title: Verordnung (EG) Nr. 2176/96 der Kommission vom 13. November 1996 zur Anpassung der Verordnung (EWG) Nr. 3922/91 an den wissenschaftlichen und technischen Fortschritt (Text von Bedeutung für den EWR)

eurovoc_concepts:
administrative procedure
civil aviation
harmonisation of standards
safety standard
transport safety

formats: html pdfa1b print


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2179/96 DER KOMMISSION vom 13. November 1996 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen auf dem Eiersektor

eurovoc_concepts:
egg
export refund


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2182/96 af 13. november 1996 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a European Parliament and Council Decision on creating a network for the epidemiological surveillance and control of communicable diseases in the European Community (COM(96)0078 - C4-0189/96 - 96/0052(COD)) (Codecision procedure: first reading)

eurovoc_concepts:
epidemiology
health policy
infectious disease
international cooperation
organisation of health care

formats: html print


title: Decisione concernente la posizione comune definita dal Consiglio in vista dell'adozione della direttiva del Consiglio 96/.../CE che modifica la direttiva 85/337/CEE del Consiglio concernente la valutazione dell'impatto ambientale di determinati progetti pubblici e privati (C4- 0371/96 - 94/0078(SYN)) (Procedura di cooperazione: seconda lettura)

eurovoc_concepts:
EU Member State
environmental impact
environmental monitoring
environmental protection
impact study
legislation
project evaluation
transfrontier pollution


eurovoc_concepts:
customs inspection
excise duty
free movement of goods
quantitative restriction
single market

formats: html pdf pdfa1b print

text: h*'" hi KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 13. 11. 1996 KOM(96) 548 endelig udg. 96/0266 (CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af Rådets direktiv 92/12/EØF om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE I. INDLEDNING Artikel 26 i direktiv 92/12/EØF1 sammen med akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse2 (som henviser til samme artikel) indeholder en undtagelse fra et generelt princip for det indre marked, idet det tillades Danmark, Sverige og Finland at opkræve deres nationale punktafgifter på bestemte varer, som privatpersoner erhverver med punktafgift betalt i andre medlemsstater og indfører til eget brug. De pågældende varer er alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer over en bestemt mængde. Undtagelsen gælder "indtil den 31. december 1996 i kraft en revisionsordning svarende til ordningen i artikel 281 i direktiv 77/388/EØF"3 Af de årsager, der er redegjort for nedenfor, er det imidlertid hensigten med dette forslag til direktiv at forlænge undtagelsesbestemmelsens gyldighedsperiode og samtidig gennemføre en gradvis lempelse af mængdebegrænsningerne for de berørte varer. IL BAGGRUND Undtagelsesbestemmelsen i artikel 26 i direktiv 92/12/EØF skal ses i lyset af dels de forhold, der gjorde sig gældende på vedtagelsestidspunktet, dels efterfølgende begivenheder. Den blev vedtaget som led i forberedelserne til afskaffelsen af afgiftskontrollen ved de indre grænser den 31. december 1992 og vedrørte derfor oprindeligt kun Danmark. Som en vigtig indtægtskilde - og også af sundhedsmæssige hensyn - havde Danmark traditionelt beskattet alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer langt hårdere end andre lande i EF. Derfor havde Danmark lige siden sin optagelse i EF nydt godt af en dispensation, der gjorde det muligt for landet at operere med lavere grænser for rejsendes indførsel af afgiftsfri varer end de øvrige medlemsstater. Som led i realiseringen af det indre marked i 1992 stod det klart, at Danmark, uden en tilsvarende dispensation i et Europa uden indre grænser, ville se sig nødsaget til enten at nedsætte sine afgifter på disse varer eller acceptere en betydelig stigning i danskernes rent afgjftsbegrundede grænseoverskridende indkøb. Rådet vedtog derfor artikel 26 i direktiv 92/12/EØF for at lette de problemer, der ellers ville være fulgt i kølvandet på en øjeblikkelig, total ophævelse af de kvantitative begrænsninger den 31 december 1992. Undtagelsesbestemmelsen blev tidsmæssigt begrænset til den 31. december 1996 og gjort betinget af en revisionsordning. Da forslaget blev vedtaget i februar 1992, erklærede Kommissionen, at den ikke blot agtede at fremsætte et forslag inden udgangen af 1993 om en gradvis lempelse af de kvantitative begrænsninger omhandlet i artikel 26, men at den også - vel vidende, at den nye afgiftsordning kunne skabe problemer for visse medlemsstater efter 1992 - ville udvise fleksibilitet for så vidt EFTnr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 11 EFT nr. C 241 af 19. 8. 1994, s. 339; Bilag XV, IX. BESKATNING, stk. 3, 392 L 0108. EFTnr. L 76 af 23. 3. 1992, s. 11. ^ angik løsningen på disse problemer, og dét navnlig i forbindelse med de særlige ordninger for lempe de kvantitative Danmark. Danmark selv erklærede, at begrænsninger for afgiftsfri indførsel af de berørte varer "i takt med den indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne". landet gradvist ville På det tidspunkt, hvor direktiv 92/12/EØF blev vedtaget, lå Kommissionens forslag om en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes satser for punktafgiften på alkoholholdige drikkevarer stadig til behandling i Rådet. De blev først vedtaget i efteråret 1992, efter at Kommissionens oprindelige forslag var blevet kraftigt ændret, navnlig med hensyn til den foreslåede minimumssats for punktafgiften på alkoholholdige drikkevarer. I 1993 indledtes optagelsesforhandlingerne med Sverige og Finland. Disse to landes satser for punktafgiften på alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer har traditionelt ligget endnu højere end Danmarks, og de problemer, der kunne forventes som følge af en total ophævelse af de gældende begrænsninger straks ved optagelsen, var de samme som for Danmarks vedkommende indføjet en undtagelsesbestemmelse om, at de kunne opretholde kvantitative begrænsninger for afgiftsfri indførsel af et forholdsvis større antal alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer end Danmark, men dog (ved en henvisning til artikel 26 i direktiv 92/12/EØF) på nøjagtig samme betingelser. På denne baggrund ændrede Kommissionen sin erklærede hensigt om at ville foreslå lempelser af de danske kvantitative begrænsninger i løbet af 1993. i 1992. Derfor blev der tiltrædelsesakt i disse landes Det næste skridt i udviklingen kom med artikel 8 i direktiv 92/84/EØF og artikel 4 i direktiv 92/79/EØF. Ifølge disse bestemmelser skal Rådet hvert andet år, første gang senest den 31. december 1994, på grundlag af en rapport og eventuelt forslag fra Kommissionen gennemgå de i de berørte direktiver fastsatte minimumssatser og træffe de fornødne foranstaltninger. Kommissionens første rapport i henhold til disse bestemmelser indeholdt imidlertid ingen forslag om en forhøjelse af minimumssatserne. Resultatet er, at de minimumssatser, der vil gælde den 31. december 1996, vil ligge under det niveau, der måske forventedes, da fristen blev sat i februar 1992. Desuden har der aldrig været behov for at udmønte Danmarks tilsagn om at hæve de i henhold til artikel 26 tilladte begrænsninger "i takt med den indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne". Der erindres imidlertid om, at Danmark reducerede sine punktafgiftssatser for øl og vin som optakt til det indre marked. Ikke desto mindre udgør den pågældende bestemmelse en klar afvigelse fra et af det indre markeds hovedprincipper, nemlig at borgerne skal have ubegrænset ret til at transportere varer til eget brug rundt i hele EF uden at pådrage sig en ny afgiftspligt. Afvigelsens rækkevidde skal derfor begrænses til, hvad der er absolut nødvendigt for at hindre uacceptable forstyrrelser. I forbindelse med afgørelsen af, hvor minimumsgrænsen ligger, bør der tages hensyn til, at Danmark i mange år har vidst, at EF's udvikling som foreskrevet i traktaten ville give anledning til problemer, hvis ikke landet bragte sine punktafgiftssatser mere på linje med det normale i EF, og at Sverige og Finland fra starten må antages at have været klar over, hvilke problemer de ville løbe ind i på dette område. * ** Kommissionen har fra begyndelsen fulgt med i, hvordan begrænsningerne har fungeret, og hvordan de er blevet kontrolleret i havne, lufthavne og ved landegrænser, og den har konfereret med myndighederne i de pågældende medlemsstater og med de mest berørte erhvervsorganisationer. Skønt medlemsstaterne har grebet kontrollen forskelligt an - Danmark har ikke foretaget nogen kontrol langs den dansk-tyske grænse, mens Sveriges kontrol på de korte færgeoverfarter fra Danmark har været forholdsvis streng - føres der generelt set en meget diskret kontrol med, om begrænsningerne overholdes, således at de rejsende generes mindst muligt. Såvel indenlandske producenter som importører har givet udtryk for, at de gerne ser begrænsningerne bevaret i nogen tid endnu for at undgå en pludselig ændring i handelsmønstret og en fordrejning af konkurrencen som følge af rent afgiftsbegrundede grænseoverskridende indkøb. Myndighederne har tilkendegivet, at det er politisk vanskeligt at gennemføre en øjeblikkelig nedsættelse af de nationale punktafgifter til et niveau, der kunne gøre indkøbsture på tværs af grænserne mindre attraktive, og dét på grund af det provenutab, som nedsættelsen vil medføre, og af sundhedsmæssige og sociale årsager. Kommissionen erkender, at det kan være vanskeligt for de berørte lande at acceptere en fuldstændig ophævelse af den eksisterende undtagelsesbestemmelse ved udgangen af indeværende år. Den ønsker imidlertid at understrege, at der på den ene side er en berettiget forventning om hos de skandinaviske borgere om, at begrænsningerne vil blive ophævet eller i det mindste betydeligt lempet den 31. december 1996, og at det på den anden side er ganske paradoksalt, at især Sverige og Finland tillader en meget omfattende afgiftsfri handel på færgerne mellem de to lande. Så selv om Kommissionen mener, at Danmark, Sverige og Finland bør indrømmes en udsættelse af fristen i artikel 26 i direktiv 92/12/EØF for at give dem mere tid til at tilpasse sig de fulde konsekvenser af det indre marked, mener den samtidig, at denne udsættelse skal være af kort varighed og ledsages af en gradvis lempelse af de kvantitative begrænsninger, som undtagelsesbestemmelsen tillader. III. KOMMISSIONENS FORSLAG Kommissionen foreslår, at den nuværende artikel 26 erstattes af en bestemmelse om, at Danmark, Sverige og Finland kan fortsætte med at begrænse mængden af punktafgiftspligtige varer, som privatpersoner må importere uden yderligere betaling af punktafgift. Ifølge forslaget skal de pågældende mængder gradvis forøges indtil den 30. juni 2002, hvor alle begrænsninger afskaffes, og der kun anvendes de vejledende mængder, der er angivet i direktivets artikel 9. Ud over den gradvise lempelse af de kvantitative begrænsninger, skal det tidsrum, hvori rejsende med bopæl i de berørte lande skal have opholdt sig uden for deres land, før de kan indføre varer afgiftsfrit, nedsættes fra 36 til 24 timer. Forslag til Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 92/12/EØF om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 99, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet4, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg5, og ud fra følgende betragtninger: I Rådets direktiv 92/12/EØF6 fastlægges den generelle ordning for oplægning og omsætning af punktafgiftspligtige varer og for kontrol hermed; artikel 26 i nævnte direktiv indeholder en undtagelsesbestemmelse, der gør det muligt for Danmark at opkræve punktafgift af alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer over bestemte mængder, som privatpersoner erhverver med punktafgiften betalt i andre medlemsstater og indfører til eget brug; med en henvisning til artikel 26 i direktiv 92/12/EØF indeholder Sveriges og Finlands tiltrædelsesakt7 en bestemmelse om, at de på samme betingelser kan opkræve punktafgift af et større antal alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer; disse undtagelsesbestemmelser blev vedtaget med den begrundelse, at en øjeblikkelig, total ophævelse af de kvantitative begrænsninger på indførsel af visse afgiftsfri varer i et Europa uden indre grænser, hvor punktafgifterne varierer betydeligt, ville have foranlediget en uacceptabel ændring af handelsmønstret, et uacceptabelt provenutab og en fordrejning af konkurrencen i de pågældende lande, som traditionelt har opereret med høje punktafgifter både som en vigtig indtægtskilde og af sundhedsmæssige hensyn; undtagelserne gjaldt "indtil den 31. december 1996. i kraft af en revisionsordning svarende til ordningen i artikel 281 i direktiv 77/388/EØF"8; EFTnr. L 76af 23. 3. 1992, s. 1. EFT nr. C 241 af 19. 8 1994, s. 339:, Bilag XV, IX. BESKATNING, stk. 3, 392 L 0108. EFTnr. L 76 af23. 3. 1992. s. 11. den 31. december 1996 vil minimumssatserne for punktafgifter i EF imidlertid være lavere end ventet, dengang undtagelsesbestemmelserne blev vedtaget, hvorfor ophævelsen af bestemmelserne på den oprindeligt fastsatte dato vil skabe større problemer end ventet; det er derfor hensigtsmæssigt at give disse medlemsstater mere tid til at tilpasse sig ved at udsætte den i artikel 26 fastsatte frist; bestemmelserne i artikel 26 repræsenterer imidlertid en afvigelse fra et af de grundlæggende principper for det indre marked, nemlig borgernes ret til at transportere varer erhvervet til eget brug frit omkring i EF uden at pådrage sig nye afgifter, hvorfor det er nødvendigt at begrænse konsekvenserne af afvigelsen så vidt muligt; det er derfor nødvendigt på den ene side at sikre en gradvis lempelse af de kvantitative begrænsninger, som kan anvendes indtil deres endelige afskaffelse den 30. juni 2002, og på den anden side at nedsætte det tidsrum fra 36 til 24 timer, hvori personer med bopæl i de berørte lande skal have opholdt sig uden for deres hjemland, før de kan drage fordel af en afgiftsfritagelse, jf. artikel 26, stk. 2, andet led; de pågældende medlemsstater kan selv fastlægge de nærmere enkeltheder vedrørende den gradvise lempelse på baggrund af alle relevante faktorer; der skal dog føres tilsyn med den gradvise lempelse senest halvvejs i dens forløb - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 I Rådets direktiv 92/12/EØF foretages følgende ændringer: Direktivets artikel 26 affattes således: Med forbehold af artikel 8 kan Danmark, Finland og Sverige indtil den 30. juni 2002 1. anvende de i denne artikels stk. 2 og 3 omhandlede særlige bestemmelser på visse alkoholholdige drikkevarer og i andre medlemsstater og indfører i ovennævnte medlemsstater til eget brug. som privatpersoner erhverver tobaksvarer, 2. Fra den 1. januar 1997 kan Danmark, Finland og Sverige fortsat anvende de samme begrænsninger for den mængde varer, der kan indføres i disse medlemsstater uden betaling af yderligere punktafgifter, som de anvendte den 31. december 1996. De pågældende medlemsstater afskaffer gradvis disse begrænsninger. 3. Danmark, Finland og Sverige kan, når disse varer indføres af personer med bopæl i de pågældende medlemsstater, begrænse den afgiftsfrie kvote til kun at gælde personer, der har opholdt sig uden for disse medlemsstater i over 24 timer. Inden den 31. december 1999 aflægger Kommissionen beretning for Rådet og Europa- 4. Parlamentet om anvendelsen af denne artikel. Artikel 2 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for 1. at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1997. De underretter Kommissionen derom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de vigtigste nationale retsforskrifter, som de 2. udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 3 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i På Rådets vegne *** FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER OG FOR BESKÆFTIGELSEN Hensigten med dette forslag er at forlænge gyldighedsperioden for en undtagelsesbestemmelse, der tjener til at minimere omlægningen af handelsmønstret, provenutabet, fordrejningen af konkurrencen og de generelle forstyrrelser af forretningsvilkarene som følge af afskaffelsen af alle grænsekontrolforanstaltninger i medlemsstater, der traditionelt har pålagt alkoholholdige drikkevarer og tobaksvarer punktafgifter, der er langt højere end det normale i EF. Samtidig tjener det alle grænsekontrolforanstaltninger. til at bistå de berørte medlemsstater med gradvist at afskaffe I. • Administrative forpligtelser for virksomhederne som følge af direktivet: Ingen. II. Fordele for virksomhederne: Et af formålene med direktivet er at mindske de problemer, som virksomhederne kunne løbe ind i som følge af en pludselig afgiftsbegrundet ændring af handelsvilkårene. Da sådanne ændringer sædvanligvis er vanskeligere at bære for små og mellemstore imødekommer dette forslag virksomheder end for deres større konkurrenter, førstnævntes behov. III. Eventuelle ulemper for virksomhederne i form af ekstra omkostninger: Dette direktiv vil ikke påføre virksomhederne ekstra omkostninger. IV. Virkninger for beskæftigelsen: • Der forventes ingen negative virkninger for beskæftigelsen. V. Arbejdsmarkedets parter er ikke blevet hørt. VI. Der findes ikke noget mindre bindende alternativ. FINANSIERINGSOVERSIGT Anvendelsen af dette direktiv vil ikke forøge EF's egne indtægter. ISSN 0254-1459 KOM(96) 548 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 02 Katalognummer : CB-CO-96-552-DA-C ISBN 92-78-10771-9 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Resolución legislativa que contiene el dictamen del Parlamento Europeo sobre la propuesta de decisión del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a la revisión del Programa comunitario de política y actuación en materia de medio ambiente y desarrollo sostenible "Hacia un desarrollo sostenible" (COM(95)0647(95)0647(95))0647 - C4-0147/96 - 96/ 0027(COD)) (Procedimiento de codecisión: primera lectura)

eurovoc_concepts:
EU action
EU environmental policy
EU programme
sustainable development


title: Résolution législative portant avis du Parlement européen sur la proposition de décision du Conseil concernant un programme d'action communautaire pour la promotion des organisations non gouvernementales ayant pour but principal la défense de l'environnement (COM(95)0573 - C4-0104/96 - 95/0336(SYN)) (Procédure de coopération: première lecture)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
EU financing
EU programme
European Union membership
Mediterranean third countries
co-financing
environmental protection
non-governmental organisation


title: Dictamen del Comité de las Regiones sobre el «Servicio voluntario europeo para los jóvenes»

eurovoc_concepts:
action programme
voluntary military service
young person


title: Résolution législative portant avis du Parlement européen sur la proposition de règlement du Conseil modifiant le règlement du Conseil (CEE) 4064/89 du 21 décembre 1989 sur le contrôle des concentrations entre entreprises (COM(96) 0313 - C4-0536/96 - 96/0224(CNS)) (Procédure de consultation)

eurovoc_concepts:
EU Member State
competition
competition policy
economic concentration
merger control


title: Decision on the common position established by the Council with a view to the adoption of a European Parliament and Council Directive amending the Annex to Council Directive 93/7/EEC of 15 March 1993 on the return of cultural objects unlawfully removed from the territory of a Member State (C4- 0379/96 - 95/0254(COD)) (Codecision procedure: second reading)

eurovoc_concepts:
cultural object
illicit trade
painting


title: Reglamento (CE) nº 2174/96 de la Comisión de 13 de noviembre de 1996 por el que se establecen valores unitarios para la determinación del valor en aduana de determinadas mercancías perecederas

eurovoc_concepts:
customs regulations
customs valuation
fresh fruit
fresh vegetable
perishable goods


title: Resolução sobre a situação no leste do Zaire

eurovoc_concepts: Rwanda refugee


title: Förslag till rådets beslut om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken för förluster på lån till projekt utanför gemenskapen (Central- och Östeuropa, Medelhavsländerna, Asien och Latinamerika, och Sydafrika)

eurovoc_concepts:
Community budget
EIB loan
credit guarantee
financial aid
third country

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 13. 11. 1996 KOM(96) 586 slutlig 96/0278 (CNS) Förslag till RÅDETS BESLUT om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken för förluster på lån till projekt utanför gemenskapen (Central- och Östeuropa, Medelhavsländerna, Asien och Latinamerika, och Sydafrika) (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1. Inledning Det bifogade förslaget behandlar ett samlat förnyande av gällande mandat för Europeiska investeringsbanken (EIB) i tredje land vilka utlöper omkring slutet av 1996. Förslaget beaktar slutsatserna från EKOFIN-rådet i oktober 1996 beträffande det nya garantisystemet i gemenskapens budget för EIB:s utlåning i tredje land. I slutsatserna fastslås att "den externa utlåningsvolymen skall respektera budgetplanen, budgetdisciplinen och EIB:s interna riktlinjer för utlåning till tredje land samt beakta slutsatserna från Europeiska rådet i Essen, Cannes och Madrid". Vad gäller garantins nivå, påpekas i slutsatserna att en garantinivå inom intervallet 65 % till 75 % antas uppfylla gemenskapens samlade externa utlåningsbehov till och med 1999. (Ett beslut om den slutliga garantinivån skall fattas samtidigt som beslutet om det föreliggande förslaget. ) inrättat en reserv som sätter ett effektivt årligt tak för EIB-lån som garanteras av gemenskapens budget faller under den ordning som anges i förordningen om garantifonden som antogs 1994. Tillsammans med fonden har budgetplanen lån och garantiåtaganden. Denna utveckling har lett kommissionen till uppfattningen att det vore konsekventare och rättvisare om mandaten, i stället för att såsom nu förnyas individuellt, skulle förnyas tillsammans och förläggas i tiden så att de sammanföll med de tidsperioder som omfattas av budgetplanen, vilken upprättar reserven. Förslaget att med ett år förlänga EIB:s utlåning i asiatiska och latinamerikanska länder, som för närvarande diskuteras i rådet, är en del av detta tillvägagångssätt. Denna övergångsåtgärd skulle bringa mandatet för dessa länder i linje med bankens mandat i Central- och Östeuropa och Medelhavsområdet, vilket sålunda skulle göra det möjligt att förnya dessa mandat gemensamt till och med 1999, dvs. till slutet av den gällande budgetplanen. I detta sammanhang föreslår kommissionen även att förnyandet av bankens nuvarande mandat i Sydafrika, som löper ut den 15 juni 1997, också skall behandlas i det övergripande förslaget. 2. EIB:s verksamhet i tredlje land. Preliminära anmärkningar. 2. 1 Merparten av EIB:s mandat som rör verksamhet i tredje land och som garanteras av gemenskapens budget utlöper inom en nära framtid, såsom framgår av tabellen nedan. 2. 2 Förutom de mandat som förtecknats i tabellen, har kommissionen till rådet överlämnat följande förslag om beviljande av budgetgaranti för EIB:s utlåning: I april 1995 godkände rådet förhandlingsdirektiven för ett finansprotokoll med Kroatien för perioden 1996-2000. I protokollet stadgas om EIB-lån på 230 miljoner ecu. Förhandlingarna avbröts i augusti 1995. Liknande direktiv godkändes av rådet i december 1995 för förhandlingar om ett finansprotokoll med före detta jugoslaviska republiken Makedonien. En summa på 150 miljoner ecu i EIB-lån föreslogs för perioden 1996-3000, I det motsvarande förslaget till rådets beslut förutses att lånen kommer att beviljas för perioden 1997-2000. Tabell 1. Gällande EIB-mandat (egna medel) Land/region Avtal Lånetak (miljoner Mandatperiod ecu) 750 1993-1996 (feb. ) 1300 1800 3 000 1992-1996 (okt. ) 1992-1996 (dec. ) 1993-1996 (dec. ) Rådets beslut 93/115/EEG Finansprotokoll (IV) Övergripande facilitet Rådets beslut 93/696/EG Rådets beslut 300 1995-1997 (juni) Asiatiska och latinamerikanska länder1 Medelhavsländer2 Medelhavsländer Central- och östeuropeiska länder4 Sydafrika Slovenien 95/207/EG Finansprotokoll (I) 150 Gaza och Västbanken5 Rådets beslut 94/1735/EG Cypern Malta Turkiet0 Finansprotokoll (IV) Finansprotokoll (IV) Särskild åtgärd (blockerad) 250 50 30 750 1993-1997 (juli) 1994-1998 (dec. ) 1994-1998 (godkänt 1995) 1994-1998 (godkänt 1995) 1996-2000 Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay och Venezuela i Latinamerika. Bangladesh, Brunei, Filippinerna, Indien, Indonesien, Kina, Macao, Malaysia, Mongoliet, Pakistan, Singapore, Sri Lanka och Thailand i Asien. Algeriet, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Marocko, Syrien och Tunisien. Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Syrien, Tunisien och Turkiet. Albanien, Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Tjeckien och Ungern. Utlåning ur den övergripande faciliteten. Initiativ taget inom ramen för beslut med anknytning till tullunionen. Den 22 december 1995 uppmanade rådet banken att bevilja lånen. Åtgärden har senare blockerats. I januari 1996 godkände kommissionen en övergångsåtgärd för fortsatt EIB-verksamhet i asiatiska och latinamerikanska länder , vilken fortfarande diskuteras i rådet. Åtgärden föreslog att en garanti för EIB-lån på 410 miljoner ecu skulle beviljas för en provperiod på ett år, vilket skulle bringa detta mandat i linje med mandaten för länderna i Central- och Östeuropa och Medelhavsområdet. 2. 3 I det föreliggande förslaget har en del av instrumenten och länderna i tabell 1 omgrupperats för att motsvara de initiativ och åtgärder som kommissionen vidtagit sedan huvuddelen av EIB-mandaten senast förnyades. Dessutom har den föreslagna längden på mandaten förenhetligats i överensstämmelse med strategin som försöker få mandatsperioderna att sammanfalla med de perioder som budgetplanerna omfattar. i) Beträffande grupperingen: I överensstämmelse med gemenskapens Medelhavspolitik föreslås att bankens utlåning i detta område skall ske med hjälp av ett enda instrument, som skall ersätta de nuvarande bilaterala protokollen och den övergripande faciliteten för regionala och miljöskyddsprojekt. Följande i mandatet för Medelhavsområdet: Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet och Gaza-Västbanken, dvs. de länder som i nuläget åtnjuter den övergripande faciliteten för Medelhavsområdet. länder ingår Efter avtalet om finansiellt samarbete som godkändes av rådet i samband med dess beslut rörande tullunionen mellan Europeiska gemenskapen och Turkiet, omfattas även detta land av det ovan nämnda programmet. av Gaza-Västbanken Medtagandet i överensstämmelse med rekommendationerna i bankens och kommissionens gemensamma rapport, som snart kommer att överlämnas till rådet. (En sådan rapport krävdes av förklaringarna som ingår i protokollet till beslut nr 1735/94. ) föreslås Bankens utlåning enligt de fjärde finansprotokollen som avtalats med Cypern och Malta och som utlöper 1998 kommer att fortsätta jämsides med bankens utlåning i enlighet med det föreliggande initiativet. Enligt det föreliggande förslaget skall även Slovenien ingå i mandaten för Central- och Östeuropa. Landet drar redan fördel av Phare-programmet och undertecknade i juni 1996 ett Europaavtal om associering med gemenskapen. KOM(95) 742. Beträffande vilka länder som kan komma i fråga föreslogs att Vietnam skulle läggas till på listan över de länder som kan komma i fråga under det första mandatet. Vidare avfördes Mongoliet från den ursprungliga listan, eftersom landet drar fördel av Tacis- programmet såsom anges i förordning (Euratom, EEG) nr 2053/93. I mandatet för Latinamerika och Asien skall ingå alla länder som förtecknats i den temporära åtgärd som beskrivs ovan i avsnitt 2. 2 plus Mongoliet. Det föreslås att Mongoliet återinförs på listan över asiatiska och latinamerikanska länder som drar fördel av utiåning från EIB, som landet lämnade när det övergick från till Tacis- programmet för utvecklingsländer programmet. Det innebar att Mongoliet inte kunde komma i fråga för vare sig EIB- eller EBRD-lån (Mongoliet är inte aktieägare). Av den anledningen föreslås att Mongoliet återinförs på listan över asiatiska och latinamerikanska länder som kan komma i fråga för EIB-lån. i Asien och Latinamerika Det föreslås att mandatet för Sydafrika fortsättningsvis undantas från den pågående förnyandeomgången, eftersom diskussionerna om ramen för relationerna mellan gemenskapen och detta land ännu inte avslutats. ii) Beträffande mandatperioden: Det föreslås att budgetgarantin som skall beviljas EIB för lån enligt mandaten för Medelhavsområdet, Central- och Östeuropa, Latinamerika och Asien samt Sydafrika, förlängs till den 31 december 1999 då de nuvarande mandaten utlöper. Det innebär att de förnyade mandaten sträcker sig över perioden 1997-1999 och omfattar runt tre år för de regionala mandaten och två och ett halvt år för Sydafrika. Det föreslagna tillvägagångssättet har också andra praktiska fördelar. T. ex. åtnjuter EIB:s utlåning i en del länder räntesubventioner som belastar budgeten, varför det vore praktiskt att synkronisera budgetfaciliteten och låneperioden. I fråga om Sydafrika skulle den föreslagna perioden synkronisera mandatet med det fjärde Loméprotokollet och därmed ge möjlighet att i framtiden föra samtidiga diskussioner om båda dessa faciliteter. 3. 3. 1 Förnyande av ELBrs mandat för perioden 1997-1999 Politiska överväganden EIB:s utlåning utanför gemenskapen styrs av gemenskapens politik för samarbete med tredje land. De garantier som gemenskapen beviljar banken för extern utlåning är en del av gemenskapens finansiella åtaganden. Dessa bör, såsom påpekades av Europeiska rådet i Essen, fördelas geografiskt på ett rättvist sätt med beaktande av gemenskapens prioriteter och slutsatserna från Europeiska rådet i Edinburgh, som särskilt fastslog det årliga belopp som skall tillföras reserven för extern verksamhet. Sedan 1990 har gemenskapen inriktat sin uppmärksamhet på politiken gentemot Central- och Östeuropa samt Medelhavsområdet. I Essen formulerade rådet strategin för länderna i Central- och Östeuropa inför deras kommande anslutning och konstaterade att deras "integrering i de transeuropeiska näten (TEN) var avgörande för att stärka deras politiska och ekonomiska band till unionen". Utvidgningsprocessen motsvaras av en förstärkning av gemenskapens åtaganden gentemot Medelhavsländerna. I detta avseende godkände rådet tillvägagångssätt som kommissionen antagit och som rekommenderade upprättande av ett Europa- Medelhavspartnerskap, vilket senare avtalades om vid Barcelonakonferensen i november 1995. i Essen det Gemenskapens avsikt att väsentligt förstärka sitt finansiella samarbete med de två grannregionerna bekräftades i Cannes. Rådet överenskom om att avsätta 6 693 respektive 4 685 miljoner ecu för länderna i Central- och Östeuropa och Medelhavsländerna i form av direkt budgetbistånd för perioden 1995- 1999. Man enades även om att biståndet, särskilt för Medelhavsländerna, "skall kompletteras med hjälp från EIB i form av utökade lån". Europeiska rådet i Essen, Cannes och senare i Madrid konstaterade den viktiga roll som spelas av EIB i de här två regionerna. I länderna i Central- och Östeuropa stöder banken deras ekonomiska utveckling och omvandling, och hjälper länderna att förbereda sig för medlemskap. I Medelhavsområdet spelar den en lika viktig roll genom att bidra till uppbyggnaden av ett genuint partnerskap med grannländerna. Den långfristiga finansiering och de villkor som banken erbjuder bidrar framför allt till att stärka infrastrukturen i de berörda länderna och att finansiera andra investeringar som underlättar ett gradvist införande av frihandel. Under de senaste åren har gemenskapen gradvis förstärkt sina band med Latinamerika, Asien och Sydafrika. Avtalet med Mercosur undertecknades i december 1995, och förhandlingarna om ett handels- och samarbetsavtal med Sydafrika framskrider i stadig takt. Efter den högtidliga förklaringen i Florens skall San José-processen mellan gemenskapen och Centralamerika förnyas. Beträffande Asien noterade rådet att Bangkokkonferensen i mars 19% lade grunden till en ny era i relationerna mellan Europa och Asien. De framgångar som bankens mandat för asiatiska och latinamerikanska länder har rönt hos europeiska företag och bland de länder som kan komma i fråga visar klart och tydligt vilken viktig roll EIB spelar som samarbetsinstrument. Som framgår av resultaten av det föregående mandatet underlättar banken europeiska företags investeringar på några av de snabbast växande marknaderna i världen. Detta framhävdes vid rådets möte i Madrid där banken uppmanades "att intensifiera sin verksamhet i Latinamerika". Vad gäller Sydafrika visar de erfarenheter som EIB gjort under den korta tid som gått sedan banken anförtroddes mandatet att till konsolideringen av den demokratiska processen och de ekonomiska och sociala reformer som landet genomför. lån bidrar 3. 2 Rådets riktlinjer EKOFIN-mötet i oktober 1996 gav, efter att ha behandlat kommissionens förslag om garantier i gemenskapens budget för nya EIB-lån i tredje land8, följande riktlinjer för EIB:s externa utlåning: i) ii) iii) iv) v) följa budgetplanen och Den måste iaktta gemenskapens budgetdisciplin. Den föreslagna utlåningen skall i synnerhet vara i förordningen om underkastad den ordning som föreskrivs garantifonden. EIB:s kreditvärdighet måste garanteras. I detta avseende beslöt rådet att en global generell garanti skall beviljas banken på en nivå mellan 65 % och 75%. EIB:s utlåning i tredje land måste respektera riktlinjerna för extern utlåning, som säkerställer att bankens väsentliga och prioriterade gemenskapsuppdrag inte äventyras. Dessa riktlinjer innebär att hjälpen utanför gemenskapen i princip inte borde överskrida 10 % av bankens totala verksamhet. EIB uppmanas att för en betydande del av sin utlåning säkerställa att tillräckliga garantier från tredje part beviljas för kommersiella risker, varvid budgetgarantin i sådana fall skulle ansvara endast för politiska risker som härrör ur icke överförande av valuta, exproprieringar, krig och inre oro. Inbetalningssatsen för EIB:s och annan extern utlåning som omfattas av förordningen om garantifonden skall förbli på nuvarande nivå (15 % av kapitalvärdet för den garanterade lånetransaktionen) till och med 1999. Gemenskapens budgetgarantier för EIB:s utlåning utanför gemenskapen, SEK(96) 1131, juni 1996. 3. 3 Icke-ElB-utlåning EIB:s utlåning är ett av flera instrument som omfattas av den ordning som anges i förordningen om garantifonden. Då taken fastställs för EIB:s verksamhet under perioden 1997-1999 måste därför vederbörlig hänsyn tas till de medel i reserven som tas i anspråk av andra instrument. Särskilt skall beaktas, i överensstämmelse med kommissionens förslag om det nya garantisystemet, att taken för EIB-lånen skall fastställas "då tillräckliga belopp satts åt sidan för Euratom och eventuella betalningsbalanslån". Kommissionen anser att det är nödvändigt att i reserven i anslutning till fonden avsätta tillräckligt med medel för att säkerställa en årlig lägsta nivå på 450 miljoner ecu för oförutsedd icke-EIB-utlåning till alla tredje land. Denna marginal anses vara ett minimum, som möjliggör för EU att, om behov uppstår och utan att modifiera budgetplanen, erbjuda olika slag av bistånd i form av lån eller lånegarantier, inbegripet en justering uppåt av den ursprungligen planerade Euratomutlåningen, makroekonomiskt bistånd och eventuellt andra exceptionella transaktioner. Erfarenheten visar att sådant bistånd är mycket svårt att planera på förhand. Medan åtaganden om enbart makroekonomiskt stöd sedan 1990 uppgår till i genomsnitt 578 miljoner ecu per år, låg det under tre av de sju åren på mer än 600 miljoner ecu, år 1993 var det obefintligt och har hittills under 1996 varit mycket litet. För 1997 kan beslut om flera makroekonomiska stodpaket behöva fattas, i synnerhet för Ukraina, Bulgarien och republiker i det före detta Jugoslavien, till ett samlat belopp på uppskattningsvis minst 400 miljoner. Vad beträffar Euratomlånen kan det, trots en årlig tillförsel på upp till 200 miljoner ecu för sådana lån, bli nödvändigt att bevilja högre belopp under något år (inom en total ram på 1,1 miljarder ecu), vilket (genom garantifondens korrigeringsmekanism) skulle innebära en minskning av beloppen som återstår för andra lånetransaktioner under de följande åren. På grundval av den information som finns tillgänglig anser kommissionen att runt 210 miljoner ecu borde tillföras under de tre kommande åren, utöver de 200 miljoner ecu som redan planeras. Slutligen borde behovet för exceptionella ändamål beaktas. Man bör hålla i minnet exempelvis inte endast den leverantörskredit på 500 miljoner ecu till Ryssland och 1 250 miljoner ecu till de stater som nyligen blivit självständiga som beslöts 1991, utan också ett eventuellt exceptionellt finansiellt stöd till Arménien, Georgien och Tadzjikistan, som kan komma att kräva avsättningar på omkring 170 miljoner ecu nästa år. Under dessa förhållanden är det en del av en sund finansiell planering att inte helt och hållet förbruka den utlåningskapacitet som gemenskapen har genom reserven för lån och lånegarantier. I detta avseende förtjänar det att påpekas att det föreslagna årliga beloppet på 450 miljoner ecu för alla lånetransaktioner utanför EIB redan tycks vara otillräckligt för 1997, och att det innebär en minskning på 22 % jämfört med det genomsnittliga årliga beloppet för enbart makroekonomiskt stöd. Denna situation skulle leda till en betydande nedskärning av gemenskapens normala deltagande i framtida makroekonomiska stödpaket till förmån för associerade länder och troligtvis göra gemenskapen oförmögen att utan en revidering av budgetplanen besluta om större exceptionella stödpaket till tredje land. 3. 4 EIB:s mandat De nuvarande bestämmelserna i förordningen om garantifonden kräver att 15 % av kapitalvärdet av de garanterade transaktionerna överförs från reserven till fonden. Med avseende på EIB:s utiåning är det därför nödvändigt att - inom det intervall som överenskommits av EKOFIN-rådet - göra ett antagande om den exakta nivån på den garanti som skall beviljas. I denna fråga håller kommissionen fast vid den tekniska bedömningen att en generell garanti på 50 % såsom, i samförstånd med EIB, föreslagits för rådet är tillräcklig för att bevara bankens kreditvärdighet. I överensstämmelse med EKOFIN-mötet i oktober läggs dock det bifogade förslaget fram under antagande av en garantinivå på 65 % för EIB:s externa lån. Nedanstående tabell visar de medel som finns tillgängliga för förnyande av EIB:s utiåning efter att 450 miljoner ecu per år avsatts för makroekonomiskt bistånd och oförutsedda ändamål såsom beskrivs i föregående avsnitt. För perioden 1997-1999 uppgår dessa medel till 665 miljoner ecu. 10 BERÄKNAT UTNYTTJANDE AV GARANTIRESERVEN (inklusive beslutade och redan föreslagna transaktioner plus 450 miljoner ecu per år for makroekonomiskt stöd och oförutsedda ändamål) (Antagen garanti för EIB-lån: 65 %)' 1. Reserver för lån och lånegarantier 2. Tillgängliga medel för transaktioner i reserven: i) ii) redan beslutade, t. ex. EURATOM (CD 1994), föreslagna och under förberedelse, särskilt dem som nämns i punkt 3. 52 3. Avsättning för makroekonomiskt stöd och oförutsedda ändamål: 450 miljoner ecu/år. Marginal för förnyande av EIB:s mandat (l)-(2)-(3) miljoner ecu 1997-1999 1012 77 67 203 665 Inbetalningssats Euratom 14 %. Nuvarande inbetalningssats 15 %. Enligt motsvarande budgetredogörelser uppgår de preliminära låneteckningarna till 690 miljoner ecu. Med beaktande av de rådande budgetrestriktionerna, de medel som behövs för andra instrument och principerna om geografisk balans som angavs av Europeiska rådet i Essen föreslår kommissionen att det sammanlagda taket för förnyande av de ovan nämnda EIB-mandaten för perioden 1997-1999 borde fastställas till 6 825 miljoner ecu och de regionala taken sättas enligt följande: i) De avsevärda belopp i budgetmedel som av Europeiska rådet i Cannes beviljades Central- och Östeuropa och Medelhavsländerna bekräftar dessa länders prioritet och relativa betydelse. I enligt härmed rekommenderar kommissionen att lånetaket för perioden 1997-1999 för dessa regioner sätts till 3 450 miljoner respektive 2 100 miljoner ecu9. I meddelandet från mars 1995 om Medelhavspolitiken rekommenderade kommissionen att ". banken föreläggs att rapportera till rådet om möjligheterna att tilldela Medelhavsländer utanför EG ett belopp i samma storleksordning som det som föreslogs av kommissionen [5 500 miljoner ecu] av bankens egna medel. ". 11 I jämförelse med de tidigare mandaten innebär de föreslagna taken en ökning på 15 % för länderna i Central- och Östeuropa10 och på 13 % för Medelhavsländerna (37 % om den särskilda åtgärden till förmån för Turkiet som avtalades inom ramen för tullunionen skulle medräknas)11. ii) För Latinamerika och Asien föreslår kommissionen ett tak på 900 miljoner ecu. Det föreslagna beloppet innebär en ökning på omkring 20 % i jämförelse med det nyss utgångna mandatet för 1993-1996. Det är också i överensstämmelse med den kompromiss som för närvarande diskuteras i rådet i samband med den övergångsåtgärd som föreslås av kommissionen för fortsättningen av EIB:s verksamhet i asiatiska och latinamerikanska länder. iii) För Sydafrika rekommenderar kommissionen en förlängning av det nuvarande mandatet, eftersom den bedömer det som på kort sikt mycket osannolikt att det skulle ske ett väsentligt uppsving av affärsverksamheten i det svarta samhället. Detta innebär 375 miljoner ecu för de två och ett halvt år som omfattar perioden mellan den tidpunkt då det nuvarande mandatet utlöper och den föreslagna tidpunkten, den 31. 12. 1999. Kommissionen anser, i samförstånd med banken, att förnyandet av mandaten med de lånetak som ovan föreslås kommer att kunna absorberas av banken utan att vara till förfång för dess uppdrag att bidra till en balanserad och störningsfri utveckling av gemenskapen. 3. 5 Nya EIB-mandat Det förväntas att det avtal med före detta jugoslaviska republiken Makedonien som nämns i avsnitt 2. 2 kommer att slutas inom kort. Det kan heller inte uteslutas att förhandlingarna med Kroatien kan komma att återupptas. Vidare förväntas det att gemenskapen kommer att ingå avtal med Bosnien-Hercegovina och Jugoslavien (Serbien-Montenegro). Det är troligt att de avtal som kommer att föreslås inbegriper utlåning från EIB. Det har ännu inte fattats beslut om vilka lånetak som kommer att gälla, men de förväntas vara blygsamma och deras effekt på reserven följaktligen liten. Dessutom är det inte troligt att lånen kommer att utbetalas före 1998. Utlåningen i dessa två länder kommer att avpassas med hänsyn till tillgängliga medel i reserven då avtalen sluts och till utnyttjandegraden för EIB-lånen i de mandat som rör det bifogade förslaget. 10 n Procenttalen i detta avsnitt är endast antydande, eftersom instrumenten (Medelhavsområdet) och antalet länder som kan komma i fråga (länder i Central- och Östeuropa, asiatiska och latinamerikanska länder) inte är desamma i de föreslagna och de tidigare mandaten. Vid Corepers sammanträde den 22 december 1995 noterades följande förklaring: "Rådet och kommissionen bekräftar att det tak på 750 miljoner ecu som lagts på den särskilda finansiella samarbetsåtgärden för Turkiet skall beaktas när det sammanlagda taket för EIB-lån av dess egna medel till tredje land i Medelhavsområdet bestäms för perioden 1996 till 1999". 12 Andra EIB-mandat än dem som nämns ovan ligger utanför räckvidden för det föreliggande förslaget om förnyande av mandaten. 4. Slutsatser I enlighet med rådets riktlinjer för EIB:s externa utlåning och efter att ha säkerställt att tillräckliga belopp avsatts för Euratom, betalningsbalanslån och oförutsedda ändamål föreslår kommissionen att rådet uppmanar EIB att fortsätta sin utlåningsverksamhet, i överensstämmelse med i Central- och Östeuropa, sina kriterier, Medelhavsländer utanför EG, latinamerikanska och asiatiska länder med vilka gemenskapen ingått samarbetsavtal och Sydafrika, investeringsprojekt för beviljar EIB en garanti i gemenskapsbudgeten till utgången av år 1999 för 65 % av alla lån som tecknas, med ett tak på 6 825 miljoner ecu som fördelas enligt följande: 3 450 miljoner ecu i Central- och Östeuropa, 2 100 miljoner ecu i Medelhavsländerna, 900 miljoner ecu i Latinamerika och Asien, och 375 miljoner ecu i Sydafrika, och antar det bifogade förslaget till beslut. 13 Förslag till RÅDETS BESLUT om beviljande av en gemenskapsgaranti till Europeiska investeringsbanken för förluster på lån till projekt utanför gemenskapen (Central- och Östeuropa, Medelhavsländerna, Asien och Latinamerika, och Sydafrika) EUROPEISKA UNIONENS RAD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, och med beaktande av följande: Länderna i Central- och Östeuropa (Albanien, Bulgarien, Estiand, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern) företar stora politiska och sociala reformer och har inlett en grundläggande omstrukturering av sina ekonomier. 14 Rådet godkände den 4 oktober 1994 ett samarbetsavtal mellan gemenskapen och Sydafrika som syftar till att främja en harmonisk, balanserad och hållbar social och ekonomisk utveckling. Europeiska rådet i Essen den 9-10 december 1994 formulerade strategin inför en kommande anslutning av de associerade länderna i Central- och Östeuropa. Europeiska rådet i Cannes den 26-27 juni 1995 enades om att komplettera det budgetbistånd som beviljats Medelhavsländerna genom en ökning av lånen från Europeiska investeringsbanken (EIB) för att bidra till skapandet av ett frihandelsområde och Europa- Medelhavspartnerskapet. Europeiska rådet i Madrid den 15-16 december 1995 uppmanade rådet och kommissionen att genomföra förklaringen om Europa-Medelhavspartnerskapet och arbetsprogrammet som upprättades vid Barcelonakonferensen med Medelhavsländerna (Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet och Gaza-Västbanken). Vid samma möte bekräftade rådet EIB:s betydelse som instrument för samarbete mellan gemenskapen och Latinamerika och uppmanade banken att intensifiera sin verksamhet i regionen. Med avseende på utvidgningen uppmärksammade Europeiska rådet även att EIB:s fortsatta verksamhet kommer att medge en ökning av de samlade insatserna för anslutaingsförberedelserna. Europeiska rådets möte i Florens den 21-22 juni 1996 välkomnade resultaten från toppmötet Asien-Europa, vilket utgjorde en vändpunkt i relationerna mellan de två kontinenterna. Banken fullföljer de pågående låneprogrammen för Central- och Östeuropa i överensstämmelse med rådets beslut 93/696/EG och den utlåning som regleras av de fjärde protokollen och det övergripande ekonomiska samarbetet (förordning (EEG) nr 1763/92) i Medelhavsländer utanför EG. 15 Banken har redan slutfört det treåriga låneprogrammet i Latinamerika och Asien i överensstämmelse med rådets beslut 93/115/EEG. I januari 1996 föreslog kommissionen att rådet skulle förnya låneprogrammet i Latinamerika och Asien för en provperiod på ett år. Banken kommer i juni 1997 att ha slutfört det tvååriga låneprogrammet i Sydafrika i överensstämmelse med rådets beslut 95/207/EG. Rådet ålägger banken att fortsätta sin verksamhet för att stödja investeringsprojekt som genomförs i dessa länder genom att erbjuda banken den garanti som stadgas om i detta beslut. Denna garanti är underställd de villkor som anges i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994 om inrättande av en garantifond för åtgärder avseende tredje land3. I juni 1996 framlade kommissionen, i samförstånd med banken, ett förslag till rådet om ett nytt garantisystem för EIB:s utlåning till tredje land. I oktober 1996 kom rådet fram till att en garantinivå på mellan 65 % och 75 % för EIB-lån kan förväntas vara tillräcklig för den totala lånevolymen för EIB:s utlåningsmandat och andra utlåningsbehov för tredje land till år 1999. EIB uppmanas att för en betydande del av sin utlåning säkerställa att tillräckliga garantier från tredje part beviljas för kommersiella risker, varvid budgetgarantin i sådana fall skulle ansvara endast för politiska risker som härrör ur icke överförande av valuta, exproprieringar, krig och inre oro. Kommissionen och EIB bör säkerställa att en lämplig samordning mellan EIB:s verksamhet i de tredje land som kan komma i fråga och genomförandet av gemenskapens övriga finansiella instrument kommer till stånd. Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 (EGT nr L 293, 12. 11. 1994). 16 De enda befogenheterna i fördraget för antagande av detta beslut är de som ges i artikel 235. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. ArtikpJ 1 1. 1 Gemenskapen skall bevilja Europeiska investeringsbanken en garanti på 65 % i de fall då banken inte får in de belopp som förfallit till betalning på lån som beviljats i enlighet med dess sedvanliga kriterier för investeringsprojekt som genomförs i regionerna Central- och Östeuropa, Medelhavsländer utanför EG, Latinamerika och Asien samt i Sydafrika. Denna garanti skall vara begränsad till ett samlat lånetak på 6 825 miljoner ecu fördelade enligt följande: Central- och Osteuropa Medelhavsländer utanför EG Latinamerika och Asien Sydafrika 3 450 miljoner ecu, 2 100 miljoner ecu, 900 miljoner ecu, 375 miljoner ecu, och skall omfatta den period som börjar den dag då detta beslut träder i kraft och utiöper den 31 december 1999. Om vid denna periods utgång de lån banken har beviljat inte har nått de samlade belopp som anges ovan, skall perioden automatiskt förlängas med sex månader. 2. 2 De länder som ingår i ovan nämnda regioner är följande: Albanien, Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern i Central- och Östeuropa. 17 Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet och Gaza-Västbanken i Medelhavsområdet. Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay och Venezuela i Latinamerika. Bangladesh, Brunei, Filippinerna, Indien, Indonesien, Kina, Macao, Malaysia, Mongoliet, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thailand och Vietnam i Asien. Artikel 2 Kommissionen skall var sjätte månad underrätta Europaparlamentet och rådet om läget beträffande tecknade lån. I detta syfte skall banken regelbundet överlämna de relevanta upplysningarna till kommissionen. 18 Artikel 3 Kommissionen skall årligen underrätta Europaparlamentet och rådet om låneverksamheten och skall samtidigt lägga fram en bedömning av programverksamheten och samordningen mellan de finansiella institut som verkar inom samma område. ArtikeU Kommissionen och banken skall ha ett nära samarbete för att säkerställa den övergripande konsekvensen med avseende på den verksamhet som omfattas av detta beslut och genomförandet av andra gemensamma finansiella instrument till förmån för de berörda länderna. Artikels Genomförandebestämmelser för detta beslut skall fastställas i ett avtal som skall slutas mellan kommissionen och banken. Artikel6 Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordföranden 19 FINANSIERINGSÖVERSIKT 1. ÅTGÄRDENS BETECKNING Europeiska gemenskapens garanti för Europeiska investeringsbankens lån i följande regioner: Central- och Östeuropa (Albanien, Bulgarien, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern), Medelhavsländer utanför EG (Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta, Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet och Gaza- Västbanken, Latinamerika och Asien (Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay och Venezuela i Latinamerika, Bangladesh, Brunei, Filippinerna, Indien, Indonesien, Kina, Macao, Malaysia, Mongoliet, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thailand och Vietnam i Asien), Sydafrika. 2. BERÖRDA BUDGETPOSTER Artikel BO-220: Europeiska ekonomiska gemenskapens garanti för Europeiska investeringsbankens lån till tredje land i Medelhavsområdet. Artikel BO-221: Europeiska ekonomiska gemenskapens garanti för Europeiska investeringsbankens lån till tredje land i Central- och Östeuropa. Artikel BO-222: Europeiska ekonomiska gemenskapens garanti för Europeiska investeringsbankens lån till andra tredje länder. Artikel BO-224: Europeiska gemenskapens garanti investeringsbanken för lån till Sydafrika. till Europeiska 3. RÄTTSLIG GRUND Ges av det föreslagna beslutet, på grundval av artikel 235 i fördraget. 20 4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN Budgetposten är avsedd att tillhandahålla täckning i budgeten för garantier som Europeiska gemenskapen erbjuder Europeiska investeringsbanken för att garantera lån till ett högsta belopp av 6 825 miljoner ecu för perioden 1997-1999, med följande fördelning: 3 450 miljoner ecu i Central- och Östeuropa, 2 100 miljoner ecu i Medelhavsländer utanför EG, 900 miljoner ecu i Latinamerika och Asien, och 375 miljoner ecu i Sydafrika, som banken har ombetts finansiera. 5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Obligatorisk. 6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Garanti till Europeiska investeringsbanken. 7. BUDGETKONSEKVENSER FÖR ANSLAG FÖR VERKSAMHETER Endast om garantin tas i anspråk. 7. 1 Beräkningsmetod En symbolisk post föreslås med tanke på att beloppet och tidpunkten för ett anspråk på denna budgetrubrik inte kan beräknas på förhand, och vidare att det förhoppningsvis inte kommer att göras några anspråk på denna post. 7. 2 Kostnadernas fördelning på olika delar av verksamheten Inte tillämpligt. 7. 3 Driftskostnader för studier, expertmöten m. m. Inte tillämpligt. 21 8. FINANSIERING AV UTGIFTER FÖR VERKSAMHETER I fall av icke erlagd betalning sker betalning direkt från fonden till fordringsägaren. Om fonden inte har tillräckliga medel för att täcka en utebliven betalning tas budgeten i anspråk för ytterligare betalningar så att eventuella återstående medel i reserven först tillgrips, eventuella tillgängliga medel under taket för kategori 4 i budgetplanen, eller efter omplaceringar inom kategori 4, tillgrips i andra hand, och en revidering av budgetplanen i överensstämmelse med bestämmelserna i den interinstitutionella överenskommelsen, som kan inbegripa omplacering inom andra kategorier, tillgrips i tredje hand. För att uppfylla sina åtaganden kan kommissionen provisoriskt sköta skuldtjänsten genom att använda sina egna likvida tillgångar. I detta fall är artikel 12 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 tillämplig. 9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 9. 1 i) Kvantifierbara mål: se punkt 4 ovan. ii) Befolkning: Medelhavsländer utanför EG, central- och östeuropeiska länder, latinamerikanska och asiatiska länder och Sydafrika. 9. 2 Skäl för åtgärderna Att understödja de stora politiska och sociala reformerna och den grundläggande omstruktureringen av ekonomierna i de central- och östeuropeiska länderna, att stödja upprättandet av ett frihandelsområde och framgång för Europa- Medelhavspartnerskapet, i främja den latinamerikanska och asiatiska länder, och att stödja den framväxande demokratin och bidra till återuppbyggnaden av och den ekonomiska utvecklingen i Sydafrika. ekonomiska utvecklingen att 9. 3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden: Inte tillämpligt. 22 10. BUDGETKONSEKVENSER FÖR PERSONALKOSTNADER OCH VERKSAMHETER Inte tillämpligt. 11. KONSEKVENSER FÖR GARANTIRESERVEN 11. 1 Beräknat program för lån som skall tecknas under den tid beslutet är i kraft. (miljoner ecu) REGION 1997 1998 1999 TOTALT Central- och Östeuropa Medelhavsländer Asien och Latinamerika Sydafrika 1 100 600 300 100 1 125 700 300 125 1225 800 300 150 TOTALT 2 100 2 250 2 475 3 450 2 100 900 375 6 825 11. 2 Beräknad förbrukning av garantireserven för inbetalningar till garantifonden: inbetalningssats 15 %, förväntad garantinivå: 65 % (den lägre gränsen i det intervall som godkändes av rådet vid EKOFIN-mötet i oktober 1996). 1997 1998 1999 (miljoner ecu) TOTALT 204,8 219,4 241,3 23 11. 3 Beräknad förbrukning av garantireserven inklusive lån som redan godkänts av rådet och föreliggande förslag1. (miljoner ecu) 1997 1998 1999 Belopp i reserven 329 337 346 Återstående belopp i reserven 95,9 89,5 83,7 Situationen den 5 november 1996. 24 ISSN 1024-4506 KOM(96) 586 slutlig DOKUMENT SV 01 09 11 Katalognummer : CB-CO-96-588-SV-C ISBN 92-78-11622-X Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg M


title: 383 R 1983 : Commission Regulation (EEC) No 1983/83 of 22 June 1983 on the application of Article 85 (3) of the Treaty to categories of exclusive distribution agreements(OJ No L 173, 30.6.1983, p. 1).,383 R 1983 : Komission asetus (ETY) N:o 1983/83, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1983, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinmyyntisopimusten ryhmiin(EYVL N:o L 173, 30.6.1983, s. 1)(EP.17/NIDE 01, s. 48).,383 R 1983 : Kommissionens forordning (EØF) Nr.1983/83 af 22.juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk.3, på kategorier af eneforhandlingsaftaler(EFT nr.L 173 af 30.6.1983, s. 1).,383 R 1983 : Kommissionens förordning (EEG) nr 1983/83 av den 22 juni 1983 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av ensamåterförsäljaravtal(EGT nr L 173, 30.6.1983, s. 1)(SU 17/Vol.1, s. 48).,383 R 1983 : Reglamento (CEE) N̊ 1983/83 de la Comisión de 22 de junio de 1983 relativo a la aplicación del apartado 3 del artículo 85 del Tratado a determinadas categorías de acuerdos de distribución exclusiva(DO n̊ L 173 de 30.6.1983, p. 1)(EE 08, V2, p.110).,383 R 1983 : Regolamento (CEE) n. 1983/83 della Commissione del 22 giugno 1983 relativo all'applicazione dell'articolo 85, paragrafo 3, del trattato CEE a categorie di accordi di distribuzione esclusiva(GU n. L 173 del 30.6.1983, pag. 1).,383 R 1983 : Regulamento (CEE) N̊ 1983/83 da Comissão de 22 de Junho de 1983 relativo à aplicação do n̊ 3 do artigo 85̊ do tratado a certas categorias de acordos de distribuição exclusiva(JO n̊ L 173 de 30.6.1983, p. 1)(EE 08 F2, p. 110).,383 R 1983 : Règlement (CEE) n̊ 1983/83 de la Commission du 22 juin 1983 concernant l'application de l'article 85 paragraphe 3 du traité à des catégories d'accords de distribution exclusive(JO n̊ L 173 du 30.6.1983, p. 1).,383 R 1983 : Verordening (EEG) Nr.1983/83 van de Commissie van 22 juni 1983 betreffende de toepassing van artikel 85, lid 3, van het verdrag op groepen alleenverkoopovereenkomsten(PB nr.L 173 van 30.6.1983, blz. 1).,383 R 1983 : Verordnung (EWG) Nr. 1983/83 der Kommission vom 22. Juni 1983 über die Anwendung von Artikel 85 Abstaz 3 des Vertrages auf Gruppen von Alleinvertriebsvereinbarungen(ABl. Nr. L 173 vom 30.6.1983, S. 1).,383 R 1983 : Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 1983/83 της Επιτροπής της 22ας Ιουνίου 1983 σχετικά με την εφαρμογή του άρθρου 85 παράγραφος 3 της συνθήκης σε κατηγορίες συμφωνιών αποκλειστικής διανομής(ΕΕ αριθ.L 173 της 30.6.1983, σ. 1).

eurovoc_concepts:
consolidation of EU law
exclusive distribution agreement
restriction on competition