title: Wetgevingsresolutie houdende advies van het Europees Parlement inzake het voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van richtlijn 93/38/EEG houdende coördinatie van de procedures voor het plaatsen van opdrachten in de sectoren water- en energievoorziening, vervoer en telecommunicatie (COM(95) 0107 - C4-0162/95 - 95/0080(COD)) [ De zaak werd op 16 juli 1996 overeenkomstig artikel 59, lid 3 van het Reglement naar de bevoegde commissie terugverwezen (deel II, punt 4 van de notulen van die datum).] (Medebeslissingsprocedure: eerste lezing)

eurovoc_concepts:
GATT
energy use
public contract
telecommunications
transport policy
water


title: Règlement (CE) nº 2017/96 de la Commission du 22 octobre 1996 modifiant l'annexe III du règlement (CEE) nº 2377/90 du Conseil établissant une procédure communautaire pour la fixation des limites maximales de résidus de médicaments vétérinaires dans les aliments d'origine animale

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
waste

text: L_1996270FR. 01000201. xml 23. 10. 1996    FR Journal officiel de l'Union européenne L 270/2 RÈGLEMENT (CE) NO 2017/96 DE LA COMMISSION du 22 octobre 1996 modifiant l'annexe III du règlement (CEE) no 2377/90 du Conseil établissant une procédure communautaire pour la fixation des limites maximales de résidus de médicaments vétérinaires dans les aliments d'origine animale LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CEE) no 2377/90 du Conseil, du 26 juin 1990, établissant une procédure communautaire pour la fixation des limites maximales de résidus de médicaments vétérinaires dans les aliments d'origine animale (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 2010/96 de la Commission (2), et notamment ses articles 6, 7 et 8, considérant que, conformément au règlement (CEE) no 2377/90, des limites maximales de résidus de médicaments vétérinaires doivent être établies progressivement pour toutes les substances pharmacologiquement actives utilisées dans la Communauté dans les médicaments vétérinaires destinés à être administrés aux animaux producteurs d'aliments; considérant que des limites maximales de résidus ne peuvent être établies qu'après l'examen, par le comité des médicaments vétérinaires, de toutes les informations pertinentes relatives à la sécurité des résidus de la substance concernée pour le consommateur d'aliments d'origine animale et à l'impact des résidus sur la transformation industrielle des denrées alimentaires; considérant qu'il convient, lors de l'établissement de limites maximales pour les résidus de médicaments vétérinaires présents dans les aliments d'origine animale, de déterminer les espèces animales dans lesquelles ces résidus peuvent être présents, les niveaux autorisés pour chacun des tissus carnés obtenus à partir de l'animal traité (denrées cibles) et la nature du résidu pertinent pour le contrôle des résidus (résidu marqueur); considérant que, pour le contrôle des résidus, ainsi que le prévoit la législation communautaire en la matière, des limites maximales de résidus doivent généralement être établies pour les denrées cibles, le foie ou les reins; que le foie et les reins sont souvent retirés des carcasses qui font l'objet d'échanges internationaux et qu'il importe, de ce fait, d'établir également des valeurs limites pour les tissus musculaires ou adipeux; considérant que, dans le cas des médicaments vétérinaires destinés à être administrés aux volailles de ponte, aux animaux en lactation ou aux abeilles, il convient également d'établir des valeurs limites pour les œufs, le lait ou le miel; considérant que, afin de permettre l'achèvement des études scientifiques, l'aminosidine, la marbofloxacine et le cymiazole doivent être insérés à l'annexe III du règlement (CEE) no 2377/90; considérant qu'il convient de prévoir un délai de soixante jours avant l'entrée en vigueur du présent règlement afin de permettre aux États membres de procéder, à la lumière des dispositions du présent règlement, à toute adaptation nécessaire aux autorisations de mise sur le marché des médicaments vétérinaires concernés octroyées au titre de la directive 81/851/CEE du Conseil (3), modifiée par la directive 93/40/CEE (4); considérant que les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l'avis du comité permanent des médicaments vétérinaires, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier L'annexe III du règlement (CEE) no 2377/90 est modifiée conformément à l'annexe du présent règlement. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le soixantième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 22 octobre 1996. Par la Commission Martin BANGEMANN Membre de la Commission (1)  JO no L 224 du 18. 8. 1990, p. 1. (2)  JO no L 269 du 22. 10. 1996, p. 5. (3)  JO no L 317 du 6. 11. 1981, p. 1. (4)  JO no L 214 du 24. 8. 1993, p. 31. ANNEXE L'annexe III du règlement (CEE) no 2377/90 est modifiée comme suit: 1. Anti-infectieux 1. 2. Antibiotiques 1. 2. 5. Aminoglycosides Substance pharmacologiquement active Résidu marqueur Espèce animale LMR Tissu cible Autres dispositions «1. 2. 5. 6. Aminosidine Aminosidine Bovins, porcins, lapins, poulets 500 μg/kg Muscle Les LMR provisoires expirent le 1er juillet 1998. » 1 500 μg/kg Foie, rein 1. 2. 6. Quinolones Substance pharmacologiquement active Résidu marqueur Espèce animale LMR Tissu cible Autres dispositions «1. 2. 6. 3. Marbofloxacine Marbofloxacine Bovins 150 μg/kg Muscle, foie, rein Les LMR provisoires expirent le 1er juillet 1998» 50 μg/kg Graisse 75 μg/kg Lait Porcins 150 μg/kg Muscle, foie, rein 50 μg/kg Graisse + peau 2. Antiparasitaires 2. 2. Médicaments agissant contre les ectoparasites 2. 2. 3. Dérivé de l'iminophényle thiazolidine Substance pharmacologiquement active Résidu marqueur Espèce animale LMR Tissu cible Autres dispositions «2. 2. 3. 1. Cymiazole Cymiazole Abeilles 1 000 μg/kg Miel Les LMR provisoires expirent le 1er juillet 1999»


title: Industrielle und Werkstofftechnologien (BRITE-EURAM III) : Hinweise für Begleitmaßnahmen (Studien, Informationsaustausch, Verwertung, Verbreitung und Schulung).

