title: För en europeisk numreringsmiljö - Grönbok om en numreringspolitik för teletjänster i Europa

eurovoc_concepts:
communications policy
new technology
research and development
technological change
telecommunications

text: EUROPEISKA GEMENSKAPFRNAS KOMMISSION •it** * •it •ir -tr -Ù a Bryssel den 20. 11. 1996 KOM(96) 590 slutlig FÖR EN EUROPEISK NUMRERINGSMILJÖ GRÖNBOK OM EN NUMRERINGSPOLITIK FOR TELETJÄNSTER I EUROPA (framlagt av kommissionen) INLEDANDE SAMMANFATTNING VARFÖR ÄR NUMRERINGEN VIKTIG? Effektiva telekommunikationstjänster är av avgörande betydelse för att informationssamhället skall kunna uppstå. En adekvat numreringsstrategi spelar en stor roll när det gäller att underlätta de europeiska företagens och medborgarnas tillgång till telekommunikationstjänster. Teleoperatörer och tjänsteleverantörer, liksom även användare inom företagsvärlden, ser i allt högre grad Europa som en framtida marknadplats. Denna utveckling kommer dock i allt högre graven att påverka de enskilda medborgarna. Kundtjänster och call centres organiseras ofta på regional eller europeisk grundval. Nya tjänster, t. ex. teleshopping, tränger snabbt in på den europeiska marknaden med stora framtidsplaner. Personlig kommunikation står för dörren och kommer troligen att vara allmänt tillgänglig före sekelskiftet. Samtidigt förändras den rättsliga omgivningen, och den 1 januari 1998 är den dag då tjänster och infrastrukturer kommer att vara helt avreglerade i hela Europeiska unionen. Numrering är en central faktor för att möjliggöra denna utveckling och den håller snabbt på att bli en central kommersiell och konkurrensmässig faktor för telesektorn. Det är därför viktigt att utveckla en europeisk numreringspolitik. Denna måste baseras på fastställda åtgärdsprioriteringar, vilket omfattar de mål som är resultatet av avregleringsprocessen och de mål som följer av den ekonomiska och tekniska miljön, vilken undergår snabba förändringar. Med konkurrens inom hela unionen måste dessutom särskild uppmärksamhet ägnas åt igångsättandet av Europa-täckande nät och tjänster i syfte att avhjälpa marknadskrafternas effekter som, i avsaknad av en tydlig europeisk politik, kan komma att splittra upp den europeiska marknaden. VAD FÅR KUNDERNA UT AV DETTA? Diskussionerna om numrering måste utgå från användarnas behov, eftersom det är användarna som kommer att kunna dra nytta av numreringsreformens effekter och införandet av nya mekanismer för att förbättra kundernas valmöjligheter. Exempelvis kommer införandet av val av operatör troligen att medföra stora direkta och indirekta fördelar för det europeiska samhället och ekonomin. Denna avgörande faktor när det gäller att åstadkomma ökad konkurrens i fråga om fjärrtrafik och internationell trafik skulle i sin tur kunna bespara de europeiska användarna upp till 20-25 miljarder ecu per år. Nummerportabilitet är ett annat exempel, som möjliggör för användarna att ta med sitt telefonnummer när de vill byta operatör och att träffa bästa möjliga val i fråga om kvalitet, tjänster och kostnad. Öppnandet av serviceplattformar för särskilda Europa-täckande tjänster, t. ex. frisamtal, skulle kunna medföra inte bara betydande ytterligare intäkter för operatörerna utan också ge enkel och AiA, användarvänlig access till produktmarknadsföring och försäljningsorganisationer med därav följande fördelar för Europas ekonomi. I exempelvis USA såldes varor för 435 miljarder dollar via frisamtal år 1993. Den nationella nummerplanerna måste reformeras på grund av tillväxten av och förändringarna på marknaden. Det är ett unikt tillfälle att bygga in ett konvergensmål, det vill säga att harmonisera de nationella nummerplanerna så att de europeiska användarna i framtiden möter en mer enhetlig struktur i hela Europa som är lättbegriplig och som därmed skulle stimulera telefonanvändningen. Dessutom skulle viktiga psykologiska hinder i samband med internationella samtal undanröjas i Europeiska unionen. CENTRALA FAKTORER FÖR EN NUMRERINGSPOLITIK INOM EUROPEISKA UNIONEN I denna grönbok betonas att diskussionerna om numrering måste vara ett led i de övergripande regleringssamtalen. Genom grönboken uppmanas därför till både allmänna och detaljerade synpunkter från alla berörda parter i en lång rad frågor, inbegripet synpunkter på de tidsplaner och mekanismer genom vilka åtgärderna kan genomföras och vilka tillvägagångssätt som krävs för att säkerställa samtliga konsumenters och användares intressen. CENTRALA FAKTORER FÖR NUMRERINGSPOLITIKEN I EUROPEISKA UNIONEN I Betydelsen av numrering för att säkerställa effektiv konkurrens, särskilt - val av operatör - nummerportabilitet - omstrukturering av de nationella nummerplanerna för ätt främja konkurrens liksom de nationella tillsynsmyndigheternas roll vid säkerställandet av att tillräckligt många nummer finns tillgängliga II Att skapa förutsättningar för den inre marknaden, särskilt - upprättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme och inom detta behovet av gemensamma accesskoder till Europa-täckande tjänster (t. ex. frisamtal, tjänster med kostnadsdelning, betalteletjänster eller mobilnätstjänster) - behovet av att europeisk numrering administreras av en lämplig administrativ struktur på europeisk nivå III Anpassning av Europas numreringsmiljö till informationssamhällets behov, särskilt - inrättandet av en långsiktig numreringsplan för Europa - namn- och adresstilldelning på Internet och andra kommande multimedia- och on-line-tjänster A\> UPPRÄTTANDE AV EN TIDSPLAN FÖR EUROPA Ill Sammanfattning av förslag till åtgärder I syfte att uppnå dessa mål föreslår kommissionen följande delmål: Från den 1 januari 1998 1. Genomförande av val av operatör (dvs. användarna erbjuds en enkel, ickc-diskrimincrandc mekanism som gör det möjligt för dem att välja vilken operatör de vill för varje enskilt samtal). 2. Genomförande snarast möjligt av nummerportabilitet inom lokalnätet senast den 1 januari 2000 (dvs. möjlighet för användarna i alla större tätorter att behålla sitt telefonnummer på en viss plats när de byter till en annan operatör eller tjänsteleverantör). 3. Främjande av åtgärder på nationell nivå för att öppna de nationella nummerplanerna och säkerställa deras konvergens, inbegripet harmonisering av särskilda accesskoder och antagandet av en gemensam standard för knappsatser som underlättar alfanumerisk telefonering (dvs. som gör det möjligt för användarna att "slå" namn i stället för nummer, t. ex. "BLOMMOR" till blomsterhandeln). 4. Inrättande av ett europeiskt telefonnummerutrymme (dvs. inrättandet av en gemensam nummerplan och gemensamma accesskoder till vissa Europa-täckande tjänster: frisamtal, betalteletjänster och samtal med kostnadsdelning, och vid behov, personliga kommunikationstjänster). 5. Upprättande av gemensamma ramar för reglering och administration av en gemensam europeisk nummerplan (inbegripet tilldelning av europeiska tjänstekoder och operatörsprefix liksom främjandet av gemenskapens intressen inom ramen för det internationella numreringsorganet). 6. översyn av de frågor som är knutna till namn- och adresstilldelningen inom ramen för Internet i syfte att beakta det eventuella behovet av regleringsåtgärder. Från den 1 januari 2000 7. Genomförande av förhandsval av operatör (dvs. att tillhandahålla användarna en enkel, icke diskriminerande mekanism som gör det möjligt för dem att på förhand välja den operatör de vill ha, permanent eller som kan väljas bort). 8. Utvidgning av nummerportabiliteten för användare av mobil- och personliga kommunikationsnät samt för användare av särskilda tjänster (t. ex. att låta användarna behålla värdefulla nummer till frisamtal eller personliga kommunikationstjänster), med beaktande av hur utvecklat nätet är samt omfattningen av efterfrågan. Från och med år 2000 9. Genomförande av en långsiktig nummerplan vilket omfattar inrättandet av ett Europaprefix ("3"- XX) varvid administrationen och förvaltningen av prefixet överförs till europeisk nivå. Kommentarer om alla dessa olika föreslagna åtgärder samt om den föreslagna tidsplanen är välkomna. Kommissionen är medveten om att införandet av nya mekanismer, exempelvis för val av operatör, eller av åtgärder för harmonisering av numreringsplanerna kan innebära avsevärda kostnader fi&r industrin, och inte minst för användarna. Den ökade efterfrågan för telekommunikationstjänster och införandet av konkurrens kommer dock att innebära att numreringsplanerna måste anpassas i de flesta länderna. Denna grönbok syftar till att säkerställa att ändringarna genomförs med utgångspunkt från långtidsmålsättningar och den europeiska integrationen. En central faktor vid upprättandet av tidsplanen och fastställande av datum för genomförande i Europa är kostnader för och nytta av de genomförda åtgärderna. Kommissionen tror emellertid att dessa AL kostnader i längden mer än väl kommer att uppvägas av de ökade valmöjligheterna, den förbättrade kvaliteten på tjänster och de lägre taxor som nummcrplansförändringarna faktiskt kan bidra till. IV VEM SKALL ÅSTADKOMMA DETTA? Naturligtvis sträcker sig förslagen i denna grönbok längre än till Europeiska unionen. Exempelvis skulle det slutgiltiga målet att införa en enhetlig europeisk identitet (dvs. Europa-prefixet "3" i en tresiffrig landskod) inbegripa ländema i Central- och Östeuropa. Diskussionerna kan därför inte bara hållas inom ramen för Europeiska unionen utan bör vidgas till att innefatta CEPT ECTRA i syfte att finna svaren på viktiga frågor, t. ex. hur man ska gå vidare med en enhetlig numreringsmiljö för Europa men samtidigt lämna tillräckligt med utrymme för ett etappvis införande av konkurrens på olika marknader i enlighet med de olika tidsplanerna för avreglering i de berörda länderna. Ytterligare mekanismer måste sökas i syfte att säkerställa att alla berörda grupperingar på nationell och europeisk nivå förblir engagerade i utvecklingen av den europeiska numreringsmiljön. SYNPUNKTER ÖNSKAS Syftet med denna grönbok är att starta en aktiv diskussion inom Europeiska unionens råd, Europa parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, samt den tillfälliga arbets gruppen för de nationella tillsynsmyndigheterna, konsumenter och kommersiella användare liksom operatörer av fasta och mobila nät, tjänsteföretag och utrustningstillverkare tillsammans med de fackföreningar och andra organisationer som företräder arbetsmarknadens parter inom denna sektor. Kommentarer och synpunkter önskas i fråga om samtliga de ståndpunkter som redovisas i denna grönbok, särskilt om de mål som föreslås i tabellen ovan. På grundval av detta samråd kommer ställningstaganden att utarbetas. Kommissionen kommer att vidarebefordra dessa till rådet och Europaparlamentet. Kommentarer bör sändas till Europeiska kommissionen, GD XIII A/1, rue de la Loi 200, B-1049 Bryssel, attention: M. de Cockborne (fax +32 2 2968391) senast fredagen den 21 februari 1997. Kommentarer kan även sändas med e-post till: numbering@bxl. dgl3. cec. be, med hänvisning till "Numbering Green Paper" (formaterat i Word for Windows eller Wordperfect). Aå INNEHÅLLSFÖRTECKNING I INLEDNING: VARFÖR EN NUMRERINGSREFORM II AKTUELL SITUATION II. 1 Organisationen av nummerplaner på internationell, europeisk och nationell nivå II. 2 Mycket har redan åstadkommits i fråga om numrering II. 3 Avgörande regleringsbeslut blir allt mer angelägna 1 2 2 3 6 III HUVUDUPPGIFTERNA INOM RAMEN FÖR EN EUROPEISK NUMMERPLAN 9 III. 1 Regleringsutveckling: "att effektivisera konkurrensen" 111. 2 Ekonomisk utvärdering: att skapa en inre marknad för särskilda tjänster 111. 3 Teknisk utveckling: att främja innovation 111. 4 Nummerutveckling ur kundens perspektiv: behov av harmonisering 111. 5 Europeisk numrering: ledet mellan nationell och internationell numrering IV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER IV. 1 Att säkerställa effektiv konkurrens IV. 2 Att skapa förutsättningar för en inre marknad IV. 3 Anpassning till informationssamhället V SLUTSATSER 9 10 11 11 12 13 14 17 19 23 BILAGA I: KOMMENTARER TILL ECTRA:s STRATEGISKA ALTERNATIV I FRÅGA OM NUMRERING SAMT KOSTNADS-/INTÄKTSANALYS 24 BILAGA II: VAL AV OPERATÖR BILAGA III: NUMMERPORTABILITET BILAGA IV: PERSONLIG KOMMUNIKATION BILAGA V: ETT REFERENSSCENARIO FÖR ÖVERGÅNG TILL EN ÖPPEN OCH ENHETLIG EUROPEISK NUMRERINGS MILJÖ BILAGA VI: UNDERSÖKNINGAR OM NUMRERING INOM RAMEN FÖRETO/ECTRA FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR ORDLISTA 27 30 34 35 37 38 39 /[JL I INLEDNING: VARFÖR EN NUMRERINGSREFORM? I och med införandet av en fullständigt avreglerad telekommunikationsmarknad inom Europeiska unionen är tillräcklig tillgång på nummer, som tilldelas på rättvisa och icke-diskriminerande grunder som medger insyn, ett avgörande villkor för effektiv konkurrens och förnyelse samt valmöjligheter för kunderna. 11995 års grönbok om avregleringen av infrastruktur för telekommunikation1 bekräftades att numrering är "en viktig möjliggörande faktor-en central punkt vid avregleringen av marknaden och införandet av konkurrens". Det ansågs nödvändigt att säkerställa att "utvecklingen av telenät och -tjänster inte hindras på grund av nummerplaneringen" och att "denna utmaning måste bemötas genom noggrant handhavande av de övergripande nummerplanerna på global, europeisk och nationell nivå". För att fullborda Europas inre marknad krävs också att det finns ett europeiskt numreringsklimat som främjar införandet av europaomfattande tjänster. Enkel tillgång till sådana tjänster genom harmoniserade telefoniprefix på europeisk nivå är avgörande för kunderna och industrin. 2 Vid övergången till fullständigt fri konkurrens i Europa blir numren en lika betydelsefull resurs som frekvenser eller ledningsrätt. 3 Under de senaste åren har antalet telefonnummer som används inom Europeiska unionen ökat starkt och ökar snabbare än antalet abonnenter. Denna ökning avspeglar tillväxten både inom affärskommunikation och datorer. Men även i hemmen ökar efterfrågan på nummer, eftersom användarna ofta har en andra eller tredje telelinje inkopplad för fax eller modem4, och allt fler personer har mobiltelefon eller personsökare. Dessutom finns nykomlingarna på marknaden, t. ex. kabel-TV- och mobiltelefonoperatörer. Dessa kräver access på lika villkor, vilket i fråga om numrering betyder samma kvalitet eller samma möjlig heter till numrering. Denna avsevärt ökade efterfrågan utövar ett tryck på de befintliga nationella nummerplanerna och leder till viktiga reformer på nationell nivå som är avsedda att frigöra extra kapacitet för operatörerna och så småningom för användarna. Detta reformmönster uppvisar mycket olika nationella tillvägagångssätt. Det löser inte många av de grundläggande konkurrens- och konsumentfrågor som uppstår i ett klimat med många olika operatörer och löser inte heller genast efterfrågan på unika, Europa-täckande nummer för vissa operatörer eller vissa tjänster - nummer som bara kan tillhandahållas om de samordnas på lämpligt sätt på europeisk eller internationell nivå. Grönbok om avregleringen av infrastrukturer för telekommunikation och kabel-TV-nät - del II: Ett gemensamt förhållningssätt till tillhandahållandet av infrastruktur för telekommunikation i Europeiska unionen (KOM(94)682 slutlig, 25. 1. 1995). Enligt artikel 129b i fördraget "skall gemenskapens insatser inriktas på att främja de nationella nätens samtrafikfôrmâga och driftskompatibilitet samt tillträdet till sådana nät". Till skillnad från frekvenser och ledningsrätt, vilka är fysiskt begränsade, begränsas numreringen effektivt på grund av att ändringar är dyrbara och starkt ogillas av allmänheten. I minst sex av de femton medlemsstaterna är täcknings nivån per 100 hushåll på över 100 % i fråga om huvudlinjer i bostäder, med siffran 121 % för Sverige. Se meddelandet av den 13 mars 1996 om samhällsomfattande tjänster för telekommunikation på en avreglerad marknad, KOM(96) 73. A J Lösningar krävs snarast i syfte att åstadkomma följande: 2 - Valfrihet för kunderna; om kunderna inte lätt kan välja eller ens på förhand välja mellan konkurrerande operatörer och behålla sitt fasta eller mobila telefonnummer när de byter teleföretag eller tjänsteleverantörer kommer konkurrensen att begränsas. - Minimering av totalkostnaden för ändringar: täta förändringar i nationella nummerplaner innebär höga kostnader för omprogrammering av utrustning och uppdatering av mjukvara. För företag som tillhandahåller europaomfattancje tjänster till kunderna innebär mönstret med kontinuerliga och icke samordnade ändringar avsevärda kostnader för operatörerna och tillhandahållarna av tjänster, liksom förekomsten av olika nummer och olika telefoniprefix i olika länder. En stabil, långsiktig plan som meddelas marknaden i god tid kan innebära stora kostnadsbesparingar samtidigt som den gör det möjligt för företagen att trycka om brevpapper, måla om fordon och informera kunderna som ett led i de sedvanliga förfarandena. - Underlättande av enkel access med samtidig information: i en ständigt mer komplex miljö kan enkla och lättbegripliga nummerplaner hjälpa användarna att göra och ta emot samtal, att välja olika operatörer för olika nationella och europaomfattande tjänster både i och utanför hemlandet. Tjänsterna skulle också omfatta viktiga uppgifter om avgifter till kunderna så att dessa vet vad de kan förvänta sig att betala för ett samtal. Ytterligare harmonisering i Europa: möjligheten till nyskapande tillvägagångssätt i fråga om numrering, t. ex. att nummer ersätts med ord, kommer ytterligare att underlätta telefonanvändningen, men för att åstadkomma detta måste Europa ha en enhetlig knappsats på telefoner. Dessutom skulle ett European Telephony Numbering Space (ETNS) - ett europeiskt telefonnummerutrymme - kunna tillhandahålla gemensamma telefoniprefix i hela Europa (t. ex. för europaomfattande frisamtal, plustjänster och mobiltelefontjänster, eller för tjänster med kostnadsdelning). 5 Förslagen och förhållningssätten i denna grönbok om dessa olika frågor är förenliga med det över gripande förhållningssätt som gemenskapen sedan år 1987 iakttar på telekommunikationsområdet. Detta förhållningssätt, som har begränsats till de områden där åtgärder krävs och är lämpliga på europeisk nivå, balanserar det gradvisa öppnandet av marknaden genom kompletterande rättsliga ramar i syfte att säkerställa rättvis konkurrens och skydda allmänintresset liksom från fall till fall en tillämpning av konkurrensreglerna. II AKTUELL SITUATION II. 1 Organisationen av nummerplaner på internationell, europeisk och nationell nivå I dag finns en komplex rad regler för nummerplanerna som fastställs på nationell nivå, på vissa områden genom gemenskapsåtgärder eller genom ECTRA/ETO, samt övergripande ramar som fastställs av Internationella teleunionen (ITU) med hänsyn till en rad frågor av internationell betydelse, från tilldelning av landskoder till telefonnumrens maximala längd och införandet av internationella nummer för tjänster som t. ex. internationella frisamtal (baserade på 800-sericn). Att reglera landskoderna är en av ITUs viktigaste uppgifter när det gäller numrering. För närvarande håller man på att utarbeta ett förfarande för översyn av hur den internationella nummerplanen skall kunna utvecklas för att tillgodose efterfrågan. Både statsledningar och operatörer trycker på och vill att landskoder skall tilldelas inte bara nya stater utan också vissa tjänster (t. ex. satellitbaserade personliga kommunikationstjänster - där varje systemoperatör har begärt tilldelning av en landskod för internationell access), och till och med för vissa särskilda nät eller nätoperatörer. Eftersom bara Eftersom relevanta telefoniprefix för mobil- respektive plustjänster varierar mellan medlemsstaterna är en användare som ringer ett sådant nummer från en annan medlemsstat ofta inte medveten om att han eller hon ringer ett nummer som är en betalteletjänst eller på vilket en högre samtalsavgift tillämpas. 85 landskoder återstår börjar begränsningarna i nuvarande internationella nummerplan bli uppenbara. 6 På nationell nivå har numren traditionellt innehafts och förvaltats av den befintliga teleorganisa tionen. Dessa företag tilldelade riktnumren för städer eller tjänster (t. ex. mobil- eller personsökningssystem), kundernas enskilda nummer samt, i förekommande fall, de nummer som konkurrenterna använder. Dessa nationella nummerplaner varierar mellan medlemsstaterna men följer de övergripande regler som på global nivå fastställts inom ramen för ITU. Den dagliga administrationen av de nationella nummerplanerna kommer i enlighet med subsidiaritets- principen att förbli en nationell funktion som utförs av en myndighet som är fristående från operatörerna, men på europeisk nivå krävs ytterligare åtgärder både för att utveckla långsiktiga strategier och strukturer för numrering i Europa och för att samordna och presentera gemensamma europeiska ställningstaganden i fråga om den externa utvecklingen, exempelvis inom ITU. Med tanke på de stora resurser som krävs för att följa arbetet i ITU:s arbetsgrupper är en samordnad europeisk ståndpunkt det enda praktiskt genomförbara sättet för många europeiska länder att förvissa sig om att de kan göra sig hörda. Detta dubbla tillvägagångssätt kommer att innebära en fortsättning av samordningen mellan nationella, regionala och internationella åtgärder och fullborda utvecklingen av den inre marknaden för telekommunikation, samtidigt som användarnas grundläggande behov tas till vara. II. 2 Mycket har redan åstadkommits i fråga om numrering Sedan början av 1990-talct har Europeiska kommissionen, rådet och Europaparlamentet aktivt utvecklat ett öppet och enhetligt numreringsklimat i Europa. Dessa initiativ uppfyller redan centrala mål när det gäller reglering: Gemensamma Europa-täckande nummer för alarmering eller internationella samtal i medlems staterna. - Ett Europa omfattande telefoniprefix för alarmering (112) som skall börja användas från och med år 1992 och bara i välgrundade fall från och med år 1996 jämsides med befintliga nationella larmnummer. 7 Ett Europa omfattande telefoniprefix för internationella samtal (00) som skall införas mellan år 1992 och 1998. 8 De nationella tillsynsmyndigheterna har en tydlig roll De grundläggande principerna för numrering och nummertilldelning granskades i 1994 års grönbok om mobiltelefoni9 och 1995 års grönbok om infrastruktur10. De rönte många synpunkter och fick stort Den internationella nummerplanens kapacitet kan inte utvidgas utan vidare eftersom den maximala nummerlängden har fastställts till 15 siffror. Dessutom blir det mot bakgrund av intresset från kommersiellt och politiskt håll allt svårare och tidsödande att få nödvändigt tillstånd av ITU för att gå vidare med förändringar av nuvarande internationella plan inom rimliga tidsramar. Rådets beslut av den 29 juli 1991 om införandet av ett gemensamt europeiskt larmnummer (91/396/EEG, EGTnr L217, 6. 8. 1991, s. 31). Rådets beslut av den 11 maj 1992 om införandet av ett standardiserat internationellt telefoniprefix i gemenskapen (92/264/EEG, EGT nr L 137, 20. 5. 1992, s. 21). 10 Ett klimat för personlig kommunikation: Grönbok om ett gemensamt förhållningssätt på området för mobil- och personlig kommunikation i Europeiska unionen, KOM(94) 145 slutlig, 27. 4. 1994. Grönbok om avregleringen av infrastrukturen för telekommunikation och kabel-TV-nät, del II, Ett gemensamt förhållningssätt till tillhandahållandet av infrastruktur för telekommunikation i Europeiska unionen, KOM(94) 682 slutlig, 25. 1. 1995. stöd. 11 Ståndpunkterna har nu införlivats med de rättsliga ramar som håller på att växa fram för ett klimat av avreglerad telekommunikation. - Medlemsstaterna skall skilja mellan själva driften och de reglerande åtgärderna på numrerings skall kontrolleras av den nationella området. De nationella nummerplanerna tillsynsmyndigheten, och lämpliga uppgifter om dem bör offentliggöras på nationell nivå. Dessutom har medlemsstaterna ålagts eller föreslagits skyldigheter som säkerställer att - lämpliga nummer finns tillgängliga för alla typer av teletjänster (före den 1 juli 1997),12 - numren tilldelas på ett objektivt, icke-diskriminerande och proportionellt sätt som medger insyn och på grundval av enskilda ansökningar från operatörer eller tillhandahåll are av tjänster,13 - det finns tillgång till lämpliga nummerserier för alla allmänt tillgängliga teletjänster, och att det införs "portabilitet" (dvs. att användarna far möjlighet att behålla sitt telefonnummer när han eller hon byter teleföretag på en viss ort) inom ramen för det fasta nätet snarast möjligt och åtminstone i alla större tätorter senast den 1 januari 2003. H - Fastställande av ramar utanför Europeiska gemenskapen för samarbete i numrerings frågor År 1992 fastställde rådet inrättandet av ett europeiskt utrymme för telefonnumrering som ett viktigt mål och uppmanade medlemsstaterna att inom ramen för CEPT (Europeiska konferensen för förvaltning av post och telekommunikation) samarbeta för att med bistånd av Europeiska kommissionen utveckla ramar för samordning av numrering. 15 År 1994 undertecknade kommissionen en samförståndsförklaring med Europeiska kommittén för reglering på telekommunikationsområdet (ECTRA) samtidigt med ett ramavtal med Europeiska telekommunikationskontoret (ETO) i syfte att delfinansiera undersökningar och arbetsgrupper med företrädare från 43 europeiska länder i en lång rad numreringsfrågor. De undersökningar i fråga om numrering som genomförs för kommissionen finns förtecknade i bilaga VI. År 1994 inrättades ett Europeiskt numreringsforum (ENF) i syfte att engagera alla berörda parter i utvecklingen av numreringsprinciperna i Europa. ENF, som är öppet för alla europeiska 12 13 14 Se kommissionens meddelande om samrådet om grönboken om mobiltelefoni, KOM(94) 492, 23. 11. 1994, och kommissionens meddelande om samrådet om grönboken om avregleringen av infra strukturen för telekommunikation och kabel-TV-nät, KOM(95) 158, 3. 5. 1995. Kommissionens direktiv 96/19 av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, EGT 22. 3. 1996. Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG av den 13 december 1995 om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för taltelefon!, EGT nr L 321, 31. 12. 1995. Gemensam ståndpunkt (EG) nr 34/96 som antogs av rådet den 18 juni 1996 i syfte att anta ett direktiv från Europaparlamentet och rådet om samtrafik på telekommunikationsområdet vad gäller säkerställandet av samhällsomfattande tjänster och driftskompatibilitet genom tillämpning av principerna för tillhandahållande av öppna nät (ONP), särskilt artiklarna 6, 9 och 12, EGT 96/C 220/03,29. 7. 1996. Rådets resolution av den 19 november 1992 om främjandet av europaomfattande samarbete i fråga om numrering av teletjänster (92/C 318/02, EGT nr C 318/2, 4. 12. 1992). - organisationer som har intresse av numrering eller adressering16, förbereder yttranden, rekommendationer och rapporter för både gemenskapen och ECTRA. När det gäller numreringsverksamhet på regional och internationell nivå ägnar kommissionen avsevärd möda åt att främja gemensamma europeiska ståndpunkter (inom ramen för ECTRA) vilka sedan kan utgöra grunden för förhandlingar inom ramen för ITU och andra forum. Ett europeiskt telefoniprefixklimat Genom 1992 års resolution från rådet inbjöds medlemsstaterna att inom ramen för ECTRA påbörja arbetet med att inrätta ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS), dvs. ett numrcringsutrymme avsett att genomföras jämsides med befintliga nationella nummerplaner. Genom en marknadsinriktad undersökning konstaterades ett behov av tjänster med Europa-täckande nummer. 17 En senare undersökning som gjordes av ETO ledde till slutsatsen att ETNS skulle kunna ge Europa den flexibilitet som krävs för att genomföra Europa-täckande tjänster och för att säkerställa Europas framtida konkurrenskraft internationellt. 18 Inom ramen för ECTRA fastställdes en utvecklingsstrategi som hjälp för att gå från dagens numreringsklimat mot ett öppet och enhetligt numreringsklimat med tydlig europeisk identitet19, och ett brett samrådsförfarande med numreringsmyndigheter och det europeiska numreringsorganet (ENF) lanserades (se bilaga I). Fyra valmöjligheter föreslogs. - - - - Alternativ 1 : Bibehållande av nuvarande situation Alternativ 2: Genomförande av ETNS för särskilda tjänster (t. ex. frisamtal, betalteletjänster eller tjänster med kostnadsdelning) Alternativ 3: Utöver nummer för särskilda tjänster inrättandet av en tydlig europeisk nummeridentitet (tresiffriga landskoder) genom användning av siffran "3" före nuvarande nationella landskoder (t. ex. "333" för Frankrike eller "344" för Förenade kungariket). Detta skulle frigöra upp till 50 nya landskoder inom Europa och möjliggöra att nuvarande landskoder, som börjar med siffran "4", återanvänds i den internationella nummerplanen. Alternativ 4: Inrättandet av ett ensiffrigt Europa-prefix (motsvarande användningen av siffran "1" för samtal till Nordamerika från andra världsdelar eller "1" + riktnumret för fjärrsamtal inom Nordamerika) i en enhetlig europeisk nummerplan som med tiden skulle smälta samman med de nationella planerna. Av samrådet20 framgick att alternativ 1 överlag förkastades och att det fanns stöd för snabba framsteg i fråga om alternativ 2, samtidigt som det fanns en tydlig åsiktsskillnad mellan befintliga operatörer och nykomlingar på marknaden i fråga om behovet av snabba framsteg för alternativen 3och421. 16 17 18 19 20 21 institutet Följande organ är medlemmar i ENF: Europeiska sammanslutningen för publika telenätoperatörer (ETNO), Europeiska (ETSI), den europeiska organisationen för informationsindustrin (EIIA), de europeiska teleutrustningstillverkarnas samman slutning (ECMA), den europeiska intressegruppering för GSM Moll (EIG), ECTRA samt Europeiska kommissionen. Ytterligare ansökningar om medlemsskap väntas. (ECTEL), de europeiska datatillverkarnas organisation telekommunikationsstandarder för Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. Mary Ann O'Loughlin och Smart Sharrock, marknadskonsulter, 20. 4. 1994. Preparation of submission to ITU requesting a virtual country code för the implementation of a numbering space för special services of pan-European nature. ETO, 31. 3. 1995. Strategic options for numbering of telecommunications services in Europe. ECTRA PT N, 27. 7. 1994. Report on the consultation on strategic options för numbering of telecommunications services in Europe, ECTRA PT N, 10. 7. 1995. Denna meningsskiljaktighet bekräftades av bidragen till samrådet om grönboken om avregleringen av II. 3 Avgörande regleringsbeslut blir alltmer angelägna Framsteg har visserligen gjorts, men del krävs ytterligare åtgärder på europeisk nivå för att reagera på de nya utvecklingar på marknaden som uppstår genom den pågående liberaliseringsprocessen, och samtidigt säkerställa fullgott skydd av kundernas intressen. Att tillgodose användarnas och marknadens behov Nummerplanema måste öppnas för konkurrens om användarna skall ha ett verkligt val när det gäller vem som skall tillhandahålla dem tjänster. Även fördelarna med strävan efter att säkerställa oberoende tilldelning och administration av numreringen kommer att bli begränsade om lagstiftarna arbetar med nummerplaner som är avsedda att användas i ett monopolklimat. Nykomlingar måste ha möjlighet att fa nummer av samma kvalitet, exempelvis genom nummerparitet. 22 Val av operatör och möjlighet att ta med sig sitt telefonnummer anses vara avgörande när det gäller att göra det möjligt för kunderna att välja operatör vid rikssamtal, att behålla sitt telefonnummer om de vill byta operatör och att träffa det bästa valet i fråga om tjänster, tjänstekvalitet och pris. Utöver den direkta fördelen med kostnadsbesparingar förväntas detta medföra stora indirekta fördelar för samhället och samhällsekonomin. Numrering kommer att vara en central faktor när det gäller att underlätta fullbordandet av den inre marknaden för telenät och teletjänster, särskilt när det gäller att lansera nya Europa-täckande tjänster23 (t. ex. Europa omfattande frisamtal, lele-shopping, enkel tillgång till larmtelefoner utmed vägarna samt transport- eller turistinformation), som baseras på enkla Europa omfattande nummer. Detta skulle ge de europeiska företagen bättre möjligheter att dra fördel av informationssamhället och stärka Europas telekommunikationsindustri när denna konkurrerar på en öppnare världsmarknad. I en omgivning med många operatörer och i ett Europa där allt fler personer reser, arbetar och bor i olika delar av unionen väcks förväntningar på att det skall vara enkelt och anvandarvänligt att telefonera. Dessutom förväntar sig kunderna att numren de slår skall ge något slags information om priset (t. ex. framgår redan i dag av numret avgifterna för internationella samtal, rikssamtal, mobila eller betalteletjänster, även om det råder en förvirrande variation från land till land). Ett nytt förhållningssätt till numrering på europeisk nivå kan ge ett tillfälle att tillgodose dessa önskemål genom en harmonisering av knappsatsförfarandena i hela Europa, förutsatt att detta kan motiveras på grundval av efterfrågan, nätens utvecklingsnivå och de kostnader det innebär. Om man i Europa vill skörda alla fördelar av en avreglerad inre marknad krävs ett numreringsklimat som helt och fullt kan tillgodose nuvarande och framtida behov. Detta kan komma att innebära en större omstrukturering av nationella nummerplaner, men sådana förändringar pågår under alla omständigheter redan nu på nationell nivå och ingår inte alltid i en tydlig och långsiktig strategi som avspeglar verkligheten på en Europa omfattande marknad. Användarna och telekommunikationsindustrin kräver en tydlig bild av den framtida numrerings- miljön. Denna omfattar inte bara numren och de tekniska möjligheter som är knutna till dessa utan också information om vem som kommer att fatta beslut om numreringen och, när det gäller att främja Europa-täckande tjänster baserade på Europa omfattande nummer, hur uppgiften att driva och förvalta ett europeiskt teleformummemtrymnie kan fördelas. 22 23 infrastruktur för telekommunikation och kabel-TV-nät, KOM(94) 682, 25. 1. 1995. Nummerparitet råder när samma antal siffror måste slås för att få tillgång till konkurrerande operatörers tjänster. Införandet i unionen av val av operatör för internationella samtal och rikssamtal skulle handla om cirka 40-50 miljarder ecu per år i teleintäkter; öppnandet av en marknad med frisamtal skulle leda till tillkommande intäkter på upp till 4-5 miljarder ecu per år; se 77»* harmonized European telephone services market: the economic stakes ai\d the need for numbering solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. 7 De förändringar som föreslås i denna grönbok kan, om de inte genomförs på rätt sätt, bli dyrbara, störande och impopulära. 24 Detta betyder att grönboken måste inriktas på inte bara vilka beslut som skall fattas utan på vilket sätt genomförandet av numreringsbesluten skall administreras och inom vilka tidsramar målen i denna grönbok kan uppnås. De långa tider som krävs för omstrukturering av nummerformatct (t. ex. i fråga om val av operatör) innebär att behovet av beslut ses som mycket angeläget av operatörerna, tjänsteleverantörerna och utrustningstillverkarna. Samtidigt har nurnreringsförändringar redan gjorts på nationell nivå, och dessa kan behöva anpassas till de beslut som fattas på europeisk eller internationell nivå. Bara ett samordnat förhållningssätt till en numreringsreform kan minimera störningarna. Detta innebär att medlemsstaterna bör undvika onödiga förändringar, i avvaktan på utarbetandet av en långsiktig europeisk numreringsstrategi. Dessutom måste användarna knytas nära till utarbetandet av en långsiktig numreringsstrategi för Europa, och om förändringar krävs måste en korrekt utvärdering göras av både vilka kostnader och vilka fördelar som dessa innebär för såväl företagen som konsumenterna. Att fullgöra det politiska uppdraget ifråga omförändring De frågor om användar- och marknadsbehov som beskrivits ovan motsvaras av de politiska ramarna för de förändringar som föreslås i denna grönbok. På tre särskilda områden återstår arbete för att uppnå de politiska mål som rådet och Europaparlamentet under de tre senaste åren fastställt på numreringsområdet. Dessa kan sammanfattas på följande sätt: - Fullbordande av de rättsliga ramarna på teleområdet inför en fullständig avreglering år 199825 och samråd om de framtida rättsliga ramar som krävs för att säkerställa en effektiv nummeradministration (dvs. att säkerställa rättvis konkurrens och lika behandling av de olika marknadsaktörerna) }6 Detta går utöver de ramar som infördes genom direktivet om öppna nät för taltelefoni27, förslaget till direktiv om samtrafik28, förslaget till licensieringsdirektfv' och konkurrens 24 25 26 27 28 29 Ett exempel är kostnaden för att byta växlar och annan kundutrustning i samband med en större nummerplansförändring i Tyskland som beräknats till cirka 3 000 manår i insats. Se Private Network Perspective on tlie cost om Number Changes, ECMA, 4. 3. 1996. Rådets resolution 93/C213/01 om en översyn av situationen inom telekommunikationssektorn och behovet av ytterligare utveckling på den marknaden, EGT nr C 213, 6. 8. 1993, s. 1. Rådets resolution om genomförandet av de framtida rättsliga ramarna för telekommunikationen, EGT 95/C 258/01, 18. 9. 1995. Europaparlamentets och rådets direktiv 95/62/EG om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för tal telefoni, EGT nr L 321, 31. 12. 1995 samt förslag till ett direktiv från Europaparlamentet och rådet om tillhandahållande av öppna nät (ONP) för taltelefoni och om samhällsomfattande tjänster i ett konkurrensutsatt klimat (ersätter 95/62/EG), KOM(96) 419, 11. 9. 1996, EGT. skall offentliggöras. Gemensam ståndpunkt (EG) nr 34/96 som antogs av rådet den 18 juni 1996 i syfte att anta Europaparlamentets och rådets direktiv om samtrafik inom telekommunikation för att säkerställa samhällsomfattande tjänster och driftskompatibilitet genom tillhandahållande av öppna nät (ONP), särskilt artiklarna 6, 9 och 12 i detta, EGT 96/C 220/13, 29. 7. 1996. Gemensam ståndpunkt antagen av rådet den 27 september 1996 i syfte att anta Europaparlamentets och rådets direktiv om gemensamma ramar för generella tillstånd och enskilda licenser på området teletjänster som snart offentliggörs, förslagshänvisning: KOM(95) 545 slutlig, Bryssel, 14. 11. 1995. Inom de nuvarande ramarna kan tilldelning av nummer ske genom generella tillstånd eller enskilda licenser; villkoren och förfarandena skall vara icke-diskriminerande och medge insyn, tidsfrister åläggs medlemsstaterna och avgifter kan tas ut. Skälen till att antalet individuella licenser begränsas (i kommissionens ursprungliga förslag var endast användningen av radio frekvenser begränsad) har utvidgats till att gälla numrering, men endast tillfälligt och under förutsättning att detta är förenligt med gemenskapens gällande lagstiftning, som bl. a. hänvisar till kommissionens direktiv 96/19/EG direktivet30, vars numrcringsbeslämmclscr beskrivits ovan, och kräver att man blickar längre än till är 1998 när det gäller numrcringskraven i en omgivning med mänga operatörer. Underlättande av ett snabbt införande av Europa-täckande tjänster som baseras på det europeiska telefonnummerutrymmet (ETNS)?1 Detta förslag knöts till genomförandet av ytterligare undersökningar. Undersökningarna visar på att det finns behov av Europa-täckande tjänster. Tekniska undersökningar av genomför barheten pågår och kommer att avslutas i mitten av år 1997. Mot bakgrund av det arbetet framförs i denna grönbok förslag både om numren i sig och om den framtida administrationen och kontrollen av dessa. Fastställande av tydliga tidsplaner för numrering ifråga om mobil och personlig kommuni kation. Efter samrådet inför grönboken om mobiltelefoni32 resulterade de politiska samtalen inom rådet33 och i Europaparlamentet34 i en uppmaning till åtgärder på detta område. (EGT nr L 74, 22. 3. 1996, s. 13). Kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförande av konkurrens på marknaden för teletjänster, EGT 22. 3. 1996. resolution av den 19 november 1992 om Rådets numreringssamarbete i fråga om teletjänster (EGT 92/C 318/02). främjande av Europa omfattande Ett klimat för personlig kommunikation: Grönbok om ett gemensamt förhållningssätt på området för mobil- och personlig kommunikation i Europeiska unionen, KOM(94) 145 slutlig, 27. 4. 1994. Rådets resolution av den 29 juni 1995 om ytterligare utveckling av mobil och personlig kommunikation i Europeiska unionen (EGT 95/C 188/02). Europaparlamentets resolution om ytterligare utveckling av mobil- och personlig kommunikation i Europeiska unionen, A4-0098/95, EGT nr C 151/473, 19. 6. 1995. 30 31 32 33 34 9 III HUVUDUPPGIFTERNA INOM RAMEN FÖR EN EUROPEISK NUMMERPLAN För att tillgodose marknadens och de europeiska kundernas framtida behov kan följande huvuduppgifter fastställas inom ramen för en europeisk nummerplan: C E N T R A LA F A K T O R ER F OR N U M R E R I N G S P O L I T I K EN I E U R O P E I S KA U N I O N EN I Betydelsen av numrering för att säkerställa effektiv konkurrens, särskilt - - - val av operatör nummerportabilitet omstrukturering av de nationella nummerplanerna för att främja konkurrens liksom de nationella tillsynsmyndigheternas roll vid säkerställandet av att tillräckligt många nummer finns tillgängliga II Att skapa förutsättningar for den inre marknaden, särskilt - upprättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme och inom detta behovet av gemensamma accesskoder till Europa-täckande tjänster (t. ex. frisamtal, tjänster med kostnadsdelning, betalteletjänster eller mobilnätstjänster) - behovet av att europeisk numrering administreras av en lämplig administrativ struktur på europeisk nivå IQ Anpassning av Europas numreringsmiljö till informationssamhällets behov, särskilt - - inrättandet av en långsiktig numreringsplan för Europa namn- och adresstilldelning på Internet och andra kommande multimedia- och on-line-tjänster III. l Regleringsutvcckling: "att effektivisera konkurrensen" För att konkurrensen skall bli effektiv måste användarna lätt kunna välja mellan konkurrerande operatörers tjänster. Denna princip om öppen access kommer troligen att påverka alla nuvarande numreringsförfaranden. I praktiken kommer det troligen att innebära exempelvis - - - användning av särskilda kortnummer för access till nummerupplysning eller till olika fjärr- samtalsoperatörer, att operatörer och tjänsteleverantörer har behov av "fullständigt öppen" access till nummerserier för tjänster som t. ex. frisamtal, eller att abonnenterna kan ta med sitt telefonnummer när de byter operatör eller tj änsteleverantör (att numren är flyttbara mellan operatörer). Konkurrerande tjänsteleverantörer, både de som tillhandahåller teletjänster och de som tillhandahåller tjänster som kräver telekommunikation för att kunna utnyttjas, är angelägna om inte bara vilket antal nummer de tilldelas utan också "kvaliteten" på dessa. Det kan exempelvis röra sig om nummer som är lätta att lära, lätta att komma ihåg, som är subjektivt tilltalande eller att användaren känner igen vissa telefoniprefix, t. ex. för accessupplysning (identifiering). Dessa tjänsteleverantörer måste därför också ges lika tillgång till nummer, ett koncept som måste genomsyra utvecklingen av nummerplaner och nummer tilldelning. 10 I enlighet med ramavtalet mellan kommissionen och ETO har ETO genomfört två numreringsunder- sökningar på detta område. 351 enlighet med en ny beställning från kommissionen kommer ETO att omarbeta dessa undersökningar till numreringskonventioner som fastställer viktiga grundprinciper för numrermgsadministration och föreskriver gemensamma regler om exempelvis vilka rättigheter som är knutna till numren samt förfaranden för nummertilldelning. III. 2 Ekonomisk utvärdering: att skapa en inre marknad for särskilda tjänster Av en aktuell undersökning för kommissionen36 samt ECTRA:s ovan redovisade arbete framgår att det råder stor efterfrågan på utveckling av en rad särskild Europa omfattande tjänster, t. ex. frisamtalstjänster, tjänster med delade intäkter eller betalteletjänster, telebetalkort/direktlands- tjänster och tjänster som håller på alt utvecklas, t. ex. kostnadsdelade tjänster. Dessa skulle möjliggöra att varor och tjänster kan erbjudas i hela Europa med hjälp av ett enda nummer och därmed, med hjälp av det numret, innebära avsevärda kostnadsbesparingar för företagen vad gäller marknadsföring och annonsering, samtidigt som man stimulerar ytterligare tillväxt av det gränsöverskridande utbudet av varor och tjänster liksom sysselsättningen inom dessa sektorer, ofta i unionens mindre gynnade regioner. 37 Att erbjuda teleindustrin potentiellt stora kostnads besparingar skulle medföra en avsevärd ökning av den europeiska telefontrafiken. Av denna undersökning för kommissionens räkning framgick också att gemensamma Europa omfattande telefoniprefix inom ett europeiskt teleformummemtrymme skulle ge Europa den flexibilitet som krävs för att framtida krav på tjänster skall kunna tillgodoses samtidigt som man tillmötesgår en klar efterfrågan på dagens marknad. Det skulle dessutom ge spirande marknads sektorer tillfälle att utveckla regionala tjänster med konkret europeisk identitet. På så sätt skulle inrättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme erbjuda lämplig flexibilitet för att den inre marknadens framtida behov av särskilda teletjänster skall kunna tillgodoses, genom att både företag och kunder erbjuds större urval och minskade kostnader. 38 Europeiska tjänste- 35 36 37 38 Inom ramen för en undersökning av icke-diskriminerande tillgång till numreringsresurser granskade ETO frågor som exempelvis tilldelning av nummer och rätten att använda dem, nummerinnehav, huruvida nummer kan bli en handelsvara, icke-diskriminerande tillgång till nummerupplysning och tilldelning av identifieringskoder för datanät (DNIC/PNIC). En annan numreringsundersökning avsåg användarvänlighet och inriktades på fastställande av strukturerade och logiska knappsatsförfaranden för framtida telefoniprefix till europaomfattande tjänster. Undersökningen omfattade också en harmoniserad alfanumerisk knappsats i Europa som skulle möjliggöra återinförande av alfanumeriskt telefonerande i framtiden. Slutrapporten kommer att överlämnas till kommissionen under år 1996 och kommer att innehålla resultat som godkänts av ECTRA samt förslag liksom de synpunkter som enskilda medlemmar i ECTRA kan ha om frågorna. Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20. 4. 1994. Synpunkter inhämtades från nätoperatörer, bemannade servicekontor och tillhandahållare av informationstjänster över hela Europa. Ett exempel är Call Centres, som är stationerade i en medlemsstat och hanterar telefonförsäljning över hela Europa eller som erbjuder kundtjänstservice inom data- och mjukvarusektorn. Mer än 6 000 företag inom en lång rad sektorer har redan call centres som ger kunderna information (många är Europa-täckande). De sysselsätter cirka 130 000 européer och förväntas fram till år 2000 generera ytterligare 100 000 arbetstillfällen. Utvecklingen av denna typ av tjänster har varit starkast i Irland. Källa: KPMG 1996. I princip skulle Europa-täckande tjänster också kunna numreras inom ramen för de internationella numrerings resurserna där dessa finns (t. ex. internationella frisamtal eller 800). Tveksamheten härvidlag gäller hotet om amerikansk dominans vid ett internationellt tillvägagångssätt, hur snabbt olika lösningar kan införas liksom flexibilitet för att tillgodose än så länge okända framtida behov samt möjlighet att tillhandahålla särskilda nummer som är unika för Europa. Dessutom kan regionala och internationella numreringslösningar existera jämsides, med möjlighet till smidiga övergångar sinsemellan. leverantörer skulle gynnas av stordrifts fördelar, vilka i sin tur skulle föras vidare till kunderna i form av lägre priser och mer nyskapande. Dessutom skulle de europeiska tjänstetillhandahållarna fa ett bättre utgångsläge för att förbereda sig på internationell konkurrens om tjänsterna samtidigt som en mer utåtriktad koncentration skulle ägnas framväxande marknader. 111. 3 Teknisk utveckling: att främja innovation Numreringen måste underlätta möjligheterna att kombinera olika typer av teletjänster som bygger på en blandning av tekniker och standarder (t. ex. ett enhetligt abonnemang som ger användare både mobila och fasta nättjänster) i stället för att det krävs olika telefonnummer för att kopplas till respektive system. För närvarande tilldelas användarna nummer som är specifika för land, nät och operatör. I framtiden kommer emellertid användarna att vilja ha nummer som är oberoende av nät och tjänsteleverantörer, typ av tjänst, plats och terminalutrustning. Med andra ord bör användarna ha personliga nummer som tilldelas användaren i stället för nätet. Personliga nummer skulle möjliggöra att användaren kan bli kontaktad på sitt kontor, hemma, i bilen eller under resa i och utanför Europa. Kunden skulle knappast veta om kommunikationen går via mobilt nät, Satellit eller fast nät (dvs. PSTN/ISDN) men skulle ha fördelen av att kunna ta kontakt och samtidigt få tjänsten utförd och fakturerad från en och samma plats. Nya kombinerade tekniska koncept har redan införts, t. ex. "följ mig"-funktionen, eller är på väg, t. ex. konceptet personlig kommunikation, som bygger på den starka tillväxten av mobil och personlig kommunikation. Med tanke på de möjligheter som dessa nya koncept innebär när det gäller att kombinera nummergränser till enkla kombinationslösningar - både vad gäller olika nummer som är knutna till olika tekniker och vad gäller de geografiska gränser som fastställs i de nationella nummerplanerna - krävs en enhetlig numreringslösning på regional och internationell nivå. 111. 4 Nummerutvcckling ur kundens perspektiv: behov av harmonisering I den avreglerade miljö som håller på att växa fram har användarna rätt att vänta sig att fler valmöjligheter betyder mer än bara längre och svårare nummer. Här kan regleringsåtgärder vara motiverade i syfte att undanröja risken för att del kommersiella trycket leder till att användarna står inför olika uppsättningar av nya telefoniprefix och olika nummerstrukturer för likadana tjänster vilka delats upp på grundval av nationella gränser, grupper av länder eller till och med enskilda operatörer. 39 Utöver åtgärder för harmonisering av vissa accesskoder för särskilda tjänster liksom nummer strukturer bör både konsumenter och företag kunna dra fördel av s. k. alfanumerisk telefonering. Denna möjlighet, som en gång var vanlig i Europa och som har fått en stor roll på den amerikanska frisamtalsmarknaden, möjliggör för användarna att telefonera med utgångspunkt från namn eller ord som är lättare att komma ihåg än siffror. För att alfanumerisk telefonering återigen skall få fart i Europa måste knappsatserna på telefonerna harmoniseras så att samma bokstäver motsvarar samma siffror på alla telefoner. För närvarande 39 I detta avseende har kommersiella operatörer nyligen vänt sig till ITU-T Studiegrupp 2 för att tilldelas särskilda landsnummer till nät/nätoperatörer i syfte att öppna accessmöjligheter och möjliggöra "Telco-vanunärkning" av sina tjänster på internationell nivå. Utöver det faktum att detta skulle strida mot målet med nummers portabilitet och skulle kunna resultera i ett ineffektivt utnyttjande av numreringsresurserna, eftersom nät/nätoperatörer skulle konkurrera med generella servicekoder, förefaller Telco-varumärkning strida mot kundernas grundläggande behov, t. ex. en begriplig nummerplan som gör det möjligt för dem att få bred information om tjänster och avgifter innan de ringer ett samtal. De kommersiella kraftemas ökande inflytande inom ramen för ITU-T väcker också grundläggande frågor om objektivitet, insyn och eventuellt kringgående av nationella bestämmelser. 12 används olika typer i Europa, och en överenskommelse om ett och samma format på den alfanumeriska knappsatsen skulle vara ett viktigt första steg. 40 III. 5 Europeisk numrering: ledet mellan nationell och internationell numrering Internationella numreringslösningar i jämförelse med europeiska Inom ITU-T pågår förberedelser för att öppna internationella servicekoder för Universal International Freephone Service (UIFS eller global freephone, den allmänna internationella frisamtalstjänsten) och för Universal Personal Telecommunications (UPT). Det finns en tendens att anta att företag och användare kommer att föredra dessa internationella lösningar och följaktligen att efterfrågan på europaomfattande nummer skulle bli betydligt mindre. Kommissionen anser att den uppfattningen inte stämmer. För det första utgör rekommendationer från ITU-T en ganska svag verkställighetsmekanism som, när konkurrenseffekten av UIFS står helt klar, kan vara otillräcklig för att säkerställa att det faktiskt inrättas en konkret Europa-täckande marknad för frisamtal. UIFS i sig kommer att tillhandahålla enbart ramarna för kommersiella avtal, och det bästa vi kan hoppas på är ett uppsplittrat utbud av tjänster vilka förhandlas mellan enskilda operatörer på bilateral basis. För det andra bör man inte underskatta behovet av särskilda Europa omfattande nummer. Den inre marknaden erbjuder tjänsteleverantörerna möjligheter som inte finns på nationell nivå. De europeiska tjänsteleverantörerna har tenderat att identifiera särskilda europeiska marknadstillfällen snarare än internationella41 vad gäller allt från informations- och underhållningstjänster, marknadsföring och reklam till direktsvar och teleshoppingtjänster. 42 Även om många produkter försäljningen, marknadsföringen och finns kundsupportverksamheten vanligtvis på regional basis på grundval av kulturella, språkliga och logistikfaktorer, så några avsevärda kostnadsfördelar är inte nödvändigtvis knutna till ett internationellt frisamtalsnummer i stället för ett regionalt. I slutändan kan de multinationella företagen mycket väl fatta beslut baserade på en utvärdering av vilka nummer som regelbundet och konsekvent finns tillgängliga i den region där de är verksamma. tillgängliga världen över organiseras För det tredje undanröjer inte den internationella utvecklingen det latenta behovet av Europa omfattande tjänster, t. ex. betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning. För det fjärde, vilket kanske är viktigast, går avregleringen inom Europeiska unionen snabbare än i många andra delar av världen. Det nuvarande arbetet inom ITU måste oundvikligen beakta både de snabbare framstegen mot avreglering i vissa länder och den långsammare takten i andra. Det är tveksamt om ITU kommer att kunna producera den typ av öppet numreringsklimat som Europa behöver för att behoven inom en avreglerad sektor skall kunna tillgodoses helt och fullt. 43 Ett sådant klimat skulle i själva verket utgöra ett avsevärt konkurrenshot för många nationella 40 41 42 43 En harmonisering av knappsatser diskuteras f. n. inom ECTRA. Även ACTE ser över frågan. Det anses inte sannolikt att en harmoniserad knappsats skall kunna omfattas av terminaldirektivet 91/263 (EGT nr L 128, 23. 5. 1991, s. 1). ACTE tror dock att en harmonisering är önskvärd och att frågan bör diskuteras ytterligare. Se Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report. Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20. 4. 1994. I detta sammanhang innebär teleshopping alla nya former av teleshopping i ordets vidaste bemärkelse, inbegripet vad som avses i rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 juli 1996, med syfte att anta ett direktiv om ändring av direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 "gränslös television", liksom andra nya former av teleshopping med hjälp av interaktiva teletjänster. Det bör exempelvis noteras att ITU-T inte på långa vägar är berett att godkänna införandet av mekanismer för val av operatör. 13 operatörer i länder där avregleringen inte hunnit så långt. Europeiska unionen kan inte vänta på utvecklingen inom ITU utan måste ta egna initiativ på detta område. En europeisk dimension av nationell numrering Medan medlemsstaterna förbereder sig för en konkurrensutsatt miljö och samtidigt tillgodoser den oerhörda tillväxten av telelinjer och teletrafik förbereder de (eller har redan vidtagit) omfattande förändringar av sina nationella nummerplaner för att klara den framtida efterfrågan. Det är av avgörande betydelse i fråga om principerna för den europeiska nummerplaneringens mål och inriktning att man snarast enas om dessa, om man vid de nationella besluten skall kunna beakta den inre marknadens behov och de ramar som gemenskapens regleringsprinciper medger. Om reformer planeras isolerat är risken för företagen och användarna den att de nationella nummerplanerna kan komma att behöva ändras på nytt, vilket leder till merkostnader och missnöje. En viss kontroll över numrering på europeisk nivå är nödvändig Även om kommissionen stöder globala numreringssträvanden och erkänner att dessa kan ge numreringslösningar för globala företag, t. ex. Internet, anser den att i syfte att tillgodose både kraven på en avreglerad marknad och utvecklingen av Europa-täckande tjänster måste inte bara en gemensam strategi för numrering i Europa utarbetas utan administrationen och förvaltningen av vissa aspekter av den strategin måste samordnas på europeisk nivå. I detta avseende är diskussionerna inom ITU-T inte uppmuntrande. Diskussionerna om rekommendation E. 190 (reglering av kriterierna för tilldelning av landskoder) och rekommendation E. 164 (förfaranden och kriterier för tilldelning av landskoder) har hittills inte lett till en "öppen" mekanism som skulle möjliggöra inrättandet av regionala (dvs. europeiska) numreringsorgan. Kommissionen anser att de europeiska myndigheterna och marknadsaktörerna bör inse värdet av en regional nummerplan och säkerställa att nya förslag inom ramen för ITU-T inte utesluter denna utvecklingsmöjlighet. Dessutom bör, med tanke på den snabbt växande betydelsen av datanättjänster - t. ex. Internet och andra multimedia- och online-tjänster -, varje långsiktigt europeiskt tillvägagångssätt i fråga om numrering och adressering utvidgas till att omfatta även det området. IV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER En tydlig numreringspolitik på europeisk nivå måste kunna anpassas till medborgarnas och företagens framtida behov. Dessutom måste den skapa den rättssäkerhet som är nödvändig för investeringar och innovation samtidigt som man tryggar en omgivning med rättvis och öppen konkurrens, och den måste också säkerställa att en inre marknad för särskilda teletjänster, som exempelvis europatäckande frisamtal, kan växa fram och verkligen gör det med utgångspunkt i enkel, användarvänlig access i hela Europa. Kommissionen anser, i avsaknad av tydliga och förutsägbara rättsliga ramar, att marknadskrafterna i sig inte räcker för att säkerställa uppkomsten av ett öppet numreringsklimat. Samtidigt är frågan om huruvida de nuvarande ECTRA-mekanismema44 respektive ITU-T-mekanismer nar räcker för att inom nödvändiga 44 ECTRA och ETO utgör visserligen ett viktigt forum för Europa-täckande samtal om numreringsfrågor och ett växande center för numreringsexpertis, men ECTRA har ingen mekanism som kan bidra till att verkställa genomförandet av de beslut som medlemmarna fattar och inte heller något juridiskt organ som kan tolka de åtaganden som följer av dessa, i händelse av tvister om räckvidden av deras tillämpningsområde. Dessutom befinner sig de flesta ECTRA-medlemmar i ett mycket tidigt skede av sina avregleringsprogram och har antytt att de ännu inte är redo att öppna sina marknader, och de kommer därför förmodligen varken att behöva eller välkomna den typ av reformer som den inre marknaden och målet med fullständig avreglering nu kräver. 14 tidsramar skapa ett öppet numreringsklimat som förmär tillgodose behoven på den avrcglcradc marknaden efter år 1998. Kommissionen välkomnar sektorns synpunkter pä detta. Kommissionen skulle välkomna sektorns synpunkter på detta. Anmärkningar både rörande det allmänna tillvägagångssättet och de olika specifika element som beskrivs nedan mottages tacksamt. IV. l Att säkerställa effektiv konkurrens Val av operatör Förverkligandet av helt konkurrensutsatta marknader kommer att innebära att nuvarande förfaranden för trafikadministration, som baseras på motsvarande förbindelser mellan de nationella nätoperatörerna, ersätts av nya förbindelser mellan specialiserade regionala och internationella fjärrsamtalsoperatörer, som har lägre kostnader tack vare större trafikvolym och strategiska partnerskap. Dessa operatörer kommer att ha tillräcklig tillgång till nummer i medlemsstaterna från och med den 1 januari 1998. Detta skulle kunna leda till kostnadsbesparingar som kan föras vidare till kunderna i form av lägre taxor. Enkla prefix för att nå dessa fjärrsamtalsoperatörer är nödvändiga om användarna skall kunna dra fördel av de lägre priserna. Genom att uppmuntra användarna att välja mellan olika fjärrsamtalsoperatörer kommer dessutom de regionala europeiska operatöremas utveckling att främjas och potentiellt leda till ytterligare förbättringar av tjänsternas pris och kvalitet och samtidigt främja tjänster med internationell räckvidd. Införandet av möjligheten att välja mellan fjärrsamtalsoperatörer ger potentiellt kunderna, företagen och telekornmunikationsindustrin direkta och indirekta fördelar. Kostnaden för införandet av möjligheten att välja operatör är relativt liten jämfört med de fördelar som kan uppnås. Val av operatör kan införas genom ett gradvis tillvägagångssätt i etapper. I bilaga II beskrivs tre huvudsakliga valmöjligheter enligt följande: Den reguljära fjärrsamtalsoperatören fastställs av lokalnätsoperatören (ofta samma företag), varvid användaren har möjlighet att välja bort denna vid varje enskilt samtal. - Användaren träffar förhandsval av operatör med möjlighet att välja bort detta vid varje enskilt samtal. Tilldelning av prefix för val av nätoperatör i fråga om alla samtal (inbegripet för access till lokal nätsoperatörens fjärrnät). Detta sistnämnda alternativ skulle göra telefoneringen mer kompli cerad för användarna och förefaller därför inte önskvärt. Beräkningar tyder på att ett införande av operatörsval avsevärt skulle hjälpa användarna att göra årliga besparingar på mellan 20 och 25 miljarder ecu av de fjärrsamtalsavgifter inom gemenskapen som åstadkoms genom konkurrens. 45 Beräkningar av teleindustrins kostnader för dessa förändringar varierar, men kommissionen tror att en siffra på cirka 2 miljarder ecu under en tioårsperiod kan vara en rimlig uppskattning. At kunna välja operatör är nödvändigt för att rättvisa och icke-diskriminerande konkurrensvillkor skall inrättas i enlighet med gemenskapens rambestämmelser. Tekniska och organisatoriska åtgärder kommer att krävas för att säkerställa att lika tillträde genomförs på stationerna, samtidigt som tilldelningen och administrationen av identifikationsprefix för operatörerna måste ske på europeisk nivå, vilket bland annat kräver ett europeiskt förvaltningsorgan. Dessa beräkningar baseras på att taxorna sänks med 40-50 % samtidigt som den ökade trafiken - att döma av erfarenheterna på marknader som i USA eller Finland - avsevärt kan undanröja operatöremas potentiella intäktsförluster. 15 Medlemsstaterna bör införa val av operatör med början år 1998 genom en lösning som innebär att lokalnätsoperatören fastställer den reguljära fjärrsamtalsoperatören men kunden har rätt att välja bort denna; därefter skall medlemsstaterna till år 2000 gå vidare med att användaren kan träffa förhandsval med bortvalsrätt. En rad regleringsfrågor uppstår, t. ex. hur man skall göra förhandsval och vem som skall ha rätt till eller vara kvalificerad för förhandsval, med tanke på att tillgången på korta prefix är begränsad. En annan fråga är huruvida en skyldighet att tillhandahålla förhandsval skulle gälla samtliga operatörer eller bara dem som är "marknadsledande", och om förhandsvalet skall avse enbart internationell trafik eller all fjärrtrafik. En lika viktig fråga är faktureringen, som har stora följder för kunderna Kommissionen önskar synpunkter och åsikter om dessa och andra frågor med anknytning till införandet av val av operatör inom unionen. Abonnenterna känner starkt för sina telefonnummer. Enkäter visar att cirka 80-90 % av företagskunderna inte skulle överväga att byta operatör om de inte kan ta med sitt telefonnummer. "Flyttbara" nummer ger abonnenterna möjlighet att behålla sitt telefonnummer när de beslutar att byta operatör. Att numren är flyttbara är därför en viktig förutsättning för att användarna skall kunna välja vem de vill ha teletjänster av och för att konkurrensen skall bli verkligt effektiv. Enligt vad som framgår av bilaga III nedan kan nummerportabilitet omfatta följande tre aspekter: - - - Geografisk portabilitet: användaren kan behålla sitt telefonnummer när han eller hon flyttar, antingen inom samma riktnummerområde eller var som helst inom en medlemsstat. Portabilitet ifråga om tjänster, användaren kan behålla ett telefonnummer vid byte till ett annat system inom samma område (t. ex. användaren behåller sitt PSTN-nummer vid abonnemang hos ISDN-nät, trots att detta tillhandahålls via en annan station i samma område). Portabilitet ifråga om operatör: användaren kan behålla sitt telefonnummer när han eller hon byter operatör på samma ort eller inom samma stationsområde. Inom Europeiska unionen måste den främsta prioriteringen vara att främja portabilitet i fråga om lokal nätsoperatör. Som anges i bilaga III uppvägs kostnaderna av de ekonomiska fördelarna och fördelama för kunderna genom införandet av lokal nummerportabilitet. Medlemsstaterna bör, om tekniska hinder fortfarande står i vägen för lokal nummer portabilitet i fråga om operatör, säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för att dessa hinder skall undanröjas snarast möjligt, och att nummerportabilitet är möjlig i alla stora tätorter senast den 1 januari 2000. 46 Av analyser framgår också att nummerportabilitet i fråga om mobila tjänster och icke-geografiska tjänster, exempelvis frisamtal (t. ex. att kunderna far möjlighet att ta med sina guldnummer) bör övervägas snarast och är avgörande för att skapa lika villkor för access och inträde för nykomlingar. Medlemsstaterna bör säkerställa att eventuella tekniska hinder som fortfarande förhindrar nummerportabilitet i fråga om mobila och personliga kommunikations tjänster samt icke-geografiska tjänster undanröjs snarast möjligt, och att nummer portabilitet är möjlig från och med den 1 januari 2000. 46 Det föreslagna direktivet om samtrafik (gemensam ståndpunkt EG nr 34/96, EGT 96/C 220/03, 29. 7. 1996) kräver att denna åtgärd genomförs före den 1 januari 2003. Med tanke på den allt snabbare avregleringsprocessen och erkännandet av att nummeqx>rtabilitet är en central faktor när det gäller att öppna de lokala marknaderna för konkurrens, måste behovet av att tidigarelägga den dagen övervägas på allvar. Genom denna grönbok uppmanas till kommentarer från telesektorn. 16 * Kommissionen uppmanar till kommentarer om betydelsen av nummerportabilitet och önskad tid för dess införande i fråga om olika kategorier av tjänster liksom om den effekt som detta krav skulle kunna ha på inträdet på en konkurrensutsatt marknad. Kommissionen uppmanar också till synpunkter på fördelningen av därtill knutna kostnader (administrativa kostnader, kostnader för inrättande och ytterligare uppföljning). Dessutom önskas synpunkter på vilka långsiktiga lösningar och eventuella migrationsstrategier man skulle kunna inrikta sig på. Omstrukturering av nationella nummerplaner I dag begränsar ofta de nationella nummerplaner som inrättades i en monopolmiljö möjligheterna för nykomlingar att ta sig in på marknaden, både på lokal eller detaljhandelsnivå och på nivån för operatörer och tjänsteleverantörer. Konkurrens inom lokal verksamhet eller i tjänsteföretag kräver rättvis och lika tillgång till slutanvändamummer som kanske redan är mycket väl kända av konsumenterna. Tjänster med välkända varumärken, särskilt nationella frisamtal, tjänster med kostnadsoelning och betalteletjänster men också mobila tjänster skulle göras tillgängliga för alla konkurrerande operatörer och tjänsteleverantörer. Denna princip om öppen access tillkommer till den ovan beskrivna aspekten på lika tillträde. Med tanke på att den fullständiga avregleringen av teletjänster skall vara genomförd år 1998 och på den centrala roll som de nationella nummerplanerna spelar när det gäller att möjliggöra konkurrens är behovet av att öppna de nationella nummerplanerna för konkurrens mycket angeläget. Det beräknas att detta kommer att kräva att de flesta, för att inte säga alla, nationella nummerplaner anpassas. Kommissionens tillvägagångssätt i fråga om numrering innebär ett förfarande i etapper. Under den första etappen, före den 1 juli 1997, med undantag för de medlemsstater som erhöll extra genomförandeperioder enligt direktiv 96/19/EG, måste lämpliga nummer ställas till förfogande för att möjliggöra i synnerhet nytillträdande att tillhandahålla taltelefoni för allmänheten. 471 ett andra steg skall de nationella systemen ses över i syfte att ytterligare integrera de nationella numreringsplanerna. Oberoende av antagandet av de nationella nummerplanerna för att säkerställa att tillräckligt många nummer finns tillgängliga till den 1 juli 1997 kommer kommissionen att, på grundval av ETO:s arbete, ta fram gemensamma riktlinjer som de nationella tillsynsmyndigheterna kan tillämpa för att främja ytterligare utveckling av de nationella nummerplanerna på ett balanserat sätt inom hela EU i syfte att införliva ett konvergensmål som syftar till en mer enhetlig numreringsmiljo. 48 Efter det att ETO:s tekniska arbeten avslutats bör medlemsstaterna börja anpassa sina nationella nummerplaner i enlighet med de överenskomna gemensamma rikt linjerna och avsluta processen till år 2000. Under tiden, och i syfte att inte äventyra ett framtida europeiskt förhållningssätt, bör medlemsstaterna inte tilldela nummer som är längre än 13 siffror. 49 Kommissionen uppmanar till synpunkter på vilka egenskaper som är önskvärda för de nationella nummerplanerna (t. ex. nummerparitet, flexibilitet för att tillgodose framtida efterfrågan, underlätta marknadsutveckling och innovation, användarvänlighet, möjligheter till varumärkning och till handahållande av "guldnummer", ett tydligt samband mellan nummer och geografiskt läge, nummerstruktur och behovet av konsekvens i fråga om nummerlängd, lokal information om telefonering och taxor), och om dessa egenskapers betydelse i förhållande till varandra. 47 48 49 I kommissionens direktiv 96/19/EG (EGT nr L 74/13, 22. 3. 1996) fastställs att medlemsstaterna skall säkerställa tillgången till adekvata nummer för alla telekommunikationstjänster senast den 1 juli 1997. Konvergens krävs exempelvis i fråga om korta prefix, t. ex. prefix för val av operatör på europeisk nivå. Dessutom bör behovet av en harmonisering av accesskoderna till särskilda tjänster som frisamtal (t. ex. 800), betalteletjänster (t. ex. 900) och personliga kommunikationstjänster och UPT (t. ex. 500 eller 700) beaktas. Nummerlängden omfattar landskoden men inte det internationella prefixet. 17 IV. 2 Att skapa förutsättningar för en inre marknad Inrättande av ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS) so /TT. -. -. ersal Inom ramen för ITU-T har man enats om en allmän internationell frisamtalstjänsr0 (Univ International Freephone Service) (UIFS) som kommer att införas år 1997. 51 Kommissionen tror dock inte att UIFS kan anses utgöra den plattform som kommer att skapa ett fogfritt "täcke" för hela Europa när det gäller särskilda tjänster. För det första kommer tjänster som erbjuds inom ramen för UIFS enligt ITU:s regler att vara underkastade kommersiella förhandlingar mellan de enskilda operatörerna vilket troligen kommer att leda till ett fragmenterat utbud av tjänster. För det andra behandlar UIFS inte några andra behov på den inre marknaden än frisamtal. Inrättandet av ETNS, som nyligen beslutades av ECTRA, skulle möjliggöra förverkligandet av särskilda Europa-täckande tjänster som frisamtal och tjänster med kostnads- och intäktsdelning som tilldelas nummer från ett Europa omfattande nummerutrymme. Dessutom skulle framväxten av Personal Communications Services (PCS) kunna underlättas genom tillgången på en europeisk nummerlösning52 som stöd för en kombination av olika tjänster och tekniker via en enhetlig serviceplattform (se bilaga IV). En väl utvecklad inre marknad för särskilda tjänster skulle kunna skapa nya kommersiella möjligheter inom telesektorn, utveckla den inre marknaden för varor och tjänster och stimulera sysselsättningen. Som anges i bilaga I kan stora nettofördelar uppnås genom införandet av ett Europa-täckande numreringsklimat. Beräkningar som gjorts för Europeiska kommissionen53 visar, med utgångspunkt i erfarenheter från USA, att marknaden för frisamtal och kostnadsdelade tjänster skulle kunna uppgå till hela 4,6 miljarder ecu år 2003 (jämfört med frisamtalsmarknaden i dag på cirka en halv miljard ecu) varvid introduktionskostnaden beräknas bli låg. 54 Kommissionen tror också att en dynamisk hemmamarknad kommer att möjliggöra för de europeiska företagen att öka sin andel av den framväxande internationella marknaden för teletjänster. 50 51 52 53 54 Frisamtal möjliggör för frisamtalsoperatören att upprätta direktkontakt med kunden. Inom ramen för ett internationellt system som UIFS kan kunden befinna sig var som helst i världen. Frisamtals operatören tar ut avgiften från den organisation som använder frisamtalsnumret. Denna kontroll över intäkterna ger frisamtalsoperatören en stark förhandlingsposition i förhållande till lokalnätsoperatörerna i de länder där telefoneringen görs. Frisamtalsmarknaden är betydligt mer utvecklad i Nordamerika än i Europa. I USA utgör frisamtalen en marknad på 10 miljarder dollar medan den europeiska marknaden bara utgör några få procent av det beloppet. Beräkningar visar att cirka 40 % av de normalt dyraste fjärrsamtalen i USA är "avgiftsfria" samtal, jämfört med 20 % i Kanada och mindre än 1 % i Europa. En anledning till framgången med frisamtal i USA har varit kravet på att frisamtalsnummer skall vara helt flyttbara efter 1993. Det anses allmänt att denna övergripande frisamtalsplattform erbjuder stora kommersiella möjligheter för operatörer på marknader med välutvecklad konkurrens och stordriftsfördelar som i USA. Det nyligen inrättade organet UMTS kommer att behandla numreringen av PCS. Frågan behandlas också genom en ETO-undersökning på uppdrag enligt ramavtalet med kommissionen. Det föreslås att kommissionen, i enlighet med UMTS-organets nuvarande tidsplan och efter det att ETO avslutat undersökningen om PCS-numrering, mot slutet av år 1997 skall lägga förslag till rambestämmelser för UMTS vilka, utöver viktiga licensierings- och frekvensaspekter, måste omfatta förslag till numrering av PCS i Europa. Tfie harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbreing solutions, Sagatel, Paris, mars 1996, och Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20. 4. 1994. Se t. ex. ETNO:s gemensamma ståndpunkt om ECTRA:s samråd i fråga om europeisk numrering, ETNO, 18. 3. 1995. 18 Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa genomförandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme (ETNS) efter det att pågående arbeten inom ramen för ECTRA och ETSI avslutats och senast den 1 januari 1998. Om ETNS skall kunna upprättas snabbi krävs möjligtvis alt radct och Europaparlamentet antar en resolution i vilken de uppmanar medlemsstaterna att bland annat stödja ett förslag till ITU om tilldelning av regionala koder. Kommissionen välkomnar synpunkter rörande behovet av ett europeiskt telefonnummerutrymme, och dess önskade egenskaper, samt om tidsschemat för utrymmets införande. Privata och kooperativa nät Marknadsutvecklingen kommer alltmer att leda till scenarier med s. k. nät-till-nät, varvid privata nät (t. ex. företagsnät, virtuella privata nät (VPN), lokalnät, högskolenät, CitylnformationHighways) kopplas till det allmänna basnätet och nya tjänsteaspekter införs, t. ex. direktval. Dessa nät har också en viktig ekonomisk funktion. I en aktuell undersökning som utförts för kommissionen55 konstateras att utvecklingen av företagsnät som effektiva telekommunikationslösningar för de små och medelstora företagen är avgörande eftersom dessa är livsnerven i den europeiska ekonomin med totalt 12,9 miljoner företag och cirka 60 miljoner anställda. 56 Det bör vara lätt för små och medelstora företag att upprätta företagsnät och slutna användargrupper med Europa-täckande eller till och med global räckvidd som tillgodoser deras ökande behov inom ramen för affärsverksamheten. Administrationen av telefonsamtal till och frän privata nät eller företagsnät kan underlättas genom särskilda servieckoder som upplyser det allmänna nätet om att samtalet kräver särskild behandling och styrning. Enligt ramavtalet med kommissionen kommer ETO, med tekniskt bistånd från ETSI och med beaktande av behovet av internationella företagsnät, att genomföra en undersökning av de privata nätens och företagsnätens numreringsbehov och - om ett behov konstateras - föreslå harmoniserade förfaranden för europaomfattande access till privata nät. Kommissionen önskar synpunkter på betydelsen av privata nät och företagsnät och behovet av att utveckla europeiska lösningar. The harmonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. Jämför detta med de 13 000 stora europeiska företag (> 500 anställda) som sysselsätter totalt 15 miljoner personer. Dessa företag har ofta effektiva företagsnät som tillhandahålls av de marknads ledande och internationella teleoperatörerna. Behov av en ny struktur för reglering och administration av nummer 19 Att ha kontroll över nummermiljön på europeisk nivå innebär utveckling av en lämplig administrativ struktur57 varvid åtminstone följande funktioner utförs på europeisk nivå: fastläggande av politiken tvistlösning underhåll av nummerdatabaser, och - behandling av ansökningar om Europa-täckande nummer. Med tanke på att nummer är en nationell och regional bristvara bör man inom ramen för varje tillvägagångssätt beakta möjligheten av att ett kommersiellt värde tillskrivs vissa nummerresurser som ett sätt att stimulera effektiv användning av dessa. Flera olika administrativa modeller kan beaktas, exempelvis en enhetlig tillsynsmyndighet som reglerar samtliga funktioner, eller en modell som byggs upp kring antingen en samordnande roll i en nummerkommitté, bestående av nationella tillsynsmyndigheter eller företrädare för näringslivet (som lägger fast politiken och löser tvister av Europa-täckande karaktär) medan ett separat administrativt organ underhåller de administrativa nummerdatabankerna och behandlar ansökningar om nummer. Eftersom betydelsen av europeiska nummerlösningar ökar måste Europa snarast ta itu med den administrativa modell som den önskar inrätta för att styra numreringspolitiken liksom grundläggande regleringsfrågor. Med tanke på numreringens viktiga roll måste Europa också säkerställa att de euro peiska intressena på lämpligt sätt tas till vara inom ramen för ITU-T. Europeiska unionen bör, i samråd med ECTRA, snarast utveckla och föreslå en ny struktur för nummerreglering och administration i Europa före den 1 januari 1998. Kommissionen välkomnar synpunkter på förslaget om inrättandet av en sådan ny struktur för nummerreglering och -administration, samt det föreslagna tidsschemat. IV. 3 Anpassning till informationssamhället Långsiktiga europeiska nummerplaner Den långsiktiga utvecklingen av europeisk numreringspolitik har varit föremål för en undersökning som gjorts för kommissionens räkning. 58 Genom undersökningen granskades olika metoder för att göra framsteg mot en mer enhetlig numreringsmiljö i Europa. På grundval av denna undersökning samt det arbete som bedrivs inom ramen för ECTRA/ETO59 har kommissionen förberett ett referensscenario för framsteg mot en öppen och enhetlig numreringsmiljö (se bilaga V). Denna nya numreringsmiljö bör när den genomförts ge nödvändig numreringskapacitet för nya tjänster och den förväntade framtida efterfrågan. Den skulle skapa harmoniserad access till Europa-täckande 57 En undersökning som gjorts för kommissionen visar att tjänsteleverantörerna och nätoperatörerna i stort var ense om att ansvaret för nummeradministrationen i en europeisk nummermiljö borde åvila ett oberoende organ som måste finnas i Europa. Många av de tillfrågade aktörerna betonade att europeiska intressen och kommersiella behov skiljer sig från dem i USA och vissa uttryckte oförblommerat farhågor för att en olämplig administrativ struktur med för små resurser skulle kunna ge konkurrenterna i USA orättvisa fördelar. Securing a stable ami long term approach to European numbering, Coopers & Lybrand, april 1995. ETO har nyligen tilldelats ett kontrakt på undersökning i enlighet med ramavtalet med kommissionen för att bidra till fastställandet och utarbetandet av en långsiktig europeisk nummerplan (europeisk numreringsstrategi och övergångsplan, potential för liarmonisering av tjänstekoder samt i fråga om vilka tjänster). 20 tjänster, t. ex. frisamtal, betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning samt personliga - kommunikationstjänster. Den skulle ge harmoniserade prefix och kortnummer till tjänster, t. ex. operatörsval, VPN-tjänster och nummerupplysning. Den skulle också ge en tydlig europeisk identitet vid samtal från andra delar av världen, exempel enligt följande: Europeiskt prefix landskod nationellt riktnummer eller servicekod och abonnentnummer (maximalt) 3 49 XXX XXX XXX XXX De europeiska aktörerna bör genom samordning inom ramen för ENF för ITU-T vidta åtgärder för att bidra till den europeiska strategiska planen och arbeta för nödvändig grad av kontroll över numreringsmiljön på europeisk nivå. En långsiktig strategisk numreringsplan för Europa bör utvecklas senast den 1 januari 1998. Detta bör innebära att ett Europa-prefix ("3"-XX) skapas, varvid ansvaret för administrationen och förvaltningen av de två sista siffrorna överförs till Europa samt en enhetlig numeringsmiljö till år 2000. Kommissionen välkomnar synpunkter på om en sådan strategisk plan behövs och hur den skall se ut, samt på det föreslagna tidsschemat för dess utveckling. Namngivning på Internet Den snabba ökningen av Internet har orsakat svårigheter med tilldelning av Intemetnamn och -adresser i systemet. Internet-IP-adressen (vanligen uttryckt som 158. 169. 50. 11) har ett domännamn som hänvisar till denna och som är avsett att säga användarna mer (i formen "europe. eu. int"). Dessa namn och adresser tilldelades ursprungligen av ett universitet eller en akademisk institution, normalt en i varje land. I vissa länder har denna verksamhet nu överlåtits till privata företag som tar ut avgifter för tjänsten. Trots att många domännamn på "toppnivå" är nationella, t. ex. ". fr" för Frankrike, ". de" för Tyskland eller ". uk" för Förenade kungariket60, har vissa domännamn, varav det viktigaste är ". com"-domänen, i praktiken kommit att bli globala61 och administreras av USA-systemet. När nu den kommersiella användningen av Internet ökar har domännamnet kommit att fa värde på grund av att det går att komma ihåg, och tvister har uppstått mellan företag som hävdar rätt till samma namn. En rad frågor har därför väckts: - Administrativa frågor där viss oro har uttryckts för att vissa av de viktigaste internationella domänerna administreras av ett privat företag i USA. - Tilldelriingsprincipema anses bristfälliga eftersom insyn saknas och mekanismen för konfliktlösning är otillfredsställande. 62 60 61 62 Domännamnet avser antingen det land från vilket tjänsten härrör (enligt ISO-normen 3166) eller tjänstens art. ". com" är en icke-geografisk internationell domän på toppnivå som kan användas av vem som helst i världen. Fr. o. m. juni 1996 utgjorde de icke-amerikanska enheterna cirka 75 000 av de 250 000 internationella domänregistreringarna på toppnivå - och deras relativa andel ökar. Vad kommer att hända när flera icke-amerikanska företag vill komma in och börjar skylta även med sina nationella varumärken? Internet Domain Names: Wliose Domain Is Tliis? Robert Shaw, ITU, Genève, Schweiz, se htt p: //www. itu. ch/intreg/dns. html 21 - Om behovet av att införa ytterligare geografiska eller territoriella aspekter i domännamnen, t. ex. ". eu". Användning av varumärken, som är geografiska och begränsade till en viss näringsscktor, inom namngivningssystemet, och faktumet att domännamn kan vara internationella och inte automatiskt är knutna till en viss kommersiell verksamhet, innebär alt en enkel tillämpning av varumärkesrättens principer inte kan lösa alla frågor. 63 Kommissionen uppmanar till synpunkter på räckvidden av regleringsingripanden i frågorna om namn- och adresstilldelning på Internet, och vad som därvidlag bör göras på Europeiska unionens nivå. Situationen i fråga om namn- och adresstilldelning på Internet bör beaktas i medlemsstaterna, och vid behov bör åtgärder föreslås för säkerställande av en rättvis och icke-diskriminerande tilldelning. Numreringsmiljön i Europa måste också kunna klara tillväxten av nya och irmovativa multimedia- och on-line-tjänster som håller på att bli en central faktor i informationssamhället. Generellt är det troligt att de ramar som beskrivs ovan kommer att vara tillräckliga för att säkerställa tillgången på nummer, men i vissa medlemsstater beaktas en möjlig tilldelning av särskilda accesskoder för att identifiera vissa särskilda grupper av tjänster. Detta kan vara ett viktigt sätt att tillhandahålla kund- och prisinformation. Utvecklingen på nationell nivå och berörda parters synpunkter kommer att beaktas vid översynen av behovet av ytterligare åtgärder. För den långsiktiga utvecklingen av numrering och adressering bör det ömsesidiga beroendet mellan telefonnummer baserade på E. 164 och namngivnings- och adresseringssystem baserade på X-400 eller Internet beaktas, och övergångsmekanismer mot ett bättre integrerat avancerat telefon-nät-adresserings scenario bör undersökas. Kommissionen uppmanar till synpunkter på hur numrerings- och adresseringspolitiken bör utvecklas som förberedelse för informationssamhället. GDXV sände nyligen ut ett frågeformulär om "industriell egendom i informationssamhället. Svaren väntas inkomma i slutet av november 1996. Lämpliga uppföljningsåtgärder kommer att utarbetas med utgångspåunkt från resultaten av undersökningen. 22 SAMMANFATTNING AV FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER 1 syfte att uppnå dessa mål föreslår kommissionen följande delmål: Från den 1 januari 1998 1. Genomförande av val av operatör (dvs. användarna erbjuds en enkel, icke-diskriminerande mekanism som gör det möjligt för dem att välja vilken operatör de vill för varje enskilt samtal). 2. Genomförande snarast möjligt av nummerportabilitet inom lokalnätet senast den 1 januari 2000 (dvs. möjlighet för användarna i alla större tätorter att behålla sitt telefonnummer på en viss plats när de byter till en annan operatör eller tjänsteleverantör). 3. Främjande av åtgärder på nationell nivå för att öppna de nationella nummerplanerna och säkerställa deras konvergens, inbegripet harmonisering av särskilda accesskoder och antagandet av en gemensam standard för knappsatser som underlättar alfanumerisk telefonering (dvs. som gör det möjligt för användarna att "slå" namn i stället för nummer, t. ex. "BLOMMOR" till blomsterhandeln). 4. Inrättande av ett europeiskt telcfonnummcrutrymme (dvs. inrättandet av en gemensam nummerplan och gemensamma accesskoder till vissa Europa-täckande tjänster: frisamtal, betalteletjänster och samtal med kostnadsdelning, och vid behov, personliga kommunikationstjänster). 5. Upprättande av gemensamma ramar för reglering och administration av en gemensam europeisk nummerplan (inbegripet tilldelning av europeiska tjänstekoder och operatörsprefix liksom främjandet av gemenskapens intressen inom ramen för det internationella numreringsorganet). 6. Översyn av de frågor som är knutna till namn- och adrcsstilldelningen i Internet i syfte att beakta det eventuella behovet av regleringsåtgärder. Från den 1 januari 2000 7. Genomförande av förhandsval av operatör (dvs. att tillhandahålla användarna en enkel, icke-diskriminerande mekanism som gör det möjligt för dem att på förhand välja den operatör de vill ha, permanent eller som kan väljas bort). 8. Utvidgning av nummerportabiliteten för användare av mobil- och personliga kommunikationsnät samt för användare av särskilda tjänster (t. ex. att låta användama behålla värdefulla nummer till frisamtal eller personliga kommunikationstjänster), med beaktande av hur utvecklat nätet är samt omfattningen av efterfrågan. Från och med år 2000 9. Genomförande av en långsiktig nummerplan vilket omfattar inrättandet av ett Europaprefix ("3"-XX) varvid administrationen och förvaltningen av prefixet överförs till europeisk nivå. Kommentarer önskas i fråga om var och en av de föreslagna åtgärderna liksom på den föreslagna tidsplanen. V SLUTSATSER 23 Målen konkurrens, utveckling av Europa-täckande tjänster och transeuropeiska nät påverkar direkt numreringspolitiken inom telekommunikation. De nuvarande nummerplanerna har huvudsakligen utvecklats isolerat och saknar till sin karaktär den flexibilitet som är nödvändig för en avreglering av marknaden till år 1998. Uppsplittringen efter nationella nummerplaner utgör också stora hinder för ytterligare utveck ling av personlig kommunikation och fortsätter att utgöra ett psykologiskt hinder för inrättandet av en inre marknad för teletjänster. Ett sammanhängande europeiskt tillvägagångssätt för en enhetlig nummerplan kommer att gagna användarna och göra det möjligt för dessa att konkret dra fördel av gemenskapens avregleringsprogram och kan bli en betydelsefull symbol för vår gemensamma europeiska identitet. Dessutom kommer enhetliga Europa omfattande telefonnummer att gynna de europeiska företagen genom att skapa nya Europa-täckande teletjänster, stimulera ökat gräns- överskridande tillhandahållande av varor och tjänster liksom sysselsättningen inom dessa sektorer och ge de europeiska företagen bättre möjligheter att dra nytta av informations samhället. Beslutsfattarna har i dag en unik chans att förbereda Europas numreringsmiljö för framtiden, men de kan lyckas bara om de anlägger ett långsiktigt perspektiv i ett brett politiskt sammanhang. Detta kräver att de påbörjar processen mot en öppen och enhetlig numreringsmiljö som möjliggör konkurrens, främjar framväxandet av en enhetlig, dynamisk och innovativ telemarknad och tillgodoser behovet av harmonisering av framtida telefoneringsförfaranden i en alltmer komplex telekommunikationsmiljö. Syftet med denna grönbok är att starta en aktiv diskussion inom Europeiska unionens råd, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, samt den tillfälliga arbetsgruppen för de nationella tillsynsmyndigheterna, konsumenter och kommersiella användare liksom operatörer av fasta och mobila nät, tjänsteföretag och utrustningstillverkare tillsammans med de fackföreningar och andra organisationer som företräder arbetsmarknadens parter inom denna sektor. Kommentarer och synpunkter önskas i fråga om samtliga de ståndpunkter som redovisas i denna grönbok, särskilt om de mål som föreslås i tabellen ovan. På grundval av detta samråd kommer ställningstaganden att utarbetas. Kommissionen kommer att vidarebefordra dessa till rådet och Europaparlamentet. Kommentarer bör sändas till Europeiska kommissionen, GD XIII A/1, rue de la Loi 200, B- 1049 Bryssel, attention: M. de Cockborne (fax +32 2 2968391) senast fredagen den 21 februari 1997. Kommentarer kan även sändas med e-post till: numbering@bxl. dgl3. cec. be, med hänvisning till "Numbering Green Paper" (formaterat i Word for Windows eller Wordperfect). 24 BILAGA I: KOMMENTARER TILL ECTRA» STRATEGISKA ALTERNATIV I FRÅGA OM NUMRERING SAMT KOSTNADS-/INTÄKTSANALYS Strategiska alternativ enligt ECTRA:s definition Som konstaterats ovan har ECTRA definierat fyra alternativ till en europeisk numreringsstrategi64 vilka skulle kunna utgöra etapper i ett gradvist tillvägagångssätt för en långsiktig numreringsstrategi i Europa. Alternativ 1 innebär en fortsättning av nuvarande situation som enbart reagerar på marknadskrafterna eller utvecklingen inom ITU. Enligt alternativ 2 införs ett europeiskt teleformurnmerutrymme (ETNS) för särskilda Europa-täckande tjänster, tex. frisamtal, betalteletjänster eller tjänster med kostnadsdelning, utan förändringar av landskoder. (Genomförandet förutsågs ursprungligen genom tilldelning av en virtuell landskod från ITU65). Enligt altemativ 3 inrättas en konsekvent uppsättning med tresiffriga landskoder för de europeiska länderna (t. ex. 332 för Belgien), vilket kan genomföras 1997 när de nya internationella standarderna för telefonnumrens maximala längd träder i kraft. Alternativ 3 skulle kunna innebära följande: — På medellång sikt kapacitet till förvaltning av landskodresurserna på europeisk nivå (oberoende av ITU), — En tydlig nummeridentitet för Europa ("3"), jämförbar med "1" i den nordamerikanska nummerplanen. — Ett viktigt ledigt utrymme för Europa genom alt det frigörs 50 landskoder som kan användas som tillkommande geografiska koder i länder med stor efterfrågan samt som ytterligare icke-geografiska servicekoder. Enligt alternativ 3 skulle landskoder som börjar med "4" utgå. Detta skulle frigöra "4XX", som då kan tillgodose efterfrågan på andra håll i världen. Genom altemativ 4 skulle ett ensifirigt Europa-prefix inrättas och knytas till en öppen och enhetlig europeisk nummerplan som de nationella planerna gradvis skulle införlivas med. Alternativ 4 skulle utgöra en symbol för Europas enhetliga identitet samtidigt som det skulle underlätta konkurrensen genom kortnummer till operatörstjänster samt igångsättandet av personliga kommunikationstjänster. Analys av de strategiska alternativen Som redovisats ovan framgår av samrådet om dessa fyra alternativ66 att alternativ 1 generellt avvisas medan det finns stöd för snabba framsteg i fråga om alternativ 2 genom flera parallella åtgärder (dvs. genom att hos ITU ansöka om en virtuell landskod och vidare undersöka möjligheterna att använda nationella nummerserier och/eller nummerresurser som gjorts tillgängliga för internationell tillämpning, t. ex. internationella 800). Denna synpunkt framfördes särskilt av ETNO och fick stöd av ETSI. De befintliga operatörerna betonade att ett ytterligare öppnande av Europa-täckande tjänster borde behandlas i form av kommersiella avtal mellan de berörda operatörerna. Samtidigt gick åsikterna klart isär mellan de befintliga operatörerna och de nya marknadsaktörerna när det gäller behovet av snabba framsteg för alternativen 3 och 4. De befintliga operatörerna tenderade att ha en mer konservativ inställning och stödde enbart alternativ 2, medan nykomlingar, tjänsteföretag, användare och tillverkare överlag betonade att det är mycket önskvärt att öppna numreringsmiljön i Europa snarast och även betonade det trängande behovet av klara besked i denna fråga. 64 65 66 Stratégie options for numbering on telecommunications services in Europe, ECTRA PT N, 27. 7. 1994 Landsod 388 har reserverats och markerats icke-användbar fram till mitten av år 1997 i avvaktan på ytterligare undersökningar i fråga om införande av ETNS. Rapport om samrådet kring strategiska alternativ för numrering av teletjänster i Europa, ECTRA PT N, utkast 10. 7. 1995 25 Denna åsiktsskillnad bekräftades i stort av de synpunkter som lämnades vid samrådet om grönboken om infrastruktur, där numreringspolitikens konkurrens- och konsumenteffekter också framhölls. På denna grundval antog ECTRA vid sitt möte i oktober 1995 ett beslut som innebär en uppmaning till medlemsstaterna att stödja ansökan till ITU om reservation av landskoden 388, ytterligare undersökningar av användningen av nationella resurser för Europa-täckande behov liksom bibehållande av CEPT-intrcssena inom ITU. Det beslutades vidare att beslutet skulle ses över senast i juni 1996, ett datum som nu flyttats fram ytterligare. Kostnader/fördelar med särskilda Europa-täckande tjänster enligt alternativ 2 Innan beslut fattas om dessa alternativ måste naturligtvis en utvärdering göras av de därtill knutna kostnaderna liksom av de finansiella fördelar som förändringen skulle kunna underlätta. Både ECTRA och kommissionen har gjort sådana undersökningar. De potentiella kosmadcr som identifieras är dock enbart hänförliga till telesektorn och omfattar inte de ofta avsevärda kostnader som måste bäras av företagen och användarna. Uppgifter om dessa kostnader finns för närvarande inte tillgängliga men kommentarer om dessa aspekter välkomnas särskilt. Undersökningar tyder på att det finns en stor latent efterfrågan på särskilda Europa-täckande tjänster, t. ex. frisamtal, betalteletjänster eller tjänster med kostnadsdelning, även om utvecklingen av dessa fram till i dag har hämmats av bristen på ett gemensamt förhållningssätt i fråga om numrering liksom av kulturella och språkliga faktorer. Detta står i kontrast till den fantastiska framgången med frisamtal i USA67, där det blev nödvändigt med nummerportabilitet både mellan olika lokalsamtalsområden och mellan olika operatörer. 40 % av fjärrtrafiken i USA avser frisamtalsnummer, jämfört med 20 % i Canada och bara 1 % i Europa. Intäkterna från frisamtal utgör i USA 10 miljarder dollar årligen jämfört med 500 miljoner dollar i Europa. År 1993 såldes varor för 435 miljarder dollar via frisamtal. Den genomsnittliga telekostnaden för säljaren var 2-9 % av försäljningsbeloppet. Samtidigt visar en undersökning68 att det i Europa finns potential för ytterligare intäkter på upp till 4,6 miljarder ecu fram till år 2003 av Europa omfattande frisamtalstjänster (inbegripet telebetaltjänster) och tjänster med kostnadsdelning. Kostnaden för införandet av avancerade serviceplatlformar för frisamtal och tjänster med kostnads- respektive intäktsdclning, vilka kräver sammankoppling och driftskompatibilitet mellan nationella intelligenta nät, (dvs. sammankoppling av signalsystem 7-nät över hela Europa, upprättandet av en databas för Europa täckande nummer samt ett kundtjänstsystem som stöd för portabilitet) har beräknats bli ytterst liten. 69 Övergripande kostnads-Zintäktsanalys ifråga om framsteg mot en öppen och enhetlig nummerplan enligt alternativen 3 och 4 Utöver de tillkommande intäkter som genereras av särskilda Europa-täckande tjänster bör en öppen och enhetlig europeisk nummerplan kunna förbättra de europeiska operatöremas och tjänsteleverantörernas effektivitet och ge vissa stordriftsfördelar. Kostnaderna för en anpassning av de nationella nummerplanerna skulle visserligen bli betydande för telesektorn, men de skulle bli relativt små i förhållande till de potentiella fördelama för kunderna. ECTRA70 har beräknat de direkta kostnaderna per abonnent för nummerändringarna inom följande ramar: kostnaden för ändring av ett abonnentnummer beräknas till 10-50 ecu, kostnaden för ändring av ett 67 68 69 70 Tlie )\armonised European telephone services market: the economic stakes and the need for numbering solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. Potential Opportunities Afforded by a New European Telephony Numbering Space, Final Report, Mary Ann O'Loughlin och Stuart Sharrock, marknadskonsulter, 20. 4. 1994. Rapport om kostnader för nummerändringar, ECTRA Project Team on Numbering, 10. 7. 1995. Rapport om kostnader för nummerändringar, ECTRA Project Team on Numbering, 10. 7. 1995. 26 nationellt riktnummer till 1-10 ecu och kostnaden för ändring av landskod (altemativ 3) till mindre än 0,5 ecu. På grundval av delta beräknas den totala kostnaden för alternativ 3 bli mindre än 1 miljard ecu. Totalkostnaden för alternativ 4, som skulle omfatta viss ommöblering i de nationella nummerplanerna, är svår att beräkna, eftersom den inbegriper planering på medellång och lång sikt med väldigt olika utgångspunkter i de olika medlemsstaterna. En rimlig uppskattning av de direkta kosnadema skulle ligga på ungefar 2 miljarder ecu. 71 Ytterligare indirekta kostnader kan uppstå, men det finns ytterst fa uppgifter som skulle kunna ge pålitliga indikationer om hur stora de skulle kunna bli. Ytterligare undersökningar kan krävas för att komma fram till en pålitlig allmän kostnad/nytta-relation. 71 Med cirka 200 miljoner abonnentlinjer och en kostnad på 10 ecu per linje skulle direktkostnaden uppgå till bara 2 miljarder ecu. Rådets beslut om införandet av det gemensamma nödnumret " 112" och den därpå följande översynen av flera nationella nummerplaner har avsevärt underlättat införandet av andra kortkoder som börjar på " 1 ". 27 BILAGA II: VAL AV OPERATÖR Alternativ ifråga om val av operatör En möjlighet när det gäller val av operatör är användningen av prefix (kortnummcr) som slås före abonnentnumret i en enda följd. Identifieringen av den uppringande görs genom Calling Line Identification (CLI). En annan möjlighet är att man slår en särskild accesskod till operatörstjänstén, varefter det nummer som slås registreras tillsammans med abonnentens särskilda behörighetskod. Den senare möjligheten innebär telefonering i två steg, vilket är bedrägerikänsligare och påminner om de telebetaltjänster som används i dag. Under resten av den här analysen kommer vi att ägna oss åt det första alternativet. Huvudalternativen för val av operatör genom att numret slås i en enda följd är följande: A: den reguljära operatören har fastställts av accessnätoperatören (lokaloperatören) med möjlighet till bortval av denna vid varje samtal. Detta alternativ kallas ibland lätt tillträde. B: kunden har gjort ett förhandsval av operatör och har möjlighet att välja bort denna vid varje samtal. Det finns vissa varianter på denna metod, t. ex. att den reguljära operatören byts genom omedelbar DTMF- uppringning (byte av förhandsvald operatör on-line) eller att tillsynsmyndigheten beslutar om förhandsvald operatör på grundval av marknadsandelar. Detta alternativ kallas lika tillträde. C: användning av operatörsprefix vid alla samtal. Detta alternativ strider uppenbarligen mot rådets beslut om införande av ett standardiserat telefoniprefix i gemenskapen. 72 Kommissionen anser att kravet på ett harmoniserat telefoniprefix bör kvarstå eftersom detta, vid genomförandet av alternativ B, inte skulle förhindra att effektiv konkurrens utvecklas. Alternativ C beaktas därför inte fortsättningsvis. Vid genomförande av lätt tillträde (alternativ A) skulle operatörerna inte förlora marknadsandelar i fråga om fjärrtrafik och internationell trafik lika snabbt och i samma omfattning som vid genomförandet av lika tillträde (alternativ B), eftersom de normalt kommer att välja att styra sin fjärrtrafik och internationella trafik via egna kanaler. Alternativ A skulle därför kunna utgöra ett mellanled i ett etappvis tillvägagångssätt, med alternativ B som mål på medellång till lång sikt, och innebära en mer gradvis övergång mot en öppen, konkurrensutsatt marknad än om alternativ B genomförs från början. Kostnader/fördelar vid val av operatör I undersökningar som gjorts för kommissionen73 och ETO74 konstateras att mekanismer för val av operatör är nödvändiga för att främja konkurrensen på de stora telekommunikationsmarknaderna. Användarna måste lätt kunna välja operatör för sina nationella och internationella fjärrsamtalstjänster när de befinner sig i Europa. Erfarenheterna av operatörsval är starkast i USA där fj ärrtrafikavgifterna har minskat med cirka 40 % efter AT&T:s avhändande och införandet av konkurrens mellan operatörerna i fråga om fjärrtrafik. Ett annat exempel är Finland. Efter det att konkurrens i fråga om fjärrtrafik infördes mellan Telecom Finland och de oberoende lokaloperatörernas fjärrnät år 1993 har fjärrtaxorna sjunkit med över 50 %. Intäkterna minskade visserligen, men inte särskilt mycket tack vare ökat telefonerande. De totala intäkterna på Europeiska unionens telemarknad år 2000 beräknas till 110-120 miljarder ecu. Cirka 50 % av trafiken är kommersiell trafik, med en andel internationell trafik på ungefär 20 %. Om val av 72 73 74 Rådets beslut av den 11 maj 1992 om införandet av ett standardiserat internationellt telefoniprefix i gemenskapen, 92/264/EEG (EGT nr L 137, 20. 5. 1992, s. 21). Vie harmonised European telephone services market: the economic stakes ami the need for numbering solutions, Sagatel, Paris, mars 1996. Undersökning av val av operatör för ETO, OVUM, juni 1996. 28 operatör införs i hela EU handlar det alltså om att 40-50 miljarder ecu i intäkter står på spel. En extrapolering av effekterna på fj ärrtrafikavgifterna i USA och Finland på Europeiska unionen skulle innebära att införandet av operatörsval skulle kunna bespara de europeiska kunderna upp till 20-25 miljarder ecu per år. De sänkta taxorna skulle uppenbarligen förändra telefoneringsmönstren och därmed väga upp en del av operatörernas intäktsförluster. De sänkta priserna på teletrafik skulle göra informationsspridning billigare och därmed direkt stimulera den europeiska ekonomin. Dessa direkta effekter är svåra att kvantifiera i ekonomiska termer men anses bli mycket stora. 75 Dessutom skulle införandet av operatörsval bidra till att användarna flyttar mellan operatörer. Detta skulle göra kunderna mer medvetna om konkurrensalternativen, de skulle inte behöva lägga ner så mycket tid och pengar (inbegripet eventuellt nödvändiga ändringar av terminalutrustning) vid byte till en annan operatör, de skulle pröva nya operatörer från samtal till samtal utan långsiktiga åtaganden och de skulle slippa behöva slå ytterligare siffror för att fa tillträde till en annan operatörs nät. Kostnaden för införandet av val av operatör omfattar kostnader för genomförandet i lokalnätet för den befintliga operatören och eventuellt för andra lokalopcratörcr som skall tillhandahålla lika tillträde, kostnader för fjärropcratörer, eventuellt tillkommande kostnader för nätkapacitet eller verksamhet som följer av ökad kundefterfrågan samt utrustningskostnader för användarna. En analys av kostnaden för genomförandet av lika tillträde till fj ärroperatörer har gjorts i Förenade kungariket. 76 Den direkta totalkostnaden för BT under perioden 1995 - 2004 beräknades till mellan 136,6 och 261,2 miljoner pund. 77 Detta inbegriper kostnader för nätändringar, kostnader förändringar i informationssystem och kostnader för underhåll av databaser och personal, yrkesutbildning och organisation. Kostnaden för övriga operatörer under samma period beräknades till 68,6 miljoner pund. Om man extrapolerar dessa siffror på Europeiska unionens marknad och utgår från motsvarande grad av nätdigitalisering och effektivitet skulle införandet av operatörsval på europeisk nivå kosta cirka 2 miljarder ecu under den angivna tioårsperioden. Av denna mycket översiktliga analys framgår att fördelarna med införande av operatörsval gott och väl uppväger kostnaderna, Även om sänkningen av fjärrtaxorna skulle bli betydligt mindre än väntat skulle fördelarna med lika tillträde till operatörer överskrida kostnaderna. Lika tillträde med förhandsval har införts i USA och Australien genom något olika metoder. Övergång till lika tillträde i USA Förhandsval infördes i USA från och med september 1984, då lokalstationerna fick lika tillträdesmöjligheter genom löpande omställningsprogram. När en station hade ställts om till lika tillträde uppstod till att börja med inget omedelbart krav på att kunderna skulle välja en fjärroperatör som de själva föredrog. I början av år 1985 stod det dock klart att bara cirka 30 % av de kunder som var anslutna till en station med lika tillträde hade förhandsvalt en fjärroperatör (antingen AT&T eller någon av de övriga fj ärroperatörerna) medan återstående 70 % stannade kvar hos AT&T av slentrian. I maj 1985 utfärdade FCC en order om att en val- och tilldelningsplan skulle tillämpas av lokaloperatörerna vid införandet av lika tillträde i deras stationer, liksom en retroaktiv tilldclningsprocess i de fall där lika tillträde redan hade införts. Denna process innebar en valomgång bland de kunder som inte svarat i den första valomgången, varpå de kunder som inte svarat i någondera omgången skulle tilldelas en fjärroperatör i förhållande till andelen kunder som svarat i första omgången. Enligt detta system konstaterade 75 76 77 Se t. ex. Bangemann-rapporten on; Europa och det internationella informationssamhället. Rekommen dationer till Europeiska rådet, 26. 5. 1994. Cost Benefit Analysis of Equal Access, en konsultrapport från OFTEL, juli 1995. I stark kontrast till detta står kostnaden för operatörsval i Sverige. Kostnaden för införandet av en ny operatörskod i Telias nät är bara 60 keen. Siffrorna i OFTEL-rapporten är omdiskuterade och påstås vara överdrivet höga. 29 lokalopcratörcrna att mellan 60 och 75 % av deras kunder nu förhandsvaldc en fjärroperatör medan återstående 24-40 % tilldelades en operatör. Det ökade antalet förhandsval påstås vara en avgörande orsak till att AT&T förlorade marknadsandelar i slutet av 1980-talet. Särskilt sjönk företagets andel av trafiken mellan delstater frän 82 % år 1985 (när förelaget redan haft åtta års konkurrens från MCI utan lika tillträde) till 63 % år 1991 då lika tillträde hade införts i fråga om över 90 % av acccsslinjcrna i USA. 78 Övergång till lika tillträde i Australien I Australien fick en andra operatör, Optus, licens i december 1991. Den nya operatörens nät togs i drift i de större städerna i november 1992 och var tillgängligt för 65 % av befolkningen i slutet av år 1993. Inom arton månader efter lanseringen hade det fångat upp cirka 15 % av den nationella och internationella trafiken. Ursprungligen skedde tillträde till Optus nät via ett ensiffrigt prefix - "1". Om ettan utelämnades gick trafiken via (det befintliga) Telstras nät. Detta var avsett som en övergång till ett system med lika tillträde med förhandsval som kan väljas bort från samtal till samtal. Förhandsval genom valomgångar påbörjades i Australien i juli 1993 och kommer att fortsätta stad för stad fram till år 1997. Detta sker i form av en första valomgång, varvid Optus har möjlighet att yrka på en andra valomgång i städer där färre än 60 % av abonnenterna deltar. Abonnenter som inte gör något val blir kvar hos den befintliga operatören (till skillnad från i USA där de tilldelades en operatör). Det är troligt att den trafikandel som Optus tagit överskrider företagets andel av linjerna, eftersom företaget förmodligen fångat upp de kunder som telefonerar mer än genomsnittet. På grundval av erfarenheterna i USA och Australien förefaller det som om effektivt förhandsval skulle kräva att alla kunder väljer aktivt samt dessutom möjlighet till en andra valomgång om valdeltagandet är lågt. Det finns dock andra möjligheter än ett aktivt valförfarande för att ge användarna möjlighet att göra förhandsval, exempelvis genom marknadsföringskampanjer. Till skillnad från direktval möjliggör den senare metoden att nykomlingen på marknaden bättre reglera sin kontrollkvalitet och kundmängd och gör det möjligt för nykomlingar med mindre marknadsföringsresurser konkurrera rättvist. 78 Cost Benefit Analysis of Equal Access, en konsultrapport frail OFTEL, juli 1995. BILAGA III: NUMMERPORTABILITET 30 Nummerportabilitet är ett samlingsbegrepp för tre olika typer av portabilitet: portabilitet i fråga om tjänsteleverantörer, portabilitet i fråga om tjänster och lokal portabilitet (geografisk portabilitet). 1) lokal portabilitet Lokal portabilitet innebär att användarna kan behålla sitt telefonnummer när de flyttar från en plats till en annan, antingen inom det område som betjänas av samma telefonstation eller mellan områden som betjänas av olika stationer. I dag är lokal portabilitet normalt möjlig om man byter kontor eller bostad inom lokalnätsområdet, men om kunden flyttar utanför detta måste han eller hon byta telefonnummer. Med fullständigt lokal portabilitet i fråga om nummer skulle naturligtvis den information som tillhandahålls genom numret, t. ex. upplysning om samtalsavgift, gå förlorad. Företag, och i allt större utsträckning privatkunder, kan få fullständig lokal portabilitet med hjälp av användningen av icke-geografiska accesskoder nationellt och - i framtiden - inom Europa eller till och med internationellt. Personligt numrerade tjänster, även de på det fasta nätet, kan på samma sätt ge fullständig portabilitet. Det bör dock hållas i åtanke att huvudskälet till denna utveckling i dag inte beror på en efterfrågan på rörelsefrihet i fråga om nummer utan på krav på att kunderna skall ha enkelt tillträde till tjänster, även utanför de nationella gränserna. Kommissionen önskar synpunkter på den lokala portabilitetens relativa betydelse. 2) portabilitet ifråga om tjänster Ett behov av portabilitet i fråga om tjänster uppstår när en viss tjänst finns tillgänglig bara via en viss station. Om operatörerna t. ex. utvecklar ISDN genom att installera nya ISDN-stationer inom befintliga tjänsteområden med stationer som tillhandahåller POTS måste de kunder som vill ha ISDN-tjänster byta telefonnummer. Portabilitet i fråga om tjänster kan uppenbarligen bara tillämpas på ett urval av tjänster, medan den i fråga om vissa tjänster med nummerportabilitet skulle innebära att den unika betydelsen av vissa acecsskoder, t. ex. 800 (för frisamtalstjänster) och 900 (i fråga om betalteletjänsler) skulle gå helt förlorad. Kommissionen önskar synpunkter på den relativa betydelsen av portabilitet i fråga om tjänster. 3) portabilitet ifråga om tjänsteföretag (möjlig överföring mellan operatörer) Frågan om portabilitet i fråga om tjänsteleverantörer omfattar ett brett spektrum, från portabilitet på nationell nivå mellan lokaloperatörer hela vägen till portabilitet på internationell nivå i fråga om internationella tjänster samt att varje ny begäran om tjänster kan innebära att dessa fås från vilket företag som helst på lokal, nationell, europeisk eller till och med internationell nivå. Kunderna får då bästa möjliga utbyte i fråga om egenskaper, tjänster, tillförlitlighet, kvalitet och kostnad. Därför anses portabilitet i fråga om tjänstelcvcrantörcr vara ett av de viktigaste instrumenten för att stimulera konkurrensen på marknaden. Nummerportabilitctens konkurrcnsbetydelse för tjänstelcvcrantörcrna beror främst på vilket värde kunderna tillskriver sitt nuvarande telefonnummer. Om användarna fäster ett särskilt avseende vid sitt telefonnummer vid byte av tjänsteleverantör skulle en avsaknad av nummerportabilitet troligen hämma konkurrerande tjänsteleverantörers inträde lokalt. En undersökning i USA tyder på att 40-50 % av de privatkunder och 70-80 % av de företagskunder som annars vore beredda att överväga ett byte av operatör troligen inte skulle göra det om de var tvungna att byta telefonnummer. 79 Särskilt företagskunder kan vara ovilliga att dra på sig administrativa kostnader samt marknadsförings- och goodvvillkostnadcr för att byta telefonnummer. 79 Notice of proposed rulemaking in the matter of telephone number portability. US FCC, 13. 7. 1995. 31 På kort till medellång sikt anses fyra områden viktiga för Europa: nummerportabilitet på lokalnätet, nummer portabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster, t. ex. 800-ljänslcr, nummerportabilitet i fråga om mobillclctjänstcr och nummerportabilitet i fråga om Europa-läckande tjänster. Nummerportabilitet på lokalnätet I och med den fullständiga avregleringen av telesektorn införs alternativa metoder för lokal access snabbt (t. ex genom kabel-TV-nät och genom nya radioinfrastrukturer, t. ex. baserade på DECT- och GSM/ DCS- standarder), ofta av nykomlingar på marknaden. Dessa anser att lokal nummerportabilitet är avgörande för att de skall ha en rättvis chans att konkurrera med den befintliga operatören och etablera sig på marknaden. I avsaknad av nummerportabilitet mellan lokaloperatörer står nykomlingar på marknaden inför avsevärda hinder. En avsaknad av portabilitet kan till och med avskräcka från investeringar i alternativa lokalnät, vilket skulle ha skadliga effekter på utvecklingen av effektiv konkurrens i Europa. Nummerportabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster Nummerportabilitet i fråga om icke-geografiska tjänster, exempelvis nationella frisamtal och betalteletjänster utreds för närvarande i flera medlemsstater. Samma argument som i fråga om lokal nummerportabilitet är tillämpliga på de icke-geografiska tjänsterna. Vid ett seminarium nyligen inom ramen för ENF drogs slutsatsen att nummerportabilitet i fråga om frisamtal är avgörande för att kunderna skall kunna behålla sina uppskattade frisamtalnummer om de vill byta tjänsteleverantör och att detta faktiskt blir nödvändigt vid tillämpning av principen om lika tillträde när det gäller nummerutrymmet för frisamtal. Nummerportabilitetet i fråga om mobilteletjänslcr Marknaden för mobil och personlig kommunikation är den som växer snabbast inom telesektorn i dag. Europa har nu mer än 20 miljoner mobilteleabonnenter med en genomsnittlig täckning på cirka 5 %. Förväntningarna inför framtiden är oerhörda när personlig kommunikation tränger in i de breda konsumentlagren med mycket irmovativa produkter och tjänster och når en täckning på över 50 % av befolkningen. I de flesta länder är dock konkurrensen på denna marknad inte fullt utvecklad eftersom mobiloperatören i vissa länder fortfarande håller på att bygga ut sitt nät och en tredje operatör inte ens har utnämnts. För att stimulera konkurrensen på denna rörliga och innovativa marknad bör nummerportabilitet mellan tjänsteleverantörer beaktas i syfte att stimulera tillväxt och innovation. En undersökning nyligen för den nederländska regeringen visar att de nettofördelar som står att vinna genom införandet av nummerportabilitet i fråga om mobiltjänster uppgår till så mycket som 500 miljoner ecu per år enbart på den nederländska marknaden. 80 Det verkar faktiskt som om leverantörer av mobila teletjänster och mobiloperatörer starkt stöder nummerportabilitet. 80 Number portability in the Netherlands. Final report for HDTP, OVUM, 14. 3. 1996. Nummerportabilitet i fråga om Europa-täckande tjänster 32 Marknaden för Europa-täckande tjänster utvecklas snabbt, och scrvicckodcr för tillträde till Europa-täckande tjänster kommer troligen att bli tillgängliga inom en snar framlid. För att den konkurrensutsatta marknaden skall kunna utvecklas obehindrat är det viktigt att kunderna inte låses till den tjänsteleverantör som finns från början utan fritt kan ta med sitt nummer om de vill byta leverantör av Europa-täckande tjänster. Detta kräver nummerportabilitet inom det europeiska telefonnummerutrymmet. 81 Utöver rörelsefrihet för kunden skulle införandet av nummerportabilitet i ett europeiskt telefon- nummemtrymme också skapa marknadsvillkor som är bättre balanserade mot USA där nummerportabilitet i fråga om landsomfattande frisamtaltjänster infördes i början av 1990-talet, vilket resulterade i en mycket konkurrenskraftig frisamtalsmarknad. Kostnads-Antäktsanalys av nummerportabilitet Av en undersökning som nyligen gjordes av UK Office of Telecommunications (OFTEL) framgår att nummerportabilitet på lokalnätet ger avsevärda fördelar som beräknas uppgå till cirka 1,8 miljarder pund under en tioårsperiod. 82 Fördelarna uppväger kostnaderna med bred marginal. BT, som kommer att drabbas av den stora andelen kostnader, beräknar dessa till 220 miljoner pund under de närmaste fem åren, varefter de kommer att sjunka drastiskt. Övriga operatörers kostnader beräknas till mindre än 3 miljoner pund vardera. 83 Detta står i skarp kontrast till slutsatserna i en nederländsk undersökning där de initiala införandekostnaderna beräknas till 12 miljoner pund med ytterligare 7 pund per bärande linje. 84 Förenade kungarikets konkurrensmyndighet, Monopolies and Mergers Commission, har utarbetat en överenskommelse om fördelning av kostnaderna för portabiliteten, genom vilken BT och övriga operatörer bär 70 % av sina egna administrativa kostnader och tar in återstoden från de operatörer som tillhandahålls portabilitet. Kostnaderna för de tekniska förändringania av det egna nätet står varje operatör för själv. Förutom nummerportabilitet på lokalnätet bör även andra former övervägas, t. ex. portabilitet i fråga om mobiltelefoni och frisamtalsnummer. En undersökning nyligen för ministeriet för post- och telekommunikationer i Nederländerna85 tyder på att de ekonomiska fördelama överväger kostnaderna för de senare tjänsterna. Frågorna måste utredas i detalj och behandlas lämpligast på europeisk nivå. Portabilitet i USA I syfte att ytterligare främja konkurrensen om frisamtaltjänster föreskrev det amerikanska FCC genom en lag år 1991 nummerportabilitet i fråga om frisamtaltjänster från och med år 1993. Lokal- och fjärrteleföretag har lagt ner hundratals miljoner dollar på nödvändiga förändringar och förbättringar av näten. Den nya 81 82 85 Införandet av nummerportabilitet i det europeiska telefonnumnierutrymrnet är inte en helt fristående fråga. I framtiden kommer det att krävas ett intelligent nät som stöd för styrning av samtal inom ett europeiskt telefonnurnrnerutrymme. Ett intelligent nät skulle avsevärt underlätta vissa Europa-täckande nummers portabilitet. I denna siffra ingår 550 miljoner pund genom direkta fördelar tack vare kostnadsbesparingar och 1,2 miljarder genom indirekta fördelar som kommer alla kunder till godo till följd av ökad konkret konkurrens i fråga om alla kundkategorier. Number portability: a paper by the Office of telecommunications of the United Kingdom, mars 1996. En undersökning av nummerportabilitet genomförd av OVUM för det nederländska ministeriet för post- och telekommunikationer, 1996. En undersökning av nummerportabilitet genomförd av OVUM för det nederländska ministeriet för post- och telekommunikationer, 1996. 33 portabilitetsmiljön i USA kräver en centraliserad dalabas och operativa ledningssystem. Delta kommer att möjliggöra för alla fjärrförctag att reservera, aktivera och desaktivera frisamtalsnummcr. Mot bakgrund av att över 40 % av alla fjärrsamtal i USA (jämfört med samtal inom Europa) är frisamtal framgår klart och tydligt hur viktig denna åtgärd är för konkurrensen. Dessutom har den förberett de amerikanska aktörerna bättre än de europeiska på konkurrens om globala tjänster. Dessutom föreskrivs i den nya telekommunikationslagen86 att de regionala teleföretagen skall ha frihet att konkurrera på fjärrsamtalsmarknaden, men bara om de öppnat egna nät som uppfyller en check-lista på fjorton punkter, däribland skyldigheten att tillhandahålla fullständig nummerportabilitet. Försök med lokal nummerportabilitet har nu påbörjats över hela USA. Det är uppenbart att lagen ytterligare stimulerar ett snabbt införande av nummerportabilitet. US Telecommunications- Act of 1996, antagen 8. 2. 1996. BILAGA IV: PERSONLIG KOMMUNIKATION 34 Åsikterna om personliga kommunikationstjänster (PCS) och den därtill knutna frågan om universell personlig telekommunikation (UPT) är myckel delade. 87 Idémässigt omfattar UPT mycket av samma tänkande som PCS men definierades, till skillnad från PCS som drevs av den konkurrensutsatta mobillelesektom, inom ramen för ITU och drevs av den icke-trådlösa sektorn. UPT kräver en intelligent logisk nivå ovanför de befintliga näten. Genomförandet av UPT är en kommersiellt känslig fråga, speciellt på europeisk eller global nivå, särskilt om den berör behovet av anläggningar i anslutning till intelligenta nät där uppgifter om abonnenterna lagras (t. ex. abonnentprofiler och uppgifter som kopplar ihop personliga nummer med nätanslutningspunkter eller fysiska nätnummer). De mobila operatörer och kabeloperatörer som saknar sådana IN-anläggningar skulle hamna i en ofördelaktig position i förhållande till övriga (befintliga) operatörer, eftersom de senare skulle behandla UPT-samtalen, inbegripet de samtal som kommer från och är avsedda för mobila nät och kabelnät. I och med att mobilnätet utvecklas snabbt växer i Europa PCS-konceptet med utgångspunkt i GSM/ DCS- miljön. På lokal nivå är det troligt att PCS-konceptet ytterligare förstärks med mikrocellnät och individuella mikroceller som samverkar med GSM/DCS-miljön. Genom tjänsteroaming skulle detta PCS-koncept lätt kunna omvandlas till ett globalt PCS-koncept, inbegripet GSM/DCS-miljön och andra miljöer, t. ex. D- AMPS, PDC och satellit-PCS. 88 PCS-konceptet har vissa naturliga fördelar framför UPT-konceplet. Det innefattar nämligen konkret rörlighet. Det har en bred och snabbt växande användarbas. Eftersom kundprofilen finns hos de enskilda operatörerna tycks det inte finnas samma kommersiella hinder som för genomförandet av UPT. Dessutom är det den starkt konkurrensutsatta mobilsektorn som driver PCS-konceptet, vilket förefaller ge bättre garantier för samtliga aktörers lika villkor. Om vi därtill skulle lägga möjligheten till nummerportabilitet mellan mobiloperatörer och kanske till och med möjligheten att ta med nummer mellan mobila operatörer och fasta operatörer skapas en miljö där dagens telefonnummer (nätanslutningspunkterna) i framtiden skulle kunna bli personliga nummer. Kommissionen önskar synpunkter på ytterligare utveckling av personliga kommunikationer och personlig numrering och om mekanismer för att främja effektiv konkurrens på de framväxande marknaderna. Europa-täckande roamers utgör en betydande marknad med stor ökningspotential som, förutom portabilitet mellan operatörer, efterfrågar geografisk portabilitet. Nykomlingarna, särskilt tjänsteföretagen, hävdar att de behöver europeiska nummerserier. Kommissionen önskar synpunkter på behovet av en europeisk numreringslösning i fråga om PCS. 89 87 89 En allmänt accepterad definition på PCS är följande: "PCS används som ett samlingsbegrepp för tjänster som tillhandahåller samtal mellan personer, oberoende av plats, vilken terminal som används, medel för överföring (per tråd eller trådlös) liksom val av teknik. " Se t. ex. "ETO discussion paper for a workshop on numbering of Personal Communications Services (PCS) in Europe", 19. 4. 1996. Intersystemroaming mellan olika mobiltelenät, inklusive möjligheten med SIM-kortssökning, är föremål för diskussioner. En av huvuduppgifterna för det nyligen inrättade UMTS Forum är att utarbeta en mobilkommunika tionspolitik för Europa. I denna ingår bland annat numreringsfrågan. 35 BILAGA V: ETT REFERENSSCENARIO FÖR ÖVERGÅNG TILL EN ÖPPEN OCH ENHETLIG EUROPEISK NUMRERINGSMILJÖ På europeisk nivå På nationell nivå STEG1 (införande av ETNS enligt altemativ 2) Ar 1998 införs Europa-täckande tjänster via det virtuella landsnumret 388 (t. ex. 3-888-) och via ett tomrum efter nationella prefix (t. ex. 3-900-, 3-500-). I böljan av år 1997 definieras gemensamma riktlinjer som man enas om och som är obligatoriska för myndigheterna när dessa gör om sina nationella nummeiplaner i syfte att säkerställa att dessa öppnas (för konkurrens) på ett balanserat och konvergerat sätt (harmonisering). 1 STEG 2 (genomförande av alternativ 3) Mot slutet av år 1998 övergång till en tresiffrig landskod för europeiska länder. STEG 2 Ar 1997 påbörjas omskrivningen av de nationella nummerplanerna för att säkerställa att dessa helt och fullt kan tillgodose behoven på den avreglerade marknaden efter år 1998. I STEG 3 (genomförande av alternativ 3+) Ar 1999 överföring av ansvaret för administrationen av de två sista siffrorna i de tresiffriga landskoderna till ett europeiskt organ. Europa identifieras med "3", vilket skapar oerhörda utrymmen för konkurrens, nya tjänster och nykomlingar på marknaden. STEG 3 1998-1999 påbörjas öppnandet av nationella nummerplaner på ett harmoniserat och balanserat sätt, t. ex. i fråga om val av operatör. STEG 4 (genomförande av alternativ 4) Ar 2000 sammanläggs de nationella nummerplanerna med ETNS. De internationella prefixen för samtal inom Europa ersätts med regionala prefix, t. ex. "003XX" (accesskod) ersätts med "IXX" (prefix), varvid den första siffran "1+" innebär ett samtal inom Europa. Detta underlättar telefonerandet och undanröjer psykologiska hinder, skapar serier av gemensamma kortnummer för olika användning, t. ex. operatörsval etc. geografiska nummer lokalsamtal: 2345678 rikssamtal: 02-2345678 samtal inom Europa: 132-2-2345678 internationella samtal: 00-3-32-2-2345678 icke-geografiska nummer (Europa-täckande servicenummer) val av operatör: 10XYZ eller 10ABCDEF nödnummer, räddningstjänst, nummerupplysning: 1IX personliga nummer: 1-500- frisamtalstjänster: 1-888- betalteletjänster och tjänster med kostnadsdelning: 1 -900- 36 REFERENSSCENARIO FÖR EN ÖPPEN OCHENHETUG EUROPEISK NUMRERINGSMIUÖ landskod nu STEG 4 STEG 1 alternativ 2 1998 STEG 2 alternativ 3 1998 STEG 3 altemativ 3+ 1999 altemativ 4 - 2000 "003"->"l" " 1 " är det europeiska prefixet 3 00 3 09 3 20 3 29 331 3 32 3 39 3 49 3 50 3 52 3 XX 3YY 10XYZ prefix, dvs. operatörsval 112 11X 118 vanligt nödnummer prefix till Europa-tj änster nummerupplysning 12X tomrum (nationella kortkoder) 131 132 139 landskod Nederländerna landskod Belgien landskod Italien 149 landskod Tyskland 1 50 152 landskod Gibraltar landskod Luxemburg IXX 1Y Y ytterligare geografiska riktnummer ytterligare koder till Europa-tjänster 3 500 3 888 3 900 1500 1888 1900 Från övriga världen till Europa: personliga kommunikationstjänster europeiska frisamtal europeiska betalteletjänster +3 49 228 123456 +3 500 <person!igt nummer> 31 32 39 49 350 352 3500 388 331 332 339 349 350 352 3500 388 3900 BILAGA VI: UNDERSÖKNINGAR OM NUMRERING INOM RAMEN FÖR ETO/ECTRA 37 Titel 1 Icke-diskriminerande tillträde Ull nummerresurser 2 Numrering vad gäller användarvänlighet 3 4 5 6 7 8 Förberedelse av ansökan till ITU om virtuell landskod Numrering i samband med PCS i Europa Operatörsval* Administration av ett europeiskt telfonnummerutrymme (ETNS)* Nummerportabilitet i fråga om Europa-täckande tjänster* Styrningsaspekter på samtal som avser Europa-täckande tjänster* 9 Numreringskrav i företagens telenät* 10 översyn av de nationella nummerplanerna i fråga om deras öppenhet för konkurrens 11 Europeiska numreringskonventioner 12 Harmonisering av prefix 13 Långsiktig strategisk plan för numrering och adressering av teletjänster Riktlinjer Undersökning av frågan om personliga nummer och överlåtelse av nummer, lika tillträde till konkurrerande tjänster, t. ex. nummerupplysning, liksom tilldelnings- förfaranden enligt DNIC/DCC Undersökning av olika aspekter av användarvänlighet, inbegripet frågan om alfanumreriska knappsatser och förslag till hur man främjar användarvänlig telefonering Förberedelse av ansökan till ITU om virtuell landskod för införandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme för särskilda, Europa-täckande tjänster Analys av utvecklingen av teletjänster och nät i samband med UPT/PCS- numreringsfrågor liksom effekterna av och kraven på personlig numrering Undersökning av vilka mekanismer för val av operatör som finns tillgängliga eller som planeras på nationell nivå samt altemativ för att införa operatörsval på europeisk nivå Upprättande av en förvaltningsplan för ett europeiskt teleformummerutrymme, förslag till nummerstruktur, principer för tilldelning, rättigheter/skyldigheter samt administration Undersökning av tekniska altemativ till införande av nummerportabilitet i ETNS mellan europeiska tjänsteleverantörer, inklusive införande av intelligenta nät Definition av alternativa strategier för hantering och styrning av samtal efter Europa-täckande tjänster som numreras genom ett europeiskt telefonnummer- utrymme översyn av nuvarande mekanismer för virtuella privata nät, definition av krav på numrering av publika nät och förslag till harmoniseringsåtgärder Undersökning av vilka kriterier som är viktiga för att öppna de nationella nummerplanerna och utveckla gemensamma riktlinjer för omstrukturering av dem Undersökning av nuvarande regler och principer för tilldelning av telefonnummer och deras användning i europeiska länder och förberedande av förslag till detaljerade europeiska numreringskonventioner Översyn av nuvarande och planerade prefix i Europa, undersökning av det förväntade behovet av Europa-täckande prefix och förslag till en harmoniserad plan för Europa Identifiering av potentiella framtida krav i fråga om numrering och adressering och utveckling av en långsiktig övergångsstrategi mot en integrerad numreringsplan för Europa företagsnäts Slutdag maj 1996 september 1996 september 1996 december 1996 augusti 1996 juni 1997 juni 1997 juni 1997 juni 1997 februari 1997 februari 1997 december 1997 december 1997 I samråd med ETSI * Undersökningar inom ramen för ETO resulterar i rekommendationer till av ECTRA godkända ståndpunkter. ETSI kommer att ta fram tekniska rapporter för ETO-arbetet. ETSI-rapportema kan också utgöra grunden för europeiska tekniska normer (ETS) som referens i en framtida lagstiftning inom Europeiska unionen, men i dag finns ingen enighet om behovet av ETS. FÖRTECKNING ÖVER FÖRKORTNINGAR 38 ACTE AMT AT&T BT CEPT CLI DDI DNS DECT DNIC DTMF ECMA ECTEL ECTRA EIG EIIA ENF ETNO ETNS ETO ETSI FCC GSM GSM IN ISDN ITU LAN LECs NAFTA NANC NANP NRA OECD OFTEL ONP PCS POTS PSTN PTN VPN UIFS UMTS UPT Approvals Committee Terminal Equipment Asian Mobile Telecommunications American Telephone & Telegraph British Telecom Conférence Européenne de Post et Télécommunications Customer Line Identification Direct Dial-In (direktval) Internet Domain Name System (domännamnssystem på Internet) Digital European Cordless Telecommunications (digital europeisk trådlös telekommuni kation) Data Network Identification Codes Dual Tone Multiple Frequency European Computer Manufacturers Association European Telecommunications Manufacturers Association European Committee of Telecommunications Regulatory Europeisk intressegruppering European Information Industry Association European Numbering Forum European Public Telecommunications Network Operators European Telephony Numbering Space (europeiskt telefonnummerutrymme) European Telecommunications Office European Telecommunications Standards Institute Federal Communications Commission of USA Global System for Mobile sammanslutning av GSM-operatörer Intelligenta nät Integrated Services Digital Network International Telecommunications Union lokalnät lokaloperatörer North American Free Trade Association North American Numbering Council North American Numbering Plan nationell tillsynsmyndighet Organisationen för ekonomisk uppbyggnad och utveckling UK Office of Telecommunications tillhandahållande av öppna nät Personliga kommunikationstjänster vanliga telefonitjänster allmänt tillgängligt kopplat telefonnät privata telenät virtuella privata nät Universal Internationel Freephone Service Universal Mobile Telecommunications System Universal Personal Telecommunications ORDLISTA ACTE (Kommittén för godkännande av terminalutrustning) 39 Alfanumerisk telefonering/knappsats Bortval av operatör Call centres E. 164/E. 190 ECTRA ENF - European Numbering Forum Enhetlig numreringsmiljö ETNO ETNS - europeiskt telefonnummerutrymme ETO - Europeiska telekommunikationskontoret ETS Europa omfattande tjänstenummer Inrättad genom direktiv 91/263/EEG och bl. a. ansvarig för antagandet av gemensamma tekniska förordningar på vilka EU:s harmoniserade typgodkännanden baseras. Ett telefonnummer slås med hjälp av de alfanumeriska symboler på knappsatserna som motsvarar namnet på tjänsten eller den uppringda parten, t. ex. 0-800- "BLOMMOR". Möjligheten att välja bort förhandsvalet av en operatör för fjärrsamtal eller internationella samtal genom att ett särskilt prefix läggs till numret. En plats där inkommande och utgående telefontrafik behandlas strukturerat. Call centres används för telemarketing och som exempelvis verksamheter försäljning, kundtjänst och klagomål. ITU-T-rekommendationer som reglerar förfarandena och kriterierna för tilldelning av landskoder. Regleringsorgan, inrättat som en av tre kommittéer inom ramen för CEPT. ECTRA omfattar ett antal projektlag som behandlar bl. a. licensiering, numrering, samtrafik, mobilkommunikation, provning och typgodkännande. I rådets resolution 92/C318/EEG av den 19 november 1992 om främjande av samarbete i fråga om Europa - omfattande numrering fastställdes en rad uppgifter för ECTRA vad gäller numreringssamordning, inbegripet inrättandet av ett europeiskt telefonnummerutrymme och förberedelsen inför europeiska diskussioner inom ramen för ITU. ECTRA har inrättat Europeiska telekommunikationskontoret (ETO). Ett industriellt forum för samråd om numrering och därtill knutna frågor. ENF är öppet för alla organisationer som har intresse av numrering eller adressering och som finns representerade på europeisk nivå. ENF inrattades år 1994 till följd av rådets resolution 92/C 318/EEG av den 19 november 1992 i vilken rådet uppmanade till industriellt samarbete på numreringsområdet. En numreringsmiljö som inrättas genom att nationella nummerplaner smälts samman i en enhetlig struktur samt till samhällsomfattande t. ex. enhetliga tjänster. ståndpunkter tjänstekoder av Sammanslutning av europeiska telenätoperatörer som för närvarande omfattar befintliga operatörer i Europa, men samråd pågår om öppnande för oberoende mobil operatörer. Ett numreringsutrymme parallellt med de nationella numreringsutrymmena. Nummer från ETNS kommer att vara tillgängliga överallt inom Europeiska unionen (och senare i hela Europa). När det införts kommer tjänster som numrerats genom ETNS att kunna nås genom ett enhetligt Europa-täckande nummer från alla platser inom unionen (och senare i hela Europa). Europeiska telekommunikationskontoret (ETO) är ett organ som inrättats under ECTRA:s beskydd. I fråga om numrering är ETO:s funktion att genomföra undersök ningar, inbegripet undersökningar för kommissionen, och att bistå ECTRA med rådgivning i frågor om europeisk numrering. Europeisk telekommunikationsstandard. Standarder som fastställs enligt förfaranden inom den europeiska organisationen för standardisering på telekommunika tionsområdet (ETSI). En tjänst som kan nås genom ett enhetligt nummer från alla platser i Europa och som tillhandahålls av en tjänste leverantör som kan befinna sig på annat håll i Europa 40 Europeiskt prefix Europeiska organistionen för standardisering på telekommunikationsområdet (ETSI) Frisamtalstjänst Förhandsval av operatör Guldnummer Grönbok Icke-geografiska tjänster Informationssamhället Internet Intäktsdelning vid betalteletjänster ISDN ITU - Internationella tclckommunikationsorganct vilken genom En enhetlig ensiffrig kod som tilldelas Europa enligt ITU:s globala landskodsplan, i likhet med "1" för Nordamerika. Europeiska stundardiscringsorganct på telekommunika tionsområdet med uppgift att ta fram europeiska tcle- kommunikationsstandarder (ETS) som tillämpas och är godkända i hela Europa på området telekommunikation. En tjänst som kan nås avgiftsfritt för kunden. Prefixet "800" förknippas vanligtvis med frisamtal. I medlems staterna pågår diskussioner om huruvida den kund som ringer ett frisamtalsnummer skall få en tjänst gratis eller om alternativt endast samtalet till tjänsteleverantörcn skall vara avgiftsfritt. Mekanism lokaloperatören/tjänste leverantören automatiskt styr en kunds fj ärrsamtal och internationella samtal till den operatör som kunden väljer (förhandsvald av kunden). Kunden behöver därmed inte slå vissa koder vid varje samtal. Guldnummer är telefonnummer som skiljer sig från alla andra nummer i en given nummerserie eftersom de är attraktiva, lätta att komma ihåg eller att lära, subjektivt tilltalande eller används och är kända av allmänheten eller kundkretsen. Guldnummer kan ha stort kommersiellt värde. Exempelvis kan de knappar som motsvarar "BLOMMOR" på den standardiserade alfanumeriska knappsatsen ha ett särskilt värde för en blomsterhandel. Inom ramen för Europeiska unionen är en grönbok Europeiska kommissionen samrådsdokument i vilket de grundläggande principiella målen för ett allmänt samråd fastställs. Centrala grönböcker inom telesektorn är 1987 års grönbok om utvecklingen av en gemensamm marknad för teletjänster och teleutrustning (KOM(87)290) och 1994 års grönbok om ytterligare utveckling av mobil och personlig kommunikation i Europeiska unionen (KOM(94)145). Teletjänster som numreras ur (nationella) nummerserier som inte förknippas med ett visst geografiskt område, stad eller samhälle. En landsomfattande frisamtalstjänst eller en tjänst som numreras ur ETNS är exempel på icke geografiska tjänster. Samhällen som blir alltmer beroende av information och kommunikation. I rapporten med titeln "Europa och det globala informationssamhället" (Bangemann-rapporten) presenteras detta som en omvälvande utmaning som leva och arbeta kommer att tillsammans. Datakommunikationsnät baserat på Intemct-protokollet TCP/IP. TCP/IP utvecklades som en militär databas i USA baserad på en kommunikationsstandard som under de senaste åren gjort stor framgång i akademisk och senare kommersiell gäller intcmetsamarbete mellan olika lokaloperatörmiljöer och servers. Tjänster som tillhandahålls inom ramen för en infra intäktsdelning möjliggör att samtals- struktur med avgifterna knyts till vissa betalteleprefix. Samtalen debiteras abonnenten av operatören och en "andel" av intäkten betalas till tjänsteleverantören, i allmänhet ett fristående företag. Digitalt flertjänstnät. Standard som fastställts av ITU för det moderna bärande telenätet. Det är digitalt end-to-end och integrerar olika typer av tjänster, t. ex. allmänt tillgängliga förbindelse- eller paketkopplade tjänster. Internationella telekommunikationsorganet (ITU) är FN:s särskilda organ för telekommunikation. förändra sätten att särskilt vad tillämpning - 41 Lika tillträde Lätt tillträde Nationell tillsynsmyndighet (NRA) Nummerparitet Nummerportabilitet Numreringskonventioner Nummerplan/system Numreringsutrymme/numreringsmiljö ONP Operatörsval PCS - personliga kommunikationstjänster Personliga och portabla nummer PSTN Samförståndsförklaring Särskilda Europa-täckande tjänster Telebetalkorttjänster införandet tillhandahålls av Samlingsbegrepp för lika (icke-diskriminerande) tillträde till numrcringsresurscr av konkurrerande operatörer och tjänstcleverantörer, t. ex. lika kvalitet, lika tillfällen, lika varaktighet. I fråga om operatörsval avser lika tillträde, om kunden av fjärrsamtalsoperatör, förhandsväljer möjligheten till bortval vid varje samtal. Detta alternativ är i allmänhet ett andra led efter införandet av "lätt tillträde". Ett alternativ vid införandet av operatörsval där den reguljära operatören väljs av den befintliga operatören med möjlighet till bortval för användaren från samtal till samtal. Nationell tillsynsmyndighet. I direktiv 88/301 och 90/388 krävs att medlemsstaterna skall säkerställa att reglerande verksamhet skiljs från teleorganisationemas drift och tillhandahållande. råder när samma antal siffror måste slås för tillträde till en tjänst flera konkurrerande som tjänsteleverantörer. Kan ha olika innebörder (se bilaga ÏÏT). Används ofta som möjligheten att ta med ett telefonnummer från en operatör till en annan. Nummerportabilitet ger därmed kunderna möjlighet att behålla sitt telefonnummer när de byter ett viktigt operatör och undanröjer därigenom konkurrenshinder. Konventioner i vilka det föreskrivs regler för t. ex. de rättigheter och skyldigheter som är knutna till nummer, ändring av nummerplaner, prissättning av nummer och handel med nummer. Enligt ramavtalet med kommissionen har ETO fått i uppgift att fastställa vilka europeiska numrerings- konventioner som bör utgöra ramar för de europeiska myndigheterna. En plan/ett system som strukturerar det tillgängliga nummerutrymmet för ett land, en operatör eller annan organisation. Samlingsbegrepp för de totala antal nummer som finns tillgängliga inom ramen för en landskod eller tjänstekod eller dessa sammantagna. Konceptet definitionen i rådets direktiv 90/387/EEG. Kundens möjlighet att välja önskad operatör för fjärr- samtal eller internationella samtal genom ett telefoniprefix eller på annat sätt, t. ex. förhandsval. PCS är ett samlingsbegrepp för tjänster som innebär samtal mellan personer oberoende av plats, använd tenninal, överföringsmetod (trådbunden eller trådlös) eller val av teknik. Enhetliga nummer som tilldelas en enskild person oberoende av nät eller station. Allmänt tillgängligt kopplat telefonnät. Dagens grund läggande telenät. Memorandum of Understanding. På telekommunika tionsområdet har sådana träffats mellan operatörer, utrustningstillverkare eller andra marknadsaktörer vid lansering av nya produkter och tjänster. Samförståndsförklaringar har bl. a. träffats i fråga om GSM, ERMES och TETRA. Samlingsbegrepp för scrviceplattformar, t. ex. frisamtal, kostnads- respektive intäktsdelning (betalteletjänster) i fråga om tjänster som är Europa omfattande. En teletjänst där kunden ringer en operatörstjänst (ofta avgiftsfri), identifierar sig med ett unikt kortnummer och en ID-kod och därefter kopplas till önskad destination. tillhandahållande av öppna nät enligt 42 TEN - transeuropeiska nät Tjänstekod Tjänstclcvcrantör Tjänster med kostnadsdelning Transeuropeiska operatörer UIFS - Universal International Freephone Service UPT - universell personlig telekommunikation öppen numreringsmiljö Kunden faktureras ofta efteråt direkt av telebetalkorUeverantörea Samlingsbegrepp för samtrafiknät och tjänster som är Europa-täckande. Första ledet av det scrvicenummcr genom vilket tjänsten nås. Ofta ar tjänstckodcrna enhetligt identifierade koder, t. ex. "800" för frisamtal eller "900" för betalteletjänster. Tjänsteleverantörcr erbjuder tjänster till slutanvändare, inbegripet användning av mobila och fasta nät och tjänster. En tjänsteleverantörs roll kan mycket väl variera från återförsäljare av samtalstid till avancerade tjänster med mervärde. Tjänsteleverantörer kan vara oberoende eller vara en funktion hos en nätoperatör. Dessa tjänster erbjuder nätaccess till särskilda taxor varvid kostnaden delas mellan den som ringer upp och tjänsteleverantörcn. Den uppringande betalar en samtalsavgift som i allmänhet motsvarar ett lokalsamtal. Nättillhandahållaren tjänsteleverantören debiterar eventuell ytterligare transport till dennes anslutnings punkt. Fjärroperatörer och internationella operatörer som bedriver trunkledningstrafik mellan olika platser i Europa (eller Points of Presence). rrU-T-rekommendation om fastställande av en global frisamtalstjänst landskoden 800. Genomförandet är en fråga för kommersiella förhandlingar mellan enskilda operatörer. ITU-T-rekommendation om fatställande av en miljö för personliga kommunikationer i vilken den enskilde kan nås genom ett enda (personligt) nummer, oberoende av nät eller var han/hon befinner sig. En numreringsmiljö som är öppen för konkurrens, t. ex. erbjuder lika kvalitet och lika möjligheter. inom ramen för ISSN 1024-4506 KOM(96) 590 slutlig DOKUMENT SV 15 Katalognummer : CB-CO-96-607-SV-C ISBN 92-78-11832-X Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg