelse og beskæftigelse af sigøjnere som kontaktformidlere. De fem temasæt er hver især blevet drøftet på møder, hvor projektholdene har kunnet udveksle synspunkter m. v. , og hvor båndene mellem personer, som har arbejdet med det samme temasæt i forskellige medlemsstater, er blevet stærkere. Efter at arbejdet i en periode er foregået på et geografisk begrænset område og derpå udstrakt til hele landet, skal projektholdene nu arbejde i net på EU-plan. På dette trin af udviklingen bør der fremsættes nogle betragtningerom fremtiden. Det bliver fremover væsentligt at skabe mulighed for følgende: 1 • sammenkobling og intensive udvekslinger mellem projekter på samme net, som 87 lår støtte fra Kommissionen. Disse projekter skal pa Eli-plan udgøre en sammenhængende helhed omkring en klart defineret problematik 2 • sammenkobling og udveksling / den enkelte medlemsstat med forskellige projektinitiativeromkringdet samme tema. Det er med andre ord vigtigt, at nettene konstant er smidige og åbne over for lignende erfaringer og aktiviteter en sådan åbenhed øger antallet af partnere og forstærker deres engagement, giver bedre afstemte aktioner, holder arbejdet åbent for nye ideer osv. Det er i enhver henseende vigtigt med flest mulige deltagere og at udvide deltagerkredsen, hvis pilotprojekterne skal kunne trække på et så stort underlag, at de opnår tilstrækkelig gyldighed og legitimitet, og hvis de skal leve op til deres ry som pilotprojekter og give næring til andre overvejelser og aktiviteter. 304. I denne forbindelse bliver det nødvendigt at styrke de arbejdsmetoder, der er ved at tegne sig for nogle af nettene, dvs. : 1 • at der i hele Fællesskabet bør ydes finansiel støtte til holdgrupperinger inden for de enkelte net, således at man opnår en smidig arbejdsform på fællesskabsplan. linje med det nye handlingsprogram på Dette ligger helt på uddannelsesområdet, SOCRATES-programmet, der er baseret på denne arbejdsform. forslag 2 • at der på fællesskabsplan ydes teknisk bistand til de hold, der udgør nettene. De i løbet af de fire års redskaber, der er blevet konsolideret på EU-plan gennemførelse af resolutionen (databaser, nyhedsbrevet, udarbejdelse af en materialesamling osv. ), vil kunne tilføre den nødvendige logistiske støtte. Det er også her i overensstemmelse med dynamikken i SOCRATES-programmet. 3 • at medlemmerne i de enkelte net skal kunne deltage i informationsmøder og kurser i styring af deres projekt, et europæisk nets opbygning og funktion, den overordnede sammenhæng, som deres arbejde indgår i, med henblik på at undgå overlapning og få ideer fra andre projekter, udvikling af en temadatabase m. v. 4 • at man / de medlemsstater, hvor et pilotprojekt behandler et tema, informerer landsdækkende om det og opfordrer andre projekthold med samme virkefelt til at deltage på vilkår, der kan være vidt forskellige (informationscirkulærer, dataindsamling i forbindelse med en undersøgelse, regions- eller landsmøder o. m. a. ) 5 • at der på fællesskabsplan fortsat afholdes møder for at gøre status og fremme udvekslingen af oplysninger og dokumenter og dermed sikre sammenhæng og fremgang i projekterne. Disse møder har en uddannelses- og udvekslingsfunktion og i stigende grad en evalueringsfunktion, men de motiverer også parterne til at udvikle den bærende dynamik og er i høj grad medvirkende til, at etablere og konsolidere net med udgangspunkt i kontakter mellem deltagerne. 6 • at de forskellige arbejds- og undersøgelsesgrupper, der er blevet oprettet på som i netsamarbejdet. At optræde skal deltage aktivt fællesskabsplan, 88 ekspertgrupper indgår i den rolle, de fik tildelt ved oprettelsen. De danner selv net på de områder, som de beskæftiger sig med (historie, lingvistik, pædagogik, kullui) og udformer konkrete projekter: Del er f. eks. dem, der har ansvaret loi fremstillingen af den før omtalte materialesamling, der udsendes på europæisk plan. Det er vigtigt, at deres ekspertviden også udnyttes i forbindelse med andre aktiviteter. 