eurovoc_concepts:
EU research policy
materials technology


title: Bilan fourrager 1976 : Ressources.,Bilancio foraggero 1976 : Risorse.,Feed balance sheet 1976 : Resources.,Futterbilanz 1976 : Aufkommen.,Voederbalansen 1976 : Beschikbare hoeveelheden.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural product nomenclature
agricultural statistics
animal feedingstuffs
fodder


title: La politica comunitaria nel campo delle telecomunicazioni.

eurovoc_concepts:
audiovisual production
video cassette


title: Beskattningen inom Europeiska unionen - Rapport om skattesystemens utveckling

eurovoc_concepts:
competition law
environmental tax
single market
tax system
type of business

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 22. 10. 1996 KOM(96) 546 slutlig BESKATTNINGEN INOM EUROPEISKA UNIONEN RAPPORT OM SKATTESYSTEMENS UTVECKLING (Framlagt av kommissionen) BESKATTNINGEN INOM EUROPEISKA UNIONEN RAPPORT OM SKATTESYSTEMENS UTVECKLING INNEHÅLL I INLEDNING II UTVECKLINGEN AV SKATTESYSTEMEN INOM UNIONEN III FÖRETAGANDE: GENOMFÖRANDE AV DEN INRE MARKNADEN IV SYSSELSÄTTNING V MILJÖ VI VÄGEN FRAMÅT 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 I. INLEDNING 1 sitt diskussionsunderlag "Beskattningen inom Europeiska unionen" av den 20 mars 1996 lade kommissionen fram en ny, övergripande syn på skattepolitiken. Dokumentet lyfte särskilt fram de stora utmaningar som unionen står inför: nödvändigheten att skapa tillväxt och sysselsättning, att stabilisera skatteintäkterna och att helt och fullt genomföra den inre marknaden. Vid det informella EKOFIN-mötet i Verona den 13 april välkomnade finansministrarna kommissionens dokument och enades om behovet av att behandla dessa frågor i en grupp på hög nivå, som skulle tillsättas och samordnas av kommissionen. EKOFIN-ministrarna utsåg personliga representanter till gruppen på hög nivå, som sammanträdde vid fyra tillfallen, den 24 juni, 19 juli, 12 september och 7 oktober 1996. Även rådets generalsekretariat deltog vid dessa sammanträden. Sammanträdena gav representanterna en värdefull möjlighet att undersöka och utbyta uppfattningar om vissa centrala utmaningar för skattepolitiken. Under sammanträdenas lopp åhörde gruppen muntliga vittnesmål från Europeiska fackliga samorganisationen (EFS), och industriförbund (UNICE) och Onno Ruding. Europaparlamentet fick, genom sitt utskott för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, en allmän orientering om de ämnen som kommissionen lade fram för att dryftas i gruppen. Samarbetsorganisationen arbetsgivarföreningar europeiska för På ordförande Santers initiativ föreslog kommissionen i juni en europeisk förtroendepakt för sysselsättningen. Därigenom betonades i synnerhet nödvändigheten att vända skattesystemens tendens att motverka sysselsättningen i sin motsats, som en del av en omfattande strategi för att skapa fler jobb i unionen. Europeiska rådet i Florens betonade "den inre marknadens väsentliga bidrag för att främja tillväxt och sysselsättning", och uppmanade rådet "att före Europeiska rådets möte i Dublin lägga fram en rapport om utvecklingen av skattesystemen inom unionen med hänsyn till behovet att skapa skattemässiga förutsättningar som stimulerar företagande och att skapa arbetstillfällen samt främja en effektivare miljöpolitik. ". Tidigare finansminister i Nederländerna och ordförande för kommittén av oberoende experter på företagsbeskattning i Europeiska gemenskapen, som avlämnade sin rapport i mars 1992. Kommissionens slutsatser utifrån denna rapport ges i dess meddelande av den 26 juni 1992 (SEK(92) 1118). 1. 6 I denna rapport skall kommissionen sammanfatta (i avsnitten III-V nedan) de uppfattningar som uttryckts av medlemmarna i gruppen på hög nivå om de frågor som först togs upp i kommissionens Veronadokument, och ge (i avsnitt VI) sin egen bedömning av såväl dessa särskilda frågor som av vägen framåt. 1. 7 Kommissionen önskar uttrycka sin uppskattning till EKOFIN-ministrarna för det stöd de gett åt dess initiativ, både genom sina egna diskussionsbidrag i Verona och genom sina personliga representanters deltagande i gruppen på hög nivå. II. UTVECKLINGEN AV SKATTESYSTEMEN INOM UNIONEN 2. 1 Utvecklingen av skatter och sociala avgifter i de femton medlemsstaterna i Europeiska unionen kan visas genom att se på både utvecklingen av beskattningens nivå (mätt t. ex. som andel av BNP) och utvecklingstendenser i beskattningens struktur (såsom de visar sig t. ex. i de effektiva skattesatser som tillämpas på olika beskattningsunderlag). 2. 2 Mellan 1980 och 1994 ökade det genomsnittliga totala uttaget av skatter och sociala avgifter i procent av BNP i EU med ungefär 2 procentenheter. Skillnaderna mellan olika medlemsstater var dock stora. Med den traditionella uppdelningen mellan direkta och indirekta skatter samt socialförsäkringsavgifter, stod ökade socialförsäkringsavgifter (en ökning med 1,5 procentenheter i genomsnitt för EU, med största delen av ökningen under 1990-talet) för huvuddelen av den totala ökningen av beskattningen under perioden. Utvecklingen under denna tidsperiod är mer relevant än uppgifter för ett visst land under något enstaka år. 2. 