title: Komission tiedonanto teleyleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien arviointiperusteista ja jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koskevista pääperiaatteista

eurovoc_concepts:
EU financing
competition law
costing
telecommunications
transmission network

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27 11 1996 KOM(96) 608 lopull. KOMISSION TIEDONANTO teleyleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien arviointiperusteista ja jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koskevista pääperiaatteista SISÄLLYSLUETTELO 1. JOHDANTO: TÄMÄN TIEDONANNON TAVOITE 2. TAUSTA 2. 1 Yleispalvelun määritelmä, laajuus ja rahoitus 2. 2 Yleispalvelun rahoituksen perustana olevat periaatteelliset tavoitteet 2. 3 Päätös kansallisen järjestelmän luomisesta jäsenvaltiossa yleispalvelun nettokustannusten rahoittamiseksi 2. 4 Yleispalvelun kustannuslaskentaan ja rahoitukseen sovellettava yhteisön lainsäädäntö 2. 4. 1 Täydellisen kilpailun direktiivi 2. 4. 2 Yhteenliittämisdirektiivi 2. 4. 3 Valtiontukien merkitys 3. KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN ARVIOINTIPERUSTEET 4. KANSALLISELLA TASOLLA MÄÄRITETTÄVÄT KYSYMYKSET 5. KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN TOIMINNAN PÄÄPERIAATTEET 6. PÄÄTELMÄ LIITE A: YLEISPALVELUA KOSKEVAT YHTEISÖN OIKEUDEN ASIANMUKAISET SÄÄNNÖKSET LIITE B: LIITTYMISTÄ AIHEUTUVIEN ALIJÄÄMIEN KORVAUSJÄRJESTELMÄT LIITE C: 27 PÄIVÄNÄ MAALISKUUTA 1996 KOKOONTUNEEN 1910:nnen TELEVIESTINTÄNEUVOSTON PÖYTÄKIRJAAN TEHTY KOMISSION LAUSUNTO YLEISPALVELUN MAKSAJISTA 1 2 2 3 4 4 4 5 6 6 10 11 19 20 24 26 LIITE D: LÄHINNÄ KANSALLISTA TASOA KOSKEVIA KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN NÄKÖKOHTIA 27 SANASTO 30 /}tL 1. JOHDANTO: TÄMÄN TIEDONANNON TAVOITE Tämän tiedonannon tavoitteena on ilmoittaa jäsenvaltioille ne perusteet, joita komissio käyttää arvioidessaan yhteisön oikeuteen liittyviä säännöksiä, jotka on annettu yleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevista kansallisista järjestelmistä (jäljempänä "kansalliset järjestelmät"). Jäsenvaltioita ei vaadita perustamaan kansallisia järjestelmiä sen talousrasitteen jakamiseksi markkinoilla toimivien kesken, joka syntyy yleispalvelun tarjoamisen aiheuttamista kustannuksista. ja erityisesti Jos tällaisia järjestelmiä kuitenkin otetaan käyttöön, niiden on oltava yhteisön toteuttamista oikeuden mukaisia televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetun komission direktiivin (jäljempänä "täydellisen kilpailun direktiivi") mukaisia ja yhteenliittämisestä annettavassa neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivissä1 (jäljempänä "yhteenliittämisdirektiivi") olevien neuvoston ja Euroopan parlamentin hyväksymien säännösten mukaisia. täydellisen kilpailun Kansallisia järjestelmiä on välttämättä mukautettava jäsenvaltioiden erityisolojen perusteella varsinkin muita heikommin kehittyneillä yhteisön alueilla. Samalla yleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien perusperiaatteiden olisi oltava samoja kaikissa yhteisön alueen järjestelmissä, vaikka lopulliset lasketut taloudellisiin, kustannukset voivatkin olla kiinteässä yhteydessä vallitseviin sosiaalisiin ja maantieteellisiin oloihin. Tässä tiedonannossa annetaan myös opastusta kansallisten järjestelmien toimintaperiaatteista. Täydellisen kilpailun direktiivin mukaan kansallisista järjestelmistä on ilmoitettava komissiolle. Siksi tämän tiedonannon jaksossa 2 ja 3 määritellään ne oikeudelliset periaatteet ja lähestymistavat, joita komissio odottaa komissiolle ilmoitettavien kansallisten järjestelmien sisältävän, jos on arvioitava, ovatko tällaiset järjestelmät yhteisön lainsäädännön mukaiset. Jaksossa 4 tarkastellaan lähinnä kansallisella tasolla käsiteltäviä yleispalvelun näkökohtia. Jaksossa 5 on yksityiskohtaisia tietoja, jotka on tarkoitettu kansallisille teleyleispalvelun kansallisten järjestelmien toiminnasta. sääntelyviranomaisille pääperiaatteiksi Tällä tiedonannolla ei luoda täytäntöönpanokelpoisia oikeuksia. Lisäksi siinä ei rajoiteta komissiolle ilmoitettavien kansallisten järjestelmien lopullista arviointia, jossa otetaan ilman muuta huomioon tilanne ilmoituksentekohetkellä. l Neuvoston yhteinen kanta (EY) N:o 34/96, vahvistettu 18 päivänä kesäkuuta 1996 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/. /EY antamiseksi. päivänä. kuuta. televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi H 2. TAUSTA 2. 1 Yleispalvelun määritelmä, laajuus ja rahoitus Yleispalvelun käsitteellä on tärkeä asema tietoyhteiskunnan haasteisiin vastaamisessa2. Yleispalvelu perustuu yleisen saatavuuden, tasapuolisuuden, jatkuvuuden ja kohtuuhintaisuuden periaatteisiin. Yhteenliittämisdirektiivissä yleispalvelulla tarkoitetaan: "määriteltyä tietyniaatuisten palvelujen vähimmäismäärää, joka on kaikkien käyttäjien saatavilla käyttäjien maantieteellisestä sijainnista riippumatta erityiset kansalliset edellytykset huomioon ottaen kohtuulliseen hintaan". Tämän vuoden maaliskuussa komissio totesi, että tällä tavoin määritelty palvelu on sama kuin npuhelintoiminnan palvelun tarjoaminen kiinteän liittymän välityksellä, joka mahdollistaa myös telekopion ja modeemin toiminnan sekä operaattorineuvonnan, hätä- ja luettelopalvelujen (johon kuuluu tilaajaluettelojen tarjoaminen) ja maksullisten yleisöpuhelimien tarjonta? " totesi myös, että direktiivin 95/62/EY4 Komissio sanotun puhelintoimintadirektiivin) mukaisesti "käyttäjien saatavilla pitäisi olla julkista laadusta ja laatutavoitteiden täyttymisestä". tietoa palvelujen kustannuksista, hinnoista ja (niin ja kohtuuhintaisuutta Euroopan unionissa olisi Lopuksi komissio korosti kyseisessä tiedonannossa sitä, että yleispalvelun käsite muuttuu ja kehittyy ja että käsitettä ja erityisesti sen laajuutta, tasoa, laatua säännöllisesti tarkistettava. Komission on määrä julkaista ensimmäinen kertomus aiheesta 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä. Tässä yhteydessä voitaisiin myös käsitellä kysymystä sellaisten erityistariffien mahdollisesta rahoittamisesta, joita koulut maksaisivat liittymisestä Internetin tyyppisiin verkkoihin, kuten komission viime lokakuussa antamassa toimintasuunnitelmassa Oppiminen tietoyhteiskunnassa esitetään. Ensimmäinen tärkeä yleispalvelun kehitysvaihe ja neuvoston sisältyy tuoreeseen ehdotukseen Euroopan parlamentin 2 Katso komission 13 päivänä maaliskuuta 1996 antama tiedonanto Teleyleispalvelu täysin vapautetun tiedonanto Yleishyödylliset palvelut ympäristön näkökulmasta, KOM(96) 73 ja komission Euroopassa, KOM(96) 443 3 Katso 13 päivänä maaliskuuta 1996 annettu tiedonanto Teleyleispalvelu täysin vapautetun ympäristön näkökulmasta, COM(96) 73 4 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 95/62/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1995 avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta pientaajuuspuheviestitykseen, EYVL N:o L 321, 30. 12. 1995 direktiiviksi puhelintoimintadirektiivin mukauttamisesta kilpailuympäristöön5. Tässä ehdotuksessa ei esimerkiksi enää tarkoiteta yleispalvelulla ainoastaan kiinteän linjan liittymää, vaan pikemminkin määritellyn palvelun tarjoamista kiinteään sijaintipaikkaan kiinteän linjan tai langattoman yhteyden välityksellä. Tässä langattoman siirron asema yleispalveluvelvoitteen täyttämisessä niissä tapauksissa, joissa se on edullisin tekniikka. tunnustetaan jakaa markkinoilla Yleispalveluvelvoitteiden nettokustannukset voidaan toimivien kesken, rasitusta yleispalvelua tarjoavalle organisaatiolle. Jäljempänä olevassa jaksossa 2. 3 on yleiskatsaus yleispalvelun kustannuslaskentaan ja rahoitukseen sovellettavasta yhteisön oikeudesta. jos ne merkitsevät epäoikeudenmukaista 2. 2 Yleispalvelun rahoituksen perustana olevat periaatteelliset tavoitteet Yleispalvelun rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien olisi oltava yhdenmukaisia tiettyjen Euroopan tason periaatteellisten perustavoitteiden kanssa. Näiden järjestelmien on mahdollisimman paljon - vähimmäistettävä markkinoille pääsyn esteitä ja huolehdittava riittävistä takuista yleispalvelun rahoittamiseksi; - turvattava puolueettomuus {esimerkiksi markkinoilla toimivien, tiettyjen tekniikoiden tai yhdistettyinä tai erillisinä tarjottavien palvelujen välillä) niin, ettei markkinoille pääsy eivätkä sen seurauksena syntyvät investointipäätökset ja/tai markkinoiden toiminta vääristy; - vähimmäistettävä hallinnolliset rasitteet ja niihin liittyvät kustannukset; - perustuttava puolueettomille, avoimille, suhteellisille ja syrjimättömille menettelyille ja - luotava ympäristö, joka kannustaa entistä parempaan tehokkuuteen ja innovatiivisuuteen, jotta yleispalvelua voitaisiin ajan mittaan tarjota entistä alhaisemmin kustannuksin. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot voivat vapaasti asettaa tiettyjä tekniikoita ja toiminteita koskevia lisävelvoitteita ja/tai asettaa (esimerkiksi matkaviestinpalveluja tai ISDN:ää koskevia) palvelu- ja peittotavoitteita, tarjonnasta aiheutuviin mutta talousrasitteisiin ei voi saada varoja yleispalvelun rahoittamiseksi perustetusta mekanismista. toiminteiden tekniikoiden tällaisten tai 5 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä, KOM(96) 419, 11. 9. 1996 2. 3 Päätös kansallisen järjestelmän luomisesta jäsenvaltiossa yleispalvelun nettokustannusten rahoittamiseksi Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallinen sääntelyviranomainen voi vapaasti laskettujen yleispalvelun kustannusten perusteella, että tilinpäätöksen mukaisesti vahvistetun päättää - yleispalvelun rahoitusta ei tarvita, koska joko yleispalveluvelvoitteesta ei synny nettokustannuksia tai (i) syntyneet nettokustannukset eivät rasita operaattoria tai operaattoreita epäoikeudenmukaisesti tai (ii) sen käyttö erityisen rahoitusjärjestelmän hallintokustannuksiin ei ole perusteltua; - yleispalveluvelvoitetta ei pidetä rasitteena, vaan jäsenvaltio päättää rahoittaa sen suoraan tai välillisesti; - yleispalveluvelvoitetta pidetään rasitteena ja erityistä yleispalvelun tarvitaan. Tällöin kansallisten järjestelmien on rahoitusjärjestelmää oltava yhteisön oikeuden mukaisia. 2. 4 Yleispalvelun kustannuslaskentaan ja rahoitukseen sovellettava yhteisön lainsäädäntö Yllä esitetyt yleisperiaatteet ja poliittiset tavoitteet ovat peräisin yleispalvelun kustannuslaskennan ja rahoituksen nykyisestä järjestelmästä {katso liitteessä A olevat viitteet lainsäädäntöön). Tässä järjestelmässä jäsenvaltioille asetetaan erityisvelvoitteita. 2. 4. 