305. De tidligere beskrevne arbejdsområder skal hvile på instanser, der kan sikre de væsentlige funktioner (koordination, aktivering osv. ), som er beskrevet både i denne og i andre rapporter. I et af resolutionens punkter opfordres medlemsstaterne til "om nødvendigt at udpege en eller flere statslige myndigheder, der skal have ansvaret for skolegang for børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer i de stater, der har et stort antal sigøjnere og andre ikke-bofaste personer; denne myndighed/disse myndigheder skal bidrage til at samordne de nødvendige foranstaltninger, herunder i givet fald uddannelse af lærere, tilvejebringelse af dokumentation og udarbejdelse af undervisningsmateriale". de vil det naturligvis 306. Sådanne instanser findes allerede flere steder, og hvis xle kan påtage sig denne rolle, og begrænse usikkerhedsmomenter, der er forbundet med enhver etablering. Der vil oven i købet ligge en slags kvalitetssikring i det forudgående udviklingsarbejde og erfaringsgrundlag. Påtager de sig denne rolle, vil det desuden betyde et væsentligt bidrag til etablering af de nationale kontorer, som defineret i SOCRATES- programmet. I kraft af deres tekniske og videnskabelige kompetence, vil sådanne erfarne instanser således kunne yde en betydelig støtte til de nationale kontorer, der skal gennemføre og forvalte SOCRATES-programmet. infrastrukturomkostninger 307. Dette forslag blev første gang formuleret i henstillingerne i 1986-rapporten. Det blev gentaget i undervisningsministrenes resolution, og de seneste års aktiviteter har blot bekræftet, at forslaget velbegrundet. 308. De europæiske lande har for øjeblikket økonomiske problemer. Derfor bør der gås rationelt og økonomisk til værks, når disse strukturer skal etableres. Ifølge den fastlagte tankegang vil det i en række tilfælde blot betyde en omstrukturering af anvendelsen af de eksisterende midler omkring en relæinstans (kontaktcentre, information, dokumentation, ekspertviden. ). Ifølge tankegangen i ministrenes resolution kan man, hvis der i de fleste lande bør være mindst én relæinstans på landsplan, meget vel regionale forvaltningssystemer (England, Skotland, Nordirland og Wales i Det Forenede Kongerige eller Andalusien, Katalonien, Valencia, Baskerlandet osv. i Spanien) i samråd med Undervisningsministeriet kunne udpege flere relæinstanser. Lad os gentage, at der mange steder i Europa allerede findes erfarne projekthold med relæprofil. Det er nok at bekræfte, at de påtager sig denne rolle og at tilbyde dem muligheder for uddannelse, teknisk bistand og koordination. sig, at man lande med forestille i 309. I første afsnit af denne rapport påviste det vigtige og legitime i Unionens indsats til fordel for sigøjnersamfundene. Resolutionen gennemføres dels gennem aktioner med ægte fællesskabsprofil (nyhedsbrevet, den europæiske materialesamling. 89 databaserne, de europæiske arbejdsgrupper m. m), dels gennem de aktioner, der starter på nationalt initiativ, men senere knyttes sammen på EU-plan lokalholdenes projekter, udveksling af erfaringer m. m. ). (pilotprojekter, Fremgangsmåden har vist sig at være velfungerende og følge nærhedsprincippet. Nu, hvor aktionerne bliver flere og stærkere, vil konsolideringen af relæinstanserne, der indgår i de nye uddannelsesprogrammer (først og fremmest SOCRATES) forbedre arbejdets kvalitet, samtidig med at nærhedsprincippet og pluralitetsprincippet overholdes. En sammenkoblet helhed 310. Resumeret lidt skematisk tager forslagene sigte på at udbygge de aktioner, der anses for at være gode og lade dem indgå i et samspil, så de kan styrke hinanden, så man undgår overlapninger, og så den opbyggede helhed får mening og bliver synlig: arbejdet struktureres omkring de pilotprojekter, som medlemsstaterne har • foreslået i form af solide, men åbne og fleksible tematiske net, • aktiviteten intensiveres i de arbejds- og undersøgelsesgrupper, der beskæftiger sig med tværkulturel uddannelse (områderne historie, sprog, kultur, pædagogik osv. ), og disse grupper opfordres til at komme med et kvalificeret input til pilotprojekterne, • alle dem, der deltager i aktionerne, og alle partnerne og de interesserede personer skal have adgang til regelmæssig information og til arbejdsredskaber som databaser og publikationer. 