title: Komission tiedonanto - Yhteisön ulkoinen kauppapolitiikka standardien ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alalla

eurovoc_concepts:
World Trade Organisation
market access
mutual recognition principle
standardisation
trade relations

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 13. 11. 1996 KOM(96) 564 lopull. KOMISSION TIEDONANTO YHTEISÖN ULKOINEN KAUPPAPOLITIIKKA STANDARDIEN JA VAATIMUSTENMUKAKUUDEN ARVIOINNIN ALALLA YHTEISÖN ULKOINEN KAUPPAPOLITIIKKA STANDARDIEN JA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINNIN ALALLA TIIVISTELMÄ Tässä tiedonannossa määritellään Euroopan yhteisön kauppapolitiikan tavoitteet standardien ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alalla sekä strategia näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Tiedonannolla on kaksi tavoitetta. Ensiksi, siinä pyritään selvittämään yhteisön politiikkaa ja strategiaa kyseisellä alalla, jotta niitä voidaan johdonmukaisesti edistää. Toiseksi, tarkoitus on tarkastella ja tarvittaessa muokata strategiaa. Tiedonanto pohjautuu kahteen olettamukseen. Ensiksi, ja vaatimustenmukaisuuteen liittyvät kaupan esteet eli tekniset kaupan esteet näyttävät olevan lisääntymässä ja vaativan enemmän huomiota ja toimintaa kuin aikaisemmin. Toiseksi, yhtenäismarkkinoiden sääntelyjärjestelmän avulla yhteisö voi harjoittaa voimakkaammin ulospäin suuntautuvaa kauppapolitiikkaa tällä alalla. tuotestandardeihin Yhteisön kauppatavoitteista voidaan tehdä yksinkertainen yhteenveto. Tavoitteena on ensiksi vähentää ulkomaanmarkkinoiden teknisiä kaupan esteitä ja estää uusien syntyminen. Toiseksi pyritään rohkaisemaan kauppakumppaneita hyväksymään standardit ja sääntelykeinot, jotka perustuvat kansainväliseen ja eurooppalaiseen käytäntöön tai ovat yhteensopivia näiden kanssa. Kummankin tavoitteen saavuttaminen helpottaa kaupankäyntiä ja sääntelyn alaisten tuotteiden markkinoillepääsyä. Nämä kaupankäynnin tavoitteet pyritään saavuttamaan nelikohtaisen strategian avulla, johon sisältyy seuraavat ominaisuudet: luottamus Maailman kauppajärjestöön (WTO) ja erityisesti sen kaupan teknisiä esteitä koskevaan sopimukseen monenvälisellä tasolla sekä kahdenvälisiin sopimuksiin esteiden vähentämisen ja markkinoiden avaamisen osalta; vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten neuvotteleminen muilla markkinoilla tapahtuvan testaamisen ja varmentamisen kustannusten vähentämiseksi; tekninen apu useille maille sen varmistamiseksi, että sääntelyjärjestelmät ovat avoimia ja kaupalle myönteisiä, ja sääntely-yhteistyö, joka kohdistuu standardien ja määräysten saattamiseen sopusointuun muiden kauppakumppanien kanssa. WTO:n suhteen on luotava kattava katsaus kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen toimintaan ja täytäntöönpanoon keinona varmistaa, että kaikki WTO:n jäsenet noudattavat sitä täysin, ja tarvittaessa itse sopimuksen toimintaa on parannettava. Tämä merkitsee myös järjestelmällisempää WTO:n kauppapoliittisen maatutkinnan käyttöä sekä suuremman huomion kiinnittämistä teknisiin kaupan esteisiin WTO:hon liittymisten yhteisön markkinoillepääsyä koskevaa strategiaa myös varmistaa WTO:n määräysten noudattamista. yhteydessä. Kahdenväliset neuvottelut voivat osana tunnustamisen etujen Vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten suhteen olisi vedettävä selvä raja vastavuoroisen ja määräysten yhdenmukaistamisen välille, sillä kaikkiin näistä voidaan pyrkiä erikseen. Olisi kuitenkin kiinnitettävä suurempaa huomiota vastavuoroisen tunnustamisen käyttämiselle suuremman yhdenmukaisuuden saavuttamisen keinona. Pidemmällä tähtäimellä yhteisön olisi oltava valmis vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten monenvälistämiseen ja harkittava sopimuksia alueellisin perustein. standardien sekä Teknisen avun ohjelmat kehitysmaille edistävät jo sitä, että kumppanuusmaat ottavat käyttöön kansainvälisiä ja eurooppalaisia standardeja ja käytäntöjä. On kuitenkin olemassa keinoja, joilla telminen apu voi paremmin palvella ulkoisen kaupan tavoitteita tulevaisuudessa sekä tarjota perustan tuleville vastavuoroista tunnustamista koskeville sopimuksille. Voidaan myös parantaa ohjelmien yhteensovittamista ja saavuttaa suurempi yhdenmukaisuus yhteisön ja jäsenvaltioiden ohjelmien välillä suurtuotannon etujen maksimoimiseksi. Sääntelyä koskevan yhteistyön alalla yhteisön pääasialliset aloitteet, riippumatta siitä, ovatko ne monenvälisiä, useanvälisiä tai kahdenvälisiä, kattavat teollisuuden avainaloja, kuten ajoneuvot, lääkeaineet, lääketieteelUset laitteet, elintarvikkeet ja kemikaaUt. Nämä yhteistyön kansainvälisen yhdenmukaistamisen tai hyväksymisen ja monissa tapauksissa tarjoavat perustan vastavuoroiselle tunnustamiselle. eri muodot varmistavat sääntelyn yhteisön Kaikilla näillä alueUla yhteistyö ja yhteensovittaminen komission, jäsenvaltioiden, Euroopan teoUisuuden ja Euroopan standardointi- ja varmentamislaitosten väUUä on tämän yhteistyön parantaminen on olennaista. Komission käsityksen mukaan mahdollista. Tiedonannon lopussa on yhteenveto päätelmistä, ja snnä pyydetään neuvostoa hyväksymään sekä tässä asiakirjassa esitetty laaja strategia että tehdyt täsmälliset ehdotukset YHTEISÖN ULKOINEN KAUPPAPOLITIIKKA STANDARDIEN JA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINNIN ALALLA JOHDANTO 1. Viime vuosina standardit ja varmentamista koskevat kysymykset ovat muodostuneet merkittäväksi tekijäksi yhteisön ulkoisissa kauppasuhteissa. Kun teolUsuustuotteiden tariffit ovat historialUsen alhaiseUa tasolla, muihin kuin tariffeihin perustuvien, teknisten esteiden merkitys on kasvanut. Vastaavasti yhä useammat maat vastatessaan kasvaneeseen ja ympäristönsuojelua koskevaan oikeutettuun kysyntään ovat asteittain ottaneet käyttöön sääntelyvaatimuksia. HuoUmatta ja kansainvälisten laitosten yrityksistä kehittää maailmanlaajuisesti soveUettavissa olevia standardeja ja vaatimuksia, eri maat ja alueet ovat usein ilman perusteluja ottaneet käyttöön toisistaan eroavia standardeja samalle tuotteeUe ja näin tarpeettomasti Usänneet kustannuksia sekä estäneet valmistajia hyötymästä suurtuotannon eduista, joita syntyy kun tuotteiden tarvitsee oUa vain yhden yhteisen standardin mukaisia. tuotestandardeja turvalUsuutta terveyttä, uusia 2. 3. Tätä eri standardien ja vaatimusten nopeaa Usääntymistä on seurannut kasvava vaatimus miden noudattamisen osoittamisesta tuojamaan suorittamalla itsenäiseUä tarkastus-, testaamis- tai varmentamistoimella. Nykyään yhä kasvava määrä teolUsuustuotteita sähkölaitteista, leluista ja koneista kemikaaleihin, lääkkeishn ja lääketieteessä käytettävään välineistöön on testattava ja varmennettava erilaisten kansallisten vaatimusten mukaisesti ennen myyntiä. Nämä usein väistämättömät lisäkustannuksia vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt sellaisiUe yrityksille, jotka pyrkivät myymään moniUa markkinoilla. Jopa tapauksissa, joissa maat luottavat yhdenmukaistettuihin sääntöihin tai hyväksyvät ja muiden maiden määräysten vaatimustenmukaisuustodistuksUn luottaminen on poikkeukselUsta. vastaavuuden, aiheuttavat viejämaan testeihin ja valmistajien varmentamiset, mikä Usää Tämä aiheuttaa useita mahdolUsia kaupan esteitä. Se tekee välttämättömäksi eri kansallisia markkinoita varten tehtävät kaUUt ja pääasiassa tarpeettomat toistuvat testit kustannuksia maailmanmarkkinoina ilman oikeassa suhteessa olevia yleisen hyvinvoinnin hyötyjä. Tuotteiden hyväksyttäminen usein kaukaisiUa markkinoiUa aiheuttaa viivästyksiä, jotka voivat haitata etenkin innovatiivisen teknologian ja lyhyen elinkaaren tuotteiden kaupan pitämistä. Vaikeudet ymmärtää vieraiden markkinoiden sääntelyjärjestelmää, riippumatta siitä, johtuuko tämä etäisyydestä, kielestä tai kulttuurieroista, voivat myös toimia tosiasialUsena syrjivänä esteenä tuonnille. Vhmeinen mutta ei lainkaan vähäpätöisin tekijä on hankalien standardi-, testaus- ja varmennusvaatimusten asettaminen, mitä voidaan käyttää tehokkaasti tuonnin ehkäisemiseen ja kotimaisten yritysten suojaamiseen kilpailulta. 4. Keskustelut jäsenvaltioiden ja Euroopan teoUisuuden kanssa paljastavat kasvavan huolestuneisuuden standardien ja vaatimuksenmukaisuuteen liittyvien edellytysten taipumuksesta luoda kaupan esteitä, ja tämä huolestuneisuus ei näytä olevan väistymässä. On esitetty lukuisia ratkaisuja, joiden asianmukaisuus voi vaihdeUa olosuhteiden mukaan, mutta joihin kuuluu seuraavia toimia: kolmansien maiden kannustaminen pakolUsten teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuteen liittyvien menettelyjen vähentämiseen siihen, mikä on välttämätöntä oikeutettujen poUittisten päämäärien saavuttamiseksi; standardien ja määräysten paremman yhdenmukaistamisen edistäminen muilla markkinoilla mahdollisuuksien mukaan, kauppakumppanien kannustaminen ottamaan käyttöön tai hyväksymään yhteisössä sovellettavien standardien ja teknisten määräysten vastaavuus ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten vastavuoroisuuden tunnustaminen, keinona vähentää vastavuoroisuuden esteitä. 5. 6. 7. Vaikka standardit ja vaatimustenmukaisuuden esteet vaativat suurempaa huomiota kuin aikaisemmin, vumeaikainen kehitys yhteisössä antaa mahdolUsuuden puuttua näihin esteisiin yhdenmukaisemmin. Yhtenäismarkkinoiden luomisen kautta tapahtunut yhdenmukaistettujen eurooppalaisten tuotedirektiivien käyttöönotto on lähes toteutettu ja niiden soveltaminen on aloitettu, minkä avuUa voidaan suunnata enemmän huomiota parannusten löytämiseen yhteisön kauppakumppanien sääntelyjärjestelmun. Samaan aikaan Euroopassa ja etenkin yhtenäismarlddnoiUa kehitetyt kaupankäynniUe ja kansainväliseen käytäntöön yhtenevyytensä ansiosta myönteisyytensä asianmukaisen vertaUukohdan muiUe maiUe tai alueille näiden luodessa tai uudistaessa omia sääntelyjärjestelmiään. sääntelyratkaisut joustavuutensa, tarjoavat on vähentää itselleen kaksi perustavoitetta. Tätä taustaa vasten yhteisö on asettanut Ensimmäinen tai vaatimustenmukaisuuden arvioinnin esteiden ilmaantumista teoUisuustuotteiUe muilla markkinoUla. Toinen on edistää mahdolUsuuksien mukaan kansainvälisun ja eurooppalaisun käytäntöihin perustuvia tai nuden kanssa yhdenmukaisten standardien jotta parannetaan eurooppalaisten tuotteiden markkinoUlepääsyä ja kilpailukykyä. ja määräysten käyttöönottoa ulkomailla, standardien uusien estää tai johon seuraavat ominaisuudet: Nämä kaupankäynnin tavoitteet pyritään saavuttamaan nelikohtaisen strategian sisältyy avulla, luottamus Maailman (WTO) ja erityisesti kaupan teknisiä esteitä koskevaan kauppajärjestöön sopimukseen monenvälisellä tasoUa sekä kahdenvälisun sopimuksiin esteiden vähentämisen ja markkinoiden avaamisen osalta, vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten tapahtuvan testaamisen ja varmentamisen kustannusten vähentämiseksi, tekninen apu useiUe maille sen varmistamiseksi, että sääntelyjärjestelmät ovat avoimia ja kaupaUe myönteisiä, ja sääntely-yhteistyö, joka kohdistuu standardien ja määräysten saattamiseen sopusointuun muiden kauppakumppanien kanssa. neuvotteleminen muilla markkinoilla 8. sopimuksen merkitystä Jäljempänä I jaksossa kuvaillaan WTO:n ja erityisesti kaupan teknisiä esteitä koskevan ja vähentämisessä sekä esitetään keinoja monenvälisten välineiden tehokkaammaksi käyttämiseksi tulevaisuudessa. Myös kahdenvälisten aloitteiden merkitystä WTO:n määräysten noudattamisen varmistamiseksi tähdennetään. teknisten esteiden poistamisessa 9. Asiakirjan II jaksossa kuvataan vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten keskeiset tavoitteet sekä suhdetta vastavuoroisen tunnustamisen, teknisen avun ja sääntelyssä tehtävän yhteistyön väliUä. Siinä esitetään joitakin muutoksia nykyiseen kyseisiä sopimuksia koskevaan strategiaan. 10. Jäljempänä HI jaksossa kuvataan yhteisön kehitysmaakumppaneiUeen tarjoamien erilaisten teknisen avun ohjelmien tavoitteet ja esitetään lukuisia parannuksia, jotta ne paremmin täyttäisivät ulkoisen kaupankäynnin tavoitteet. 11. Asiakirjan IV jaksossa tunnistetaan yhteisön pääasiaUiset aloitteet sääntelyä koskevassa yhteistyössä. Käsitteellä tarkoitetaan laajasti sekä kahdenvälisiä että ja määräysten useanvälisiä hankkeita, kansainvälistä koskevien vaatimustenmukaisuutta edeUytysten yksinkertaistamista ja sääntelyuudistuksen edistämistä. tarkoitetaan standardien yhdenmukaistamista, ja sUlä JAKSO: I ARVIOINTIKYSYMYKSET MAAILMAN KAUPPAJÄRIESTÖSSÄ STANDARDIT VAATIMUSTENMUKAISUUDEN JA johti vuonna 1979 kaupan 12. MonenväUsellä kauppajärjestelmällä on 1970-luvun lopulta lähtien yritetty rajoittaa standardien ja vaatimustenmukaisuuden esteiden vaikutusta. GATTin Tokion kierros teknisiä esteitä koskevien menettelyohjeiden laatimiseen, joiden noudattaminen oU vapaaehtoista ja joissa avoimuus ja syrjimättömyys vakiinnutettiin peruskäsitteiksi tuotestandardien ja määräysten käytössä. Näitä menettelyohjeita vahvistettiin ja ne tehtiin kaikkia nykyisen MaaUman kauppajärjestön (WTO) jäseniä sitoviksi Uruguayn kierroksen jälkeen vuonna 1994. 