3 En metod för att analysera de långsiktiga trenderna i skattestrukturen är att beräkna de implicita skattesatserna (skatteintäkter dividerade med skatteunderlaget) för de olika ekonomiska faktorerna (produktions- och konsumtionsfaktorer). Mellan 1980 och 1994 ökade det europeiska genomsnittet av den implicita skattesatsen på anställd arbetskraft stadigt från 34,7 % till 40,5 %. Den motsvarande skattesatsen för de övriga produktionsfaktorerna (kapital, egna företagare, energi, naturresurser) minskade från 44,1 % till 35,2 % (se diagrammet nedan). Skattesatsen på konsumtion förblev i stort sett stabil, med en svag ökning från 13,1 % till 13,8 %. Också här finns stora skillnader mellan de enskilda medlemsstaterna. De medlemsstater som hade den största ökningen av den implicita skattesatsen på anställd arbetskraft under perioden var i huvudsak de i vilka även den totala beskattningen ökade mest. 2. 4 Det finns många tänkbara förklaringar till dessa förändringar i beskattningens struktur, inbegripet utvecklingen av skattesatser och -underlag, befolkningens åldrande och det faktum att löneinkomster är relativt stabila och lätta att beskatta. En annan faktor kan vara en framskridande urholkning av vissa skatteunderlag som en möjlig följd av överdriven eller skadlig skattekonkurrens. OECD:s ministerråd och G7-toppmötet i Lyon har i år framhävt oron över att särskilt gynnsamma skattesystem, i synnerhet för internationellt rörliga verksamheter, kan leda till ekonomiskt felaktiga resursfördelningar och undergräva andra länders skatteintäkter. Fastän det inte finns något mått på den totala skatteurholkningen, finns det dock ett visst underlag som pekar på att den effektiva beskattningen av kapitalinkomster har hotats av investeringar som utförts av rena skatteskäl mellan medlemsstater eller utanför unionen. Implicita skattesatser 1980 -1994 Anställd arbetskraft övriga faktorer 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 III. FÖRETAGANDE: GENOMFORANDE AV DEN INRE MARKNADEN Bakgrund Företagandet är en väsentlig drivkraft för skapande av tillväxt, välstånd och sysselsättning inom unionen. Skapandet av en miljö som låter företagandet blomstra är av livsviktig betydelse för att upprätthålla och förstärka unionens konkurrenskraft på global nivå. För detta spelar den inre marknaden en central roll. Allteftersom de inskränkande regleringarna försvinner framträder de skattehinder eller snedvridningar som kvarstår allt tydligare, och beskattningen ses allmänt som ett av de viktigaste områden på vilka den inre marknaden inte genomförts fullständigt. Detta gäller till och med på ett sådant område som mervärdesbeskattningen, där systemet, trots en avsevärd lagstiftningsinsats från gemenskapens sida, ännu är långt ifrån anpassat till den inre marknadens behov, och dess komplexitet och skiljaktiga tillämpningar leder till verkliga problem. Skattesystemen måste tillåta att gränsöverskridande ekonomiska verksamheter utvecklas inom unionen. Samtidigt är det dock nödvändigt att tillse att de ökade möjligheterna till gränsöverskridande handel och investeringar inte leder till oacceptabla förluster av skatteintäkter genom skattearbitrage, skatteflykt eller skattebedrägerier. På samma sätt som det är nödvändigt att förhindra dubbelbeskattning av inkomstflödena över gränserna, borde transaktioner inom unionen inte helt och hållet kunna undgå beskattning. Främjande av tillväxt och företagande Inom gruppen på hög nivå fanns en bred enighet om att de bästa förutsättningarna för företagande låg i skattesystem som var så enkla, rättvisa och effektiva som möjligt. Under de senaste åren har utvecklingen gått mot system med breda underlag och i allmänhet låga skattesatser. Dessa ansågs i allmänhet vara bäst lämpade för att främja varaktig ekonomisk tillväxt och att föredra framför en rad särskilda skatteundantag eller avdrag riktade till enskilda sektorer eller nischer inom näringslivet. Icke desto mindre har en del medlemsstater tagit särskilda initiativ för att stimulera nyföretagande och små och medelstora företag. Båda dessa sektorer är primära skapare av ökat välstånd och nya jobb och båda kan de skadas genom oproportionerligt höga kostnader för att efterleva alla bestämmelser. 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 Den inre marknaden 3. 5 Det erkändes allmänt att skattereglerna var ett viktigt element i det fullständiga genomförandet av den inre marknaden och att utvecklingen av den inre marknaden hade ställt skattesystemen själva inför vissa utmaningar, framförallt vad beträffar skyddet av skatteunderlagen och förhindrande av gränsöverskridande skattebedrägerier och skattefusk. Om behovet av och det brådskande i att vidta särskilda åtgärder på gemenskapsnivå fanns det dock många olika uppfattningar. Medan samtliga representanter påpekade hur politiskt känsliga skattebeslut är och nödvändigheten att respektera subsidiaritetsprincipen, framhöll en del att detta inte fick tas som ursäkt för passivitet och stagnation i skattefrågor. 3. 6 3. 7 Ett antal representanter förväntade sig att snedvridningarna i beskattningen skulle bli ännu tydligare under den tredje etappen av EMU, då det skulle finnas färre variabla faktorer och transaktionskostnader och valutarisker inte längre skulle utgöra några större handelshinder. Andra menade dock att den huvudsakliga konsekvensen av EMU skulle vara att understryka vikten av att bevara en nationell flexibilitet i skattepolitiken. Gruppen i allmänhet ansåg att det vore viktigt att ha en klar uppfattning av beskattningens roll på den inre marknaden på medellång och lång sikt, men att det inom denna ram skulle tillämpas en pragmatisk och praktisk inställning till enskilda frågor. Det noterades även att t. o. m. utan någon ny skattelagstiftning förs ett ökande antal fall till domstolarna, antingen på nationell nivå eller till EG-domstolen. I detta avseende förändras hela tiden uppfattningen av lagen. Ett antal representanter uttryckte allvarlig oro över att utvecklingen av gemenskapens skattesystem riskerade att bli ett lappverk om inte domstolsbehandlingen kompletterades med andra instrument. 