311. Af mange årsager kan overvejelser og aktiviteter ikke behandles hver for sig. Skolegang for rejsebørn er en del af skolegangen for alle børn. Derfor bør bestræbelserne for bedre betingelser komme alle børn til gode. Selve det tværkulturelle princip forudsætter denne åbenhed over for mangfoldighed. Og lad os endnu engang fremføre, at al tale om en tværkulturel undervisning er uden mening, med mindre den indgår i en bredere, overordnet, tværkulturel politik. Og lad os understrege, at de udsigter for fremtiden, vi fremfører her, hverken får fuld mening eller fuld virkning, med mindre de indgår i en bredere helhed, hvor forslag og aktioner sammenkobles med forslag og aktioner inden for nærliggende områder, som led i komplementære programmer og på andre institutioner. Undervisning til alle 312. Da Europa-Parlamentet fra 1991 gav budgetmæssig mulighed for at gennemføre undervisningsministrenes resolution, var formålet en tværkulturel uddannelse og bedre skolegang for tre forskellige grupper: indvandrerbørn, børn af sigøjnere og andre ikke-bofaste personer og børn hvis forældre, der på grund af deres erhverv ikke er bofaste. Det er klart, at disse grupper er anderledes i kraft af deres historie, den måde de behandles på, de regler der gælder for visse aspekter af deres 90 tilværelse, deres kultur og sprog, bclolkiiingsstorrdsc og mobilitet saml den detal følgende geografiske spredning og specielle forhold til skolen. Del er endvidere klart, at når man ønsker at tilpasse skoleforholdene på en måde, så åbenheden over for mangfoldigheden bevares, kan pilotprojekter i nogle tilfælde for en gruppe give inspiration og tilføre en af de øvrige grupper meget nyttige ideer. Som eksempel kan anføres indlæring af skolens sprog som andet sprog, en problematik, der er fælles for en del af indvandrerbørnene og en del af sigøjnerbørnene. Eller den nærmere udformning af det pædagogiske tilsyn kan være fælles for børn, hvis forældre på grund af deres erhverv ikke er bofaste, og for sigøjnerbørn, hvis forældre lever som nomader. Kommissionen har i forbindelse med resolutionens iværksættelse været opmærksom på disse sammenfald, og nu, hvor man med projekterne har indhøstet en vis erfaring, skulle udvekslingen mellem holdene på forskellige områder gerne tage fart. 313. Europa-Parlamentet har siden 1982 år for år givet større og større bevillinger til aktiviteter for regionalsprog og "de mindst udbredte sprog". Aktiviteterne er efterhånden vokset i omfang. Det ville være ønskeligt, om sigøjnernes sprog nu kunne blive omfattet af udviklingen af aktioner til fordel for "de mindst udbredte sprog", og at der blev opstillet et struktureret arbejdsprogram, bl. a. gennem et samarbejde mellem Forskningsgruppen for Romani-lingvistik og partnerinstanserre i Kommissionen, om tilrettelæggelsenaf arbejdet med regional- og minoritetssprog, som det sker på Det Europæiske Kontor for de Mindst Udbredte Sprog og i A/m-ø tor-nettet. 