1 Täydellisen kilpailun direktii vi joiden Täydellisen kilpailun direktiivin mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1997 toimiluvan myöntämis-Ja. tarkoituksena on noudattaa "yleispalvelua ilmoitusmenettelyt, koskevia taloudellisia velvoitteita"6. Jäsenvaltioiden on julkistettava tällaiset menettelyt viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1997 ja ennen tällaisten järjestelmien ovat perustamissopimuksen mukaiset" (3 artikla). Näin ollen komissio tekee kyseiset varmistukset vuoden 1997 ensimmäisen puoliskon aikana. "komissio varmistaa, toteuttamista että ne Jos yleispalvelujärjestelmiä perustetaan muulla tavoin kuin toimilupa- tai ilmoitusmenettelyin, direktiivin 4 c artiklassa vaaditaan jäsenvaltioita ilmoittamaan kansallisista järjestelmistä, joilla yleispalvelun velvoitteesta johtuvan yleispalvelun tarjoamisen aiheuttamat nettokustannukset jaetaan, jotta voidaan tarkastaa, että ne ovat perustamissopimuksen mukaisia. Tällaisessa tapauksessa kyseiset järjestelmät on ilmoitettava 11 päivään tammikuuta 1997 mennessä eikä toimilupa- tai aikaisempaan määräaikaan mennessä. hieman ilmoitusmenettelyä asetettuun varten Myöhempiä ilmoitusmääräaikoja voidaan soveltaa jäsenvaltioihin, joille komissio myöntää lisäsiirtymäaikoja niiden markkinoiden avaamiseksi kilpailulle. Näissä tapauksissa ilmoitusmääräajat asetetaan lisäsiirtymäaikojen myöntämisestä tehtävässä päätöksessä. Silloin kun jäsenvaltiot eivät perusta yleispalvelun kansallisia järjestelmiä heti vaan myöhempänä ajankohtana, komissio odottaa tällaisista järjestelmistä ilmoitettavan, jotta voidaan arvioida hyvissä ajoin ennen niiden voimaantuloa, noudattavatko ne yhteisön oikeutta. Direktiivin 4 c artiklassa säädetään perusteet, joita kyseisten järjestelmien on joko noudatettava. Perusteiden mukaan yleispalvelurahastoa tai periä lisämaksuja. Valittua lähestymistapaa voidaan soveltaa vain yleisiä televerkkoja tarjoaviin yrityksiin, ja on "jaettava vastaavat kustannukset. puolueettomia ja ketään syrjimättömiä perusteita noudattaen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti". jäsenvaltiot voivat käyttää Komission on määrä tarkastaa yleispalvelun järjestelmät viimeistään 1 päivänä tammikuuta olevat rahoitussuunnitelmat kyseisille markkinoille pääsyä". "rajoittavatko arvioida, käytössä 2003 ja 2. 4. 2 Yhteenliittämisdirektiivi Annettavassa yhteenliittämisdirektiivissä luodaan järjestelmä, joka menee täydellisen kilpailun direktiivin periaatteita pidemmälle. Viimeksi mainitussa direktiivissä johtuvia yleispalveluvelvoitteita, mutta yhteenliittämisdirektiivissä kyseisiä periaatteita käytetään yleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevasta yleisestä ja yhdenmukaistetusta puitejärjestelmästä. perustamissopimuksesta jäsenvaltioiden ehdotukselle määritellään perustana Yhteenliittämisdirektiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat toteuttaa järjestelmiä yleispalvelun nettokustannusten jakamiseksi muiden toimivien yleisissä olevia televerkoissa yleisesti tarjoavien oTglïnlSaatioKlêrr kanssa. Yhteistr puhelintoimintapalveluja täydellisen kilpailun direktiivin kanssa on se, että maksut on määritettävä puolueettomasti, avoimesti, syrjimättömästi ja suhteellisesti. saatavilla ja/tai Samoin kuin täydellisen kilpailun direktiivissä, yhteenliittämisdirektiivin 5 artiklan 2 kohdassa säädetään joko kansallisen tason yleispalvelurahastosta tai yhteenliittämismaksun lisäksi perittävistä lisämaksuista. Yleispalvelun rahoitusmekanismin avulla voidaan rahoittaa vain yleistä kiinteää puhelinverkkoa ja yleisiä kiinteitä puhelinpalveluja, sellaisina kuin ne on määritelty edellä jaksossa 2. 1 (ja siis yhteenliittämisdirektiivin liitteessä I olevassa 1 osassa)7. "teleorganisaatiolle Yhteenliittämisdirektiivissä (5 artiklan 3 kohdassa ja liitteessä III) säädetään laskentaperiaatteista. Nettokustannukset yleispalvelun nettokustannuksen harjoittamisesta\ lasketaan yleispalveluvelvoitteiden mukaisesti aiheutuneiden nettokustannusten ja tele jiminnan harjoittamisesta ilman yleispalveluvelvoitteita aiheutuneiden nettokustannusten erotuksen perusteella". Direktiivissä säädetään, että kustannuslaskelmien on oltava pyynnöstä kansallisten sääntelyviranomaisten saatavilla, että kansallinen sääntelyviranomainen tai muu toimivaltainen elin valvoo kustannusten laskemista ja että tulokset on julkistettava. teletoiminnan 7 Kuten edellä 2. 1 jaksossa mainitaan, komissio on ehdottanut nykyisen puhelintoimintadirektiivin ja erityisesti muuttamista. Kun muutettu direktiivi on annettu, yleispalvelun käsite kohtuuhintaisuuden velvoite Euroopan yhteisössä täsmentyy lopullisesti. Kansallisten sääntelyviranomaisten on arvioitava yleispalvelua tarjoavalle organisaatiolle koituva markkinaetu huomioon ottaen, onko erityinen rahoitusmekanismi perusteltu (5 artiklan 4 kohta). Lisäksi kustannusten jakamisperiaatteiden ja käytettyjen järjestelmien on oltava julkisia. Kansallisten sääntelyviranomaisten on myös julkaistava vuosittain kertomus yleispalvelun kustannuksista ja kaikilta osapuolilta perityistä maksuista (5 artiklan 5 kohta). 2. 4. 3 Valtiontukien merkitys Jos jäsenvaltiot päättävät rahoittaa kaikki televiestinnän alan yleispalvelun nettokustannukset tai osan niistä suoraan tai välillisesti valtion talousarviosta, tällaiset maksut on suoritettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92-94 artiklassa ja 90 artiklassa määrättyjen valtion tukia koskevien sääntöjen mukaisesti. Rahoituksen on oltava avointa eikä se saa ylittää tässä tiedonannossa esitettyjen pääperiaatteiden mukaisesti laskettuja velvoitteiden nettokustannuksia. Tapauksissa, joissa on perusteellisesti selvitetty, ettei julkisen palvelun kustannuksiin ole saatu liikaa korvausta (esimerkiksi silloin, kun sellaisiin kustannuksiin ei voi saada korvausta, jotka asiaankuuluva toiminta tavallisesti kattaisi), ei tavallisesti myönnetä perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Käänteisesti ilmaistuna komission on määritettävä, voidaanko annettu tuki hyväksyä 92 artiklan 2 tai 3 kohdassa mainittujen poikkeusten mukaisesti, kun valtion tuki johtaa korvauksen liian suureen määrään. Suorana tukena voitaisiin esimerkiksi myöntää sosiaaliturvan talousarviosta tukea tietyille operaattoreille tai suoraan tietyille asiakkaille erikoislaitteiden hankkimisesta tariffipaketeista syntyvien kustannusten peittämiseen. tai vammaisille käyttäjille suunnatuista 3. KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN ARVIOINTIPERUSTEET Jäljempänä olevassa luettelossa määritellään ne arviointiperusteet, joita komissio käyttää tarkastellessaan yleispalvelun kansallisten järjestelmien toteuttamiseksi annettua kansallista lainsäädäntöä. jaksossa Jäljempänä yksityiskohtaiset tavoitteena on kehittäq parhaita käytäntöjä alalla ja hyödyntää esitettyjä periaatteita. kansafljsten järjestelmien sääntelyviranomaisille joiden jäljempänä toiminnan pääperiaatteet, kansallisille annetaan 5 Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kansalliset järjestelmät ovat yhteisön oikeuden mukaiset. Arvioidessaan, ovatko komissiolle oikeuden mukaiset, komissio tarkastelee seuraavia seikkoja. ilmoitetut kansalliset järjestelmät yhteisön ÉaaÊtomiïmx JOTKA VOI&AANKORVATA KANSALLISESTA tfjui*mjtf*rA Komissio tarkastaa kansallisen yleispalvelun kustannuslaskentatavan ja erityisesti seuraavat seikat: 1. 2. 3. Kansallisten järjestelmien avulla voidaan korvata vain yleispalveluvelvoitteista koituvia nettokustannuksia sellaisina kuin ne on määritelty yhteisön oikeudessa (eli yleisten kiinteiden puhelinverkkojen ja yleisesti saatavilla olevien kiinteiden puhelinpalvelujen tarjoamisesta koituvia kustannuksia8). tulot. Laskennassa on otettava huomioon Kustannuslaskentatavan pitäisi pikemminkin suuntautua tulevaisuuteen kuin kustannuslaskentaperiaatteisiin. perustua sekä kustannukset aikaisemmin käytettyihin että Jaksossa 5 olevissa pääperiaatteissa tarkoitetaan nettokustannusten laskentaan. ja mikä menetelmä selitetään, mitä nettokustannuksilla yleispalveluvelvoitteiden sopii järjestelmissä on huolehdittava Kansallisissa nettokustannukset suhteellisin perustein ja menettelyin. lasketaan puolueettomin, avoimin, siitä, että yleispalvelun syrjimättömin ja Täydellisen kilpailun direktiivissä olevien avoimuuden ja suhteellisuuden vaatimusten täyttämiseksi kansallisissa järjestelmissä on huolehdittava siitä, että yleispalvelun rahoitusta vaativa operaattori määrittelee selkeästi (esimerkiksi virallisella ilmoituksella) ne asiakkaat tai asiakasryhmät, joita se kieltäytyy palvelemasta tai joiden liittymän se aikoo katkaista, jollei näille tarjottavasta palvelusta koituvaa rasitetta jaeta kansallisen järjestelmän avulla. Operaattorin ei tarvitse määritellä kyseisiä asiakkaita yksittäin. Kuitenkin sen olisi voitava ilmoittaa tiettyihin ryhmiin kuuluvien tai tietyillä alueilla olevien asiakkaiden lukumäärä, joita asia koskee. KUSTANfWKSET JOITA M VOIDA KORVATA KANSALLISESTA JÄRJESTELMÄSTÄ Komissio tarkastaa kansalliset järjestelmät varmistaakseen, ettei niiden avulla pyritä korvaamaan nettokustannuksia, jotka eivät johdu yleispalveluvelvoitteista, ja pyrkii erityisesti varmistamaan, ettei yleispalvelun kustannuslaskelmiin sisälly mitään jäljempänä luetelluista seikoista. 4. Kansallisista järjestelmistä ei saa maksaa liittymistä aiheutuvien alijäämien kansallisista korvauksia, tasapainottamattomista johtuvat jotka Katso yhteenliittämisdirektiivin liitteessä I oleva 1 osa. tariffirakenteista9. Tällaisia korvauksia käsitellään liitteessä B. järjestelmät ilmoitetuissa järjestelmissä yhteisön Jotta komissio voi arvioida, ovatko kansalliset oikeuden mukaiset, komissiolle on oltava aikataulu jäljellä olevan tariffien epätasapainon asteittaiseksi poistamiseksi tulevaisuudessa. Tariffien tasapainottamisen on oltava loppuunsaatettu 1 päivään tammikuuta 2000 mennessä lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioita, täydellisen kilpailun joille on myönnetty ylimääräinen osalta direktiivin 1 artiklan 2 kohdan nojalla. Näiden jäsenvaltioiden tasapainottamisen ylimääräisen täytäntöönpanoajan päättymispäivä. loppuunsaattamisen määräpäivä täytäntöönpanoaika on Lisäksi täydellisen kilpailun direktiivin perusteella olisi suhteetonta käyttää aiheutuvien kustannusten kansallisia korvaamiseen, laajuuteen. Tällaisiin kustannuksiin kuuluvat esimerkiksi seuraavat: jotka eivät kuulu yleispalvelun järjestelmiä sellaisista toimista - yleisen turvallisuuden vuoksi toteutettavista erityistoimista aiheutuvat kustannukset; - yleispalvelun laajuuden ylittävä viestintäpalvelujen tarjonta kouluille, sairaaloille ja vastaavanlaisille laitoksille; - hyvitykset ja/tai palautukset (tai niihin liittyvät hallinto- tai muut kustannukset), joita käyttäjille maksetaan, kun määriteltyä palvelun laatutasoa ei ole täytetty; - telelaitteiden korvaamisesta tai uudistamisesta tavanomaisen verkon uudenaikaistamisen yhteydessä aiheutuvat kustannukset; Eritellystä laskutuksesta ja muista toiminteista (esimerkiksi valikoivasta estosta tunnistuksesta) aiheutuvia puhelujen yleispalveluvelvoitteen kustannuksia ei nettokustannusten toiminteiden tarjoamisvelvoitteita on asetettu kaikille puhelintoiminnan harjoittajille. ja kutsuvan ottaa laskennassa, huomioon jos tilaajan näiden saa 5. 