13. Vuoden 1994 sopimus kaupan teknisistä esteistä sisältää useita uudistuksia. Siinä tehdään selvä ero vapaaehtoisten standardien ja pakolUsten teknisten sääntöjen väUUe. Sunä sisällytetään soveltamisalaan määräykset ja standardit, jotka koskevat tuotteisiin Inttyviä prosesseja sekä tuotantomenetelmiä. Siinä vahvistetaan suhteelUsuusperiaatetta teknisten määräysten antamisessa ja edellytetään, että jäsenet sääntelevät tuotteita keinoin, jotka rajoittavat kauppaa mahdolUsimman vähän. Sunä asetetaan jäsenet vastuuseen standardeista ja säännöistä, joita sovelletaan alueeUiseUa tai paikalUsella tasoUa, ja vahvistetaan menettelyohjeet valtiosta riippumattomme standardointilaitoksiUe. Siinä annetaan sääntöjä siitä, miten tuotteiden vaatimustenmukaisuutta arvioidaan sekä kannustetaan WTO:n jäseniä tunnustamaan muiden jäsenten testit ja varmentamiset suloin, kun nuhin voidaan luottaa kiinnittäen huomiota siihen, että tämä voidaan varmistaa vastavuoroista tunnustamista koskevin neuvotteluin. Lisäksi Uruguayn kierroksen paketin osana sopimukseen sovelletaan WTO:n riitojen ratkaisumenettelyä. Kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen toiminta ja toimeenpano 14. Tässä vaiheessa on Uian aikaista tehdä varmoja päätelmiä siitä, onko uusi sopimus kaupan teknisistä esteistä täysin saavuttanut tavoitteensa. Toisaalta voidaan väittää, että sopimukseen ensimmäistä kertaa Uittyneiden WTO:n jäsenten keskuudessa siitä tiedetään melko vähän, kuten tiedetään myös kotimaassa vaadittavista uudistuksista, joita ilman uudet jäsenet eivät saa järjestelmiään sopimuksen mukaisiksi. Tätä varten tarvitaan koulutusta. Voidaan kysyä, tekevätkö tietyt yhteisön kauppakumppaneista tarpeeksi hyväksyäkseen ja käyttääkseen kansainvälisiä standardeja, noudattaakseen tiedoksiantomenettelyjä, kannustaakseen sopimuksen menettelyohjeiden noudattamista tai varmistaakseen, että tekniset säännökset ovat oikeassa suhteessa. 15. Toisaalta useiden uusien määräysten sisällyttäminen vuoden 1994 sopimukseen, niiden sitova luonne ja riitojen ratkaisumenettelyjen käyttömahdolUsuudet määräysten noudattamatta jättämisen tapauksessa johtanevat ajan mittaan parannuksiin. Jo nyt uuteen sopimukseen Uittyvien WTO:ssa käytyjen riitojen ratkaisuneuvottelujen määrä osoittaa joidenkin WTO:n jäsenten päättäväisyyttä varmistaa asianmukainen toimeenpano ja toteuttaa toimia siUoin, kun sopimuksen määräyksiä ei noudateta. 16. Sopimuksen toimintaa ja tutkinta suoritetaan viimeistään ennen vuoden 1997 loppua (sopimuksen 15 artiklan 4 kohta), ja tämä on sopiva aika arvioida sopimuksen menestyksekkyys, selvittää onko se täytäntöönpantu asianmukaiseUa tavalla ja määrittää, onko sen toiminta riittävä. toimenpanoa koskeva laaja tarpeita. Tämän 17. Singaporessa vuoden 1996 joulukuussa pidettävä WTO:n ministerikokous on jäsenille mahdoUisuus vahvistaa uudelleen teknisiä kaupan esteitä koskevan sopimuksen täyden täytäntöönpanon tärkeys ja saada sitoumuksia vuoden 1997 uudeUeentarkastelun kattavuuden varmistamiseksi. Tämän Usäksi oUsi harkittava uudeUeentarkastelun kannalta olennaisia osatekijöitä. Yksi tällainen osatekijä on kansainvälisten standardien lujittamisen tutkiminen, siUä on ilmaistu huoli siitä, että kansainvälinen standardointi ei pysty heijastamaan kansainvälisen kaupan todellisia saavuttamiseksi yhteensovittamista kansaUisten, alueelUsten ja kansainvälisten standardointilaitosten välillä on parannettava. Olisi myös kehitettävä menettely jäsenten kansainvälisten standardien hyväksymisen ja käyttöönoton mittaamiseksi. Muita esille tuotuja kysymyksiä ovat mahdoUisuus kehittää ohjeita, joiUa avustetaan WTO:n jäseniä noudattamaan sopimusta, esimerkiksi kun kyseessä on "vähiten kauppaa rajoittavan" teknisiä määräyksiä ja vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevissa menettelyissä. Niihin voivat kuulua myös erityisesti muihin kuin tuotteisun luttyviin prosesseihin ja tuotantomenettelyihin Uittyvien voimassa olevien sääntöjen soveltamisalan ja tarvittaessa WTO:n ja kansainvälisten standardointilaitosten jäsennellymmän suhteen hyödyUisyyden selventäminen. testin käyttö tavoitteen sen toimintaa 18. Tästä syystä komission päätelmä on, että mikäli sekä sopimuksen täytäntöönpanoa tarkoituksenmukaisesti, WTO:n että ministerikokouksen on korostettava teknisiä kaupan esteitä koskevan asianmukaisen täytäntöönpanon merkitystä ja sitoutua perinpohjaiseen tutkintaan vuonna 1997. Tästä syystä yhteisön olisi Singaporen ministerikokouksessa pyrittävä siihen, että: halutaan tutkia a) b) kaikki WTO:n jäsenet vahvistavat uudeUeen sitoutuneisuutensa teknisiä kaupan esteitä koskevan sopimuksen perinpohjaiseen täytäntöönpanoon; ja sitoudutaan uudelleentarkastelu sopimuksen täytäntöönpanosta ja toiminnasta. suorittamaan vuonna kattava 1997 ja syvälUnen 19. Tähän läheisesti Inttyvä kysymys on yhteisön sekä kansainvälisten sääntöjä antavien laitosten ja standardointilaitosten suhde. Kaupan teknisistä esteistä tehty sopimus ja muut WTO:n sopimukset ovat suuresti Usänneet kansainvälisten laitosten toiminnan painoarvoa, ja useiUa aloUla on nykyään vaikeaa poiketa kansainvälisistä säännöistä ja standardeista vaikka siihen oUsi teknisiä syitä. Tämän vuoksi oUsi harkittava, olisi komission oltava tiiviimmin mukana kyseisten kansainvälisten laitosten työssä jatkuvan johdonmukaisuuden varmistamiseksi kansainvälisten sääntöjen ja standardien, yhteisön sääntöjen vahvistamisen ja yhteisön WTO-velvolUsuuksien välUlä, ja miten tämä mukanaolo toteutettaisiin. Myös nämä kysymykset on otettava huomioon. Täydentävät toimet WTO:ssa 20. WTO tarjoaa useita Usäkeinoja, joUla varmistetaan sopimuksen täysimääräinen täytäntöönpano ja joita tulevaisuudessa voidaan käyttää täysipainoisemmin. a) Kauppapoliittinen maatutkinta (TPRM) 21. KauppapoUittinen maatutkinta otettiin käyttöön vuonna 1988 tavoitteena tutkia määrätyin väliajoin kunkin WTO:n jäsenen kauppapolitiikkaa ja jotta muut jäsenet pystyisivät arvioimaan niiden yhteensopivuutta WTO:n kanssa. Tähän mennessä TPRM:n tapa käsiteUä standardeja, vaatimustenmukaisuuden arviointia ja kaupan teknisiä esteitä on ollut pintapuoUnen. On kuitenkin selvää, että näiden kysymysten kasvava merkitys antaa aihetta tarkempaan tutkintaan. 22. Kauppapoliittisen maatutkinnan hyöty on selvästi suunnata huomio yhteisön kauppakumppaneiden järjestelmiin. Muiden jäsenten järjestelmien ongelmat voidaan tunnistaa ja niihin voidaan esittää ratkaisuja. Avoimuutta vaaditaan, ja tutkinnan kohteena olevan maan on perusteltava erityisten sääntöjen ja standardien yUäpito, mikä monissa tapauksissa voi olla haasteelUsta. UudistusmieUset jäsenet voivat rohkaista sääntelyuudistuksiin. käyttää menetelmää painostuskeinona ulkoisena esteitä koskevan 23. Lisäksi yhteisön olisi oltava avoin standardiensa ja sääntelypolitiikkansa yksityiskohtaiseen tutkintaan TPRM:n avuUa. Yhteisön järjestelmä tarjoaa hyvän sopimuksen noudattamisen malUn. teknisiä kaupan Yhdenmukaistetut direktiivit täyttävät sen keskeiset vaatimukset. Pitkälti kansainväUsnn standardeihin perustuvat standardit ovat useimmiten vapaaehtoisia ja sääntelyvaatimuksia asetetaan vain silloin, kun ne ovat välttämättömiä terveyden, turvalUsuuden tai muun oikeutetun perusteen takia. TuottajUla on näin ollen mahdoUisuus olla joustavia määräysten noudattamisen suhteen sitä velvoitetta noudattaen, että teknisten määräysten on oltava mahdoUisimman vähän rajoittavia. Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ovat avoimia, kun taas uuden lähestymistavan mukainen moduuleihin perustuva järjestelmä, jossa on riskin suuruuteen lnttyviä erilaisia hyväksymismenettelyjä, tarjoaa esimerkin siitä, miten kaupan mahdoUisimman vähäisen rajoittamisen periaatteen vaatimukset testaustietojen hyväksyminen on mahdoUista täytetään. Kolmannen maan Euroopan varmentamislaitosten alihankinnan avulla, vaikka yhteisö voi myös pyrkiä varmistamaan vastavuoroisen tunnustamisen muiden kumppaneiden kanssa. 24. Tästä syystä komissio suosittaa, että standardi- ja varmentamiskysymyksiä käsiteltäisiin perinpohjaisemmin tulevissa kauppapoUittisen maatutkinnan uudeUeentarkasteluissa, erityisesti yhteisön pääasiallisten kauppakumppanien ja niiden maiden tutkinnassa, joissa kaupan esteet ovat erityisen voimakkaita. Yhteisö ja sen vaatimustenmukaisuusjärjestelmän tutkimukseUe, kun järjestelmää seuraavan kerran tarkasteUaan uudelleen. Tätä varten tarvitaan komissiossa ja jäsenvaltioiden kanssa parempaa yhteensovittamista kauppapoUittisen tutkintajärjestelmän tarkastelujen valmisteluissa, vaikka yhteisön on myös pyydettävä WTO:n sihteeristöä keskittymään kysymykseen tarkemmin tulevia kauppapolUttista maatutkintaa koskevia kertomuksia laatiessaan. olisi myös samanlaiseUe standardien avoin b) WTO:hon liittyminen 25. Aikaisemmin kaupan tekniset esteet olivat harvoin käsiteltävä kysymys GATTUn Uittymisen yhteydessä Tokion kierroksen kaupan teknisiä esteitä käsittelevien menettelyohjeiden vapaaehtoisen luonteen vuoksi. SUloin kun GATTin jäsen vapaaehtoisesti noudatti menettelyohjeita, se tapahtui puolittain automaattisesti. Kun Uruguayn kierroksen kaupan teknisiä esteitä koskeva sopimus lutettiin WTO:n perusvelvoUisuuksien joukkoon, sen noudattamisesta on luonnolUsesti tuUut uusia jäseniä koskettava asia ja kysymys, joka on erittäin tärkeä eurooppalaiselle teolUsuudeUe. Suurta huomiota on kiinnitetty standardeihin ja varmentamiskysymyksUn Venäjän ja Saudi-Arabian Uittymisen yhteydessä, ja vastaavanlaista huomiota oUsi khnnitettävä näihin kysymyksiin muissa järjestelmien työryhmissä, saattamiseksi teknisiä esteitä koskevan sopimuksen määräysten mukaiseksi. sitoutuminen varmistetaan todelUnen jotta 26. Komissio varmistaa näin oUen yhteensovitetusti jäsenvaltioiden kanssa, että näiUe tulevissa annetaan merkittävä nykyisissä sija ja kysymyksiUe jäsenyysneuvotteluissa. Kahdenväliset aloitteet WTO:n sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi ja kaupan teknisten esteiden poistamiseksi 27. Neuvosto hyväksyi äskettäin uuden yhteisön markkinoUlepääsyä koskevan strategian, jossa komissio esitti puuttuvansa kaupan esteisnn kolmansissa maissa sekä monenkeskisen järjestelmän avulla että tarvittaessa kahdenvälisin toimin. Standardeihin ja varmentamiseen luttyvät kaupan esteet selvästikin kuuluvat jotka markkinoUlepääsyä koskevaUa sellaisiin muihin kuin strategiaUa on voitettava. Siinä korostetun lähestymistavan mukaisesti yhteisö tariffiesteisiin, 10 käyttää edeUeenkin WTO:n riitojen ratkaisumenettelyä puuttuessaan kaikkein räikeimpiin ja selvimpnn teknisiä esteitä koskevan sopimuksen rikkomisiin. 28. Niiden esteiden osalta, jotka ovat jatkossakin paremmin selvitettävissä kahdenvälisin ratkaisuin kuin turvautumalla WTO:n koko koneistoon, yhteisöllä on käytössään valikoima voimavaroja, mukaan ja yhteistyösopimukset monien kanssa, muodoUiset neuvottelumenettelyt kuten ministeritason ja korkean tason tapaamiset ja mahdoUisuus käsiteUä ongelmia ala- tai tapauskohtaisesti sitä mukaa, kuin niitä ilmenee. PääasialUsesti monenvälisun tapauksiin sovellettava kaupan esteitä koskeva asetus voi olla hyödylUnen väline myös kahdenvälisten riitojen ratkaisemisessa. lukien sen kauppa- kauppakumppanien voi oUa käyttää 29. Kaupan teknisten esteiden Umeisen kasvavaa määrää ja tärkeyttä sUmällä pitäen tulevaisuudessa näitä mekanismeja välttämätöntä järjestelmälUsemmin. Tästä seuraa, että yhteisön rajaUisia voimavaroja on käytettävä tehokkaasti, ja tärkeysjärjestys on asetettava tarkkaan. On tehtävä päätöksiä esimerkiksi sutä, käytetäänkö tietyssä tapauksessa WTO:ta vai kahdenvälisiä keinoja; pyritäänkö ratkaisuun markkinoiUepääsyä koskevin neuvotteluin vai pitemmän aikaväUn sääntelyä koskevan vuoropuhelun avulla; keskitetäänkö ongelmien ratkaisupyrkimykset yksUle vai kaksiUe pääasiaUisiUe markkinoiUe vai levitetäänkö verkko laajemmalle, ja pyritäänkö käsittelemään tiettyjen markkinoiden kaikkia teknisiä kaupan esteitä vai keskitytäänkö vain vaikeimpun. 