3. 8 Många personliga representanter ville ge omedelbar prioritet åt gemenskapsåtgärder för att avskaffa skattehinder för gränsöverskridande inkomstströmmar. Ett betydande antal pekade ut ränte- och royaltybetalningar mellan företag och bad kommissionen att utarbeta ett nytt förslag till direktiv på basen av vilket diskussionen kunde sättas i gång på nytt. Många effektivare mervärdesskattesystem för att avskaffa den komplexitet, marknadsuppdelning och möjligheter till bedrägeri som den nuvarande övergångsordningen rymmer. En del ansåg det vara brådskande att inleda arbetet på att genomföra kommissionens program för ett nytt gemensamt mervärdesskattesystem. även behovet av ett enklare och framhöll 3. 9 Ett antal representanter ansåg att Rudingkommitténs rapport från 1992 hade gett en användbar analys av de åtgärder som borde vidtas inom företagsbeskattningen. Bland de prioriteringar för gemenskapsåtgärder som nämndes fanns åtgärder beträffande i synnerhet livförsäkringar och pensioner, behandlingen av finansieringstjänster, gränsarbetare med avseende på inkomstbeskattning och socialförsäkring, punktskatter och ett eventuellt utarbetande av gemensamma skattedefinitioner. 3. 10 Det fördes en omfattande diskussion om betydelsen av avtal om dubbelbeskattning mellan medlemsstater (och med tredje land) för att på effektivaste sätt bidra till att uppfylla den inre marknadens behov. Fastän bilaterala avtal baserade på OECD:s modellavtal har inneburit ett stort steg framåt för att underlätta internationell handel över hela världen, efterlyste många representanter åtgärder för att förbättra avtalens funktion. Det föreslogs att vissa områden där det förelåg risk för dubbelbeskattning skulle identifieras och behandlingen av dessa överenskommas på gemenskapsnivå. Detta skulle resultera i en gemensam modell för att rationalisera systemet. 3. 11 Nödvändigheten att utveckla och stärka samarbetet mellan skattemyndigheterna i kampen mot skattebedrägerier och skattefusk på den inre marknaden framhölls av ett antal representanter som en av deras främsta prioriteringar. Skattesystemen borde vara icke-diskriminerande, men även kraftfulla nog för att kunna undvika intäktsförluster på grund av skattefusk. Samarbetet skulle inte endast utsträckas till utbyte av erfarenheter om de bästa sätten för att hantera fusket, utan också till förbättringar av kontrollen och det ömsesidigt biståndet mellan skattemyndigheterna i medlemsstaterna. Även möjligheten att företa gemensamma skatterevisioner i fråga om gränsöverskridande ekonomiska verksamheter nämndes. Skattekonkurrens skadlig konkurrens om 3. 12 Diskussionerna i gruppen visade att den utsträckning i vilken det uppfattade hotet om illojal eller rörliga affärsverksamheter påverkar utformningen av skattepolitiken varierar från land till land. Dessutom fanns det ingen allmänt erkänd och objektiv uppfattning om vad en illojal åtgärd är. En del representanter framhöll sin oro över att följderna av skatteurholkningen i sista hand kunde hota ett uppnående av centrala gemenskapsmål och efterlyste följaktligen en gemensam hållning inom unionen. internationellt intäkterna från 3. 13 Ett antal representanter lade stor tonvikt vid nödvändigheten att EG:s konkurrensregler, framförallt beträffande statsunderstöd, tillämpades konsekvent och öppet. Andra påpekade, samtidigt som de stödde kravet på öppenhet, att skatteåtgärder bara var ett sätt för regeringarna att understödja näringsverksamheter och att behandlingen av skatteincitament borde stå i samklang med en mer övergripande konkurrenspolitik, inbegripet erkännande av regionpolitiska målsättningar. Den allmänna meningen i gruppen var en önskan om närmare samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna på detta område. 3. 14 Gruppen på hög nivå gav i allmänhet ringa stöd på detta stadium åt minimiskattesatser och -skatteunderlag inom företagsbeskattningen, även inom ramen för det övergripande målet att säkerställa ett minimum av effektiv beskattning inom unionen. 3. 15 Många representanter understödde dock en fortsättning av initiativ särskilt inriktade pä att begränsa eller avskaffa orättvis konkurrens inom detta område, i förening med del arbete som för närvarande pågår inom OECD. Några representanter föreslog även ytterligare ett antal initiativ, däribland sådana som syftar till att klargöra tolkningen av existerande lagar, att definiera godtagbart respektive icke godtagbart beteende i gemenskapssammanhang och att i högre grad utbyta information om medlemsstaternas skattepolitik och skatteåtgärder. Beskattning av kapitalinkomster 3. 16 Många personliga representanter föste särskild uppmärksamhet vid beskattningen av kapitalinkomster, såväl inom unionen som på global nivå. Kapitalinkomsterna, och dä i synnerhet ränteinkomster från sparande, utgör den mest lättrörliga av alla skattebaser och skillnader till allvarliga snedvridningar av kapitalallokeringen och kapitalflödena. Ett antal personliga representanter förde fram uppfattningen att avskaffandet av valutariskerna och minskningen av ränteskillnaderna i den tredje etappen av EMU skulle öka känsligheten för skillnader i beskattningen. i beskattningen kan leda 3. 17 Som svar på detta problem ansåg många representanter att en miniminivå på beskattningen av ränteinkomster från sparande skulle genomföras i hela unionen för att förhindra ekonomiska störningar och talade för en information mellan minimikällskatt, medan skatteförvaltningarna om ränteinkomster för i utlandet bosatta och var ovilliga att acceptera en källskatt inom unionen om inte lagstiftningen om banksekretess upphävdes. Andra representanter ansåg att dessa två tillvägagångssätt kunde samexistera för att utgöra en grund för ett möjligt hävande av dödläget. intäktsförluster. En del förordade utbyte andra av IV. SYSSELSÄTTNING Bakgrund 4. 1 Kampen mot arbetslösheten är den största utmaning som gemenskapen idag står inför. Såsom visades ovan har den långsiktiga trenden i beskattningen i gemenskapen missgynnat arbetskraften. Ersättning av arbete med kapital har uppmuntrats genom ett strukturellt förfördelande av arbetskraften i skattesystemen. 4. 2 Den betydande för att gynna reduktion av beskattningen av arbetskraften sysselsättningen (1-2% av BNP) som kommissionen rekommenderade i Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning har ännu inte kommit till stånd. Det huvudsakliga skälet till detta är de svårigheter som medlemsstaterna har att finna lämpliga och tillräckliga kompensationer i budgeten för att uppväga förlusten av intäkter. Beskattningens betydelse 4. 3 Det rådde en bred konsensus inom gruppen på hög nivå om att skatterna på arbete måste minskas. En del personliga representanter talade för ett målinriktat tillvägagångssätt, så att beskattningen av arbete skulle skäras ned för vissa särskilda kategorier inom arbetskraften (t. ex. långtidsarbetslösa, unga arbetslösa) för att maximera effekten på sysselsättningen. Andra personliga representanter betonade nödvändigheten att skapa en lämplig skattemiljö för jobbskapande genom att minska den totala skattebördan, inklusive företagsbeskattningen. En överflyttning av skatter från arbete till alternativa skatteunderlag förordades av några representanter. Andra menade att skapandet av sysselsättning kunde underlättas bättre genom att minska den totala skattebördan och kontrollera eller reducera de offentliga utgifterna. Åtgärder på lång och kort sikt 4. 4 Många personliga representanter ansåg att det var nödvändigt att vända den långsiktiga trenden mot ökad beskattning av arbete, även om det vore svårt i praktiken, framförallt beroende på det begränsade utrymmet för att finansiera större minskningar av skatterna på arbete. En ömvändning av denna trend skulle troligtvis påverka besluten att anställa arbetskraft på medellång och lång sikt i högre grad än kortsiktiga åtgärder. De flesta personliga representanterna ansåg det vara av avgörande betydelse att arbetsgivarna fick en tydlig signal om att den långsiktiga trenden i skattestrukturen nu skulle vändas och infogade denna signal i sina förväntningar. 4. 5 En del personliga representanter förde fram betydelsen av åtgärder på kortare sikt som införts i några medlemsstater. Dessa är i allmänhet tillfälliga minskningar av lönebikostnader och inriktade på särskilda områden, och har snarare effekt på anställningsbeslut på kort sikt, under den tid åtgärderna är i kraft. En nyckelfråga är hur känslig efterfrågan på arbetskraft är för dessa kortvariga minskningar av kostnaderna för den. En del personliga representanter underströk de risker som är förenade med dessa kortsiktiga åtgärder, som till exempel höga kringkostnader. Finansieringen av minskade skatter på arbete 4. 6 Alternativen för att finansiera minskningar av skatterna på arbete (både på lång och kort sikt) är minskning av de offentliga utgifterna och ökad beskattning på andra områden. Dessa alternativa skatteunderlag kunde vara konsumtion eller andra produktionsfaktorer än arbete. Att finansiera sådana minskningar är lättare under en period av högre ekonomisk tillväxt. 10 4. 7 4. 8 5. 1 En del personliga representanter ansåg att minskningar av de offentliga utgifterna borde prioriteras. Sådana minskningar kunde skapa utrymme för att antingen finansiera reduktioner av skatten på arbete eller för att mer allmänt minska den totala skattebördan. Några personliga representanter framhävde den rådande tendensen i deras länder att överflytta beskattningen från inkomster, inklusive arbetsinkomster, till utgifter eller konsumtion. Beträffande det särskilda alternativet att använda extra intäkter från en justering av grundskattesatsen för mervärdesskatt i det nya gemensamma systemet, ansåg de personliga representanterna i allmänhet att detta snarare var ett alternativ på medellång eller lång sikt. En del av dem underströk att ökningar av mervärdesskatten var neutrala med avseende på EU:s konkurrenskraft. Alternativet att införa eller öka miljöskatter, inklusive energiskatter, för att finansiera minskningar av skatterna på arbete, och sålunda bidra till att rätta till det nuvarande förhållandet med underutnyttjande av arbetskraftsresurser och överutnyttjande av knappa miljöresurser, framhävdes av vissa personliga representanter (se avsnitt V nedan). Beträffande beskattningen av andra produktionsfaktorer än arbete, i synnerhet rörligt kapital, slutligen, betonade några personliga representanter betydelsen av att uppnå enighet om "säkerhetsnät" för att antingen tillhandahålla stabila alternativa skatteunderlag eller förhindra att ytterligare urholkning av intäkterna från dessa skatteunderlag leder till ökad beskattning av arbete. att sätt finansiera sociala utgifter, Inför det ökade trycket på deras sociala trygghetssystem har vissa medlemsstater infört alternativa att bredda finansieringsunderlaget så att hela bördan inte längre vilar endast på den anställda arbetskraften, eller genom att uppmuntra större privata inslag på området. En del personliga representanter framhävde kopplingen mellan sociala avgifter och sociala förmåner. Andra underströk att det med en åldrande befolkning och en relativ krympning av basen av anställd arbetskraft var nödvändigt att finna alternativa sätt att finansiera de sociala utgifterna. Några personliga representanter redogjorde för reformer på detta område som genomförts under senare tid. t. ex. genom V. MILJÖ Bakgrund En av gemenskapens uppgifter är att främja en varaktig ekonomisk tillväxt som respekterar miljön. För att säkerställa att höga miljökrav inte i onödan inkräktar på andra mål, såsom en hög sysselsättningsnivå, vilken kräver bl. a. en hög ekonomisk prestationsnivå och en konkurrenskraftig europeisk industri, är det nödvändigt att finna kostnadseffektiva lösningar på miljöproblem. Beskattningen är, genom sin påverkan på varupriserna, ett ekonomiskt instrument som kan användas för att uppmuntra till ett mer balanserat utnyttjande av knappa naturresurser och för att internalisera de externa kostnaderna för användningen av dem. 11 5. 2 Miljörelaterade skatter, som t. ex. tas ut på användningen av begränsade naturtillgångar och energi, kan grovt definieras som alla skatter vars underlag har specifika negativa effekter på miljön. Vid sidan av deras funktion att generera intäkter, tjänar de även som incitament för att förändra beteenden. De förs därför ofta fram som effektiva ekonomiska instrument för skydd av miljön. Erfarenheter från områden som t. ex. användningen av blyfri bensin har visat att miljömålen ofta bäst kan uppnås när skatteinstrumenten kombineras med andra åtgärder som används konsekvent för att förändra beteenden. 5. 3 Användningen av miljörelaterade skatter, inbegripet energiskatter, har i genomsnitt inte ökat i någon väsentlig utsträckning mellan 1980 och 1994. För EU som helhet uppgick miljö- och energiskatterna till 2,6 % av BNP år 1980 och 2,9 % år 1994. Siffrorna för 1995 och 1996 kan visa på en viss ökning eftersom flera medlemsstater har infört nya miljöskatter, som inte avspeglas i de ovan nämnda siffrorna. En del av de personliga representanterna redogjorde för dessa nyinförda "gröna" skattereformer i sina respektive länder. Miljöskatter och minskning av skatterna på arbete 5. 4 Såsom nämndes ovan, kunde intäkter från ökade insatser av miljö- och energiskatter användas för att finansiera minskningar av skatterna på arbete. Mot denna bakgrund uttalade sig några personliga representanter för ökade energirelaterade skatter och påminde om att flera medlemsstater redan använt sig av denna möjlighet. Energiskatterna sågs som ett område där betydande intäkter kunde uppbringas, fastän vissa medlemsstater redan hade relativt höga energiskatter. Andra miljörelaterade skatter med mindre skatteunderlag kunde knappast inbringa betydande intäkter, särskilt om de framgångsrikt kunde påverka beteendena. Andra personliga representanter hyste mindre förhoppningar om att använda miljö- och energiskatter för att minska beskattningen av arbete, i synnerhet om andra länder inte antog samma politik. Det framhölls även att de potentiellt negativa effekterna på konkurrenskraften av att öka skatterna på industrins användning av energi kunde mildras om en gemensam ram för miljöskatter kunde införas i EU. VI. VÄGEN FRAMÅT En process for ökad samordning 6. 1 I denna avslutande del av rapporten framlägger kommissionen sina slutsatser, baserade på de fyra sammanträdena med gruppen på hög nivå. Dessa slutsatser bygger på det dokument som utarbetades inför det informella EKOFIN-mötet i Verona samt överläggningarna i gruppen på hög nivå, inklusive de uppmaningar till handlande som framfördes av EFS, UNICE och Onno Ruding. 12 6. 2 6. 3 6. 4 Kommissionen understryker att alla förslag till gemenskapsåtgärder på skatteområdet måste ta full hänsyn till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Kommissionen eftersträvar inte harmonisering av skattesystemen för harmoniseringens egen skull. Snarare vill den understödja en pragmatisk och realistisk hållning som syftar till att tillhandahålla ett effektivare försvar än hittills mot den förlust av den nationella beskattningssuveräniteten till förmån för marknaderna som medlemsstaterna fatt erfara. Hur kan man uppnå ett bättre samarbete på gemenskapsnivå? En del personliga representanter har framfört uppfattningen att det finns ett klart behov av en grupp, i vilken medlemsstaterna och kommissionen kan utbyta information om och granska skattepolitiken. En sådan grupp, som skulle ledas av kommissionen, kunde användas för att ge en strategisk överblick över olika skattepolitiska linjer och arbetet i de existerande specialkommittéerna som bildats av kommissionen och medlemsstaterna gemensamt (och som behandlar indirekt beskattning, direkt beskattning och minskning av lönebikostnader). Den skulle ha till uppgift att hjälpa till att identifiera de centrala initiativ, av lagstiftningsnatur eller av annat slag, som sedda i ett helhetsperspektiv kunde bidra till att förverkliga viktiga mål för gemenskapen, såsom de som formulerades i Florens, samtidigt som den skulle slå vakt om medlemsstaternas skatteuppbärande befogenheter. 6. 5 Ett tätare informationsutbyte om politiska beslut och åtgärder i medlemsstaterna borde göra det möjligt för gruppen att ta upp frågan om skattekonkurrens. För det ändamålet kommer kommissionen att föra fram ett antal initiativ, inklusive ett antal av dem som föreslogs av en del personliga representanter. Dessa initiativ kommer att inriktas på följande: • • • • säkerställande av en bred enighet om vilka slag av åtgärder som är skadliga i gemenskapssammanhang, bestämmande av gemensamma normer som sträcker sig över flera områden (en "uppförandekodex"), införande av ökad samordning av åtgärder som vidtas av skattemyndigheterna i medlemsstaterna och utformas för att förhindra att skattekonkurrens skadar gemenskapens intressen, och förstärkande av samarbetet mellan skattemyndigheterna i den gemensamma kampen mot skattebedrägerier och skattefusk. 13 6. 6 Utöver dessa områden kunde gruppen också ge en välbehövlig möjlighet att undersöka de viktigaste politiska konsekvenserna av vissa specifika frågor. Exempel på sådana, av vilka många togs upp av de personliga representanterna, är bl. a. följande: • dubbelbeskattningsavtalens roll, funktionssätt och eventuell samordning av dem, • förenkling av skattesystemen för små och medelstora företag och andra näringsidkare, • • 6. 7 6. 8 6. 9 samordning av skatter och socialförsäkringssavgifter, i synnerhet för gränsarbetare, och beskattning av internationella tjänster och konsekvenserna av de nya teknologierna. Slutligen finns det behov av ytterligare undersökning av samspelet mellan beskattningen och de gemensamt omfattade mål som formulerades i Florens, nämligen företagande, sysselsättning och miljön, enligt de linjer som föreslås nedan. Företagandet och den inre marknaden För att fullt ut kunna skörda frukterna av den inre marknaden och stimulera, före t ägande t måste skattehinder och olägenheter för företagande inom unionen angripas rakt på sak. Ett avskaffande av hindren för gränsöverskridande inkomst- och kapitalflöden kommer att minska komplikationerna och därmed kostnaderna för att bedriva affärsverksamhet. På lång sikt är en skattemässigt neutral miljö som främjar affärsverksamhet och välståndsskapande ett av de bästa sätten att uppnå den konkurrenskraft som är oundgänglig på internationell nivå. Kommissionen anser, samtidigt som den är uppmärksam på känsligheter och svårigheter, att åtgärder är nödvändiga för att avlägsna sådana barriärer. Den är också övertygad om att en gemensam ansträngning i samarbete är avgörande för att bygga upp icke- snedvridande och för den inre marknaden anpassade skattesystem. Hittills har en del av hindren för den fria rörligheten och de icke-diskrimineringsprinciper som stadfästs i fördragen blivit föremål för domslut från EG-domstolen, då nationella domstolar ansett att skattebestämmelser kunde hindra den inre marknaden från att fungera som den bör. Om denna trend består och inte kompletteras med andra åtgärder kan den mycket väl resultera i ett styckverk, som aldrig kan bli ett hållbart alternativ till samarbete. 14 6. 10 Mot denna bakgrund lyfter kommissionen fram fyra områden för åtgärder vilka är av central betydelse för att utveckla skattevillkor för en optimalt fungerande inre marknad. Kommissionen skall • föra fram sitt arbetsprogram för införande av ett nytt gemensamt mervärdesskattesystem, • • lägga fram nya förslag för att avlägsna skatteolägenheter för gränsöverskridande ekonomisk verksamhet, med början i betalningar av räntor och royalties mellan närstående bolag, klargöra omfattningen av och förbättra den konsekventa tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler, inklusive reglerna för statsstöd, och • förbinda sig själv till att förbättra möjligheterna till ökat samarbete och ömsesidigt bistånd mellan skattemyndigheterna, i synnerhet genom specifika förslag som integrerar samarbetsredskapen och stärker det ömsesidiga biståndet vid uppbörd av skatter. 6. 11 Vad beträffar beskattningen av sparande, anser kommissionen att den nuvarande situationen är så nedbrytande att effektiva åtgärder måste vidtas. Ett värdefullt första steg vore enligt kommissionens uppfattning införandet av en minimikällskatt, enligt dess förslag från 1989. Detta skulle inte medföra att principen om banksekretess permanentades och det skulle säkerställa att det fanns åtminstone en effektiv minimiskattenivå som tillämpades på alla ränteinkomster i unionen. Kommissionen uppmanar därför rådet att i brådskande ordning återuppta sin granskning av det föreliggande förslaget till beskattning av sparräntor. Främjande av sysselsättningen 6. 12 För att främja sysselsättningen råder det en bred enighet om nödvändigheten att vända den trend i skattestrukturerna som lägger en växande börda på arbete i jämförelse med andra skatteunderlag. Kommissionen understryker att medlemsstaterna, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, borde ha frihet att välja tillvägagångssätt för att minska skatterna på arbete och medlen för att finansiera dessa minskningar. Alla finansieringsalternativ har sina begränsningar och de måste samtliga övervägas, inbegripet en kombination av olika alternativ. Kommissionen sätter stort värde på en intensifiering av det utbyte av information och erfarenheter som för närvarande pågår i dessa frågor, efter publiceringen av dess rapport om socialskyddets framtid inom unionen. 15 6. 13 På kort sikt har åtgärder som vidtagits i flera medlemsstater för att reducera lönebikostnaderna och som inriktats på särskilda kategorier inom arbetskraften, såsom okvalificerade eller nytillkomna på arbetsmarknaden, under de rådande ekonomiska förhållandena ännu inte lett till några betydande minskningar av arbetslösheten. Erfarenheten visar dock att deras effekt kan förbättras avsevärt om de ges en mycket noggrann utformning. Dessa åtgärder kunde vara effektivare om de kopplades till jobbskapande och på ett flexibelt sätt till experiment med förändringar av arbetsorganisationen eller arbetstiden. Att hålla åtgärderna så enkla som möjligt skulle dessutom bidra till att maximera anslutningen och minimera uppfyllandekostnaderna, särskilt för de minsta företagen. Med tanke på att de små och medelstora företagen är huvudkällan till nya jobb i unionen borde skattepolitiken också underlätta och upprätthålla deras sysselsättningsskapande förmåga. På liknande sätt skulle ett utökat hänsynstagande till utgifter för immateriella investeringar i företagsbeskattningen bidra till utvecklingen av kvalifikationer, till ökad prestationsförmåga och även till bättre innovationsstrategier. 6. 14 I det långsiktiga perspektivet anser kommissionen att det linns stora fördelar att vinna genom att samordna skatteåtgärder och föra fram dem som en del av en ansträngning som omfattar hela gemenskapen för att minska arbetslösheten. Avgörande är att övertyga de ekonomiska aktörerna om att skattestrukturerna från och med nu kommer att inriktas på att främja sysselsättningen. En sådan samordning skulle vara särskilt värdefull i samband med ömvändningen av den långsiktiga trenden i beskattningsstrukturerna och för att ingjuta det nödvändiga förtroendet som en del av den europeiska förtroendepakten. Miljön 6. 15 Beträffande miljön erkänner kommissionen nödvändigheten att undersöka en utvidgad användning av energi- och miljörelaterade skatter. Rådande praxis visar dock att miljömål ofta bäst uppnås när skatteinstrument kombineras med andra åtgärder, som tillämpas konsekvent för att ändra beteenden. I valet av instrument bör effekterna på konkurrenskraften, sysselsättningen och miljön omsorgsfullt värderas. 6. 16 Fastän den lämpliga kombinationen av politiska instrument för att uppnå miljömål kanske inte är densamma för alla medlemsstater, är det dock nödvändigt att skillnaderna är förenliga med den inre marknadens friktionsfria funktion. I detta avseende kommer kommissionen for inom kort att presentera ett meddelande med medlemsstaterna beträffande användningen av miljöskatter på grundval av den rådande gemenskapsrätten. riktlinjer 16 6. 17 Fastän medlemsstaterna kommer att vara tvungna att bedöma den utsträckning i vilken skatteinstrument är nödvändiga för att uppnå deras miljömål, finns det dock ett område på vilket det otvetydigt visat sig nödvändigt med åtgärder på gemenskapsnivå. Detta gäller beskattningen av energiprodukter, som bl. a. spelar en viktig roll för att hjälpa till att uppnä målet all år 2000 stabilisera utsläppen av C'()2 pä 1990 ars nivå. I dclla sammanhang kommer kommissionen att lägga fram nya förslag till beskattning av energiprodukter före utgången av detta år. Dessa förslag kommer att ge en gemensam ram, som gör det möjligt för medlemsstaterna att bygga upp sina egna skattesystem i ljuset av de egna nationella förhållandena samtidigt som den inre marknadens fullgoda funktion respekteras. Slutsatser 6. 18 Med tanke på den analys och de handlingslinjer som lagts fram i det föregående, anser kommissionen att det linns ett brådskande behov av att göra framsteg, med avseende pä såväl enskilda frågor som den övergripande inriktningen i skattepolitiken. En arbetsgrupp för skattepolitik kunde visa sig vara värdefull för att utveckla och bedöma framsteg på alla dessa områden. På längre sikt kunde den bereda vägen för en allmän överenskommelse för att tillse att skattepolitiken i de olika medlemsstaterna på ett bättre sätt inriktas på att uppnå viktiga mål för unionen, samtidigt som den skyddar skatteunderlagen mot skadlig skattekonkurrens. 6. 19 Kommissionen anmodar rådet i) att beakta denna rapport och uppmärksamma Europeiska rådet på den, ii) att ägna ett av sina nästa sammanträden åt att i sin helhet granska såväl existerande förslag från kommissionen som möjliga åtgärder i framtiden, och iii) att bifalla att arbete inleds i gruppen och att godkänna huvuddragen i dess arbetsprogram enligt denna rapport. 17 ISSN 1024-4506 KOM(96) 546 slutlig DOKUMENT SV 09 Katalognummer : CB-CO-96-547-SV-C ISBN 92-78-10725-5 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg \S


title: Risoluzione sul Libro verde della Commissione concernente i modelli di utilità nel mercato interno (COM(95)0370 - C4- 0353/95)

eurovoc_concepts:
industrial property
invention
single market

formats: html print


System of National Accounts 1993.


title: Fonds structurels France : objectif France.


title: 97/270/CE: Decisione della Commissione del 22 ottobre 1996 concernente il regime di crediti d'imposta istituito dall'Italia a favore del settore dei trasporti di merci su strada per conto terzi (C 45/95 ex NN 48/95) (Il testo in lingua italiana è il solo facente fede) (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
infringement of EU law
road transport
suspension of aid
tax system

formats: html pdfa1b print