6. V À Î # 1 OT MWHUflSMÏ YLEtSFALVELIJVELVOrrrEmiN NBTTOIOI^TANNOSTEN JAKAMISEKSI MARKKINOILLA TOIMIVIEN KESKEN Jos tariffien tasapainottamisen loppuun saattaminen ci ole mahdollisia 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, jäsenvaltiot voivat täydellisen kilpailun direktiivin (j°hdanto-osan 20 kappaleen) mukaisesti toteuttaa yleispalvelun rahoituksen kansallisesta järjestelmästä erillisiä järjestelmiä estääkseen hallitsevassa asemassa oleville operaattoreille niiden ohittamisesta ja niin sanotusta kerman kuorinnasta aiheutuneet haitat. Tällaisia haittoja voisi aiheutua valvovasta sääntelystä, joka estäisi niitä tasapainottamasta tariffirakenteitaan (toisin sanoen kilpailevat operaattorit eli uudet markkinatulokkaat onnistuvat alittamaan hallitsevassa asemassa olevan operaattorin tariffit kansainvälisten ja kaukopuhelujen markkinoilla ilman, että tämä voi reagoida asiaan. Kyseiset markkinat ovat kilpailijalle houkuttelevia, koska hallitsevassa asemassa oleva operaattori toimii kaupallisten periaatteiden pohjalta ja sen on keinotekoisesti ylläpidettävä muita korkeampia hintoja näillä markkinoilla saadakseen sisäistä tukea liittymä- ja paikallispuhelumaksuilleen, jotka sääntelyn vuoksi ovat kustannukset alittavalla tasolla. ). tarkastaa, Komissio luodut erityiset mekanismit puolueettomalla, syrjimättömällä, avoimella ja suhteellisella tavalla, ja tutkii erityisesti seuraavan seikan. toimivatko yleispalvelun rahoittamiseksi 7. erityistä mekanismia yleispalveluvelvoitteiden nettokustannusten Kun jakamiseksi markkinoilla toimivien kesken pidetään välttämättömänä, kansallisissa järjestelmissä voidaan koota ja jakaa varoja joko (i) kansallisella tasolla perustetun yleispalvelurahaston avulla tai (ii) perimällä lisämaksuja yleispalvelun tarjoajan verkkoon liittyviltä yrityksiltä. ÔA^ÀMSAAtïOt^OI0EN ON <]^LLföTlJrrTAVAl(X«:CSFALVBL0N KimANmamt Komissio tarkastaa ne organisaatiot, joiden on osallistuttava yleispalveluvelvoitteista aiheutuviin kustannuksiin, ja tutkii erityisesti seuraavan seikan. 8. ja/tai Kansallisissa järjestelmissä on yksilöitävä ne organisaatiot, joiden on osallistuttava yleispalvelun nettokustannuksiin. Maksuja voidaan vaatia olevien televerkkojen yleisten puhelintoimintapalvelujen tarjoajilta, mutta vain syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteiden mukaisesti ja 27 päivänä maaliskuuta 1996 kokoontuneen televiestintäneuvoston pöytäkirjaan tekemän komission lausunnon10 mukaisesti. Tämä merkitsee sitä, että maksuja voidaan periä vain puhelintoimintapalvelujen tarjoajilta sen mukaan, kuinka paljon ne käyttävät yleisiä televerkkoja. saatavilla yleisesti Direktiivin 96/19/EY mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle puhelintoiminnasta ja yleisten televerkkojen tarjonnasta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1997. Arvioidessaan puhelintoimintaa ja yleisten televerkkojen tarjontaa koskevia toimilupa- ja ilmoitusmenettelyjä komissio arvioi niissä hakemuksissa, jotka koskevat velvoitteiden myöntämistä/ laajentamista markkinatulokkaille ja/tai matkaviestinoperaattoreille, erityisesti sitä, jaetaanko rasite puolueettomin ja syrjimättömin perustein ja suhteellisuuden periaatetta noudattaen. Kyseisten jäsenvaltioiden on siksi annettava mahdollisimman yksityiskohtaiset tiedot tällaisten hakemusten /laajennusten mahdollisista perusteluista, jotta komissio voi tehdä arvionsa muun muassa matkaviestinpalvelun ja kiinteän puhelintoimintapalvelun välisestä korvaavuudesta. Komissio ottaa kantaa näihin rahoitusjärjestelmiin niiden virallisten päätösten yhteydessä, jotka se tekee arvioituaan, sopivatko jäsenvaltioiden ilmoittamat kansalliset ilmoitus- tai toimilupajärjestelmät yhteen. ¥%tmA%vmm K^TANNUK^IA RAHOITTA VTBN MAKSUJEN i^tmcrorAPfHiAAt* Komissio tarkastaa menetelmän, joka on valittu yleispalvelun nettokustannuksia rahoittavien maksujen määrittämiseksi ja suhteelliseksi jakamiseksi markkinoilla toimivien kesken, ja tutkii erityisesti seuraavan seikan. 10 Komission lausunto 27 päivänä maaliskuuta 1996 kokoontuneen 1910:nnen televiestintäneuvoston pöytäkirjaan. Tämä lausunto on jäljempänä liitteessä C. 9. sen mukaan, miten ne Kansallisissa järjestelmissä maksut on jaettava soveliaiden markkinoilla toimivat asiaankuuluvilla toimivien kesken markkinoilla. Tätä tarkoitusta varten kansallisissa järjestelmissä on luotava menettely niiden markkinoiden määrittelemiseksi selkeästi, joilla tällainen toiminta mitataan, ja maksuperustan määrittämiseksi avoimesti kullekin rahoitusjärjestelmään osallistuvalle soveliaalle organisaatiolle. KEDELLE VOIDAAN MAKSAA KORVAUKSIA KANSALLISESTA JÄRJESTELMÄSTÄ Komissio tarkastaa mekanismit, joiden perusteella kansallisesta järjestelmästä suoritetaan korvauksia ja tutkii erityisesti seuraavat seikat. 10. järjestelmästä on Kansallisesta syrjimättömällä avoimella yleispalveluvelvoitteet koskevat. ja suoritettava korvauksia niille tavalla organisaatioille, suhteellisella, joita 4. KANSALLISELLA TASOLLA MÄÄRITETTÄVÄT KYSYMYKSET Kansallisten järjestelmien arvioinnissa otetaan ilman muuta huomioon jäsenvaltion yleinen suhtautumistapa yleispalveluun. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on arvioitava useita, toissijaisuusperiaatteen mukaisesti lähinnä kansallisella tasolla määritettäviä kysymyksiä. Arvioitavia kysymyksiä ovat seuraavat: - asetetaanko yleispalveluvelvoitteita toimiville vai luotetaanko markkinavoimiin kohtuuhintaisen palvelun yleisen saatavuuden turvaamiseksi; erityisesti markkinoilla kustannuksiin - asetetaanko velvoitteisiin erityisiä hinnoittelurajoituksia (esimerkiksi vaatimuksia yhdenmukaisesta kohtuuhintaisuudesta, kansallisesta hinnoittelusta). Tässä yhteydessä teleyleispalvelusta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetussa tiedonannossa tunnustettiin, että kohtuuhintaisuus on yhteisön yleispalvelujärjestelmän keskeinen tekijä. Tiedonannossa mainittiin myös, toimenpiteet että "jäsenvaltioiden (esimerkiksi hintakatot, kohdennetut tariffijärjestelyt) toteutetaan palvelujen kohtuuhintaisuuden säilyttämiseksi kaikille käyttäjille". tulisi myös varmistaa, että suhteuttamisesta, tarvittavat - asetetaanko velvoitteita yhdelle vai useammalle markkinoilla toimivalle ja miten lainsäädännön tai velvoitteet asetetaan (esimerkiksi toimilupien, ensisijaisesti määräaikojen avulla); - pyrkivätkö jäsenvaltiot huolehtimaan yleispalveluvelvoitteista luvakesopimuksin vai "pay or play" -menetelmän avulla (eli joko ne tarjoavat palvelua tai maksavat sen tarjoamatta jättämisestä). Komission liitteessä D. lähestymistavasta näihin kansallisen tason kysymyksiin kerrotaan 10 5. KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN TOIMINNAN PÄÄPERIAATTEET Edellä kuvatussa sääntelyjärjestelmässä esitettyjen periaatteiden perusteella tässä jaksossa annetaan sellaisten kansallisten järjestelmien yksityiskohtaiset pääperiaatteet, joiden perusteella kansalliset sääntelyviranomaiset voivat kehittää parhaat käytännöt. Tämän vuoksi kansallisten järjestelmien toiminnassa on noudatettava jäljempänä esitettyjä perusteita ja edellytyksiä. Näillä perusteilla arvioidaan kansallisten järjestelmien kolmea päänäkökohtaa: I II III yleispalvelun nettokustannusten laskentaa yleispalveluvelvoitteiden rahoitusmekanismeja ja määrittelyä siitä, kuka järjestelmään osallistuu ja miten kustannukset jaetaan osallistuvien kesken KANSALLISILLE SÄÄNTELYVIRANOMAISILLE TARKOITETUT PÄÄPERIAATTEET I < n£!5i*ALVaUNKUSTANNU$TBNLASKe^TA 1. järjestelmät koskevat vain kustannuksia, Kansalliset jotka syntyvät yleispalvelun tarjoamisesta (toisin sanoen yleisen kiinteän televerkon ja yleisesti saatavilla olevien kiinteiden telepalvelujen tarjoamisesta syntyneistä kustannukset, kuten yhteenliittämisdirektiivin liitteen I olevassa 1 osassa on määritelty). Yleispalvelun kustannuksiin kuuluvat väistämättömät nettotappiot, joita toimivalle operaattorille syntyy yleispalvelun tai asiakasryhmille. tarjoamisesta asiakkaille joillekin Operaattorin kustannukset palvelun asiakasryhmille ovat suuremmat kuin palvelun tarjoamisesta saadut hyödyt. tarjoamisesta tällaisille asiakkaille tai Tämän vuoksi vain kaupallisten periaatteiden perusteella toimiva operaattori päättäisi katkaista tällaisten asiakkaiden liittymät, jollei yleispalveluvelvoite vaatisi sitä tarjoamaan palvelua kohtuuhintaan. Alueilla, joilla verkkoa ei ole vielä kokonaan rakennettu, operaattori ei "nettokustannusasiakkaita" voidaan pitää taloudellisesti kannattamattomina. tällaisille asiakkaille. Tällaisia tarjoaisi palvelua Yleispalvelun kustannuksiin kuuluvat myös yleisöpuhelimien, hätänumerolta tukevien hätänumeropuhelukeskusten ja joidenkin erityislaitteita vaativien palvelujen tarjonta esimerkiksi vammaisille käyttäjille. 2. Yleispalveluvelvoitteiden kustannusten tällaisten velvoitteiden nettokustannukset. laskennassa on aina laskettava Täydellisen kilpailun direktiivin mukaisesti kansallisista voidaan korvata vain yleispalveluvelvoitteen nettokustannuksia. järjestelmistä Yhteenliittämisdirektiivin liitteen III mukaisesti kansallisten järjestelmien on oltava seuraavien periaatteiden mukaiset: 11 2. 1 Nettokustannusten laskennan on perustuttava puolueettomiin, avoimiin, syrjimättömiin ja suhteellisiin menettelyihin ja perusteisiin. 2. 