30. Ei ole helppoa antaa ehdottoman varmaa vastausta siihen, miten tärkeysjärjestys olisi asetettava. Nykyinen kokemus osoittaa, että yhteisö on korostanut Yhdysvalloissa esiintyneitä ongelmia muiden maiden kustannuksella, vaikka näissä selvästi on pahenevia ongelmia. Samaan aikaan eri ongelmien suhteeUista tärkeysjärjestystä ei ole aina vahvistettu. Tämä antaa aihetta uudeUeen keskittymiseeen muiden kauppakumppanien kattamiseksi sekä erilaisten esteiden suhteelUsen merkityksen ja niihin uhrattavien voimavarojen arvioimiseksi. 31. Tällainen uudeUeen keskittyminen tapahtuu seuraavin tavoin. Ensiksi laaditaan markkinoiUepääsyä koskevan strategian yhteydessä kolmansien maiden kaupan esteiden tietokanta, joka on käytössä vuodesta 1997. Se sisältää tietoa yhteisön kauppakumppanien teknisistä kaupan esteistä, ja sitä tarkistetaan, päivitetään ja julkaistaan säännölUsesti. Nämä tarjoavat perustan neuvotteluiUe tiedot jäsenvaltioiden ja teoUisuuden kanssa, nhn että sekä maantieteeUiset että alakohtaiset tärkeysjärjestykset voidaan yhdessä vahvistaa selkeästi, ne voidaan tasalle ja tarvittavista toimista voidaan päästä säännölUsesti saattaa ajan sopimukseen. 11 sekä jäsenvaltioiden eurooppalaisten (sekä niiden ulkomaan edustustojen), 32. Toiseksi edeUisestä eriUisenä toimena yhteensovittamista voidaan parantaa yhdistämällä Euroopan kaikkien asianomaisten osapuolten voimavarat: komission ja eurooppalaisen teoUisuuden, mukaan lukien kolmansissa maissa sijaitsevat eurooppalaiset yritysneuvostot, ja akkreditointilaitosten voimavarat. Näin pystytään ymmärtämään syvälUsemmin sääntelykysymyksiä ja kaupan esteitä tärkeimmUlä markkinoilla, esimerkiksi YhdysvaUoissa, Japanissa, Koreassa, Knnassa ja Venäjällä, sekä seuraamaan sääntelymuutoksia ja vaikuttamaan niiden kulkuun. Tietoa (kuten käännöksiä eri osapuolten määräyksistä) on jaettava, eri osapuolten säännöksistä ja määräyksistä tekemiä käännöksiä on jaettava, on luotava jatkuva vuoropuhelu kyseessä olevien kolmansien maiden sääntelyvirastojen kanssa, ongelmia on jatkuvasti arvioitava, ja on järjestelmälUsen painokkaasti vähennettävä teknisiä esteitä tunnistettujen tärkeysjärjestysten perusteeUa. standardoimis-, varmentamis- 33. Tämä on aikaa ja asiantuntemusta vaativa tehtävä, jossa tarvitaan sekä yhteisön että kolmansien maiden toteuttamaa syvällistä yhteensovittamista. EdeUä mainittujen avainmarkkinoiden ja mahdolUsesti muiden suhteen komissio varmistaa, että sen edustustot pitävät standardeja ja sääntelyä koskevia kysymyksiä etusijalla. ja jäsenvaltioiden (sekä niiden ulkomaan edustustojen), eurooppalaisen Uike-elämän ja kolmansien maiden viranomaisten väUUä voidaan parantaa, kolmansien maiden järjestelmien kehitystä seurata järjestelmälUsesti sekä ryhtyä yhdenmukaisempun toimhn. Sen Usäksi, että tällainen yhteensovittaminen on hyödylUstä kaupan teknisten esteiden osalta, se tukee yhteisön toimintaa jäljempänä käsiteUyn vastavuoroisen tunnustamisen, teknisen avun ja sääntely-yhteistyön alalla. tavoin yhteensovittamista komission Tällä 12 JAKSO: VASTAVUOROISTA n SOPIMUKSET TUNNUSTAMISTA KOSKEVAT 34. Kaksi vuotta sitten komissio aloitti neuvoston neuvotteluohjeiden mukaisesti tekemiseksi neuvottelut vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten useiden kolmansien maiden kanssa. Tällä hetkellä neuvottelut on käynnissä Yhdysvaltojen, Kanadan, Australian, Uuden- Seelannin, Japanin ja Sveitsin kanssa, ja osa neuvotteluista pitäisi saada päätökseen vuonna 1996. Sen jälkeen aloitetaan neuvottelut muiden etusijalla olevien maiden kanssa. 1 Sopimusten luonne 35. Sopimukset vastavuoroisesta tunnustamisesta koskevat säänneltyjen tuotteiden tunnustamista. Tällaisen vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroista sopimuksen avulla kaiMlle sopimuspuoUUe annetaan valtuudet testata ja varmentaa, ovatko tuotteet toisen sopimuspuolen sääntelymääräysten mukaisia, omalla alueeUaan ja ennen vientiä. Jokainen sopimuspuoU tunnustaa toisen testit, sopimuspuolen vaatimustenmukaisuuden todistukset ja hyväksynnät, ja toisen lisämenettelyjä. Tällaista menettelyjen sopimuspuolen markkinoUle Uman tapauksissa, joissa maat surtämistä voidaan edellyttävät tuotteiden varmentamista. Tätä edellytetään tavanomaisesti seUaisten riskialttiiden tuotteiden osalta, joiden suhteen valtiovalta edellyttää tiukkoja tarkastuksia. antamat arviointilaitosten tuotteita voidaan viedä ja saattaa luonnolUsesti soveltaa vain pakolUsta kolmannen sopimuspuolen tekemää SopimuksiUa vastavuoroisesta tunnustamisesta pyritään helpottamaan kauppaa samalla kuitenkin turvaten sopimuspuolten terveyttä, turvalUsuutta ja ympäristöä koskevat tavoitteet. Niissä ei edellytetä tai oleteta sopimuspuolten oleelUsten määräysten yhdenmukaistamista tai nuden vastaavuuden tunnustamista (kuten yhteisön sisämarkkinoiUa). Sopimuspuolet voivat vapaasti vahvistaa terveyttä, kuluttajansuojaa tai ympäristöä koskevat standardinsa sopivaksi katsomaUeen tasolle, edellyttäen, että ne ovat kansainvälisten velvoUisuuksien mukaisia. SopimuksiUa ei puututa tähän vapauteen. Niissä kuitenkin edeUytetään, että sopimuspuolien siihen, sopimuspuolet että muiden luottavat täysin Neuvosto asetti seuraavanlaisen tärkeysjärjestyksen: Yhdysvallat, Kanada, Japani, Australia, Uusi-Seelanti, Hongkong, Israel, Korea, Singapore, Filippiinit ja GATTin (nyt WTO:n) kaupan teknisiä esteitä koskevaan sopimukseen liittymisen jälkeen: Kiina, Etelä-Afrikka, Malesia, Indonesia, Thaimaa ja Turkki. Viimeksi mainituista muut paitsi Kiina ovat jo liittyneet kaupan teknisiä esteitä koskevaan sopimukseen. Vastavuoroista tunnustamista koskevat järjestelyt Turkin kanssa ovat osa Euroopan yhteisön ja Turkin tulliliittoa. Sveitsiä varten saatiin erilliset neuvotteluvaltuudet vuonna 1995 Sveitsin päätettyä olla liittymättä Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen (ETA). 13 varmentamismenettely vastaa täysin nnden vaatimuksia. Tällainen luottamus saavutetaan helpoiten kahdenvälisesti sekä seUaisten kumppanien kesken, joiden testaus- ja hyväksymiskäsitteet ovat pääasiassa vastaavanlaisia. Synnyttyään luottamus edeUyttää mekanismeja sen ylläpitämiseksi Sopimusten edut 36. Sopimukset vastavuoroisesta tunnustamisesta voivat tuoda mukanaan useita etuja, joista osa on väUttömiä ja osa pitkän aikavälin etuja, toiset todelUsia teolUsuudeUe koituvia säästöjä, toiset vähemmän määrällisesti Umaistavissa mutta silti ldlpaUukykyisempää hyödylUsiä edistämään sääntelyjärjestelmää eri maissa. Kaikki nämä tekijät on pidettävä mielessä harkittaessa vastavuoroisen tunnustamisen etuja lähitulevaisuudessa. tehokasta, avointa ja yhä tuotantomaassa tai paikalUsten a) Hankituista hyväksynnöistä aiheutuneita kuluja, niihin kulunutta aikaa ja erityisesti ennalta arvaamattomuutta voidaan vähentää saattamalla tuote arvioitavaksi tarkastajien arvioimiUa laatujärjestelmUlä. Nämä säästöt voivat oUa erityisen merkittäviä: siUoin, kun markkinat ovat kaukana ja kun määrämaan virastojen suorittamat tuotteiden hylkäämiset voivat ja vaatia lisäkuljetuksia ja aiheuttaa muita kustannuksia; kun alaa säänneUään raskaasti; kun testausta suoritetaan sekä ennen vientiä että sen jälkeen tai kun aikaisessa vaiheessa tapahtuva kaupanpito on elintärkeää tuotteen kUpaUukyvylle. aiheuttaa vuvästymistä b) Etuja koituu pieniUe ja keskisuuriUe yrityksille, joUta saattaa puuttua voimavarat ymmärtää kaukaisen kolmannen maan sääntelyjärjestelmiä ja päästä käyttämään nntä. Vastavuoroista tunnustamista koskevat sopimukset voivat olla hyödyksi mahdolUstaessaan kaikki testaus- ja varmennusvaiheet paikaUisesti. 37. Lisäksi sopimuksula voidaan saada aikaan pitemmän aikavälin sääntelyetuja, mukaan lukien seuraavat edut: c) on tuotteita vastavuoroisesta tunnustamisesta tehdyn sopimuksen toisen sopimuspuolen eräänlainen varmentamaan laitosten valtuuttaminen sääntelyuudistus, erityisesti suloin kun alan sääntely on aiemmin ollut vain yhden sääntelyviraston yksinoikeus. Tämä voi vähentää sitä riskiä, että vaatimustenmukaisuuden arviointia käytettäisun valmistajien suojelemiseen tai tavaUa, joka johtaisi luvattomaan teknologian siirtoon, henkisen omaisuuden oikeuksia koskeviin ongelmnn tai muihin kilpailukykyä heikentävUn käytäntöihin (riski, jossa testaaminen ja varmentaminen tutkimuksen suoritetaan kotimaisen yhteydessä). teoUisuuden etujen mukaisen 14 d) tunnustamista koskevUla sopimuksUla voidaan lisätä vastavuoroista sääntelyä koskevaa pitkän aikavälin yhteistyötä ja jopa sääntelyn lähentymistä, siUä kunkin osapuolen on ymmärrettävä toisen osapuolen sääntelyvaatimuksia ja sovellettava niitä oikein. Tähän tarvitaan säännöllisiä yhteyksiä sääntelyvirastojen ja vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten vähllä, jotta varmistetaan kummankin osapuolen sääntöjen jatkuva ja yhdenmukainen soveltaminen. Tämä puolestaan kannustaa yhteensopivien ratkaisujen löytämiseen uusia määräyksiä tai vaatimuksenmukaisuuden arviointimenetelmiä kehitettäessä. e) tunnustamiseUa voidaan edistää sääntelyn lopuksi vastavuoroisella tehokkuutta. Kun jonkin toisen toimivaltaisen osapuolen suorittamaan arviointiin voidaan luottaa, sääntelyviranomaisen rajaUiset voimavarat voidaan jakaa uudelleen. Vastavuoroista määräysten yhdenmukaistaminen tunnustamista koskevat sopimukset sekä standardien ja 38. Kohdassa 35 todettiin, että vaatimustenmukaisuuden arvioinnin vastavuoroinen tunnustaminen voi toimia riippumatta siitä, ovatko sopimuspuolten pohjimmaiset tuotestandardit tai -määräykset samanlaiset tai vastaavanlaiset. ETAn, EY:n ja tulevien Turkin välisen järjestelyjen osalta taloudeUisen yhdentymisen päämäärä sanelee sen, että vastavuoroinen tunnustaminen perustuu yhteisiin määräyksnn. Kuitenkin suurimmassa osassa muita tapauksia, joita ovat muun muassa neuvottelut Yhdysvaltojen tai Kanadan kanssa, sopimuksia soveUetaan myös siUoin, kun sopimuspuolten pohjimmaiset säännöt pysyvät erilaisina. tulUUiton sekä Keski-Euroopan maita koskevien tapaa ole ei kuitenkaan toisiaan poissulkevia. Yhdenmukaistaminen 39. Tästä seuraa myös, että vastavuoroinen tunnustaminen ja yhdenmukaistaminen tuo eivät mUlään valmistajalle suurtuotannon edut, tämä pystyy myymään useiUa jolloin markkinoiUa tuotetta, joka on tuotettu yhden tai vastaavan standardin mukaisesti. takaa markkinoiUepääsyä Yhdenmukaistaminen tuotehyväksynnän muodossa: vain vastavuoroisen tunnustamisen avuUa tuote voidaan varmentaa viejämaassa ja sitten saattaa kohdemarkkinoiUe. Käänteisesti vastavuoroinen tunnustaminen itsessään ei saa aikaan useUle markkinoUle pääsyä kertaluonteisen hyväksynnän kautta, eUei suhen Uity kunkin osapuolen säännösten yhdenmukaistamista tai niiden vastaavuutta. Yleisesti ottaen suurimmat hyödyt saavutetaan tapahtuu yhdenmukaistettujen tai vastaavien sääntöjen pohjalta siten, että yksi testi tai hyväksyntä riittää sekä kotimaisitta että ulkomaisnla markkinoiUa. vastavuoroinen tunnustaminen itsessään siUoin, kun 15 V*- 40. Tätä eroa ei aina ole ymmärretty. Euroopan teolUsuus ja muut asianomaiset ryhmät ovat kuitenkin yhä enemmän alkaneet tunnustaa vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten ja yhdenmukaistamisaloitteiden eriUistä joskin selkeästi toisiaan täydentävää tehtävää sekä vaatia, että kumpaankin pitäisi pyrkiä kaupankäynnin helpottamiseksi. TodeUinen kysymys ei ole se, pyritäänkö vastavuoroisen tunnustamisen sopimuksnn vai yhdenmukaistamiseen, sillä niiden tavoitteet ja edut ovat erilaiset, vaan pikemminkin se, onko olemassa tilanteita joissa jompikumpi niistä oUsi etusijalla toiseen nähden. sopimuksia. Näissä tunnustamista koskevia 41. Tässä kysymyksessä ei voida olla ehdottoman varmoja. JoiUakin aloiUa yhdenmukaistamisen etuja, kuten standardien tai teknisten määräysten erojen teolUsuudeUe aiheuttamien kulujen poisto, voidaan pitää tärkeämpinä kuin vastavuoroista tapauksissa vastavuoroista tunnustamista voidaan pitää pääasiassa tärkeänä ensiaskeleena kohti sääntelyn lähentymistä, joka pysyy tärkeimmällä sijalla ja johon pitäisi pyrkiä samanaikaisesti. Vastavuoroisen tunnustamisen ei selkeästikään saisi estää tämän voimavaroja yhdenmukaistamistyöstä tai estämällä sääntelyn muutoksia. Tapauksissa, joissa yhdenmukaistaminen on läheUä, voi oUa olemassa taloudeUisia perusteita siUe, että vastavuoroinen tunnustaminen pohjautuu täUaiselle yhdenmukaistamiseUe kuten lääkevalmisteita koskevan hyvän kUinisen käytännön (74 kohta) tai ajoneuvojen hyväksynnän (76 kohta) alalla. saavuttamista esimerkiksi tavoitteen viemällä tai ainoa tavoite. Näin voi olla 42. Kuitenkin muissa tapauksissa vastavuoroinen tunnustaminen voi oUa teollisuuden joissa pääasiaUinen vaatimustenmukaisuuden arvioinnin kustannukset ovat erityisen suuret tai joissa sääntelyn erot eivät aiheuta suuria yUmääräisiä kustannuksia tuotteiden muuttamisen osalta, joissa yhdenmukaistamista pidetään vain hyvin pitkällä aikavälittä saavutettavana tai erityisesti sttloin, kun yhdenmukaistaminen on mahdotonta maiden erilaisten ja ominaisuuksien vuoksi. Vastavuoroisen tunnustamisen etujen, kuten sen sääntelyetujen, joita ei voi Umaista määrälUsesti, on myös lntyttävä kaikkeen kyseisenlaiseen arviointiin. tapauksissa, edellytysten 43. Komissio tekee tästä arvioinnista kaksi yleistä johtopäätöstä. Ensimmäinen on se, että yhdenmukaistamisaloitteiden ja vastavuoroisen tunnustamisen tarpeiden väliset erot on ymmärrettävä hyvin ja kumpaankin on pyrittävä erikseen. Erityisesti tilanteissa, joissa vastavuoroinen tunnustaminen on tunnistettu yhteisöä hyödyttäväksi, samalla alalla sovellettavien yhdenmukaistamisaloitteiden ei saa antaa ellei vuvästyttää yhdenmukaistaminen ole näköpnrissä. vastavuoroista tunnustamista häiritä tai 44. Toiseksi, teollisuuden standardien sekä määräysten paremmalle kansainväliseUe ja yhdenmukaistamiseUe antamaa merkitystä vastavuoroisen tunnustamisen säännölUstä täydentävyyttä sUmättä pitäen on sekä yhdenmukaistamisen 16 varmistettava, että sopimukset vastavuoroisesta tunnustamisesta tukevat tätä päämäärää aina, kun se on mahdollista. ryhmien teoUisuuden 45. Näiden kahden päätelmän perusteella on ensinnäkin varmistettava se, että kuulemisessa mahdolUnen Euroopan vastavuoroisen tunnustamisen ja yhdenmukaistamisen välinen suhde voidaan vahvistaa jokaisessa tapauksessa, nnden tekninen toteutettavuus ymmärretään, kuUekin määritetään jaetaan asianmukaisesti. Tällaisessa kuulemisessa on selvästi otettava huomioon vastavuoroisen tunnustamisen erillinen mutta täydentävä luonne. ja voimavarat asianmukainen tulevassa aikataulu 46. Toiseksi, sopimuksia vastavuoroisesta tunnustamisesta on käytettävä yksinomaan parantamaan sääntelyssä tehtävää yhteistyötä ja edistämään yhdenmukaistamista ja lähentymistä. Vaikka vastavuoroisen tunnustamisen sopimukset eivät sisällä tai edellytä lähentymistä, niistä saatava hyöty voi selvästi olla suurempi, noudattamista on helpompi valvoa ja sääntelyn tehokkuutta voidaan hyödyntää sitä paremmin, mitä samanlaisempia sopimuspuolten sääntelyjärjestelmät ovat. Tästä syystä on pyrittävä jokaisessa vastavuoroista tunnustamista koskevassa sopimuksessa snhen, että jokainen sopimuspuoli sitoutuu sääntely-yhteistyön Usäämiseen ja tarvittaessa teknisten määräysten lähentymiseen, mitä sopimus itsessään voi tukea, sekä sopimuksissa niiden alojen tunnistamiseen, joissa yhdenmukaistamista on tapahtunut tai vastaavuutta on olemassa. 47. Kolmanneksi, tulevista neuvottelukumppaneista ja -aloista päätettäessä on otettava huomioon sopimuspuolen sitoutuminen sääntöjen yhdenmukaistamiseen tietyUä alalla kansainvälisen tai eurooppalaisen käytännön avulla, kuten tapahtuu esimerkiksi Keski- ja Itä-Euroopan maiden kohdalla. Mahdollisuuksien mukaan vastavuoroisen tunnustamisen olisi oltava keino kannustaa suurempaan lähentymiseenkumppaneita, jotka ovat kehittäneet toisistaan eroavia kansallisia sääntöjä. Sellaisten maiden osalta, joille annetaan teknistä apua tulevan vastavuoroisen teknisellä avulla oUsi helpotettava lähentymistä eurooppalaisten ja kansainvälisten lähestymistapojen kanssa. Tämä helpottaa yhteisön ja näiden maiden välisen tulevan vastavuoroisen tunnustamisen aikaansaamista ja hyödyntää sen arvon. tunnustamisen valmisteluna, tällä Nykyiset ja tulevat ensisijaiset tavoitteet 48. Neuvosto käsitteU vumeksi vuoden 1995 maaUskuussa yhteisön ensisijaisia tunnustamisen strategiaa, kun neuvoteltavia kysymyksiä ja vastavuoroisen komission ehdotukset Usäneuvottelujen tunnustelevien keskustelujen tai avaamiseksi Korean, Singaporen, IsraeUn ja Unkarin kanssa hyväksyttiin. Näiden ehdotusten perussyyt pätevät edelleen, ja sen perusteella, että nykyiset neuvottelut todennäköisesti pian menestyksekkäästi useiden maiden kanssa saatetaan 17 päätökseen, jatkoneuvotteluja voidaan aloittaa asteittain. Ehdotusten tekemisen jälkeisen kehityksen takia kuitenkin on välttämätöntä tarkistaa kyseistä strategiaa. 49. Ensiksi, jotkut Keski-Euroopan maat ovat esittäneet pyynnön aloittaa yhteisön tekemiseksi. Neuvosto on kanssa neuvottelut vastavuoroisen sopimuksen keskusteUut asiasta useaan otteeseen, ja se on hyväksynyt periaatteen neuvottelujen aloittamisesta sellaisten assosioituneiden maiden kanssa, jotka voivat täyttää tarvittavat tekniset edellytykset. Edelleen on painotettu sitä, että vastavuoroisen tunnustamisen olisi hyödytettävä kahdenvälistä kauppaa Euroopan unioniin Uittymistä edeltävässä vaiheessa ja perustuttava näiden maiden lainsäädännön saattamiseen yhteneväksi yhteisön säännösten kanssa. Tämän perusteetta komissio valmistelee parhaillaan neuvotteluja kunkin maan Eurooppa- sopimuksen määräysten mukaisesti, kun kyseiset maat täyttävät asianmukaiset edeUytykset. 50. Toiseksi, Japanin, Kanadan lähitulevaisuuden näkymät yhteisön tekemästä vastavuoroisen tunnustamisen sopimusten sarjasta tuo esttle kysymyksiä nnden laatimisesta useanvälisiksi. Yhteisön, ja Yhdysvaltojen välisissä nelikantaneuvotteluissa ja muissa yhteyksissä on osoitettu kiinnostusta tulevien kahdenvälisten sopimusten verkostoimisesta nun, että luotaisun useanvälinen rakenne. Tätä ajatusmalUa on tuettava sillä edeUytyksellä, että varmistetaan ensin useita kahdenvälisiä sopimuksia, että tuleva monenväliseksi muuttaminen turvaa tällaisella "verkostoitumisella" yhteisön kauppaa koskevat edut varmistetaan turvalUsuustavoitteita vaaranneta mttlään tavalla. johdonmukaisesti se, ettei terveys- ja ja että 51. Kolmanneksi, APEC-alueen ollaan kanssa parhaillaan kehittämässä vastavuoroisen tunnustamisen järjestelyjä. Yhteisön etujen turvaamiseksi tällä alalla oUsi pyrittävä mahdollisimman suureen johdonmukaisuuteen näiden yhteisön koskevien vastavuoroista lähestymistavan ja tavoitteiden välUlä. Käytännössä tämä voidaan saavuttaa neuvottelematta asteittain vastavuoroista tunnustamista koskevat sopimukset niiden APEC-maiden kanssa, jotka täyttävät sopimusten edellyttämät tekniset ja muut edellytykset. Käytännössä myös osa APECin jäsenvaltioista kuuluu neuvoston vuonna 1992 yksilöimttn ensisijaisnn maantieteelUsun tavoitteishn. tunnustamista järjestelyjen sekä 52. Neljänneksi, alueelUsten kauppasopimusten lisääntyminen voi tulla aikaa myöten tärkeäksi tekijäksi yhteisön vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten tekemisessä. Joukko alueelUsia ryhmittymiä, joihin kuuluu Australia ja Uusi- Seelanti niiden tiivnmpiä taloudelttsia suhteita koskevan sopimuksen avuUa, NAFTA, ASEAN ja Persianlahden yhteistyöneuvosto, Mercosur ja Keski- Euroopan vapaakauppa-alue suunnittelee ottavansa käyttöön jonkinlaisen vastavuoroisen tunnustamisen muodon yhteisen sääntelyrakenteen käyttöönoton jälkeen. Joitakin poikkeuksia lukuunottamatta (kuten Australian ja (CEFTA), 18 Uuden-Seelannin Trans-Tasmania -sopimus vastavuoroisesta tunnustamisesta) nämä sopimukset ovat vasta alkuvaiheessa. Vaikka komissio jatkaa vastavuoroista tunnustamista koskevista sopimuksista neuvottelemista keskipitkällä aikavälillä, yhteisön olisi kiinnitettävä huomiota tuleviin alueellisiin järjestelyihin ja pyrittävä hyötymään niistä. Jos järjestelyt muodostavat yhtenäismarkkinoiden tapaisen sääntelyUiton ja antavat tarvittavat tekniset takeet, sopimusten tekeminen alueelUsella tasoUa voi johtaa suurtuotannon etuihin. Jäljempänä teknistä apua käsittelevässä DI jaksossa ehdotetaan yhteisön ohjelmien kautta tapahtuvan alueelUsten järjestelyjen edistämisen suurempaa painottamista. Tällöin oUsi pidettävä mielessä johtaminen pitkällä aikavälittä järjestelyjen alueelUseen vastavuoroiseen tunnustamiseen. tällaisten ja tai standardeja joiden omat järjestelmät ovat tai näiden ohjaamia, 53. Viidenneksi, yhteisön on kiinnitettävä huomiota seUaisten esimerkiksi Välimeren alueella ja Latinalaisessa Amerikassa sijaitsevien maiden ja alueiden, joiden kanssa yhteisöUä on tärkeitä kahdenvälisiä suhteita, tai jottle yhteisö on läheUä pääasiattinen markkina-alue eurooppalaisia antavat sääntelyä vastavuoroiselle tunnustamiselle. Monissa tällaisissa maissa ja monttla tällaisiUa alueUla vastavuoroista tunnustamista pidetään erityisenä pitkän aikavälin päämääränä ja teknisen avun tavoitteena, tai sen avulla voidaan kannustaa yhteisön standardien ja sääntöjen lähentämistä. Yhteisön edun mukaisia ovat sellaiset vastavuoroista tunnustamista koskevat sopimukset, joUla voidaan helpottaa sen vientiä nättle aluettle ja edistää yhteensopivien standardien ja säännösten neuvotteluvaltuutuksissa määritettyjen ensisijaisten maantieteelUsten tavoitteiden oUsi jatkossakin ohjattava yhteisön poUtiikkaa, jossa on otettava huomioon voimavarojen asettamat rajoitukset, yhteisön oUsi joka tapauksessa tulevaisuudessa oltava valmis harkitsemaan neuvotteluja muiden sellaisten maiden kanssa, jotka täyttävät vastavuoroisen tunnustamisen tekniset vaatimukset. käyttöönottoa. Vaikka neuvoston 54. Lopuksi todetaan, että useiden vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten täytäntöönpanolla on tulevaisuudessa vaikutuksia sekä jäsenvaltioiden että komission voimavaroihin. Komission ja jäsenvaltioiden on yhteensovitettava sopimuspuolten viranomaisten ja vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten suhteet, huomioitava lainsäädännöUiset muutokset ja varmistettava sopimusten jatkuva moitteeton toiminta sekä erityisesti niiden testaus- ja varmentamislaitosten moitteeton toiminta. Komission oUsi keskityttävä sen varmentamiseen, että käytettävissä olevat voimavarat yksilöidään sekä päämajoissa että ulkomaan edustustoissa tunnustamista koskevien sopimusten moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. tulevien vastavuoroista 19 JAKSO: TEKNISEN AVUN OHJELMAT m VARMENTAMISEN. METROLOGIAN JA LAADUN ALOILLA STANDARDOINNIN. 55. Vuodesta 1990 yhteisö on tarjonnut kasvavaUe määrälle maita teknisen avun ohjelmia standardien, varmentamisen, metrologian ja laadun aloilla. Jotkut ohjelmista on yhteisön puolesta toteuttanut Euroopan standardointikomitea (CEN). Ohjelmia toteutetaan parhattlaan useissa kauppakumppanuusmaissa, mukaan lukien Keski- ja Itä-Euroopan maat, Venäjä ja Itsenäisten valtioiden yhteisö, monet Välimeren ja Lähi-idän maat, Latinalainen Amerikka, Aasia ja AKT-maat. Jotkin näistä ohjelmista toteutetaan osana yhteisön kumppaneiden kanssa ja suunnitelluista ohjelmista on Uitteessä 1. tai yhteistyösopimuksia. Luettelo nykyisistä tehtyjä kauppa- 56. Alunperin teknisen avun politiikalla ott seuraavat päämäärät: kehitysmaiden vastata erityisesti yhtenäismarkkinoita varten kehitetyistä eurooppalaisista standardeista ja säännöksistä. Näin voitaisun osoittaa yhteisön järjestelmän avoimuus ja kehitysmaiden olisi helpompi viedä tuotteita yhteisön alueelle, saamiseksi pyyntöihin tiedon auttaa kehitysmaita kehittämään standardeja ja vaatimustenmukaisuuden infrastruktuuria kansainvälisen kaupan helpottamiseksi, ja kannustaa kehitysmaita hyväksymään kansainväliset ja eurooppalaiset standardit teknologian siirron yhtenä muotona. 57. Ajan mittaan ohjelmien soveltamisala on laajentunut näitä alkuperäisiä osia laajemmalle. Nyt ohjelmat ovat tyypillisesti monivuotisia, ja nuhin voi kuulua tietojen antaminen yhteisön standardeista ja säännöksistä, standardointilaitosten perustamista tai parantamista koskeva koulutus ja neuvonta, avustaminen fyysisen akkreditointijärjestelmien infrastruktuurin käyttöönotossa, laatimisessa, vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa ja hyväksynnässä, avustaminen teknisten määräysten kehittämisessä, sekä laatua koskevat koulutus- ja tiedotusohjelmat, jotka kehittämisestä teoUisuuden kyvyn parantamiseen vastata eurooppalaisiin laatuvaatimuksttn sekä sääntelyn että yksityisettä tasolla. parantamisessa, henkilöstön varmentamiskykyjen laatujärjestelmien kouluttaminen avustaminen standardien vaihtelevat 58. Ensisijaisten tavoitteiden määrittämisessä tällaisissa ohjelmissa komissio ottaa huomioon monia tekijöitä, erityisesti seuraavia: mainitunlaisen yhteistyön merkitys suhteissa kyseessä olevaan kolmanteen maahan kokonaisuutena; sen taloudelUnen tai teknologinen taso; ohjelmien kyky vähentää teknisiä esteitä; ja niiden kyky helpottaa kaupankäyntiä ja eurooppalaisten standardien ja sääntelyn lähestymistapojen hyväksymistä, myös edistämällä kansainvälisten 20 sttloin kun nämä kilpailevat muiden maiden standardien ja määräysten kanssa. Ohjelman suunnittelussa komissio on myös ottanut huomioon yhteisön ja kumppanimaan määrittämät ensisijaiset tarpeet; budjettirajoitukset; sekä sen, ottsiko ohjelman oltava pelkästään kahdenvälinen vai hyötyisikö se alueelUsesta keskittymisestä. alakohtaiset tavoitteet; 59. Teknisen avun ohjelmat ovat ehdottomasti auttaneet yhteisön sääntelyjärjestelmän avoimuuden osoittamisessa ja näin auttaneet kolmansia maita ymmärtämään sääntelyjärjestelmää sekä helpottaneet nnden tuotteiden vientiä. Tämä on edeUeen tärkein tavoite vähiten kehittyneitä maita koskevien ohjelmien osalta. On myös ollut sekä yhteisön että kyseessä olevan kolmannen maan etujen mukaista saada apua korkeampilaatuisten tai turvallisempien tuotteiden valmistamisessa, kun taas yhteisöllä on selkeä tavoite edistää kolmansissa maissa seUaisen laadun kysyntää, joihin yhteisön tuotteet pystyvät usein parhaiten vastaamaan. Epäselvempää on, ovatko kaikki ohjelmat vähentäneet tehokkaasti kaupan esteitä tai ovatko ne mahdoUisimman laajasti tehneet tunnetuksi kansainvättsiä tai eurooppalaisia standardeja ja käytäntöjä. 60. Komissio on tunnistanut alueita, joihin on kiinnitettävä enemmän huomiota, jos teknisen avun arvo halutaan hyödyntää mahdoUisimman tehokkaasti. Ensinnäkin yhteisön kauppaa koskevia etuja ei aina ole täsmälUsesti määritelty tai täysin yhdennetty ohjelman täytäntöönpanoon. Ohjelmien toteuttajiksi valitut yritykset ja yksilöt eivät ole aina oUeet riittävän tietoisia kauppatavoitteistaan verrattuna teknisiin ja teolUsun tavoitteisnn. Ohjelmat voidaan suunnitetta ja toteuttaa nun, että kumppanimaan erityistarpeet tai -ominaisuudet ja yhteisön teoUisuuden tärkeysjärjestykset voidaan ottaa paremmin huomioon. 61. Toiseksi ohjelmien yhteensovittamista voidaan edelleen parantaa ensisijaisten tavoitteiden paremmaksi vahvistamiseksi ja johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi ohjelmien väUUä. Jäsenvaltioiden välisen tietojen vaihdon edistämisessä voidaan olla aktiivisempia, jotta voidaan välttää voimavarojen päällekkäisyyksiä sekä varmistaa yhteisön ja jäsenvaltioiden ohjelmien yhteiset tavoitteet. Samaan tapaan tiitännäisalojen, kuten kuluttajansuojapolitiikan, tuUimenettelyjen, ennen lähetystä tehtyjen tarkastusten ja markkinavalvonnan alojen, ohjelmien synergia voisi olla hyödylttstä. Lisäksi ohjelmat voisivat joissakin järjestelmällisemmästä menestyksensä seurannasta tai arvioinnista. Näin ollen yhteensovittamista ja johtamista on mahdollista parantaa. tapauksissa hyötyä lisävoimavaroista ja Ohjelman tavoitteet ja sisältö 62. Tämän alan teknisen avun sisällön suhteen komissio uskoo, että vaikka edellä lueteUut alkuperäiset tavoitteet pysyvät merkittävinä, niitä on täydennettävä ainakin neljällä alueella. 21 63. Ensiksi tuleviin ohjelmttn on otettava mukaan nttden selkeämmät kauppaa koskevat ja taloudelliset tavoitteet. Yhteisten taloudeUisten ja kaupankäynnin etujen olisi oltava täsmällisempiä tekijöitä ohjelman suunnittelussa, niiden oUsi oltava keino saavuttaa määritellyt tavoitteet ja ohjelmia olisi arvioitava sen suhteen, onko nämä päämäärät saavutettu. Monenvälisten kauppaa koskevien sääntöjen ja erityisesti kaupan teknisiä esteitä koskevan WTO. n sopimuksen sääntöjen soveltamista ja noudattamista koskeva koulutus ja apu voidaan myös yhdistää useampun ohjelmttn erityisenä osatekijänä. Ohjelmat voivat myös antaa mahdolUsuuden järjestelmäUisemmin yksttöidä tärkeimmät tuotannonalat yhdessä kumppanimaiden ja eurooppalaisen teoUisuuden kanssa yhteisen taloudettisen edun perusteella tästä syystä paremmin suunnata esimerkiksi 64. Toiseksi jotkut kumppanimaat ovat nyt saavuttaneet sellaisen taloudettisen ja teolttsen kehityksen tason, joUa perusinfrastruktuurit, kuten toiminnalttnen standardointilaitos, teolttset perusstandardit ja testilaboratoriot ovat käytössä. Apu voidaan sääntelyjärjestelmän parantamiseen tunnustamista koskevien sopimusten aikaansaamiseen tarvittavan infrastruktuurin hiomiseen. Enemmän huomiota olisi kiinnitettävä mahdoUisuuteen edistää eurooppalaisen ja kansainvälisten standardien lähestymistapojen omaksumista, sttlä yhä useammat kaupan esteet eivät Uity standardointiin vaan sääntelytoimttn, mukaan lukien vaatimustenmukaisuuden arviointi. tai vastavuoroista eikä pelkästään erityisaloilla sääntelyn 65. Kolmanneksi ottsi varmistettava, että tarvittaessa ja kun tekniset edellytykset täytetään, vastavuoroinen tunnustaminen voi olla yksi teknisen avun tavoitteista. 66. Neljänneksi viimeisten vuden vuoden aikana tapahtunut alueellisten järjestelyjen ja ryhmittymien nopea kasvu voidaan tulevaisuudessa paremmin ottaa huomioon seUaisen teknisen avun tavoitteissa, jota useimmiten annetaan kahdenvälisesti tai joka suuntautuu pikemminkin kansallisiin kuin alueelUsun ratkaisuihin. Tällä hetkeUä monet alueelttset ryhmittymät kuten ASEAN, Mercosur, Persianlahden yhteistyöneuvosto ja Itsenäisten valtioiden yhteisö kehittävät yhteisiä standardeja ja sääntelyjärjestelmiä. Se, missä määrin nämä ja muut alueet tulevina vuosikymmeninä kehittävät yhteisön tapaisia sääntelyä koskevia Uittoja, ottsi mahdoUisuuksien mukaan otettava huomioon yhteisön ohjelmissa ja nutä pitäisi myös tukea. Yhteisöllä on kiinnostusta standardoinnin kehittämiseen sekä teknisten säännösten ja määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin kehittämiseen alueeUiselta pohjalta ottaen huomioon valmistajille koituvat yhden suurtuotannon tuotearvioinnin ansiosta sekä alueeUisten rakenteiden todennäköisyys hyödyntää kansainvälisiä standardeja ja käytäntöjä. Samaan aikaan yhteisön kokemus yhtenäismarkkinoista voi oUa asianmukainen malli monille maailman alueille, jotka harkitsevat alueelttsia järjestelmiä. Yhteisön löytämät ratkaisut voidaan edut, mahdollisuus päästä monille markkinoUle 22 jakaa. Tästä syystä komissio on sitä mieltä, että oUsi kannustettava muita, alueelUsten sääntelyjärjestelmien perustamiseen pyrkiviä maita, ja että yhteisön ohjelmia olisi tällaista kehitystä. tähänastista enemmän suunniteltava helpottamaan Ohjelmien yhteensovittaminen ja hallinnointi 67. Ohjelmien yhteensovittamisen ja haUinnoinnin parantamiseksi tulevaisuudessa on: a) b) varmistettava, että eurooppalainen teoUisuus on tietoinen ensisijaisista tavoitteistaan teknisen avun ohjelmien tarjoamisessa ja pystyy ne myös ilmaisemaan. Komissio esittää, että teollisuusjärjestöille tiedotettaisUn säännöUisesti sekä nykyisistä että tulevista ohjelmista ja että eurooppalainen teollisuus ja muut asianomaiset osapuolet osalttstuisivat ohjelmien toteuttamiseen silloin, kun se voi olla hyödyllistä. ja yhteisvaikutus paras mahdolttnen varmistettava vältettävä päällekkäisyyksiä yhteisön ohjelmien sekä jäsenvaltioiden ja muiden (kuten ISO, MaaUmanpankki, Yhdistyneet kansainvälisten järjestöjen Kansakunnat, WTO) ohjelmien välttlä vaihtamalla tietoa ohjelmien sisällöstä. Ohjelmia voidaan sitten suunnitella tai muokata muihin ohjelmttn yhdistämiseksi. Perustietoa voidaan antaa komission ja jäsenvaltioiden välttlä 113 artiklassa tarkoitetun komitean vastavuoroisuutta käsittelevän teknisen ryhmän avulla. Komissio pyrldi varmistamaan samanlaisen tietojenvaihdon kansainvälisten järjestöjen kanssa ja ilmoittaa asiasta jäsenvaltioille samojen kanavien avulla. Komissio pyrku myös tiivumpään yhteistyöhön Uitännäisalojen, kuten kuluttajansuojan, tullimenettelyjen, ennen lähetystä tehtävien tarkastusten ja markkinavalvontakäytäntöjen alan, ohjelmien kanssa. Kyseisettä tietojenvaihdolla ei ole tarkoitusta korvata perustettuja, teknistä apua ja yhteistyötä kehitysmaiden kanssa koskevia neuvottelumekanismeja2; sen sijaan laaja- alaisempi yhteys. tämän avulla perustetaan c) luotava uusia keinoja ohjelmien halttnnoimiseksi tulevaisuudessa Euroopan standardointikomitean tehtäväksi suunnitellun uuden puitesopimuksen avuUa, minkä tuloksena CEN voisi hallinnoida tiettyjä ohjelmia yhteisön puolesta. Ensiksi CEN voi hyödyntää voimavarojen (CEN) kanssa Erityisesti Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 (EYVL N:o L 52, 27. 2. 1992) 15 artiklassa perustettu komitea ja neljännen AKT—ETY- yleissopimuksen mukaisen yhteisön avun rahoittamisesta ja hallinnasta tehdyn sisäisen sopimuksen (91/401/ETY, EYVL N:o L 229,17. 8. 1991) 21 artiklassa perustettu komitea. 23 luotettaviUa keskipitkän aikavälin ennusteitta tehokkuutta parhaiten ohjelmatarpeista ja talousarviosta. Toiseksi CENin kautta voidaan paremmin tehdä tunnetuksi ohjelmien eurooppalaisuutta. Nykyään monet kumppanimaat eivät todellisuudessa tiedä, että ohjelmat ovat yhteisön ohjelmia. Kolmanneksi CENille annetaan tehtäväksi luoda kolmansien maiden järjestelmiä, käytettyjä virastoja ja konsultteja koskevan tiedon säilytyspaikan sekä ohjelmatietojen ja koulutusmateriaalien kirjaston, joita voidaan hyödyntää ohjelmien suunnittelussa ja toteuttamisessa. Kun ohjelmat toteutetaan ilman CENin osallistumista, yhteisö pyrkii sellaisun järjestelyihin, joissa ohjelmien toteuttajat yhteensovittavat CENin kanssa tietojen, asiakirjojen ja materiaaUen vaihdon. Näin voidaan tarjota keskus alan toimivaltaisten eurooppalaisten järjestöjen toiminnalle. parannettava ohjelmien toteuttajien vaUntaa, ensiksi varmistamalla CENin kanssa tehtävässä puitesopimuksessa parhaiden mahdollisten lähteiden käyttö ja antamatta komissiolle selkeämmin sananvaltaa ohjelmien alihankkijoiden valinnassa. Aikaisempaa suuremmassa määrin julkisen sektorin järjestöiUe (eurooppalaiset ja jäsenvaltioiden standardointi- ja hyväksymislaitokset, jäsenvaltioiden sääntelystä vastaavat viranomaiset) oUsi annettava mahdoUisuus osallistua ohjelmttn. Ohjelmien menestyminen on niiden pitkäaikaisen yleisen edun mukaista ja ne voivat luoda pysyviä yhteyksiä kumppanijärjestöjen ja -virkamiesten kanssa. Sääntettjöiden suurempi mukanaolo on myös toivottavaa, jotta tulevissa ohjelmissa korostetaan enemmän kolmansien maiden sääntelyrakenteen parantamista (ks. 64 kohta). lopuksi itsenäiseen uudelleentarkasteluun, jotta voidaan arvioida saavuttavatko ne tavoitteensa. ohjelmttn mahdollisuus nnden sisällytettävä d) e) 24 IV JAKSO: SÄÄNTELYÄ KOSKEVA YHTEISTYÖ 68. Ilmaisua "sääntelyä koskeva yhteistyö" käytetään laajasti, ja sillä tarkoitetaan sekä: a) monen- ja useanväUsiä aloitteita standardien, sääntelyvaatimusten ja vaatimustenmukaisuuskäytäntöjen yhtenäistämiseksi tai vastaavuudeksi tai parhaiden käytäntöjen edistämiseksi, että b) yhteisön kahdenvälistä yhteistyötä kauppakumppanien kanssa teknisten määräysten ja sääntelyuudistuksessa. yhtenäistämisessä kehittämisessä, standardien 69. Ensiksi esitetään katsaus monen- ja useanväUsttn aloitteisiin ja sen jälkeen käsitellään pääasialttsia kahdenvälisiä aloitteita. Teknisen avun ohjelmia ei käsitettä tässä yksityiskohtaisesti, vaikka ne ovatkin tärkeä sääntely-yhteistyön muoto ja kehitysmaiden kanssa tehtävän yhteistyön tärkein ilmentymä, sillä niitä käsiteltiin edellä m jaksossa. Kahdenvälisiä vastavuoroisen tunnustamisen sopimuksia, jotka voivat olla sääntely-yhteistyön väline, on edeUä käsitelty erikseen n jaksossa. Monen- ja useanväliset aloitteet 70. Jäljempänä kuvataan yhteisön tärkeimpiä monenvälisiä ja useanväUsiä toimia sääntelyä koskevan yhteistyön alalla sekä kunkin tavoitteita. Seuraava luettelo ei ole tyhjentävä, mutta siinä on mainittu meneillään olevat etusijatta olevat aloitteet. a) OECD 71. Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat aktiivisesti kehittäneet OECD:ssä monitieteeUistä tutkimusta sääntelyuudistuksesta. Tavoitteena tässä on sopia periaatejulistuksesta, sääntelyuudistusta puoltavista näkökannoista ja sen aikaansaamista kauppaa koskevista eduista, ja se käsittää sääntelyn purkamisen, yhdenmukaistamisen ja vastavuoroisen jakaa kokemuksiaan yhtenäismarkkinoista ja edistää eurooppalaista sääntelyä koskevaa lähestymistapaa esimerkkinä hyvästä käytännöstä. Laajentamalla OECD. ssa tapahtuvaa kehitystä muihin kuin OECD-maihin järjestön "ulottumispotttiikalla" sääntelyuudistusta puoltavaa kantaa voidaan levittää kansainvälisesti. tunnustamisen. Tämän avutta yhteisö on voinut 72. Samanaikaisesti OECD:n kuluttajapotttiikan komiteassa pyritään selventämään suhdetta kuluttajapolitiikan, varmentamisen ja kansainvälisen kaupan välillä. Tämä on johtanut tutkimuksen ja ministerien harkittavaksi laaditun suosituksen ja vaatimustenmukaisuuden tekemiseen. Tutkimus korostaa standardien 25 arvioinnin tärkeyttä kuluttajille ja kaupankäynnille sekä sitä, miten saadaan samaan linjaan kuluttaja, sääntelyn ja kaupankäynnin tavoitteet. Tutkimuksessa yhteisön sääntelyä koskeva lähestymistapa on esimerkkinä yhteisen linjan löytämisestä, ja siitä tiedotetaan myös muille kuin OECD-maille. saatavan kemiallisten testauskäytäntöjen yhdenmukaistamista 73. Lopuksi, 1980-luvun lopulta alkaen OECD:n kemiallisten aineiden komitea on edistänyt aineiden hyväksymisessä ja laboratorioita koskevaa hyvää käytäntöä (GLP) noudattavista laboratorioista tunnustamista. OECD:n tiedon vastavuoroista laboratorioita koskevan hyvän käytännön periaatteet ovat asteittain tuUeet kansainväliseksi standardiksi, ja yhteisö sekä muut ovat liittäneet ne omiin määräyksiinsä. Yhteiset OECD-standardit ja OECD:n kautta järjestetty jäsenten välinen yhteistyö ovat luoneet teknisen perustan yhteisön ja kolmansien maiden väliselle vastavuoroisen tunnustamisen sopimusten neuvotteluille. OECD:n työn tällä alaUa odotetaan pian avautuvan muille kuin OECD-maille, mikä kansainvälistää OECD-standardeja entisestään. b) Lääkeaineiden yhdenmukaistamista koskeva kansainvälinen konferenssi (ICH) 74. Euroopan unionin, Japanin, Yhdysvaltojen ja (ICH), lääkeaineiden tuotantoalan asiantuntijat osaUistuvat kansainväliseen lääkeaineiden rekisteröinnin teknisten jossa vaatimusten yhdenmukaistamista koskevaan konferenssttn keskusteUaan lääkeaineiden rekisteröinnin tieteellisistä ja teknisistä näkökohdista. Tavoitteena on vähentää uusien lääkeaineiden tutkimus- ja kehitysvaiheessa tehdyn testauksen toistamisen tarvetta tai poistaa se kokonaan, jotta inhimiUisiä käyttää voimavaroja, järkiperäisemmin. Näiden kolmen alueen sääntelyviranomaiset hyväksyvät yhdenmukaistetut suuntavuvat asteittaisesti. ICH-suuntaviivojen vumeistely on kaavailtu päättyväksi seuraavassa, vuoden 1997 heinäkuuta pidettävässä konferenssissa, nimkä jälkeen seurantaa jatketaan. ICH-työ todennäköisesti helpottaa vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten tekemistä, erityisesti hyvän klttnisen käytännön (GCP) alalla. voimavaroja aineeUisia voitaisiin eläimiä ja Eläinlääketuotteiden rekisteröinnin teknisten vaatimusten yhdenmukaistamista koskeva kansainvälinen yhteistyö (VICH) aloitettiin vuoden 1996 huhtikuussa, ja sen tavoitteet ja suhen osalttstujat ovat samat. Yhteisö puolestaan liittyi Euroopan neuvoston laatimaan Euroopan farmakopean laatimista koskevaan yleissopimukseen vuonna 1994. Sen tavoitteena on yhdenmukaistaa lääkeaineiden valmistuksen ja laadunvalvonnan määräykset, jotta lääkeaineet voivat Uikkua vapaasti Euroopassa. Euroopan farmakopean monografioista tuli yleissopimuksen sopimuspuolten alueeUa sovellettavia virallisia teknisiä määräyksiä. 26 c) Maailman elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO ja suosituksiin. Niitä WTO:n jäseniä, jotka 75. FAO:n ja Maattman terveysjärjestön yhteinen ohjelma Codex AUmentarius - komitea vahvistaa standardeja, suuntavttvoja ja suosituksia, jotka kattavat elintarviketurvaUisuuden ja -hygienian tietyt näkökohdat. WTOn sopimuksessa terveys- ja kasvinsuojelutoimista katsotaan, että jäsenet täyttävät WTO- velvollisuutensa, jos niiden toimenpiteet perustuvat koodeksin standardeihin, toteuttavat muita ohjeisiin toimenpiteitä, voidaan pyytää perustelemaan ne tieteellisesti tai suuremman suojelun lainsäädännöstä Suuri eUntarviketurvallisuuden ja -hygienian alalla perustuu koodeksin standardeihin, ja näin tulee olemaan jatkossakin aina, kun se sopii yhteisön tarpeisiin. Lisäksi komissio ja kasvinterveystoimenpiteitä että ne ovat näiden sen varmistamiseksi, kansainvälisten sitoumusten mukaisia. Komissio on saanut valtuudet aloittaa neuvottelut koodeksin sihteeristön kanssa, jotta se voisi liittyä koodeksiin täysjäsenenä tehdä osuutensa kansainvälisessä yhdenmukaistamisessa tällä alalla. sen varmistamiseksi, että yhteisö voi kauppakumppanien perusteella. yhteisön edelleen terveys- tarpeen valvoo sen osa d) Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE) 76. UNECE:lla on ollut sopimus moottoriajoneuvoja ja nnden osia koskevien standardien ja teknisten säännösten yhdenmukaistamista ja hyväksymisten vastavuoroista tunnustamista koskeva sopimus vuodesta 1958. Yhteisö, jonka jäsenvaltioista 14 on liittynyt sopimukseen, on ottanut käyttöön suuren osan sopimukseen UNECE:n Uittymisen myötä, josta parhaillaan keskustellaan neuvostossa ja parlamentissa, se pystyy yhteisön paremmin tyyppihyväksyntäjärjestelmään. lainsäädännössään. Yhteisön säännöistä omassa lisää UNECE:n yhdentämään sääntöjä 77. Yhteisö on johtanut pyrkimyksiä laajentaa UNECE-sopimus maailmanlaajuiseksi järjestelmäksi kannustaakseen kansainvälisesti sopimukseen pohjautuvien ajoneuvomääräysten ja -hyväksyntöjen käyttöönottoa. Tätä päämäärää lähestyttiin jokin aika sitten vuoden 1958 sopimuksen uudelleenneuvotteluissa, joissa sopimus avataan Euroopan ulkopuottsille maiUe. Japani on sitoutunut liittymään sopimukseen. Euroopan unioni ja Yhdysvallat puolestaan ovat asettaneet standardien tarkistetun kehittämisen maailmanlaajuiselta pohjalta UNECE:n yhteydessä etusijalle niiden välisellä uudella asialistalla vuoden 1996 jälkipuottskoUa. Yhteisö pyrkii edelleen saamaan mukaan muita tärkeitä autonvalmistaja- ja -tuojamaita varmistaakseen UNECE:n sääntöjen vastavuoroisen tunnustamisen mahdollisimman laajasti. MahdoUisuuksien mukaan vastavuoroista tunnustamista koskevat kahdenväliset sopimukset suunniteltava niin, että ne helpottavat kumppanuusmaiden liittymistä. tällä alatta olisi ajoneuvotuotteiden kansainvälisten sopimuksen 27 e) Lääketieteellisten erityistyöryhmä laitteiden maailmanlaajuisen yhdenmukaistamisen tasoksi 78. Vuonna 1992 lääketieteellisten laitteiden sääntelyä koskevan tiedon vaihtamiseen tarkoitetuksi yhdenmukaistamisen perustettu maailmanlaajuisen erikoistyöryhmä on kehittynyt keskipisteeksi pyrkimyksille ottaa käyttöön yhdenmukaistetut laatujärjestelmävaatimukset suurimpien talouksien kesken. Sekä Euroopan että Yhdysvaltojen teollisuus tukevat erityistyöryhmää, ja sen ansiosta yhteisön sääntely laatujärjestelmien varmentamisessa on saavuttanut hyväksyntää kansainvälisenä mattina. Kanada, Australia ja Japani on saatu tämän avulla hyväksymään läheUä yhteisön sääntöjä olevia sääntöjä, ja on todisteita sitä, että Yhdysvallat tekee pian samoin. Erikoistyöryhmä on esimerkki siitä, miten yhteisön kokemus yhtenäismarkkinoista, jotka saavat aikaan joustavan sääntelyn, tarjoaa muuallakin sovellettavissa olevan malttn. Komissio asettaa jatkossakin erikoistyöryhmän laatujärjestelmää toiminnan etusijaUe erityisesti perustana koskevan lähestymistavan edistämiseen muissa maissa, jotka tarkistavat omia lääketieteelUsiä laitteita koskevia sääntöjään, etenkin Itä-Aasiassa. f) Siviili-ilmailu 79. KansainväUnen siviitt-ttmailujärjestö (ICAO) tekee laajaa sääntely-yhteistyötä sivUU-ttmailukysymyksissä kansainvälisellä tasolla, ja eurooppalaisella tasolla yhteistyöstä vastaa eurooppalaisten lentoturvallisuusviranomaisten yhteistyöelin (JAA). Viimeksi mainittu, johon Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden lisäksi kuuluu 12 muuta Euroopan maata, tekee yhteistyötä yhtenäistääkseen ilmailumääräykset ja edistääkseen tunnustamista ilma-alusten varmentamisen vastavuoroista kaikkialla Euroopassa. kehittämisen Yhteisön asema näissä toimissa on toistaiseksi ollut rajoittunut mutta sen lisääntyvän jatkossa. Ensiksi yhteisön siviiU-ttmattua koskevan odotetaan sääntelyjärjestelmän sekä kansainvälisellä että kahdenvälisellä tasolla lujittaa yhteisön kykyä yhteistyöhön kolmansien maiden kanssa. Toiseksi osana sivitti-ilmailustrategiaa komissio suunnittelee teknisen yhteistyön ohjelmia, joiden tavoitteena on parantaa turvallisuusstandardeja näissä maissa ja edistää eurooppalaisen sääntelyyn lähestymistavan hyväksymistä. Todennäköisesti nämä ohjelmat ttittyvän toteutetaan aluksi yhdessä ICAOn ja JAAn kanssa. tulevaisuuden jatkaminen g) Aasian ja Tyynenmeren alueen taloudellinen yhteistyöjärjestö (APEC) 80. Vuonna 1995 APECin jäsenmaat aloittivat pitkän aikavälin yhteistyöohjelman standardien ja vaatimustenmukaisuuden alalla. Tämä kattaa kansainvälisiin standardeihin ja määräyksiin perustuvien standardien ja teknisten määräysten 28 yhdenmukaistamisen, varmentamis- ja akkreditointijärjestelmien parantamiseen tähtäävän yhteistyön sekä vastavuoroisen tunnustamisen sopimukset Yhteisön kauppa voi mahdollisesti hyötyä näistä APECin aloitteista. On yhteisön edun mukaista pyrkiä mahdollisimman suureen yhteensopivuuteen APEC-talouksien, ja teoUistuneiden jäsenten, ja yhteisön kehittämien erityisesti nttden vasta standardien, määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevan infrastruktuurin välillä. Ottaen huomioon yhteisön ja muiden, kehittyneimpien APEC-jäsenten joillekin APECin jäsenille tarjoama tekninen yhteistyö, ottsi oltava kunnostusta yhdenmukaisuuden löytämiseen näiden ohjelmien välille niiden arvon hyödyntämiseksi mahdollisimman tehokkaalla tavalla. 81. Komission mielestä yhteisön etuja APEC-prosessissa voidaan edistää ensiksi kehityksen seurannan jatkamisella, ja toiseksi pyrkimällä saamaan aikaan vuoropuhelua APECin standardeja ja vaatimustenmukaisuutta käsittelevän työryhmän kanssa, mitä käytettäisiin tietojen ja kokemusten vaihtamiseen kummankin osapuolen toiminnasta. Kahdenväliset aloitteet 82. Yhteisön pääasiallisten kauppakumppanien kanssa kahdenvälisesti tekemän sääntely-yhteistyön tavoitteena on tiivistäen: a) b) c) parantaa avoimuutta ja suunnitelluista aloitteista, kuten tulevista laeista ja teknisistä määräyksistä, joilla on vaikutuksia teollisuustuotteisiin; tietojenvaihdon avulla sellaisista nykyisistä vähentää mahdoUisimman suuressa määrin sääntelyn lähestymistavoissa esttntyviä eroja sekä niistä seuraavien kauppaa koskevien erimielisyyksien syntymisen riskiä yhteisön ja sen kauppakumppanien välillä ennen säädösten antamista tapahtuvan kuulemisen avulla; helpottaa standardien, teknisten säännösten sekä vaatimustenmukaisuuden tai niiden vastaavuuden arviointimenettelyjen tunnustamista yhteisön ja kolmansien maiden välittä niillä aloilla, joilla näitä pidetään saavutettavissa olevina ja yhteisön viejille taloudellista etua tuovina. yhdenmukaistamista Joissakin tapauksissa kahdenvälisellä yhteistyöllä voidaan luoda perusta standardien ja määräysten monenväliselle kehittämiseUe. a) Amerikan Yhdysvallat 83. Sääntelyä koskeva yhteistyö maailman kahden suurimman kauppaa käyvän kokonaisuuden välillä on aina ollut etusijalla, ja sitä on viime vuosina laajennettu 29 laaditun asiakirjan, ja muodollistettu. Vuonna 1995 yhteisö ja Yhdysvallat hyväksyivät korkeatta virkamiestasolla jossa määriteltiin sääntelyä koskevat periaatteet (Principles of Regulatory Cooperation). Tämä periaate juttstus kattaa kaikki edettä luetellut tavoitteet, ja sen tarkoituksena on opastaa, viranomaisia ja sääntelyvirastoja työssään. EY:n ja Yhdysvaltojen sääntelyä koskeva yhteistyötä tehdään nykyään edellä mainitut periaatteet huomioon ottaen monilla aloilla, mukaan lukien seuraavat: teolliset standardit (PO HI - CEN/Yhdysvaltojen (PO kansallinen standardointijärjestö ANSI Xl/ympäristönsuojeluvirasto EPA); siviili-ilmailu (PO VWFAA); televiestintä (PO XID/Uittovaltion viestintäkomissio FCC); elintarvikkeet ja lääkeaineet (PO m/FDA); (PO (PO WEPA); korkean n/VI/XI/FDA/USTR). Vuoden virkamiestason kokouksessa ehdotettiin viittä sääntely-yhteistyötä koskevaa pilottihanketta tulevaisuuden työtä varten (savunmittaus, dioksiinit, bioteknologia, dieselmoottorit ja satamien valvonta valtion toimesta). - kauppaosasto); ympäristö bioteknologia pidetyssä torjunta-aineet toukokuussa 1996 ja 84. Sääntelyä koskevaa yhteistyötä on huomattavasti lisännyt joulukuussa 1995 pidetyssä ministerihuippukokouksessa annettu yhteisön ja Yhdysvaltojen yhteistä asialistaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva ilmoitus, jossa vahvistettiin kattava ja tulevaisuuteen suuntautuva suunnitelma jatkoyhteistyötä varten standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin aloilla useilla teoUisuuden aloilla. Teollisuus Atlantin valtameren kummallakin puoletta on myötävaikuttanut ensisijaisten tavoitteiden määrittämiseen Euroopan yhteisön ja sen liiketoimintaa koskevan vuoropuhelun (Transatlantic Business Dialogue, TABD) avulla, jossa eri alat ovat tunnistaneet lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimet teknisten esteiden vähentämiseksi sääntelyjärjestelmien sekä lähentämiseksi toisiinsa. jäsenvaltioiden sekä Yhdysvaltojen välisen ja Yhdysvaltain yhteisön b)Japani 85. Vaikka sääntelyä koskeva yhteistyö ei Japanin kanssa ole oUut yhtä laajamittaista kuin Yhdysvaltojen kanssa, osapuolten välinen vuoropuhelu on viime vuosina Usääntynyt. Tärkeimmät liittyvät kahdenväliset toimet ovat: sääntelykysymyksiin standardeihin ja Japanin omatoiminen sääntelyn purkamisaloite, jossa muutokset Japanin standardi- ja vaatimustenmukaisuusjärjestelmään esitetään selkeästi, ja jossa yhteisö on määritellyt ensisijaiset tavoitteensa Japanin sääntelyjärjestelmään pääsyn parantamiseksi useilla markkinoilla, vuotuinen teollisuuspolitiikan ja teoUisen yhteistyön vuoropuhelu, jonka avulla yhteisö ja Japani helpottavat teollisuuden avainalojen välisiä yhteistyöohjelmia ja johon kuuluu sääntelykysymysten käsittely, 30 yhteisön ja Japanin välinen standardeja ja laatua koskeva vuoropuhelu, joUa pyritään ja laadunvarmennuksen lähestymistapojen ymmärtämistä, parantamaan kummankin standardoinnin osapuolen vuotuiset korkean tason neuvottelut, jotka koskevat televiestintäpolitiikkaa, vuotuiset ympäristökysymyksiä koskevat korkean tason neuvottelut, joiUa pyritään säännösten kehittämisessä. tekemään yhteistyötä ympäristöä koskevien 86. Sääntelyä koskevaa yhteistyötä Japanin kanssa tehdään myös monilla useanvälisillä foorumeilla, joita on käsitelty edellä. Japanin kanssa tehtävässä kahdenvälisessä yhteistyössä on kuitenkin vielä tehostamisen varaa, kuten tunnustettiin neuvostolle vuonna 1995 annetussa tiedonannossa "Eurooppa ja Japani: Seuraavat askeleet". Sunä komissio ilmaisi, että sääntelyn purkamista koskevaa vuoropuhelua olisi pidettävä jatkuvana, ja jossa yhteisön erityisesti yhtenäismarkkinoiden avaamisen kautta saamaa kokemusta sääntelyuudistuksesta voitaisiin hyödyntää. Tämä on ensisijalla yhteisössä, ja komissio pyrkii saamaan Japanilta sitoumuksen tällaiseen jatkuvaan toimintaan, joka ajan myötä voisi olla verrattavissa Euroopan ja Yhdysvaltojen väliseen toimintaan. c) Kanada 87. Sääntelyä koskevaa vuoropuhelua Kanadan kanssa on aiemmin pyritty saamaan aikaan pääasiassa useanvälisillä foorumeilla. Viime aikoina Kanada on kuitenkin pyrkinyt vahvistamaan kahdenvälisen yhteistyön kehystä yhteisön kanssa tekemällä sopimuksen, joka on verrattavissa Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen väliseen yhteiseen asialistaan. Vaikka sopimus Kanadan kanssa ei ehkä ole sovellusalaltaan yhtä kattava, se on kuitenkin tärkeä väline lähentymisen Usäämiseen tulevaisuudessa yhteisten kauppaa koskevien etujen alalla samalla parantaen NAFTAn kanssa tehtävän tulevan yhteistyön näkymiä, mikä voi tuoda merkittäviä suurtuotannon etuja. d) Assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat 88. Ne Keski- ja Itä-Euroopan maat, joiden kanssa komissio on tehnyt Eurooppa- sopimuksen, ovat eritystapauksia. Näiden maiden valmistamiseksi liittymään Euroopan unioniin on aloitettu mittavia ohjelmia, joiden tavoitteena on auttaa sellaisen institutionaalisen uudistuksen toteuttamisessa, jolla mahdollistetaan niiden standardien ja sääntelyjärjestelmien saattaminen yhteisön standardien ja järjestelmän mukaisiksi. Eurooppa-sopimusten erityisesti assosiointineuvoston teollista yhteistyötä käsittelevien komiteoiden työn avulla, Phare-ohjelman teknisen yhteistyön lainsäädännön yhtenäistämistä täytäntöönpano ja 31 tiiviimpien suhteiden kehittäminen eurooppalaisten ohjelmat, asteittainen standardointi-, varmentamis- ja akkreditointilaitosten kanssa sekä mahdollisia vastavuoroista tunnustamista koskevat sopimukset ovat pääasiallisia keinoja edistää Uittymistä edeltävän ajan sääntelyn yhtenäistämistä. e) Muut maat 89. Lukuun ottamatta Sveitsiä, jonka kanssa monttla alottla on kestävää sääntely- yhteistyötä, yhteistyötä muiden kauppakumppanien kanssa pyritään saamaan aikaan useanvälisin tai monenvälisin keinoin, joita on käsitelty edellä. Näihin pyritään sitä mukaa, kun tietyllä alalla tai yhteistyön alueella ilmenee lisätarpeita. useimmiten koskevaa sääntelyä 32 V JAKSO; PÄÄTELMÄT JA TIIVISTELMÄ SUOSITUKSISTA Päätelmät 90. Edellisillä on sivuilla komissio strategian korostanut tarvetta kaupan ja aktiivisemman ulospäinsuuntautuneemman teknisten esteiden vähentämiseksi, eurooppalaisten ja kansainvättsten standardien ja säännösten laajemman käytön helpottamiseksi sekä kerran tapahtuvan testaamisen ja varmentamisen päämäärän saavuttamiseksi. Komission mielestä tällainen strategia on sekä välttämätön että ajankohtainen. Se on välttämätön, jos aiotaan pysäyttää perusteettomasti toisistaan eroavien tuotestandardien ja sääntöjen Usääntyminen yhä useammissa maissa ja kannustaa lähestymistapoja, jotka ovat yhteensopivia monenvälisten velvoUisuuksien kanssa, avoimia, suhteellisia ja hyödyttävät eurooppalaisia viejiä maailmanmarkkinoilla. Se on ajankohtainen, koska yhteisön omia sisämarkkinoita tukeva sääntelyjärjestelmä on nyt saavuttanut sellaisen kypsyysvaiheen, jossa yhteisöllä on varaa sekä keskittyä enemmän kumppaniensa järjestelmiin että käyttää hyväksi omia kokemuksiaan esittääkseen ratkaisuja joihinkin esiin tulleisiin ongelmiin. 91. Tämän strategian osatekijöitä (WTO:n välineet ja kahdenväliset sopimukset, tekninen apu, sääntelyä koskeva yhteistyö ja vastavuoroinen tunnustaminen) tarkasteltaessa komissio on suositellut keinoja, joilla ne saataisiin tehokkaammiksi ja vastaamaan paremmin nopeasti muuttuvan kaupankäyntiympäristön vaatimuksiin. Tehdyistä suosituksista on tiivistelmä 96 kohdassa. 92. Samaan aikaan komissio on kautta linjan korostanut strategian eri osatekijöiden välistä suhdetta osoittaakseen niiden yhdenmukaisuuden. Komissio on todennut WTOn välineiden tärkeyden kaupan teknisten esteiden vähentämisessä sekä kansainvälisten standardien ja määräysten edistämisessä, ja se on tehnyt ehdotuksia näiden tehokkaammaksi käytöksi. Myös teknisen avun ohjelmat voivat tukea WTOn päämäärien saavuttamista: komission mielestä nämä ohjelmat, silloin kun ne ovat asianmukaisesti kauppaan suuntautuneita, ovat erittäin tärkeitä pyrittäessä yhteensopivuuteen WTOn sääntöjen kanssa. Ne ovat myös tärkeitä edistettäessä jotka huomattavissa määrin perustuvat kansainvälisiin sääntöihin - muissa maissa yhteisen kaupallisen edun mukaisesti. Teknisen avun ohjelmat voivat myös auttaa edistyneempiä kumppaneita täyttämään tarvittavat edellytykset vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten tekemiselle. Tämä voi olla tärkeä kannustin ohjelmien moitteettomalle toteuttamiselle. sääntelykäytäntöjä eurooppalaisia standardeja ja - 93. Komissio on esittänyt vastavuoroisen tunnustamisen vastauksena oikeutettuun - mutta - kolmannen osapuolen vaatimustenmukaisuuden arvioinnin käyttöön kansainvälisessä kaupassa. Vastavuoroisesta tunnustamisesta tehdyt sopimukset voivat helpottaa kauppaa aloitta, joilla valtiovallan sääntelyä lisääntyneeseen 33 tarvitaan riippumatta edelleen siitä, yhdenmukaistetaanko pohjimmaiset tuotevaatimukset tai voidaanko niitä yhdenmukaistaa. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että vastavuoroinen tunnustaminen voi synnyttää suurimman hyödyn yhdenmukaistetuilla aloilla ja että sopimuskumppaneiden välillä edellytetty luottamus voidaan saavuttaa nopeammin ja sitä voidaan ylläpitää näissä olosuhteissa. Sopimusten tekemisen edeUyttämä liittyminen WTOn kaupan teknisiä esteitä koskevaan sopimukseen ei ole sinänsä riittävä tämän luottamuksen aikaan saamiseen. 94. Lopuksi komissio on ja sääntelyvaatimusten todennut, että standardien yhdenmukaistaminen saavutetaan monenvälisellä ja kahdenvälisellä sääntely- yhteistyöllä. Tällaiset aloitteet, kuten tekninen apu, auttavat estämään kaupan esteiden luoda hyvän perustan vastavuoroiseUe tunnustamiselle. Erityisesti monenvälisellä sääntely-yhteistyöllä varmistetaan yhteisön etujen ja määräysten kehittämisessä, mikä on ettntärkeää yhteisön kansainväliseUe kaupalle sen ttsäksi, että se on yhteisön WTO-velvolUsuuksien pääasiallinen perusta. turvaaminen kansainvälisten standardien syntymisen ja voivat 95. Tässä asiakirjassa asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa toimintapoliittiset ainoastaan toimien tehokkaalla yhteensovittamisella ja oikean institutionaalisen rakenteen luomisella. Joitakin erityisiä suosituksia on annettu: teollisuutta on kuultava laajemmin ensisijaisia tavoitteita asetettaessa, on parannettava teknisen avun ohjelmia koskevien tietojen vaihtoa ja lujitettava ulkomaan edustustojen osallistumista standardointiasioihin. Täysi hyöty tässä tiedonannossa esitetystä strategiasta saadaan vain tehokkaan yhteensovittamisen ja valvonnan avulla. Komissiossa harkitaan tässä asiakirjassa hahmoteltujen politiikkojen valvonnasta ja yksikköjen välisestä yhteensovittamisesta vastaavien yksikköjen vahvistamista. Neuvoston tasolla komissio kuitenkin katsoo 113 artiklassa tarkoitetun komitean tämänhetkisten vastavuoroista valtuuksien kaipaavan laajentamista kattamaan kaupan tekniset esteet, tekninen apu ja sääntelyä koskeva yhteistyö standardien ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa. Tämä neuvoston komitea koostuu sekä kaupan että sääntelyn asiantuntijoista ja on sopivassa asemassa antamaan teknistä opastusta näissä asioissa, jollei 113 artiklassa tarkoitetun komitean strategisesta ohjauksesta ja valvonnasta muuta johdu. Tästä syystä komissio suosittelee vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten ryhmän valtuuksien tällaista laajentamista. tunnustamista käsittelevän teknisen ryhmän Tiivistelmä suosituksista 96. Jäljempänä on tiivistelmä tehdyistä suosituksista. a. Jotta varmistettaisiin WTO:n kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen parempi täytäntöönpano ja toiminta, yhteisön on vuoden 1996 joulukuussa järjestettävässä WTO:n ministerikokouksessa Singaporessa pyrittävä: 34 1) 2) saamaan kaikilta WTO:n jäseniltä vahvistus sitoutumisestaan kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen täytäntöönpanoon; sitoutumaan suunnitellun kaltaisen kattavan ja syvällisen kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen tutkintaan vuonna 1997 (18 kohta). b. Lisäksi yhteisön on harkittava, onko sen osalttstuttava tiiviimmin kansainvälisten sääntöjä antavien laitosten ja standardointilaitosten työhön kansainvälisten sääntöjen ja standardien, yhteisön sääntöjen antamisen, ja yhteisön WTO-velvoUisuuksien välisen jatkuvan johdonmukaisuuden varmistamiseksi (19 kohta). c. Yhteisön on pyrittävä siihen, että tulevissa kauppapoliittisen maatutkinnan uudeUeentarkasteluissa käsitellään laajasti ja syvällisesti erityisesti yhteisön pääasiaUisten kauppakumppanien tai niiden maiden, joissa kaupan esteiden ja on vaatimustenmukaisuuskysymyksiä. avoimia kauppapoliittisen maatutkinnan syvälliselle yhteisön sääntelyjärjestelmän analyysille (24 kohta). standardeja oltava ankaria, on erityisen havaittu Lisäksi olevan d. Tämänhetkisissä ja tulevissa neuvotteluissa, joita käydään uusien jäsenten hyväksymisestä WTO:hon, ja vaatimustenmukaisuutta koskevilla kysymyksillä on tärkeä asema (26 kohta). varmistetaan, standardeja että e. MarkkinoiUepääsyä koskevan strategian yhteydessä varmistetaan, että kaupan teknisiin esteisiin liittyvät markkinoillepääsyn ongelmat kirjataan kattavasti ja että komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan teollisuuden välillä tapahtuu riittävää mielipiteiden ja tietojen vaihtoa (31 kohta) f. Varmistetaan, että tärkeimmät ulkomaan edustustot pitävät standardien ja vaatimustenmukaisuuskysymyksien yhteensovittamista ensisijaisen tärkeänä (32 ja 33 kohta). toisaalta yhdenmukaistamisen g. Vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten suhteen varmistetaan, että eroja toisaalta vastavuoroisen tunnustamisen välttlä ymmärretään paremmin ja että kumpikin pyritään sääntelyn saavuttamaan erikseen. Johdonmukaisesti yhdenmukaistamisen päämäärä otetaan huomioon tulevissa vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten neuvotteluissa erityisesti käyttämällä kyseisiä sopimuksia yhteistyön tehostamiseen ja yhdenmukaistamisen ensisijaisuuksia edistämiseen. Samaan aikaan tulevia neuvottelujen tämän kanssa ja 35 määritettäessä on otettava huomioon sitoutuminen sääntelyjärjestelmän yhdenmukaistamiseen tietyUä alalla kansainvälisen tai eurooppalaisen käytännön kanssa (43 - 47 kohta). h. Aloitetaan neuvottelut vastavuoroisesta tunnustamisesta Keski- ja Itä- tällaisten Euroopan maiden kanssa siinä määrin, kun ne täyttävät sopimusten tekemiseksi tarvittavat tekniset ja muut edellytykset (49 kohta). i. j. tehtyjen kahdenvälisten vastavuoroista OUaan avoimia tunnustamista koskevien sopimusten muuttamiselle monenvälisiksi silloin, kun se on yhteisön kaupallisten etujen sekä sääntelytavoitteiden mukaista. Lisäksi on oltava avoin mahdollisuudelle saada pitkällä aikavälillä aikaan sopimuksia alueelliselta pohjalta (50 kohta). Jatketaan APECin yksittäisten jäsenten kanssa tehtyjen vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten pitämistä ensisijaisina niiden ja johdonmukaisuuden APECin hyödyntämiseksi mahdoUisimman tehokkaasti (51 kohta). työn välisen tekemän alalla tällä k. Ottaen huomioon nykyiset suuntaviivat ja valtuudet, ollaan edetteen avoimia vastavuoroisesta tunnustamisesta neuvottelemiselle muiden sellaisten maiden kanssa, jotka täyttävät tarvittavat tekniset vaatimukset (53 kohta). 1. Varmistetaan, että kansallisella tasoUa ja komissiolla on tarvittavat varat sopimusten moitteettomaksi tunnustamista koskevien vastavuoroista täytäntöönpanemiseksi (54 kohta). m. Teknisen avun ohjelmien suhteen liitetään kaupankäynnin tavoitteet täysin nykyisiin ja tuleviin ohjelmiin, mukaan lukien tarvittaessa apu WTO:n (63 kohta). Vähiten velvolttsuuksien kehittyneiden maiden erityisistä kauppaan ja markkinoillepääsyyn liittyvistä tarpeista olisi kuitenkin edelleen huolehdittava ohjelmien kautta. ja sääntöjen noudattamiseksi n. Varmistetaan, että teknisen avun ohjelmat keskittyvät riittävästi sääntelyä koskeviin kysymyksiin, tarvittaessa alakohtaisemmatta tavalla (64 kohta). o. Teknisen avun hyödyntämistä jatketaan, jotta saadaan aikaan perusta vastavuoroisen tunnustamisen sopimuksille ja muille sääntelyä koskevan yhteistyön muodoille (65 kohta). p. Ohjelmien tarjonnassa otetaan täysipainoisesti huomioon alueelttnen ulottuvuus, mukaan lukien tuotesääntelyn ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alueellisten järjestelmien edistäminen ja edistetään tarvittaessa 36 yhteisön sääntelyyn lttttyvää lähestymistapa kyseisissä ohjelmissa (66 kohta). q. Kuullaan Euroopan teollisuuden ryhmittymiä säännöllisesti nykyisistä ja tulevista teknisen avun ohjelmista, ja pyritään niiden työhön mukaan ottamiseen (67 kohdan a alakohta). r. s. t u. vaihtoa järjestelmällistä Otetaan käyttöön 113 artiklassa tarkoitetun neuvoston komitean avulla mekanismi komission, tietojen jäsenvaltioiden, eurooppalaisten ja kansainvälisten järjestöjen välillä tämän toiminnan alueen päällekkäisyyksien vähentämiseksi ja ohjelmien välisen yhteisvaikutuksen luomiseksi (67 kohdan b alakohta). On kuitenkin otettava huomioon, että tämä ei vaikuta voimassa oleviin, tietojenvaihtoa ja kuulemista koskeviin säännöksiin. tehostamiseksi, avoimuuden ohjelmista varten Tarjotaan vaihtoehtona uusi mekanismi ohjelmien hallinnointia varten CENin kanssa tehdyn puitesopimuksen kautta. Tämä auttaa ohjelmien suunnittelussa, mahdolttstaa ohjelman suunnittettjoiden, komission, jäsenvaltioiden, teollisuuden ja muiden asianomaisten osapuolten käyttöön tarkoitetun tietokannan luomisen sekä edistää ohjelmien eurooppalaista luonnetta (67 kohdan c alakohta). Parannetaan keinoja ohjelmakonsulttien ja alihankkijoiden valitsemiseksi ja erityisesti käytetään entistä enemmän Euroopan tasoUa toimivien tai kansallisten jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisia (67 kohdan d alakohta). järjestöjen virastojen sekä ja Sääntelyä koskevan yhteistyön alalla jatketaan OECD:n sääntelyuudistusten alalla tekemän työn etusijalle asettamista, jotta voidaan parantaa sen tuomia etuja koskevaa kansainvälistä ymmärrystä ja yksimielisyyttä, jakaa kokemuksia yhtenäismarkkinoihin liittyvästä kokemuksesta ja edistää lähestymistavan käyttöä. Lisäksi eurooppalaisen sääntelyä koskevan jatketaan OECD:n kemiallisten tiedon yhdenmukaistamista ja vastavuoroista tunnustamista koskevia toimia (71-73 kohta). tekemän aineiden alalla v. Varmistetaan, että yhdenmukaistamista lääkealalla koskeva kansainvälinen konferenssi saa työnsä päätökseen vuoden 1997 heinäkuun mennessä voimavarojen keskittämiseksi rekisteritiedostojen yhdenmukaistamiseen ja hyvän kliinisen käytännön sisällyttämiseen vastavuoroista ennustamista koskeviin sopimuksiin Yhdysvaltojen, Kanadan, Japanin, Austrattan ja muiden maiden kanssa (74 kohta). 37 w. Edistetään aktiivisesti sitä, että yhteisön kauppakumppanit hyväksyvät Codex AUmentarius -komitean vahvistamat standardit, kaupan teknisten esteiden vähentämiseksi ja ettntarvikkeiden kauppaa helpottamiseksi (83 kohta). x. UNECE:n ja osia koskevien ajoneuvoja säännösten niiden yhdenmukaistamisen sekä hyväksyntöjen vastavuoroisen tunnustamisen suhteen pyritään saamaan muita tärkeitä kauppakumppaneita osallistumaan sopimukseen, jotta varmistetaan UNECE:hen pohjautuvien sääntöjen laajin mahdollinen käyttöönotto ja hyväksyntöjen vastavuoroinen tunnustaminen. Tämän vastavuoroista alan sopimuksia olisi käytettävä helpottamaan tunnustamista koskevia kumppanuusmaiden pääsyä UNECE-järjestelmään (77 kohta). ajoneuvohyväksyntöjen kahdenvälisiä y. z. maailmanlaajuisen Jatketaan laitteiden yhdenmukaistamista kehittävän erikoistyöryhmän työn tukemista keinona edistää laatujärjestelmää koskevaa lähestymistapaa muissa maissa (78 kohta). lääketieteelttsten Lujitetaan yhteisön sääntely-yhteistyötä siviili-ilmailun alalla erityisesti kehittämällä turvallisuutta ja eurooppalaisten säännösten laajempaa käyttöä edistäviä teknisen yhteistyön ohjelmia (79 kohta). aa. APECin suhteen ja vaatimustenmukaisuustyöryhmän toimintaa ja luodaan vuoropuhelu tästä asiasta APECin kanssa (80 ja 81 kohta). standardi- seurataan järjestön bb. KahdenväUsen sääntely-yhteistyön osalta Yhdysvaltojen kanssa alalla tehtävää yhteistyötä pidetään edelleen erittäin merkittävänä, erityisesti tätä toimintaohjelman koskevien Euroopan unionin toteuttamisen kautta. Samoin merkittävänä pidetään alan yhteistyötä Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden kanssa ja muiden tärkeiden kauppakumppanien kuten Japanin ja Kanadan kanssa tehtävän yhteistyön lujittamista (82-89 kohta). ja Yhdysvaltojen cc. Tarkastellaan komission voimavaroja (95 kohta) sen varmistamiseksi, että standardeihin ja vaatimustenmukaisuuden arviointiin Uittyvät kysymykset saavat osakseen tarpeeksi huomiota sekä tässä asiakirjassa kuvailtujen toimintapoliittisten välineiden yhteensovittamisen parantamiseksi. tarpeita ja dd. Neuvoston tasolla Usätään 113 artiklassa tarkoitetun komitean vastavuoroista tunnustamista käsittelevän teknisen ryhmän tämänhetkisiä valtuuksia kattamaan kaupan tekniset esteet, tekninen apu standardien ja 38 vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa ja sääntelyä koskeva yhteistyö (95 kohta). 97. Neuvostoa pyydetään huomioimaan tämän tiedonannon sisältö ja hyväksymään sekä sen laajat päätelmät että siinä esitetyt erityiset ehdotukset. 39 LHTE 1: MAA-/ALAKOHTAINEN LUETTELO TUNNUSTAMISTA KOSKEVIIN SOPIMUKSIIN LHTTYVISTA, KÄYNNISSÄ OLEVISTA NEUVOTTELUISTA Amerikan yhdysvallat X X X X X X X X X Kanada Australia X X X X X X X X X X X X X X X X Uusi- Seelanti X X X X X X X tuotanto- Alat, joista neuvotellaan Lääketieteelliset välineet Lääke tuotteiden hyvät käytännöt Hyvät laboratorio- käytännöt Televiestintä- laitteet ja Sähkölaitteet sähkömagneettiset laitteet Paineastiat Koneet Henkilökohtaiset suojavarusteet Lentokoneet Ajoneuvot Huvilaitteet Ruohonleikkurit Mittauslaitteet Lelut Kasviperäiset lääkeaineet Vaaralliseet aineet ja niiden valmisteet Rakennustyömaa- laitteet Sähkölaitteet räj ähdyskelpoisille seoksille Kaasulaitteet Traktorit Japani Sveitsi X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X 40 LIITE 2 A KAYNNSSÄ OLEVA TOIMINTA HANKKEEN LAJI ALAT KESTO KOLMANNET MAAT Intia Sri Lanka Vietnam Malta Meksiko Marokko Algeria Tunisia Israel Egypti Argentiina Bulgaria Metrologia, standardointi, varmentaminen, laadun varmennus, kokeet Standardit, laatu, yhdenmukaisuuden varmentaminen Standardit, laatu, yhdenmukaisuuden varmennus Standardointi, varmentaminen, metrologia, laadun varmennus, kokeet Varmentaminen, akkreditointi, standardointi Varmentaminen, akkreditointi, metrologia, laadun kannustaminen Varmentaminen, standardointi, henkinen omaisuus, laadun varmennus Varmentaminen, standardointi, laadun varmennus Yksilöintitehtävä teknisen tuen kokonaisvaltaisen ohjelman suunnittelua varten Varmentaminen ja tuki laboratorioille Varmentaminen, standardointi, menetelmät, laadun varmennus, kokeet MAARA (ECUINA) 2 000 000 2 528 000 1 osuus 1988-1992 2 osuus: 1992-1997 Moottoriajoneu vot, elintarvikkeet, sähkökäyttöi set kodin koneet ja Laaja-alainen 2 vuotta 450 000 Laaja-alainen 3 vuotta 3 500 000 Laaja-alainen 2 200 000 Määrittelemä tön Laaja-alainen 4 vuotta 1992-1996 3 vuotta 1993-1996 1 650 000 1 575 000 Hanatehdas, sementtitehdas 6 vuotta 1992-1997 400 000 Laaja-alainen 1995-1997 3 vuotta 5 000 000 1996 2 vaihetta, 1991-1995, 1996-1998 3 vuotta 1996-1998 sähköaineetja elektroniset aineet Määrittelemä tön 200 000 35 000 1 089 000 2 000 000 »4 LHTE2A VALMISTEILLA OLEVAT OHJELMAT HANKKEEN LAJI ALAT KESTO Laadun varmennus, standardointi, varmentaminen, akkreditointi, kokeet Metrologia, varmentaminen, akkreditointi ja laadun varmennus Varmentaminen, tyyppihyväksyntä Metrologia, standardointi, kokeet Standardointi ja metrologia Kokeet, standardointi, akkreditointi Kokeet ja varmentaminen Standardointi, tiede ja teknologia Standardointi, lainsäädännön lähentäminen Standardointi, lainsäädännön lähentäminen Standardointi, akkreditointi, metrologia, yhdenmukaisuuden arviointi Standardointi, kuluttajansuoja Varmentaminen, menetelmät, laadun varmennus, standardointi Metrologia, varmentaminen, standardointi, akkreditointi, kokeet, lainsäädäntö Eri alat 5 vuotta 1993-1997 Määrittelemä tön 5 vuotta 1991-1995 Televiestintä Infrastruktuu rit, laatu Infrastruktuu rit, laatu Infrastruktuu rit, laatu Televiestintä Määrittelemä tön Elintarvike teollisuus, painelaitteet, sähkölaitteet Määrittelemä tön Infrastruktuu rit, laatu Määrittelemä tön Määrittelemä tön Eri alat 3 vuotta 1995-1997 5 vuotta 1991-1995 4 vuotta 1992-1995 4 vuotta 1995-1998 4 vuotta 1991-1994 3 vuotta 1995-1997 3 vuotta 1996-1998 3 vuotta 1996-1998 4 vuotta 1995-1998 3 vuotta 1996-1998 1996-1998 3 vuotta MAARA (ECUINA) 500 000 500 000 690 000 1 580 000 4 000 000 700 000 5 000 000. 3 800 000 2 055 000 1 800 000 600 000 2 000 000 35 500 000 KOLMANNET MAAT Romania (Phare) Unkari (Phare) Unkari (Phare) Tsekin tasavalta (Phare) Tsekin tasavalta (Phare) Tsekin tasavalta (Phare) Tsekin tasavalta (Phare) Slovakian tasavalta Liettua (Phare) Liettua (Phare) Viro (Phare) Romania (Phare) Bulgaria Useita maita käsittävät ohjelmat: PRAQ 91, PRAQ 93 PRAQ III Ml LIITE 2 B VALMISTEILLA OLEVAT OHJELMAT HANKKEEN LAJI ALAT KESTO MAARA (ECUINA) Varmentaminen, standardointi ja laadun varmennus Varmentaminen, standardointi, laadun varmennus, metrologia Standardointi, varmentaminen Varmentaminen, standardointi, laadun varmennus ja metrologia Standardointi, varmentaminen, metrologia ja laadun varmennus Standardit, laatu, yhdenmukaisuuden arviointi Yksilöinti tehtävä, varmentaminen, standardointi, laadun varmennus Teolliset ja kaupalliset standardit Lainsäädäntöjen lähentäminen, tarpeiden yksilöintitehtävä Varmentaminen, standardointi, laadun varmennus, metrologia Metrologia, varmentaminen Varmentaminen, standardointi, tiedoksiantomenettelyt, metrologia sekä laadun varmennus ja hallinta Varmentaminen, standardointi Varmentaminen, laatu, standardointi Standardointi, tiedoksianto, standardointi, kokeet, varmentaminen, laadun varmennus, metrologia 2 vuotta 500 000 Varmentaminen, laatu, tietoisuuden lisäämiseen tähtäävä koulutus määrittelemätön 4 vuotta 1997-2000 5 210 000 määrittelemätön laaja-alainen 5 vuotta 1997-2002 1996- ei vielä päätetty 30 000 laaja-alainen laaja-alainen teolliset tuotteet teolliset tuotteet teolliset tuotteet 3 vuotta 1997-1999 1996 2 kuukautta 2 - 3 vuotta (ei vielä päätetty) 8 kuukautta 3 vuotta 1993-1996 6 000 000 30 000 +/- 900 000 +/- 400 000 3 950 000 määrittelemätön ei vielä päätetty määrittämätön 3 vuotta 1997-2000 3 vuotta 1996-1999 3 vuotta 1997-2000 750 000 700 000 2 300 000 KOLMANNET MAAT Pakistan Chile Mongolia Kiina Kypros ASEAN Jordania Libanon Marokko Paraguay Brasilia MERCOSUR AIDMO GCC ANDIEN LIITTO (5 maata) 43 ISSN 1024-4492 KOM(96) 564 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 10 02 15 Luettelonumero : CB-CO-96-587-FI-C ISBN 92-78-11610-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2175/96 af 13. november 1996 om fastsættelse af de restitutionssatser, der skal anvendes for æg og æggeblommer, der udføres i form af varer, som ikke omfattes af traktatens bilag II

eurovoc_concepts:
administrative procedure
egg
egg product
export refund
third country


title: Regionsudvalgets udtalelse om »En Europæisk Volontørtjenesteordning for Unge«

eurovoc_concepts:
action programme
voluntary military service
young person

formats: html pdfa1b print


title: Resolução legislativa que contém o parecer do Parlamento Europeu sobre a proposta de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à criação de uma rede de vigilância epidemiológica e de controlo das doenças transmissíveis na Comunidade Europeia (COM(96)0078 - C4-0189/96 - 96/0052(COD) ) (Processo de co-decisão: primeira leitura)

eurovoc_concepts:
epidemiology
health policy
infectious disease
international cooperation
organisation of health care

formats: html print