314. Siden 1987 har åben undervisning og fjernundervisning været genstand for stor bevågenhed fra Kommissionens side, og den har udsendt adskillige dokumenter om emnet. I 1986-rapporten anbefaledes fjernundervisning i forbindelse med sigøjnerbørns skolegang. Disse henstillinger blev indføjet i ministrenes resolution, og emnet har siden være behandlet på adskillige møder. Desuden har forskellige partnere valgt fjernundervisning som prioriteret arbejdsområde for sigøjnerbørn, og fjernundervisninger emnet for et af pilotprojektnettene. I EU-traktatens artikel igangværende 126 understreges fjernundervisningens betydning, og både uddannelsesprogrammer og de, der er i støbeskeen hos Unionens instanser, giver fjernundervisningen en fremtrædende placering. Med de aktuelle kommunikations- og informationsteknikker og -metoder kan man nemlig udvikle nye former for fjernundervisning og fjernstøtte samt praktisere pædagogisk tilsyn med isolerede eller spredte elever. Disse muligheder, der er nyttige og kan anvendes på hele skoleungdommen og på alle andre aldersklasser, hvor man modtager undervisning, er oplagt interessante også for sigøjnerbørns skolegang. Man skal altså opstille disse metoder og informere om, hvorledes de kan gavne rejsebørns skolegang, og hvorledes systemet kan udbredes i alles interesse. I denne sammenhæng må arbejdet med rejsebørns skolegang kunne støttes under Kommissionens programmer på området. 315. Inden for undervisning af rejsebørn bliver omfanget af Europarådets aktiviteter større og større, og de er i stigende grad sammenkoblet med EU's aktioner. Sammenkoblingen sker navnlig gennem Sigøjnerforskningscentretved universitetet 91 i Pans, der soin ekstern struktur er fælles for de lo institutioner. Såfremt der opretholdes en streng koordination, har samordningen al de to institutioners aktiviteterel meget stort aktionspotentialepå europæisk plan. Vi må faktisk hævde, at disse aktiviteter på europæisk plan nødvendigvis vil række ud over Unionens medlemsstater. Rådets og ministrenes resolution, Europa-Parlamentet og en lang række konkrete anmodninger fra talrige partnere kræver en indsats for hele Europa. Hverken information, ekspertise eller udveksling af synspunkter og erfaringer har længere nogen grænser, og slet ikke i et tværnationalt samfund på 7-8 millioner mennesker i Europa, hvoraf mere end halvdelen er børn i den skolepligtige alder. Disse betragtninger kan overføres på de tidligere nævnte UNESCO- og UNICEF-aktiviteter samt på nærliggende aktiviteter på det kulturelle område - f. eks. Europarådets forundersøgelse til projektet Itinéraire culturel européen tsigane (Sigøjnernes kulturelle vej i Europa). Fælles programmer 316. Nogle af de programmer, der er i gang i EU-medlemsstaterne, og nogle af dem, der er foreslået til fordel for landene i Central- og Østeuropa, har allerede gjort det muligt at indlede aktioner til fordel for sigøjnersamfundene. Også andre programmer vil kunne betyde støtte for væsentlige aktiviteter for sigøjnerne. Derfor må man være særlig opmærksom på disse programmer og på sammenkoblingen med såvel strukturfondene som Den Europæiske Socialfond og nogle af deres store, overordnede målsætninger bør omfattes med en særlig opmærksomhed. I denne forbindelse skal nævnes "EF-handlingsprogram for økonomisk og social integration af de dårligst stillede befolkningsgrupper" (bedre kendt under navnet Fattigdomsprogrammet) samt de deraf afledte programmer: ECOS/OUVERTURE, TEMPUS, IRIS (undervisningaf kvinder), HORIZONo. m. à. Mange af disse underprogrammer kan blive et direkte supplement til undervisningsaktiviteter under resolutionens gennemførelse. F. eks. har nogle projekthold, der udvikler kurser for kontakt formidlere, modtaget støtte fra programmet HORIZON. Disse kontaktformidlere er ikke direkte bestemt for skolearbejdet, men både deres uddannelse og beskæftigelse berører den samler problematik, man behandler pilotprojekterne som og kontaktformidlere, der arbejder i skolesammenhæng. Dette net modtager støtte inden for rammerne af den tværkulturelle undervisning. i det overordnede net, hvor man beskæftigelse uddannelse sigøjnere om af Andre storprogrammer kan få betydning for sigøjnersamfundene. F. eks. åbner EU's rammeprogram for forskning og udvikling mulighed for at få finansieret i uddannelse og erhvervsuddannelse, og det har åbnet et forskning forskningsområde inden for social integration og social udelukkelse (den sociale udelukkelses former og processer, årsager og problemer ved indvandring), og der arbejdes ihærdigt med informationsudvekslingom udelukkelsens former og årsager og om, hvad man kan gøre ved den. Det er vigtigt at skabe synergi og sørge for, at aktionerne til fordel for 92 sigojneisainlundenelår en tværgående dimension. Også her bør der ses direkte p;j den komplementaritet, der kan opnås med Europarådets aktioner. En tværgående åbning 317. Visse aktionsområder kan samtidig være prioriterede og dække refleksions- og aktionsområder, der hører til i forskellige sektorer. De kan have med skolegang at gøre, men kan også fokusere på andre områder. Det kan f. eks. være erhvervsuddannelse, boligspørgsmål, økonomisk praksis, forvaltningsmetoder, indvandring, fri bevægelighed m. v. Lige som det har været nødvendigt på skoleområdet, må der på disse områder lindes nye veje og gennemføres forundersøgelser. Det er vigtigt punkt for punk! at gennemføre en undersøgelse af vilkårene inden for erhvervsuddannelsen og erhvervsudøvelsen, af boligforhold, lige muligheder for kvinder osv. og derpå skrive og udsende rapporter. Lige som på skoleområdet må der fremsættes veldefinerede forslag og fastlægges klare retningslinjer for arbejdet, således at de samlede aktiviteter fremstår som en helhedsstruktur. Erfaringerne og kompetencen fra skoleområdet kan med held anvendes på forslag til aktioner på andre områder. På områder som indvandring, asylansøgning og forebyggelse af vold mod sigøjnere og efterfølgende behandling kan vi henvise til CSCE's og FN's rapporter, der er omtalt i forrige kapitel. Der er sandsynlighed for, at man efter CSCE's og Europarådets seminar i september 1994 vil opleve et betydeligt fremskridt på dette område og især for de sidste af punkterne. Dynamikken i de nye programmer 318. Undervisningen har gjort sin entré i Unionens aktiviteter, og den har gjort det markant i traktatens artikel 126 (uddannelse), artikel 127 (erhvervsuddannelse), artikel 128 (kultur) og artikel 130 (forskning). Det betyder for Unionens instanser, at de i løbet af 1994 skal tilrettelægge en samling programmer, der samtidig skal forenkles, rationaliseres og reduceres i antal. Samtidig skal man "forstærke de aspekter, der er mest lovende med hensyn til merværdi og europæisering" (KOM (93) 183, endelig udg. ). 319. De forslag, der er omhandlet i de foregående afsnit, svarer fuldstændig til rammeteksten i de nævnte artikler i traktaten. De falder ligeledes i tråd med Unionens retningslinjer (f. eks. Kommissionens "retningslinjer for EF's indsats"). "Hvad angår subsidiaritet, gøres der og vil der fremover blive gjort en EF-indsats på tre områder: • tilskyndelse til et velstruktureret samarbejde mellem de forskellige uddannelsessystemer • fremme af højere kvalitet via nyskabende foranstaltninger, der videreformidles gennem udveksling af information og erfaringer • iværksættelse af specifikke foranstaltninger på EF-plan, hvor disse er klart mere 93 hensigtsmæssige end rent nationale foranstaltninger" (KOM (93) 183 endelig udg. ). 320. I samme tekst understreges det, at "der skal gøres en særlig indsats for at sikre, at det samme arbejde ikke gøres to gange, og for at de forskellige aktioner supplerer hinanden mest muligt". Også en gennemgang af den resterende del af Kommissionens tekst viser overensstemmelse mellem Kommissionens retningslinjer og forslagene i denne rapport, nemlig oprettelse af tværnationale partnerskabsnet, mobilitet og udveksling, fælles tværnationale projekter, synlighed, information m. v. 321. I de nye programforslag indgår skoleundervisningen i SOCRATES-programmet. Sigøjnerbørn er nævnt flere gange f. eks. i forbindelse med lige muligheder, bekæmpelse af udelukkelse, racisme og dermed på nødvendigheden af at være særlig opmærksom på at sikre disse børn mulighed for fuld skolegang. For rejsebørns vedkommende anføres det i øvrigt i rapporten, at "et særligt mål med denne aktion vil således være at begunstige udbredelsen af disse erfaringer til hele skolesystemet for at begunstige gennemførelsen af en multikulturel undervisning for alle. Også i dette tilfælde vil Fællesskabets bidrag koncentrere sig om aktiviteter, der kan overføres, og som har et stort undervisningsmæssigtpotentiale, samt om deres udbredelse (. ). I øvrigt kræver den politiske og sociale kontekst en betydelig indsats for multikulturel skolegang for alle, og de specifikke aktiviteter, der overvejes i forbindelse med denne aktion, har mulighed for at udvikle sig til et laboratorium og en kilde til fornyelse af værdi for alle unge" (KOM (93) 708, endelig udg. ). Endvidere understreger Kommissionen sammenfattende, at "Fællesskabets supplerende aktion i forhold til medlemsstaternes er så meget mere effektiv, som det pågældende budget er uhyre beskedent i forhold til medlemsstaternes budgetter, og Fællesskabets bidrag koncentrerer sig om sektorer, der sædvanligvis bliver mindre begunstiget i de nationale budgetter, og hvor budgetrestriktionerne på et tidspunkt, hvor der er store vanskeligheder, mærkes mest. Det drejer sig således om sektorer med tilknytning til tværnational aktivitet og pædagogisk fornyelse. I visse sektorer (. ) vil muligheden for at udbrede pædagogisk materiale, der er produceret med fællesskabsstøtte, sikkert give mulighed for at bryde de barrierer, der hindrer produktionen af bedre og mere målrettet materiale til forskellige målgrupper". Gør man status over resolutionens gennemførelse, som er omhandlet på de foregående sider, og over de deraf afledte forslag, viser der sig en klar for sigøjnerbørn og overensstemmelse mellem Kommissionens seneste forslag både for sigøjnersamfundene og for undervisningen i almindelighed. Punkt for punkt kan de seneste års projekter og forslag stilles op over for mål og forslag i det nye SOCRATES-program. tidligere års programmer 322. Programmet "Ungdom for Europa" til fremme af ungdomsudvekslinger og ungdomsaktiviteteri Unionen kan for unge sigøjnere blive et væsentligt supplement til SOCRArumprogrammet. Programmet dækker ikke projekter i uddannelses- og 94 erhvervsuddannelsesstrukiuren, men det for ungdomsledere, idet der ofres en hel del opmærksomhed på og afsættes en stor del af midlerne til unge, der har det svært. Endvidere vil initiativer til bekæmpelse af alle former for udelukkelse kunne tilgodeses specifikt. store perspektiver åbner 323. En gennemgang af Unionens initialiver understreger endnu engang nødvendigheden af både struktureret information og solid koordination, hvis man vil undgå at unødig spredning af midlerne og ønsker sammenhæng i strategierne, uden at aktionerne overlapper hinanden. Man bliver også under en sådan gennemgang følges ved resolutionens opmærksom på værdien af den strategi, der gennemførelse, og på, at erfaringerne herfra kan udnyttes til at yde teknisk støtte til og strukturere tiltag som information og dokumentation m. m. på andre områder. 324. Selv om det er vigtigt, at der er sammenhæng mellem de nye programmers overordnede forslag og de specifikke forslag til forbedring af rejsebørns skolegang, bør man være yderst påpasselig med, at denne opkobling på et storprogram med færdigudvikledeaktioner ikke betyder tab af smidighed, spontanitet, innovalionsånl og systematiseringsvilje, som tilsammen har været meget vigtige forudsætninger for de gode resultater af gennemførelsen af ministrenes resolution fra 1989. 325. Alle har ret til skolegang. Den er ikke betinget af noget, men praktiseres ud fra filosofien om lige muligheder for alle og i en kontekst, der sikrer respekt for en kultur. 326. Uddannelsen er fremadrettet. Uddannelsen er en positiv vektor, der understøtter refleksionerover formulerede "problemer" med indfaldsvinkler som "det sociale" eller "det marginale". De unges uddannelse intensiveres, og det vil ændre billedet institutionerne, erfarne radikalt. De vil nu blive fuldgyldige partnere for samtalepartnere og kvalificerede eksperter. Der er sket meget på blot én generation. Men vi må indrømme, at selv om en god del af vejen er tilbagelagt, projekternes puslespil ved at gå op og programmerne på forskellige områder efterhånden gennemført, er der stadig meget at udrette - og det i en vanskelig sammenhæng, hvor ethvert fremskridter skrøbeligt og usikkert. Alle bestræbelser må samles for at konsolidere resultaterne og fortsætte ad den vej, der fører til værdsættelse og dynamisk udvikling af vore kulturer i gensidig respekt for den tværkulturelle strategi. 327. De europæiske institutioner bør være meget årvågne for at være garanter for denne strategi. - i henhold Til den ende foreslås det, i resumé, for denne rapports område, at de igangværende, nationale aktioner og EU-aktioner intensiveres - enkelt, realistisk og økonomisk til de nye uddannelsesprogrammer. Denne intensivering bør ledsages af en etablering af net i medlemsstaterne og på unionsplan. De afgrænsede arbejdsområder, den valgte imellem og de enkelte strategi, de valgte temaer, balancen projekterne projektprofiler har bestået deres prøve. Selv efter en kort periode med midler, der må siges at have været begrænsede, er resultaterne mærkbare. filosofien bag forslagene til 95 Øger man midlerne og deres anvendelse, tager man fortsat hensyn til ligevægten og arbejder man efter samme grundlæggende strategi med smidighed, koordination og åbenhed, vil programmet kunne oplage et langt større antal partnere, og dets igangsættende virkning vil få et langt friere spil. Man vil forlade prøvestadiet og nå frem til nogle metoder, der efterhånden vil kunne bruges af alle de berørte børn, mens både sansen for innovation og ønsket om at koble sig på initiativer i andre instanser og andre programmer vil forblive intakt. Derfor er de aktiviteter, der blev iværksat i henhold til undervisningsministrenes resolution fra 1989, stadig primus motor, en reference og et reelt bevis for, at den kulturelle mangfoldighed og de aktioner, der skal bevare den, er en konstant kilde til berigelse for alle skoleelever og for hele det europæiske samfund. 96 Kommissionens undersøgelsesrapport udarbejdet af Jean-Pierre Liégeois Centre de recherches tsiganes - Université René Descartes BllAQ 1 La scolarisation des enfants tsiganes et voyageurs Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, De Europæiske Fællesskabers Publikationskontor Série "Documents" 1986, 286 s. School provision for Gypsy and Traveller children, do. Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 278 s. (engelsk oversættelse af Sineåd ni Shuineår) La scolarizzazione dei bambini zingari e viaggianti, do. Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 288 s. (italiensk oversættelse af Leonardo Piasere) La escolari/acion de los ninos gitanos y viajcros, do. Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 385 s. (spansk oversættelse af Carlos Martin Ramirez) Die schulische Betrcuung dcr Kinder von Zigcuncrn und Reiscndcn, do. Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, 1987, 516 s. (tysk oversættelse af Marion Papenbrok) 11 Bilag 2 Orienteringsdokument som diskussions- og handlingsgrundlag Dokumentet er en summarisk fremstilling på omkring 20 sider af oplysninger og forslag, som er samlet under 7 rubrikker: - strukturer - pædagogik og undervisningsmateriale - udgivelse og information - lærere - forskningsaktioner - fælles planlægning og koordinering - Fællesskabets rolle Dokumentet er siden 1988 blevet udgivet på følgende sprog: DE: Oricnticrungspapicr als Diskussions- und llandlungsgrundlagc, kan indhentes hos Centre de recherches tsiganes, Université René Descartes, 106, quai de Clichy - F-92110-Clichy. - EN: Orientation document for reflection and for action, udgivet af Traveller Education Service, Education Development Service, North District Centre, Monsall Road, Monsall - UK - Manchester M10 8WP. - ES: Documenta de orientaciôn para la reflexion y para la ace ion, udgivet af Nevipens Romani - Noticias Gitanas, Apartado de Correos 202 - E - 08080 - Barcelona. - FR: Document d'orientation pour la réflexion et pour l'action, udgivet af Ministère de l'Education nationale, de la Jeunesse et des Sports, Centre national de documentation pédagogique, Centre de Documentation Migrants, 91, rue Gabriel Péri - F - 92120 - Montrouge. - IT: Documenta orientalivo per la riflessione e Tazione, udgivet af Lacio Drom, via dei Barbieri, 22 -1 - 00186 - Roma. - PT: Documento de orientaçâo para a reflexâo e para a aceâo, kan indhentes hos Ministerio da Educaçâo e Cultura, Direcçâo-Geral do Ensino Bâsico e Secundârio, Avenida 24 de Julho, 138-5 - P - 1399 - Lisboa Codex. - Valenciano: Document d'orientaciô per a la reflexiô i Tacciô, udgivet af Conselleria de Cultura, Educaciô i Ciència, Direcciô General de Centres i Promociô Educativa, Avenida Campanar, 32 - E - 46015 - Valencia. is Bilaji 3 Cfenneniførelsen af den resolution, som ministrene vedtog i 1989, blev evalueret i følgende natjonale rapporter: Tyskland |itigjcn-fr Bclgien-nl Martin Emundts, Die Schulische Betreuung der Kinder von Binnen- Schiffern, Cireusangehorigen und Schaustellern und der Kinder von Sinti und Roma und Fahrenden, Kultusministerium Nordrhein-Westfalen, uden datoangivelse, 16 s. Alain Reyniers, La scolarisation en ( 'ommunaulé française de Belgique des enfants de culture itinérante (Tsiganes et Voyageurs, hateliers, forains. Cens du cirque). Communauté française de Belgique, Scolarisation en milieu multiculturel, oktober 1993, 56 s. Marc Verlot, in samenwerking met Sven Sierens en Nele Goethals, Ilet Onderwijs aan kinderen van Zigeuners en Voyageurs, Ministerie van de Vlaamse Gemeenschap, Departement Onderwijs, Secretariaat-generaal - Cel Studie en Wetenschappelijk Onderzoek, januar 1994, 34 s. Danmark Report on Education of Gypsy Children in Denmark, Undervisnings ministeriet, 1993,21 s. Spanien Frankrig La escolarizaciôn de los Gitanos en Espaha, Ministerio de Educaciôn y Cienciajuli 1993,37 s. Jovhanna Bourguignon, Scolarisation des enfants tsiganes et voyageurs, Ministère de l'Education nationale. Direction des Ecoles, Direction des Lycées el Collèges, november 1993, 23 s. + bilag. Grækenland Ministère de l'Education nationale et des Cultes, Rapport communautaire pour l'enseignement des enfants tsiganes, uden datoangivelse, 52 s. Irland Italien Report on the Implementation of B. C. Resolution 89/C 153/02 on School Provision for Travellers, september 1993, 30 s. -1- bilag. Opera Nomadi Nazionale (Secondo Massano, con il contributo di Maria Ottani e Mario Salomoni) La scolarizzazione degli alunni zingari e viaggianti in Italia, september 1993, 25 s. 4- bilag. Nederlandene Overzicht van Voorzieningen in Nederland voor het Onderwijs aan Woomvagen- en Zigeunerleerlingen, Ministerie van Onderwijs en Wetenschappen, december 1993,21 s. Portugal Relatôrios nacionais sobre a cscolarizaçào das erianças eiganas e via/antes, Ministerio da Educacåo, april 1994, 5 s. Storbitannien School provision for Gypsies and other Travellers hi the UK relevant to EC Resolution H9/C 153/02, Department for Education, uden datoangivelse, 23 s. n°i ISSN 0254-1459 KOM(96) 495 endelig udg. DOKUMENTER DA 16 05 Katalognummer : CB-CO-96-503-DA-C ISBN 92-78-09934-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg lOO