2 Nettokustannusten laskennassa olisi otettava huomioon seuraavaa: (i) Sellaisten kustannusten määrittäminen, yleispalvelun tarjoamisvelvoitteesta jollekin asiakkaalle tai asiakasryhmälle, vähennettynä tuloilla ja tarjoamisvelvoitteeseen liittyvillä hyödyillä. syntyy joita tarjoamisen lisäyksen aiheuttamat kustannukset Nvkvisille asiakkaille tarjottavien palvelujenkustannuksiin pitäisi kuulua vain tästä lisäyksestä palvelun saaduilla tuloilla vähennettynä eli nettokustannukset, jotka operaattori voi välttää lopettamalla palvelun (eli katkaisemalla heidän liittymänsä)11. "taloudellisesti kannattamattomille" asiakkaille Uusiin asiakkaisiin (sekä alueilla, joilla verkko on jo rakennettu, että alueilla, joilla verkko on vielä laajentumisvaiheessa) olisi periaatteessa sovellettava samaa lähestymistapaa12. Kaikissa tapauksissa on sallittava kohtuullinen13 käytetään palvelun tarjoamiseen taloudellisesti kannattamattomille asiakkaille. tuotto lisäpääomalle, jota Palvelun tarjoamisen lisäyksestä saatavien tulojen ia siihen liittyvien hyötyjen arviointiin olisi kuuluttava seuraavaa: asiakkaiden tai asiakasryhmien suorittamista maksuista kertyvät liittymä- (eli kertaluontoisten asennusmaksujen tulot), vuokra- ja puhelumaksutulot (suorat tulot); puhelumaksutulot kaikilta taloudellisesti kannattavilta asiakkailta heidän puheluistaan "taloudellisesti kannattamattomille" asiakkaille (välilliset tulot, joihin yhteisesti kustannettavista palveluista); tulot maksuttomista puhelinpalveluista kuuluvat ja korvaavien puhelujen maksutulot, jotka olisi arvioitava ja joita olisi verrattava palvelun tarjoamisen lisäyksestä saataviin suoriin tuloihin, jotka menetettäisiin, jos palvelu taloudellisesti kannattamattomille asiakkaille lopetettaisiin1*. (ii) Nettokustannuksia laskettaessa hyötyihin olisi lisättävä yleispalvelun ilmaistava ne tarjoajana olemisesta koituvat aineettomat hyödyt ja määrällisinä. 11 Pitkän aikavälin lähestymistapa vältettävissä olevien kustannusten määrittelemiseen noudattaa parhaiten syrjimättömyyden periaatetta. 12 Uusilta asiakkailta odotettavista tuloista tehtävien laskelmien on perustuttava samanlaisten alueiden nykyisiltä asiakkailta saatuihin tyypillisiin tuloihin. 13 Kohtuullinen tuotto käytetylle pääomalle tarkoittaa tarvittavaa vähimmäistuottoa, jotta investoijien kiinnostus tarpeellisten varojen sijoittamiseen säilyy. Vakiintuneiden operaattoreiden osalta tällainen tuotto on noin 13-19 prosenttia aikaisempien kustannusten perusteella laskettuna ja 6-9 prosenttia nykyisten kustannusten perusteella laskettuna. 14 Menetettyjä tuloja laskettaessa olisi arvioitava ne tulot, jotka operaattori yhä saisi asiakkaalta, jonka liittymän se on katkaissut. Tuloja kertyisi niin sanotuista korvaavista puheluista eli sukulaisen, ystävän, työpaikan puhelimen tai yleisöpuhelimen käytöstä. 12 Kunkin operaattorin yleispalveluvelvoitteen tarjoajana olemisesta saamat aineettomat hyödyt olisi arvioitava. Vaikka kaikkia yleispalvelun tarjoamisen hyötyjä ei ehkä voida ilmaista täsmällisesti määrällisinä, viitteelliset (benchmark) arviot jäljempänä yksilöidyistä luokista olisi voitava antaa, koska tällaiset arviot ovat liike- elämän arvioinneissa varsin yleisiä. Kyseisissä arvioinneissa on kuitenkin selkeästi yksilöitävä laskentaperusta ja mahdolliset olettamukset. Näihin hyötyihin kuuluu: parempi tunnettuus (kilpailijoihin nähden); yleinen peitto kaikkialle ulottuvan toiminnan alueella (eli suhteellisesti pienemmät kustannukset verkon laajentamisesta uusiin asiakkaisiin kuin kilpailijoilla); tiettyjen asiakkaiden tai asiakasryhmien elinkaariarvo (elinkaariarvo tarkoittaa sitä, että nykyään taloudellisesti kannattamaton asiakas voi osoittautua kannattavaksi tulevaisuudessa, esimerkiksi palvelun tarjoaminen "taloudellisesti kannattamattomalle" nuorelle perheelle voi muuttua ajan mittaan kannattavaksi, kun perheen tulot alkavat kasvaa ja lapset alkavat käyttää puhelinta). Tämä merkitsee sitä, että palvelun tarjoamisessa kyseiselle asiakkaalle on operaattorille tietty arvo lyhyellä aikavälillä ottaen huomioon asiakkaan koko elinaikana syntyvät tulot; monenlaisten puhelimenkäyttötilastojen käyttömahdollisuudesta saatavat markkinointiedut. (iii) Yleisöpuhelimien, hätänumeropalvelujen ja erityislaitteiden tai -palvelujen tarjoamisen (esimerkiksi vammaisille käyttäjille) nettokustannukset olisi eriteltävä. Tässä yksilöidyt palvelut eroavat peruspuhelinpalvelun tarjoamisesta ja siksi ne pitäisi yksilöidä erikseen kaikissa jäsenvaltioiden kustannuslaskelmissa. Kyseiset palvelut ovat erityispalveluja, joita operaattorin on tarjottava tariffeilla, jotka eivät kokonaisuudessaan tuota riittäviä suoria tai välillisiä hyötyjä palvelun tarjoamisesta lisäkustannusten kokonaismäärän kattamiseksi. Näitä palveluja syntyvien kutsutaan joskus "taloudellisesti kannattamattomiksi palveluiksi", eikä niitä tarjottaisi tavanomaisten kaupallisten periaatteiden mukaisesti, ellei sääntely velvoittaisi niiden tarjoamiseen. on erotettava maksuttomien Hätänumeropalveluissa hätäpuhelujen tarjoamisvetvoite, joka yleensä asetetaan kaikille operaattoreille (niin että kukin huolehtii omista kustannuksistaan) ja yhdelle operaattorille asetettu velvoite tarjota hätäpuhelukeskus koulutettuine henkilökuntineen kansallisten tai alueellisten hätäpuhelujen käsittelyyn. Tällaisen puhelukeskuksen nettokustannuksia voitaisiin korvata yleispalvelun kansallisesta järjestelmästä. Yleisöpuhelimet voivat myös tuottaa operaattorille tappiota. Jos tämä johtuu säännellystä keskimääräisestä puhelunhinnasta, yleisöpuhelimista huolehtivalle operaattorille palvelun tarjoamisen lisäyksestä aiheutuvien nettokustannusten kc. onaismäärä (eli lisäyksestä aiheutuvat kustannukset kaikilla niihin liittyvillä tuloilla vähennettynä) voidaan lisätä yleispalvelun kustannuksiin. Kun tällaisia palveluja tarjotaan sellaisilla hinnoilla, että palvelun tarjoamisen lisäyksestä saatavien tulojen (jos niitä on) kokonaismäärä ei kata palvelun tarjoamisen lisäyksen aiheuttamien kustannusten kokonaismäärää pitkällä aikavälillä, syntyneet nettokustannukset olisi lisättävä yleispalvelun kustannuksiin. 2. 3 Kansallisissa järjestelmissä olisi laskettava kohdissa 2. 1 ja 2. 2 käsitellyt kustannukset investointien ja sellaisten käyttökustannusten perusteella, lopettaisi palvelun tarjoamisen jotka voitaisiin välttää, jos operaattori asiakasryhmille. taloudellisesti joiden osalta "Taloudellisesti kannattamaton" tarkoittaa asiakkaita, kannattamattomalle asiakkaalle tai 13 operaattorin saamat suorat ja välilliset kokonaistulot (jotka on laskettu kuten edellä 2. 2 kohdassa on esitetty) ovat pienemmät kuin palvelun tarjoamisesta kyseisille asiakkaille aiheutuvat kustannukset. Näissä kustannuslaskelmissa käytettävää "vältettävissä olevien kustannusten" periaatetta sovelletaan sekä käyttökustannuksiin että laitepääomaan liittyviin kiinteisiin kustannuksiin. Kun on menetetty investointeja (eli kerran tehtyjä investointeja ei voida täysin korvata), joiden menettäminen olisi voitu välttää ilman yleispalveluvelvoitetta, palvelun tarjonnan lisäyksestä aiheutuvien kustannusten laskelmiin olisi lisättävä sopivansuuruinen tuotto käytetylle pääomalle. Operaattorin kirjanpidossa esiintyvän arvon sijasta kiinteiden investointien arvona pitäisi käyttää sen pääomainvestoinnin nykyisiä kustannuksia, jota vaaditaan samanlaisen palvelun tarjoamiseen nykyään1^. 2. 4 Yleispalvelun kustannusten varsinainen määrällinen arviointi jäsenvaltioissa vaatii todennäköisesti todennäköisten nettokustannusalueiden arviointia. Näiden alueiden syntyyn vaikuttavat monet tilaajien sosiaalinen/taloudellinen asema, tilaajatiheys ja maasto. tekijät, kuten Edellä kohdissa 2. 2 ja 2. 3 ehdotetussa menetelmässä lasketaan mukaan myös palvelun tarjoamisesta "taloudellisesti kannattamattomille" asiakkaille aiheutuvat kustannukset niin kutsutuilla korkeiden kustannusten alueilla. Tällaisia alueita tästä seuraa "taloudellisesti koskevia laatia, kannattamattomien" asiakkaiden palvelemisesta kustannusten moninkertaistuminen. lisälaskelmia ei saa syntyvien jos 2. 5 3. järjestelmien pitäisi koskea vain yleispalveluvelvoitteen Kansallisten nettokustannusten tämä yleispalvelu velvoite koskee, on täsmällisesti ilmoitettava, että se voi tarjota palvelua vain nettotappiolla. rahoittamista. Operaattorin, jota Kyseinen ilmoitus olisi tehtävä kansalliselle sääntelyviranomaiselle. Siinä olisi yksilöitävä ne asiakkaat tai asiakasryhmät, joita kyseinen operaattori ei palvelisi tai ne palvelut, joita se ei tarjoaisi ilman yleispalveluvelvoitteita, tai ne uudet asiakkaat tai uudet alueet, joille operaattori ei ole valmis tarjoamaan palvelua pyynnöstä. kilpailun direktiivin mukaisesti Täydellisen yleispalveluvelvoitteiden laskennan kansallisiin järjestelmiin ei saa kuulua liittymistä aiheutuvien alijäämien korvauksia, tariffirakenteiden johtuvat epätasapainosta. kansallisten jotka Perinteisesti operaattorit ovat usein varmistaneet liittymä- ja vuokramaksujen (ja joskus paikallispuhelujen) halpuuden kauko- ja ulkomaanpuheluista saamiensa tulojen turvin. Tämä on usein merkinnyt sitä, että operaattori ei ole saanut liittymämaksuista ja liittymän tarjoamiseen käyttämälleen pääomalle. liittymän vuokramaksuista kohtuullista tuottoa Kun operaattorille, joka ei ole mukana kilpailussa, syntyy liittymistä alijäämää, se on tavallisesti korvautunut muiden palvelujen, kuten ulkomaan- ja kaukopuhelujen tuottamista suurista voitoista. Tällaisissa tilanteissa operaattorin tariffit ovat 15 Hallitseva periaate on, että kilpailijoita olisi vaadittava maksamaan yleispalvelun tarjoamisesta vain niiden vähimmäiskustannusten mukaan, joilla toimiva operaattori nykyisin tarjoaa kyseistä palvelua. Samalla tällaisten kustannusten yksilöimisessä olisi otettava huomioon kaikki sääntelyn aiheuttamat rajoitukset, jotka estävät yleispalvelun tarjoajaa käyttämästä tehokkainta tekniikkaa (esimerkiksi vakiintuneelle operaattorille asetetut rajoitukset langattomien ratkaisujen käytöstä maaseutualueilla tai syrjäseuduilla). 14 epätasapainossa syntyvien kustannusten kanssa16. Kilpailumarkkinoilla operaattoria ei pitäisi pakottaa ylläpitämään tariffiepätasapainoa. olevan Komissiolle ilmoitetuissa kansallisissa järjestelmissä on oltava aikataulu poistamiseksi jäljellä tariffiepätasapainon tulevaisuudessa. Tariffien tasapainottaminen olisi saatettava loppuun 1 päivään tammikuuta 2000 mennessä lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioita, joille on myönnetty ylimääräinen täytäntöönpanoaika täydellisen kilpailun direktiivin 1 artiklan 2 kohdan nojalla. Näille jäsenvaltioille tasapainottamisen loppuun saattamisen määräpäivä on ylimääräisen täytäntöönpanoajan päättymispäivä. asteittaiseksi Silloin kun tariffien tasapainottamisen loppuun saattaminen ei ole ollut mahdollista 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, jäsenvaltiot voivat täydellisen kilpailun direktiivin mukaisesti17 luoda yleispalvelua koskevista järjestelmistä erillisiä mekanismeja. Näillä mekanismeilla kansallisista estetään se, etteivät uudet kilpailijat saa epäoikeudenmukaista hyötyä hallitsevassa asemassa olevan operaattorin hintoja sääntelemällä syntyneistä hintarakenteista (toisin sanoen ulkomaan- ja kaukopuheluista peritään korkeita maksuja, jotka eivät vastaa kustannuksia). Kyseisten mekanismien olisi perustuttava puolueettomiin, avoimiin, syrjimättömiin ja suhteellisiin menettelyihin ja perusteisiin. Liittymistä aiheutuvien alijäämien korvausjärjestelmiä koskevia periaatteita käsitellään liitteessä B. Yleispalveluvelvoitteiden nettokustannuksia laskettaessa ei pidä ottaa huomioon yleispalvelun laajuuteen kuulumattomia, esimerkiksi seuraavia seikkoja: yleisen kustannuksia; turvallisuuden vuoksi toteutettavista erityistoimista aiheutuvia yleispalvelun sairaaloille tai kirjastoille; laajuuden ylittävää viestintäpalvelujen tarjontaa kouluille, ja/tai palautuksia hyvityksiä tai muita (tai niihin kustannuksia), joita käyttäjille maksetaan, kun määriteltyä palvelun laatutasoa ei ole täytetty; liittyviä hallinto- telelaitteiden korvaamisesta uudenaikaistamisen yhteydessä aiheutuvia kustannuksia. tai uudistamisesta tavanomaisen verkon Yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten laskennassa ei saa ottaa (esimerkiksi huomioon eritellystä valikoivasta puhelujen estosta ja kutsuvan tilaajan tunnistuksesta) aiheutuvia ja muista toiminteista laskutuksesta 4. 5. 6. 6. 1 6. 2 6. 3 6. 4 7. 16 Epätasapainoiset tariffit tai niiden seuraus, liittymistä aiheutuvat tappiot, eivät merkitse samaa kuin todelliset operaattorin nettotappiot, koska operaattori saa yleensä korvauksen muista palveluista, kuten kauko- ja ulkomaanpuheluista, syntyvinä suurina voittoina. Todennäköisesti useimmat asiakkaat, jotka ovat saaneet avustuksin tuetun liittymän, ovat operaattorille yhä kannattavia tuottamiensa tulojen lisäyksen vuoksi. Operaattorille nettokustannuksia tuottaviin asiakkaisiin sovelletaan edellä kohdassa 2. 2 kuvattua laskentamenetelmää. 17 Katso erityisesti kyseisen direktiivin johdanto-osan 20 kappale. 15 $ 8. 9. kustannuksia silloin, kun näiden asetettu kaikille puhelintoiminnan harjoittajille. toiminteiden ta rjoarnis velvoitteita on VtEfôPALVËLUVËLVOiTTÊIDËN RAHÛITUSWIEKANISMI kuuluvien järjestelmiin yleispalveluvelvoitteiden Kansallisiin rahoitusmekanismien avoimiin, perustuttava syrjimättömiin ja suhteellisiin menettelyihin ja perusteisiin. Tähän kuuluvat tilanteet, joissa tiettyä rahoitusmekanismia ei ole perustettu tai joissa valtio tai kaikkien yleispalvelun rahoittaa suoraan osatekijöiden kustannukset. puolueettomiin; tai väSsiiisesti joidenkin on Täydellisen kilpailun direktiivin kansallisiin yleispalveluvelvoitteen kesken markkinoilla aiheutuvien nettokustannusten epäoikeudenmukainen rasite. ja yhteenliittämisdirektiivin mukaisesti jaetaan muiden jolla tarjoamisesta järjestelmiin voi kuulua mekanismi, toimivien 10. Kansallisiin järjestelmiin kuuluvat mekanismit voivat olla joko kansallisella tasolla perustettuja yleispalvelurahastoja tai lisämaksujärjestelmiä. Kumpaankin rahoitusmekanismiin sovelletaan edellä esitettyjä yleispalvelun nettokustannusten laskentasääntöjä. Näissä kahdessa mekanismissa on eroa vain yleispalvelumaksujen perimisessä asiaankuuluvilta markkinoilla toimivilta. 11. Kansallisissa järjestelmissä voidaan yhdistellä molempia mekanismeja sen varmistamiseksi, että yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten aiheuttama epäoikeudenmukainen kesken oikeudenmukaisesti. Tämä edellyttää, ettei ketään asiattomasti syrjitä eikä organisaatiota tietyn yleispalveluvelvoitteen nettokustannuksiin kuin yhden kerran. vaadita osallistumaan jaetaan markkinoilla välillisesti toimivien suoraan rasite tai 12. Yleispalvelurahastot 12. 1 Silloin kun kansallisiin järjestelmiin kuuluu yleispalvelurahasto, tätä rahastoa hoitavan hallintoelimen olisi täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Rahastoa hoitaa siihen maksuja suorittavista ja siltä korvauksia saavista yrityksistä riippumaton hallintoelin. b) Kyseinen elin vastaa maksujen ja palveluntarjoajilta, osallistua yleispalveluvelvoitteiden kustannuksiin kyseisessä jäsenvaltiossa, ja valvoo maksettavien määrien siirtoa ja/tai huolehtii maksuista niille henkilöille ja/tai rahastosta. organisaatioille, velvollisuutena operaattoreilta perimisestä korvauksia oikeus joiden saada joilla on on Kansallisissa järjestelmissä olisi pyrittävä vähimmäistämään yleispalvelun rahoitusjärjestelyjen hoitamisesta aiheutuva hallinnollinen rasite ja sen aiheuttamat kustannukset. Tämän vuoksi rahastoa hoitava hallintoelin voi toimia maksujen Tilintarkastajana" tai "selvittelytoimistona" tai se voi pelkästään valvoa kyseisten organisaatioiden välillä suoraan tehtäviä maksuja. c) Yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten tarkastusvastuun olisi säilyttävä kansallisella sääntelyviranomaisella. 12. 2 Rahastosta suoritetaan maksuja organisaatioille, yleispalveluvelvoitteesta suoritettava suhteellisuuden, syrjimättömyyden ja avoimuuden perusteella. joille on aiheutunut on ja maksut nettokustannuksia, johtuvia 16 13. Lisämaksujärjestelmä 13. 1 toteuttavien on Lisämaksujärjestelmää huolehdittava siitä, että kyseinen operaattori tai kyseiset operaattorit määrittävät sekä lisämaksujärjestelmän avulla perittävät erityiset maksut avoimella, syrjimättömällä ja suhteellisella tavalla kansallisen sääntelyviranomaisen tarkastuksen alaisina. yleispalveluvelvoitteen nettokustannukset järjestelmien kansallisten Kansallisissa järjestelmissä olisi huolehdittava erityisesti siitä, ettei synny eturistiriitaa operaattorin kaupallisen toiminnan ja sen kilpailijoilta maksuja perivän aseman välillä. Lisämaksujärjestelmästä suoritettavat maksut olisi laskettava vuosittain, ja niiden olisi perustuttava yleispalveluvelvoitteiden kustannusten vuosilaskelmiin^8. 13. 2 Maksettavaksi lankeava määrä olisi perittävä kyseisiltä operaattoreilta kohtuullisessa ajassa. Maksut voidaan periä kertaluontoisina vuosimaksuina tai asianmukaisen kansallisen sääntelyviranomaisen määrittäminä muina määräaikoina. 13. 3 Kansallisissa järjestelmissä on varmistettava kaikkien lisämaksujärjestelmien avoimuus. Tämä edellyttää yhteenliittämisestä aiheutuvien liikennemaksujen irrottamista yleispalvelun kustannuksiin määritellystä maksusta. Lisäksi yleispalvelun tarjoajan olisi ilmoitettava erikseen sen omien yleispalvelun kustannuksiin tarkoitettujen maksujen määrä. M KUKA OSALLISTUU JÄRJESTELMÄÄN JAMITEN KUSTANNUKSET JAETAAN 14. televerkkoja yleispalvelurahastoon ja/tai yleisiä puhelintoimintapalveluja Täydellisen kilpailun direktiivin ja yhteenliittämisdirektiivin mukaisesti vain yleisiä tarjoavia organisaatioita voidaan vaatia kansallisissa järjestelmissä suorittamaan maksuja lisämaksujärjestelmään. Maksuvaatimusten on kuitenkin oltava syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteiden mukaisia sekä vuoden 1996 maaliskuussa kokoontuneessa televiestintäneuvostossa komission kyseistä asiaa koskevan lausunnon mukaisia (katso liite D). Tämä merkitsee sitä, että maksuja voidaan vaatia ainoastaan yleisten televerkkojen käytön perusteella. puhelintoimintapalvelujen tarjoajilta niiden tai Direktiivin 96/19/EY mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle puhelintoiminnasta ja yleisten televerkkojen tarjonnasta viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1997. Arvioidessaan puhelintoimintaa ja yleisten televerkkojen ilmoitusmenettelyjä komissio arvioi niissä tarjontaa koskevia toimilupa- ja hakemuksissa, laajentamista jotka koskevat velvoitteiden myöntämistä/ markkinatulokkaille ja/tai matkaviestinoperaattoreille, erityisesti sitä, jaetaanko rasite puolueettomin ja syrjimättömin perustein ja suhteellisuuden periaatetta noudattaen. Kyseisten jäsenvaltioiden on siksi annettava mahdollisimman /laajennusten mahdollisista yksityiskohtaiset arvionsa muun muassa perusteluista, jotta matkaviestinpalvelun välisestä korvaavuudesta. tällaisten hakemusten tehdä voi puhelintoimintapalvelun kiinteän komissio ja tiedot 18 Katso yhteenliittämisdirektiivin 5 artiklan 5 kohta. 17 Komissio ottaa kantaa näihin rahoitusjärjestelmiin niiden virallisten päätösten yhteydessä, jotka se tekee arvioituaan, sopivatko jäsenvaltioiden ilmoittamat kansalliset ilmoitus- tai toimilupajärjestelmät yhteen. 15. 16. 17. 17. 1 17. 2 17. 3 esimerkiksi Sellaisia organisaatioita, joi!la ei ole velvollisuutta osallistua yleispalvelun suljetuille rahoittamiseen, ovat käyttäjäryhmille tarkoitettuja palveluja tarjoavat yksityiset verkko-operaattorit, (ii) dataliikennettä tarjoavat tai tarjoavat sellaisia palveluntarjoajat sekä videoneuvotteluja, parannettuja puhepostipalveluja ja sellaisia kysely» ja vastauspalveluja, kuten kotipankki tai teleavusteinen ostosten teko. lisäarvopalveluja (iii) palveluntarjoajat, puhelintoimintapalveluja19 (kuten sähköpostia) yritysverkkoja kuten jotka tai (i) Yleispalvelun maksuperuste voi kehittyä ajan mittaan markkinoiden rakenteen muutoksen perusteella. tekniikan ja Kansallisissa järjestelmissä maksut on jaettava soveliaiden markkinoilla toimivien kesken sen mukaan, miten ne toimivat asiaankuuluvilla markkinoilla. Tätä tarkoitusta varten kansallisissa järjestelmissä on luotava menettelyt niiden markkinoiden määrittelemiseksi selkeästi, joilla tällainen toiminta mitataan, ja maksuperustan määrittämiseksi avoimesti kullekin rahoitusjärjestelmään osallistuvalle soveliaalle organisaatiolle. järjestelmissä on huolehdittava siitä, että 14 kohdassa Kansallisissa määritellyiltä lasketaan soveliailta puolueettomalla, avoimella, syrjimättömällä ja suhteellisella tavalla. Tämän varmistamiseksi kansallisten järjestelmien on noudatettava seuraavia periaatteita: perityt maksut organisaatioilta voivat määrittää Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisissa erityisperusteet maksujen käytettävät jakamiseksi soveliaiden markkinoilla toimivien kesken, jos nämä perusteet täyttävät 16 kohdan vaatimukset. järjestelmissä jäsenvaltiot Kansallisissa jakaminen vääristä investointialoitteita ja taloudellista tehokkuutta. järjestelmissä olisi huolehdittava siitä, ettei maksujen Kansallisissa soveliaiden organisaatioiden markkinaosuuksien määrittämiseksi valitut perusteet eivät luo epäsuhtaa tiettyjen markkinoilla toimivien välille tai syrji niitä. varmistettava, järjestelmissä olisi että Soveliaiden organisaatioiden toiminnan arvioimiseen voidaan käyttää useita mittareita, kuten bruttotuloja, puheluminuutteja, tilaajamäärää ja kokonaisvoittoa. Mitä menetelmää sitten käytetäänkin, sen pitäisi olla suhteellinen, syrjimätön ja avoin, ja sen olisi lisättävä kilpailua ja samalla estettävä epäoikeudenmukaisten hallinnollisten tai kirjanpitoa koskevien rasitteiden syntyminen kyseisille markkinoilla toimiville. Jäsenvaltioiden olisi esimerkiksi vältettävä perusteita, jotka vääristävät epäoikeudenmukaisesti markkinoille pääsyä, markkinoilla toimivien toimintaa tai niiden tekemiä investointeja. 17. 4 Kansallisissa järjestelmissä olisi varmistettava, että maksuja peritä moneen kertaan. 19 Puhelintoimintapalvelujen tarjoamista Internetin välityksellä ci pidetii nykyisin yleisesti saatavilla olevana puhelintoimintapalveluna (katso komission ilmoitus [. ] puhelintoiminnasta Internetissä direktiivin 90/388/ETY nojalla). Nykyisin ei siis voida periä maksuja Internet-palvelujen tarjoajilta, vaikka Internet-yhteyttä oman verkkonsa välityksellä tarjoavat organisaatiot olisivat tavallisesti suorittaneet maksuja sen perusteella, että ne toimivat yleisessä verkossa. 18 Esimerkkinä moninkertaisesta perimisestä olisi kiinteiden johtojen välityksellä palvelua tarjoava organisaatio, jota vaadittaisiin suorittamaan maksuja suoraan (esim. bruttotulojensa) perusteella, vaikka yleispalvelurahastoon verkko-operaattori on yleisten televerkkojen tarjoajana määrittänyt kiinteiden johtojen tariffit sellaisiksi, että se saisi takaisin yleispalvelun rahoittamiseksi suorittamat omat maksunsa. Tällaisessa tilanteessa kyseinen palvelujen tarjoaja suorittaisi maksun yleispalveluvelvoitteen kustannuksiin kahteen kertaan suorana ja välillisenä maksuna. toimintansa 6. PÄÄTELMÄ Tässä tiedonannossa on määritelty perusteet, joita komissio käyttää arvioidessaan kustannuslaskenta- ja rahoitusnäkökohtia yleispalvelua koskevissa kansallisissa järjestelmissä, joista on ilmoitettava komissiolle täydellisen kilpailun direktiivissä säädettyjen määräaikojen mukaisesti. Komission aikomuksena on tarkistaa sille ilmoitetut järjestelmät vuoden 1997 ensimmäisen puoliskon aikana, jotta jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimet tällaisten järjestelmien mukauttamiseksi yhteisön oikeuteen hyvissä ajoin niin, että televiestintämarkkinoiden täydellinen vapauttaminen 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä on mahdollista. Komissio tekee päätelmät ilmoitettujen järjestelmien arvioinnissa saadun kokemuksen perusteella ja yleispalvelun kustannuslaskennan ja rahoituksen käytännön näkökohtia kilpailuympäristössä tutkimuksen perusteella. Päätelmät tärkeän laaditaan käytännöllisiksi suuntaviivoiksi teleteollisuudelle, sääntelystä huolehtiville ja käyttäjille parhaiden mahdollisten käytäntöjen kehittämiseksi yhteisössä. tarkastelevan Tämä tiedonanto annetaan nyt jäsenvaltioille auttamaan niitä kansallisten järjestelmiensä viimeistelyssä. 19 LIITE A: YLEISPALVELUA KOSKEVAT YHTEISÖN OIKEUDEN ASIANMUKAISET SÄÄNNÖKSET Täydellisen kilpailun direktiivin 4 c artikla20 "Kaikissa kansallisissa suunnitelmissa, joita tarjoamisesta teleorganisaatioille aiheutuvien nettokustannusten jakamiseksi muiden organisaatioiden kanssa riippumatta siitä, sisältyykö niihin lisäkustannusjärjestelmä tai yleispalvelurahasto, ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston ehdottamaa yhdenmukaistamista avoimen verkon tarjoamisen yhteydessä, on tarvitaan yleispalveluvelvoitteiden (a) (b) otettava huomioon, että niitä voidaan soveltaa ainoastaan yrityksiin, jotka tarjoavat yleisiä televerkkoja; jaettava vastaavat kustannukset jokaisen yrityksen kesken puolueettomia ja ketään syrjimättömiä perusteita noudattaen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on annettava kaikki tällaiset suunnitelmat komissiolle tiedoksi, jotta se voi tarkistaa, että suunnitelmat ovat perustamissopimuksen mukaisia. Jäsenvaltioiden on sallittava teleorganisaatioidensa saattaa tariffinsa tasapainoon ottaen huomioon erityiset markkinaolot ja tarpeen varmistaa yleispalvelun hinnallinen kannattavuus, ja erityisesti jäsenvaltioiden on annettava teletoiminnan harjoittajille lupa mukauttaa nykyisiä maksujaan, jotka eivät ole kustannusten mukaisia ja jotka lisäävät yleispalvelun tarjoamisrasitetta, todellisiin kustannuksiin perustuvien tariffien saavuttamiseksi. Jos tällaista tasapainottamista ei voida saada valmiiksi ennen 1 päivää tammikuuta 1998, kyseessä olevan jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kertomus jäljellä olevan tariffien epätasapainon tulevasta asteittaisesta poistamisesta. Kertomukseen on sisällyttävä yksityiskohtainen toteuttamisaikataulu. Kolme kuukautta sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet yhdysliikenteen edellytykset yhdenmukaistavan direktiivin, komissio arvioi joka tapauksessa, ovatko lisäaloitteet tarpeellisia molempien direktiivien johdonmukaisuuden varmistamiseksi, ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. Lisäksi komissio tarkastaa viimeistään 1 päivään tammikuuta 2003 mennessä jäsenvaltioiden tilanteen ja arvioi erityisesti, rajoittavatko käytössä olevat rahoitussuunnitelmat kyseisille markkinoille pääsyä. Tällöin komissio tutkii, onko olemassa muita menettelytapoja, ja tekee aiheelliset ehdotukset. " 20 Täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annettu komission direktiivi ("täydellisen kilpailun direktiivi") 20 YhteenUïttàitiisdîrektiivin 2 artiklaa g alakohta21 (g) 'yleispalvelulla' määriteltyä tietynlaatuisten palvelujen vähimmäismäärää, joka on kaikkien käyttäjien saatavilla käyttäjien maantieteellisestä sijainnista riippumatta erityiset kansalliset edellytykset huomioon ottaen kohtuulliseen hintaan. " 1. 2. 3. 4. 5. 6. Yateenliittanibdirekttivin 5 artikla21 "Yhteenliittäminen ja yleispalvelumaksut Jos jäsenvaltio katsoo tämän artiklan säännösten mukaisesti, että yleispalveluvelvoitteet muodostavat kohtuuttoman rasitteen organisaatiolle, se voi ottaa käyttöön menettelyjä televerkkoja yleispalveluvelvoitteiden nettokustannusten jakamiseksi muiden yleisiä ylläpitävien ja/tai yleisesti saatavilla olevien puhelinliikenteen palveluja tarjoavien organisaatioiden kanssa. Jäsenvaltioiden on vaadittavia maksuja määrittäessään otettava asianmukaisesti huomioon avoimuuden, syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteet. Ainoastaan liitteessä I olevassa 1 osassa mainittuja yleisiä televerkkoja ja yleisesti saatavilla olevia telepalveluja voidaan rahoittaa tällä tavalla. liittyvät mahdolliset maksut voivat perustua Yleispalveluvelvoitteiden kustannuksiin erityiseen tätä tarkoitusta varten toteutettuun järjestelmään, jota hallinnoi edunsaajista riippumaton elin, ja/tai ne voidaan maksaa yhteenliittämismaksuun lisättynä lisämaksuna. Jotta yleispalvelun tarjoamisesta mahdollisesti aiheutuva rasite voidaan määritellä, on organisaatioiden, joilla on yleispalveluvelvoitteita, kansallisten sääntelyviranomaisten pyynnöstä laskettava tällaisten velvollisuuksien nettokustannukset liitteen III mukaisesti. Yleispalveluvelvoitteiden kansallinen sääntelyviranomainen tai muu toimivaltainen, organisaatioista riippumaton ja kansallisen tarkastusten sääntelyviranomaisen hyväksymä elin. Kustannuslaskennan johtopäätökset on julkistettava 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti. nettokustannusten tulosten ja laskentaa valvoo Perustelluissa tapauksissa 3 kohdassa tarkoitetun kustannuslaskennan perusteella ja ottaen huomioon yleispalvelua tarjoavalle organisaatiolle mahdollisesti koituvan markkinaedun, kansallisten sääntelyviranomaisten on päätettävä, onko perusteltua käyttää yleispalvelujen nettokustannusten jakamismenettelyä. Jos 4 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä on toteutettu, kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, ja käytettävän menettelyn yksityiskohdat ovat julkisia 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti. että kustannusten jakoperiaatteet Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että vuosittain julkaistaan kertomus, jossa on yleispalveluvelvoitteiden kustannuslaskelma ja jossa määritellään kaikilta osapuolilta vaadittavat maksut. Siihen asti, kun 3, 4 ja 5 kohdassa kuvattu menettely on pantu täytäntöön, kaikista yhteenliittämisen sisältävät sellaisena, yleispalveluvelvoitteiden kustannuksiin ilmoitetaan ennen niiden käyttöönottoa kansalliselle Jos kansallinen sääntelyviranomainen katsoo joko omasta aloitteestaan tai asianomaisen jotka toimivat sääntelyviranomaiselle. liittyvän maksun osapuolille maksuista, kuuluvista tai 21 Neuvoston yhteinen kanta (EY) N:o 34/96, vahvistettu 18 päivänä kesäkuuta 1996 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/. /EY antamiseksi. päivänä. kuuta. televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 21 perustellun pyynnön johdosta, että tällaiset maksut ovat liian suuria, kyseessä olevaa organisaatiota on vaadittava alentamaan kyseisiä maksuja. Tällaisia vähennyksiä on sovellettava takautuvasti maksujen käyttöönottopäivästä alkaen, mutta aikaisintaan 1 päivästä tammikuuta 1998. " Yhteenliittämisdirektiivin liitteessä 1 oleva 1 osa2* "Yleinen kiinteä puhelinverkko Yleisellä kiinteällä puhelinverkolla tarkoitetaan yleistä kytkentäistä televerkkoa, joka mahdollistaa puheen ja 3,1 kHz. n kaistaleveydellä siirrettävän ääni-informaation välittämisen verkon kiinteiden liitäntäpisteiden välillä, mahdollistaen muun muassa - puhelintoiminnan, - III ryhmän telekopiontiyhteydet ITU-T -suositusten T-sarjan mukaisesti, - äänikaistaisen datasiirron modeemin avulla vähintään 2400 bitin sekuntinopeudella ITU-T suositusten V-sarjan mukaisesti. loppukäyttäjän verkkoliitäntäpisteeseen saadaan kansallisen numerointisuunnitelman Yhteys numeroa tai numeroita käyttäen. Yleinen kiinteä puhelinpalvelu soveltamisesta puhelintoimintaan 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/62/EY22 mukaisesti avoimen verkon tarjoamisen (ONP) Yleisellä kiinteällä puhelinpalvelulla tarkoitetaan palvelujen tarjoamista kiinteissä sijaintipaikoissa oleville loppukäyttäjille kotimaan- ja ulkomaanpuhelujen ottamiseksi ja vastaanottamiseksi, ja operaattoripalvelut, niihin puhelinluettelopalvelut, yleisöpuhelimet, erityisehdoin välitettävät palvelut ja/tai erityislaitteiden tarjoaminen vammaisille tai henkilöille, joilla on sosiaalisia erityistarpeita. hätänumeropalveluihin yhteydet sisältyä (112), voi Yhteys loppukäyttäjään saadaan kansallisen numerointisuunnitelman mukaista numeroa tai numeroita käyttäen. " 22 EYVLN:oL321,30. 12. 1995,s. 6 22 Yhteenliittämisdirektiivin liite III11 PUHELINLIIKENNETTÄ KOSKEVIEN YLEISPALVELUVELVOITTEIDEN KUSTANNUSTEN LASKENTA 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu "Yleispalveluvelvoitteilla tarkoitetaan jäsenvaltion organisaatiolle asettamia velvoitteita, jotka tietyllä maantieteellisellä alueella, koskevat televerkon ja -palvelujen tarjoamista kaikkialla tarvittaessa mukaan lukien kyseiselle maantieteelliselle alueelle kyseisten palvelujen tarjoamiseksi lasketut keskihinnat. Yleispalveluvelvoitteiden kustannukset lasketaan organisaatiolle teletoiminnan harjoittamisesta yleispalveluvelvoitteiden mukaisesti teletoiminnan aiheutuneiden harjoittamisesta ilman yleispalveluvelvoitteita aiheutuneiden nettokustannusten erotuksen perusteella. nettokustannusten ja Tätä sovelletaan riippumatta siitä, onko tietyssä jäsenvaltiossa sijaitseva verkko jo täysin valmis vai onko se vielä kehitys-ja laajentumisvaiheessa. Laskentamenetelmä perustuu kustannuksiin, jotka liittyvät: (i) palvelujen yksilöityihin osiin, joita voidaan vaatimuksista kaupallisista tavanomaisista tarjota ainoastaan poikkeavilla tappiollisesti tai kustannusehdoilla. Tähän ryhmään voivat yleisöpuhelimet, tietyt vammaisille tarkoitetut palvelut tai laitteet jne. sisältyä osapalvelut kuten hätänumeropalvelut, tietyt (ii) tiettyihin loppukäyttäjiin tai loppukäyttäjien ryhmiin, joille tietyn televerkon ja -palvelujen tarjoamisesta aiheutuneet kustannukset, saatu tuotto ja jäsenvaltion maantieteellisin perustein mahdollisesti määräämät keskihinnat huomioon ottaen voidaan tarjota palveluja ainoastaan tappiollisesti tai tavanomaisista kaupallisista vaatimuksista poikkeavilla kustannusehdoilla. Tähän ryhmään kuuluvat ne loppukäyttäjät tai loppukäyttäjäiyhmät, jotka eivät saisi palveluja sellaiselta kaupalliselta operaattorilta, jolla ei ole velvollisuutta tarjota yleispalveluja. Syrjäisillä alueilla, joilla verkot ovat laajentumisvaiheessa, kustannuslaskennan olisi perustuttava niiden loppukäyttäjien tai loppukäyttäjäryhmien palvelemiseen liittyviin lisäkustannuksiin, joita kilpailulliseen ympäristöön kuuluvia tavanomaisia kaupallisia periaatteita soveltava operaattori ei palvelisi. Tuotto otetaan huomioon nettokustannuksia laskettaessa. Kustannusten ja tulojen olisi oltava ennakoivia. " 23 LIITE B: LIITTYMISTÄ AIHEUTUVIEN ALIJÄÄMIEN KORVAUSJÄRJESTELMÄT Liittymistä aiheutuvien alijäämien korvausjärjestelmien arviointiperusteet Kuten kansallisten järjestelmien arviointiperusteiden yhteydessä on edellä esitetty, jäsenvaltiot voivat perustaa erillisiä mekanismeja, joissa käsitellään rajoittavan sääntelyn aiheuttamia seurauksia hallitsevassa asemassa olevan operaattorin tariffirakenteisiin. Mekanismeilla tarkoitetaan operaattorin keinoja säädellä tariffien tasapainottamisen etenemisnopeutta niin, että se täyttää täydellisen kilpailun direktiivissä asetetun tasapainottamisvaatimuksen. Kyseisten järjestelmien on oltava erillään jäsenvaltion yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten laskennan ja rahoittamisen kansallisesta järjestelmästä. Järjestelmien on perustuttava puolueettomille, avoimille, suhteellisille menettelyille ja lähtökohdille, ja ne olisi perustettava vain määräajaksi. syrjimättömille ja Näiden edellytysten periaatteita. täyttämiseksi järjestelmien on noudatettava seuraavia 1. Operaattorit, joita asia koskee, saavat 1 päivän tammikuuta 1998 jälkeen liittymiin huomattavia sisäisiä tukia, jotka ylittävät yksityisasiakkaiden tavanomaisen kaupallisen käytännön mukaan odotettavat tulot (Toisin sanoen kyseisiin operaattoreihin on sovellettu sääntelyä, jonka rajoitukset ovat loppuun. Tämän estäneet niitä saattamasta seurauksena epätasapainossa paikallisliittymän tarjoamiseen sijoitettuun pääomaan nähden. ). tasapainottamista melkoisesti tariffirakenteet tariffien ovat 2. Alijäämien korvausjärjestelmiä olisi toteutettava vain määräaikaisesti ja ainoastaan 1 päivään tammikuuta 2000 saakka. Periaatteessa liittymistä aiheutuvien alijäämien korvausjärjestelmissä otetaan yhteenliittämishintaa laskettaessa lähtökohdaksi hallitsevassa asemassa olevan operaattorin vähittäishintarakenne (tai kannattavuus sen useilla eri liiketoiminta-alueilla) ja annetaan näistä hinnoista alennus, jotta saadaan tietyntyyppiseen puheluun tai palveluun liittämisen hinta. Näin ollen hinta lasketaan pikemminkin vähennyslaskun kuin yhteenlaskun avulla, jonka lähtökohtana ovat tosiasialliset kustannukset. Tämän seurauksena alijäämien korvausjärjestelmät estävät todellisen kilpailun syntymisen, koska kilpailijat (markkinatulokkaat) pakotetaan perimään korkeita hintoja niistä palveluista, jotka osaltaan vaikuttavat liittymistä aiheutuvien alijäämien syntymiseen hallitsevassa asemassa olevalle operaattorille. Tällainen yhteenliittämisen hinnoittelujärjestelmä ei kannusta kyseistä operaattoria suhteuttamaan hintojaan kustannuksiin. Vaikutukset vääristävät teollisuuden investointeja, ja niitä voidaan pitää ainoastaan kilpailusäännöistä. perustamissopimuksen poikkeuksena väliaikaisena 24 3. 4. 5. 6. 7. 8. Liittymistä aiheutuvien alijäämien korvausjärjestelmissä on vaadittava väitetyn alijäämän selkeää yksilöintiä, jonka on oltava laskettu suhteellisella, syrjimättömällä ja avoimella tavalla. Laskennan on oltava riippumattomalla tavalla todennettavissa. Siinä on yksilöitävä liittymän tarjontaan käytetyn pääoman kohdentaminen sekä kaikki yhteiset kustannukset, jotka on kohdennettava suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukaisesti. Alijäämien korvausjärjestelmien avoimuuden turvaaminen on erityisen tärkeää, kun otetaan huomioon hallitsevassa asemassa olevan operaattorin liiketoiminnassaan. päätösvalta yhteisten kustannusten kohdentamiseksi Alijäämien korvausjärjestelmiä ei pitäisi käyttää ainoastaan hallitsevassa asemassa olevan operaattorin tehottoman toiminnan rahoittamiseen. Kyseisten järjestelmien toteuttamisesta sekä niiden asteittaisen lopettamisen aikataulusta on ilmoitettava komissiolle yleispalvelun kansallisten järjestelmiä koskevan tammikuuta 1997 mennessä). ilmoituksen yhteydessä (eli 11 päivään Jos kyseisiä ilmoituksia ei ole saatu, komissio ei voi arvioida, ovatko kansalliset järjestelmät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaiset. Liittymistä korvausjärjestelmien rakenteellisesti erillään yleispalvelun kansallisista järjestelmistä. aiheutuvien alijäämien on oltava tarkoituksena on käsitellä hallitsevassa Alijäämien korvausjärjestelmien asemassa olevan operaattorin ohittamisen ja niin sanotun kerman kuorinnan vaikutuksia, joita rajoittava sääntely on aiheuttanut kyseisen operaattorin tariffirakenteisiin. Alijäämä ei tarkoita kyseiselle operaattorille aiheutunutta tarjoamisen todellista nettokustannuksiin. tappiota, eikä siksi kuulu yleispalvelun osien Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi huolehdittava siitä, että muut markkinoilla toimivat suorittavat maksuja liittymistä aiheutuvien alijäämien peittämiseksi vain sellaisissa tapauksissa, joissa kilpailija käyttää jotakin osaa hallitsevassa asemassa olevan operaattorin verkosta (eli liittyy tämän verkkoon) puhelun siirtämiseksi. Jos kilpailija pystyy tarjoamaan asiakkaille päästä päähän -palvelun, johon ei käytetä hallitsevassa asemassa olevan operaattorin verkkoa tai jota varten liittymistä aiheutuvan alijäämän korvausta ei pitäisi ei liitytä siihen, maksaa. Liittymistä aiheutuvan alijäämän korvausjärjestelmään suoritettavat maksut on laskettava sen alijäämän korvausmaksun perusteella, jonka hallitsevassa asemassa oleva operaattori olisi saanut (tariffi)tuloina, mutta joka maksetaan kilpailijalle, vaikka puhelu siirrettiin osittain hallitsevassa asemassa olevan operaattorin verkon kautta23. Markkinoita laajentavien kilpailuvaikutusten vuoksi alijäämän korvausjärjestelmään suoritettava maksu on pienempi kuin 23 Jos yhteenliittämistä ei tapahdu, alijäämän korvausjärjestelmään ei suoriteta maksua. 25 alijäämän peittämiseksi suoritettava täysi maksu, jonka hallitsevassa asemassa puhelun oleva operaattori kokonaisuudessaan. Osaa yhdysliikenteestä on pidettävä uutena liikenteenä, josta ei makseta hallitsevassa asemassa olevalle operaattorille tarkoitettua maksuosuutta. se olisi siirtänyt saanut, olisi jos LIITE C: 27 PÄIVÄNÄ MAALISKUUTA 1996 KOKOONTUNEEN 1910:NNEN TELEVIESTINTÄNEUVOSTON PÖYTÄKIRJAAN TEHTY KOMISSION LAUSUNTO YLEISPALVELUN MAKSAJISTA ja syrjimättömien puolueettomien Direktiiviehdotusta televiestinnän yhteenliittämisestä koskevan yhteisen kannan 5 artiklan 1 kohdan osalta komissio muistuttaa, että täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetun komission direktiivin N:o 96/19/EY 4 c artiklassa säädetään, että jos jäsenvaltiot perustavat järjestelmiä yleispalveluvelvoitteiden nettokustannusten jakamiseksi, niiden on sovellettava tätä järjestelmää yleisiä televerkkoja tarjoaviin yrityksiin. Direktiivissä säädetään myös, että kustannukset on ja jaettava suhteellisuusperiaatetta noudattaen. Tämän periaatteen mukaisesti osuuksien maksamisen tarkoituksena tulisi olla, kuten komission direktiivin johdanto-osan 19 kappaleessa korostetaan, ainoastaan sen varmistaminen, että markkinoilla toimivat osallistuvat yleispalvelujen rahoitukseen. Komissio huomauttaa, että avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamista puhelintoimintaan koskevassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/62/EY määritellään yleispalvelun velvoitteiden soveltamisala, jonka kustannukset voidaan rahoittaa yleispalvelujärjestelmillä. Lisäksi syrjimättömyyden periaate on yleispalvelun velvoitteiden osalta ristiriidassa sellaisten jotka aiheuttavat kaksinkertaisia maksuosuuksia rahoitusjärjestelmien kanssa, yleispalvelujen kustannuksista sen, että kaikki telemarkkinoilla toimivat yritykset subventoivat puhelintoiminnan harjoittajia. Tämän johdosta osuudet tulisi rajoittaa yleispalvelun määritelmän soveltamisalaan kuuluviin palveluihin. perusteiden mukaan jäsenvaltiossa samassa tai Komissio tulkitsee siis sekä komission direktiivin 4 c artiklan että yhteisen kannan 5 artiklan 1 kohdan siten, että maksuja määrätään puhelintoimintapalvelujen tarjoajille vain siltä osin kuin ne käyttävät yleisiä televerkkoja. 26 LIITE D: LÄHINNÄ KANSALLISTA TASOA KOSKEVIA KANSALLISTEN JÄRJESTELMIEN NÄKÖKOHTIA Vaikka sisämarkkinoiden tarpeet ja pyrkimys korkeatasoiseen kuluttajansuojaan merkitsevät sitä, että yleispalvelun yhteinen käsite yhteisön tasolla on tarpeen, monet sen näkökohdat liittyvät kiinteästi kunkin jäsenvaltion omaan tilanteeseen. Tämän vuoksi kansallisille sääntelyviranomaisille on annettu huomattava vastuu päivittäisistä asioista ja esimerkiksi kohtuuhintaisen palvelun määrittämisestä kussakin jäsenvaltiossa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti useita yleispalveluvelvoitteiden hoitoa koskevia kysymyksiä käsitellään pääasiassa kansallisella tasolla. Näistä lähestymistavoista toimivat. muodostuu yleinen rakenne, jonka piirissä kansalliset Kansallisten järjestelmien on noudatettava yhteisön oikeutta ja erityisesti niiden on oltava suhteellisia, syrjimättömiä, avoimia sekä puolueettomiin lähtökohtiin ja tämän menettelyihin perustuvia. Vaikka tiedonannon painopisteenä, komissio tutkimaan valitun lähestymistavan arvioidakseen kunnolla sille ilmoitetun kansallisen järjestelmän. tällaiset kysymykset eivät olekaan ilman muuta järjestelmät tulee Yleispalvelun takaamiseksi asetettavien erityisvelvoitteiden tarve - Ensimmäinen kysymys koskee joillekin vai operaattoreille yleistavoite saavutetaanko operaattoreiden vapaaehtoisten erityistariffien ja/tai tietyille asiakkaille suunnattujen tariffijärjestelmien avulla. erityisvelvoitteita kohtuuhintaisen tarpeen asettaa tarjoamisesta yleispalvelun tarjoamisen sitä, onko palvelun Suhteellisuuden periaate tarkoittaa sitä, että yleispalveluvelvoitteita olisi asetettava ilman vain silloin, kun on vaarana, ettei kilpailuympäristössä saavuteta tasoinen erityismekanismeja jaetaan yleispalvelu määrätyllä oikeudenmukaisesti markkinoilla toimivien kesken kaikki yksilöidyt kustannukset, joita yleispalvelun tarjoajalle tai tarjoajille on velvoitteesta aiheutunut. tarjota kohtuuhintainen määritellyn erityismekanismeilla alueella. Kyseisillä tavoitetta Hinnoittelupäätökset osana yleispalveluvelvoitteita valinnat - Toisena kysymyksenä ovat päätökset hinnoitteluperiaatteista (esimerkiksi tai jonkin tariffien kansallisen keskimääräisistä määrittäminen/mekanismit kansalliset mahdollisuudesta verran/kohtuuhintaisuuden tasapainjttamisnopeuden valvomiseksi). yhtenäisen poiketa soveltamisesta tariffeista tariffin Hinnoittelua koskeva yhteisön politiikka rajoittuu tiettyihin velvoitteisiin joidenkin palvelujen tariffien (esimerkiksi kiinteiden johtojen ja yhteenliittämismaksujen) velvoitteeseen kustannuksiin kohtuuhintaisuuden suhteuttamisesta sekä 27 yleispalvelun toimittamisessa24. Yhteisön politiikassa ei vaadita eikä estetä kansallisen tason päätöksiä esimerkiksi yhtenäisten kansallisten hintojen säilyttämisestä sillä edellytyksellä, että palvelun yleistä kohtuuhintaisuutta ei saateta kyseenalaiseksi. tai keskimääräisistä poikkeamisesta hinnoista selvensi, että "entistä Yleispalvelua koskevassa tiedonannossa komissio suuremman [tariffien] joustavuuden on edellytettävä sääntelyjärjestelmää, (i) joka sisältää kohtuuhintaisuuden turvaamisen kannalta aiheellisia. toimia, (ii) jolla varmistetaan, ettei hintoja nosteta etäisten ja maaseutualueiden käyttäjien osalta, lukuun ottamatta kustannuksiin suhteuttamisen vuoksi tehtyjä tarkistuksia, korvaukseksi teletoiminnan harjoittajien tulonmenetyksistä, jotka johtuvat hinnanalennuksista muualla, ja (iii) jolla varmistetaan, että hintaerot korkeiden ja alhaisten kustannusten alueiden välillä eivät vaaranna yleispalvelun kohtuuhintaisuutta. " Yleispalveluvelvoitteen organisointi kansallisella tasolla Kun yleispalvelun organisaation tehtäväksi, kansallisen päättävät joistakin muista kansallisten järjestelmien asioista: tarjoaminen on päätetty uskoa yhden sääntelyviranomaiset tai useamman todennäköisesti toimintaan vaikuttavista - asetetaanko jäsenvaltiossa tai jäsenvaltion tietyillä alueilla yleispalveluvelvoitteita yhdelle vai useammalle palvelun tarjoajalle; - asetetaanko yleispalveluvelvoitteet maantieteellisten (esimerkiksi jäsenvaltion koko alueen vai jonkin seudun) perusteella vai palveluluokittain tarjonnan (esimerkiksi yleisten puhelintoimintapalvelujen perusteella); tai yleisöpuhelimien alueiden - yleispalveluvelvoitteiden asettamismenettelyt avulla/tarjouspyyntömenettelyjä käyttämällä/velvoitteiden tarkistamisaikataulu); (esimerkiksi sääntelyn - hallinnolliset näkökohdat (esimerkiksi yleispalvelurahaston hoito/yleispalvelun maksumekanismit esimerkiksi rahoituksena/tukea avulla/maksujen laadun arviointi). tarvitseville asiakkaille rakenne ja rahastosta/suorana valtion palvelusetelien suoraan Yleispalvelumaksut "pay or play" (maksu tai palvelu) -järjestelmien avulla se Yksi tärkeimmistä esille otettavista asioista on valita yleispalvelun tarjoaja(t) ja se, miten lähinnä toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, kunhan puolueettomuuden, suhteellisuuden, syrjimättömyyden ja avoimuuden yleisperiaatteet otetaan huomioon. tai ne valitaan. Tässäkin asiassa päätös tehdään 24 Katso KOM(96) 419, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä, annettu 11 päivänä syyskuuta 1996 (korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/62/EY). 28 Samalla ei pitäisi ilman muuta olettaa, että nykyisen yleispalvelun tarjoajan on jatkettava palvelun tarjoamista tai oltava ainoa palvelun tarjoaja tai yleispalvelua on tarjottava edelleen yhtenä kokonaispakettina. Kaikissa järjestelmissä on tärkeää huolehtia siitä, että niissä on riittävästi kannustimia yleispalvelun kannattavaan tarjoamiseen. Tämä rajoittaa mahdollisia markkinoille investointien vääristymiä, sillä yleispalvelun aiheuttamat investoinnit voivat olla tarpeettoman suuria. tulon ja Eräs keino tämän saavuttamiseksi on avata joitakin yleispalvelun osia koskeva tarjouskilpailu joko maantieteelliseltä pohjalta tai tietyistä palvelun osista, kuten esimerkiksi yleisöpuhelimien tarjonnasta. Näin yleispalvelun osien saman- tai paremmanlaatuisesta tarjoamisesta voitaisiin kilpailla, ja kilpailun voittaisi se organisaatio, joka tarjoaisi määrätynlaatuista palvelua alhaisimmalla tuella. Jos tarjouskilpailu ei tuottaisi tuloksia, kansalliselle sääntelyviranomaiselle jäisi toimivalta asettaa yleispalveluvelvoitteita. (eli palvelu, Toinen keino olisi pyytää tarjouksia kilpailijoilta yllä kuvatulla tavalla, mutta laatu ja asiakkaalta perittävät hinnat on luvakesopimusehdoin määritelty). Yleispalveluvelvoite myönnettäisiin sille palvelun tarjoajalle, joka taloudellisesti tarvitsisi tärkeä lähestymistapa on ehkä erityisen kannattamattomalla alueella. Tämä jäsenvaltioissa, joissa verkkoa ei vielä ole rakennettu valmiiksi kaikilla alueilla. tarjoamiseksi yleispalvelun vähiten tukea osan liittyy kiinteästi suhde yleispalvelua Luvakesopimuksiin sen kustannuksiin osallistuvien välillä. Yleisesti ottaen yleispalvelun osien tarjonnan nettokustannusten olisi oltava palvelun tarjoajille samaa suuruusluokkaa kuin maksujen, joita niiltä muuten perittäisiin rahoitusmekanismin avulla. Näiden kustannusten arvioinnissa olisi otettava huomioon kaupalliset ja markkinointiedut, joita voidaan katsoa syntyvän yleispalvelun tarjoajana olemisesta. Tätä kutsutaan usein "pay or play" (maksu tai palvelu) -menettelyksi, vaikka todellisuudessa se todennäköisemmin merkitsee "pay and play" (maksu sekä palvelu) -menettelyä. tarjoavien ja 29 SANASTO Liittymäpääoma Pääoma, jota käytetään siihen, että asiakkaalle tarjotaan paikallisliittymä yleiseen puhelinverkkoon. Liittymästä aiheutuva alijäämä Liittymästä aiheutuva alijäämä syntyy silloin, kun operaattori ei saa liittymis-ja vuokramaksutuloista kohtuullista tuottoa liittymän tarjoamiseen käyttämälleen pääomalle. Vältettävissä olevat (palvelun vähenemisestä aiheutuvat) kustannukset Palvelun lisäyksestä aiheutuvia kustannuksia vastaava käsite paitsi, että tuotoksen "ulkoiseen" lisäykseen liittyvien kustannusten sijasta pääpaino on kustannuksilla, jotka voidaan välttää tuotosta vähentämällä. Käytetty pääoma Liittymismaksu Luvakesopimus Korkeiden kustannusten alue Käytettävä lisäpääoma Tietyn palvelun tai alan (esim. paikallisliittymän, ulkomaanpuhelujen tai yleisöpuhelimien) tarjontaan käytettävissä olevat varat. Asiakkaan liittämisestä operaattorin verkkoon perittävä kertamaksu. Sellaisen velvoitteen tai oikeuden siirtäminen määräajaksi, jolla on julkinen tarkoitus ja johon kuuluu kaupallisella perusteella toteutettava toiminta. Alue, jonka puhelintoimintainfrastruktuuri on muita kehittymättömämpi ja jolla kustannukset tarjota asiakkaalle puhelinverkkoliittymä ovat huomattavasti korkeammat kuin kehittyneillä alueilla. Lisäpääoma, jota operaattori tarvitsee tietyn toiminnan toteuttamiseen. Toiminta (tai sen lisäys) voi liittyä esimerkiksi johonkin asiakkaaseen, asiakasryhmään tai tietyntyyppiseen palveluun. Palvelun lisäyksestä aiheutuva kustannus Kustannusstandardi, jolla mitataan tuotoksen (eli palvelun toimittamisen) vähäisen tai huomattavan lisäyksen tai vähenemisen aiheuttama kokonaiskustannusten muutos. Palvelun lisäyksestä syntyvät tulot Tietyn toiminnan (tai toiminnan lisäyksen) seurauksena syntyvä tulojen kokonaismuutos. Liittymän vuokramaksu Määräajoin perittävä kiinteä maksu, joka perustuu käyttäjän valitsemiin palveluihin ja toiminteisiin. Pitkällä aikavälillä vältettävissä olevat kustannukset Kustannukset, jotka operaattori voisi välttää pitkällä aikavälillä, jos se lopettaisi tietyn toiminnan (tai sen lisäyksen). Palvelun lisäyksestä aiheutuvat pitkän aikavälin kustannukset Katso Pitkällä aikavälillä vältettävissä olevat kustannukset. 30 Taloudellisesti kannattamaton asiakas Asiakasta pidetään taloudellisesti kannattamattomana, kun asiakkaan tuottamien tulojen kokonaislisäys on pienempi kuin tämän palvelemisesta operaattorille koituvat lisäkustannukset. Palvelun lisäyksen aiheuttamat nettokustannukset Palvelun lisäyksen aiheuttamat kustannukset kaikilla niihin liittyvillä palvelun lisäyksen aikaansaamilla tuloilla vähennettynä. Käytetyn pääoman tuottoaste Tariffien tasapainottaminen Sama kuin kirjanpidollinen tuottoaste, joka on kirjanpidollisen voiton suhde käytettyyn kirjanpidolliseen pääomaan. Tapahtuma, jossa yleispalvelun osatekijöiden hintoja mukautetaan suhteessa toisiinsa (esimerkiksi otettaessa käyttöön kustannusten mukaisia hintoja). Menetetyt investoinnit Investoinnit, jotka on kerran tehty ja joita ei voi enää saada täydellisinä takaisin. Väistämättömät nettotappiot Taloudellisesti kannattamattomat palvelut Käyttäjä Nettotappiot, joita operaattori ei voi välttää, koska sillä on velvoite tarjota taloudellisesti kannattamatonta yleispalvelua tai tarjota palvelua taloudellisesti kannattamattomille asiakkaille. Palvelut, joiden tarjoamisen lisäyksen aiheuttamat kustannukset ovat suurempia kuin kaikki palvelun lisäyksestä operaattorin saamat niihin liittyvät tulot (jos niitä on) loppukäyttäjiä, joihin kuuluvat Käynäjillä tarkoitetaan kuluttajat (esim. yksityiskäyttäjät) ja palveluntarjoajat mukaan lukien teleorganisaatiot, jotka tarjoavat muiden tarjoamia tai muiden mahdollisesti tarjoamia palveluja. 31 ISSN 1024-4492 KOM(96) 608 lopullinen ASIAKIRJAT FI 15 08 Luettelonumero : CB-CO-96-639-FI-C ISBN 92-78-12992-5 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg