title: DICTAMEN DE LA COMISION con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de DECISION DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece un programa de apoyo en el sector del libro y de la lectura (ARIANE)

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 09. 12. 1996 COM(96) 637 final 94/0189 (COD) DICTAMEN DE LA COMISIÓN con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de DECISION DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece un programa de apoyo en el sector del libro y de la lectura (ARIANE) POR EL QUE SE MODIFICA LA PROPUESTA DE LA COMISIÓN con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) 1. ANTECEDENTES a) b) c) d) e) f) g) El 25. X. 1994, la Comisión remitió al Parlamento Europeo y al Consejo su propuesta de Decisión (COM (94) 356 COD final 94/0189). El 6. IV. 1995, el Parlamento Europeo aprobó en primera lectura una Resolución favorable que incluía 35 enmiendas a la propuesta de la Comisión. El 20. IV. 1995, el Comité de las Regiones emitió un dictamen favorable. El 28. VIL 1995, la Comisión aprobó, de conformidad con el apartado 3 del artículo 149 del Tratado, una propuesta modificada que incorporó completa o parcialmente 32 de las enmiendas reseñadas (COM (95) 373). El 27. VL1996, el Consejo aprobó una Posición Común. El 22. VIL 1996, la Comisión aceptó esta Posición Común y comunicó su dictamen al Parlamento Europeo (SEC (95) 1648). El 22. X. 1996, el Parlamento Europeo aprobó en segunda lectura, una Resolución favorable que incluye 11 enmiendas a la Posición Común. 2. OBJETO DE LA PROPUESTA Se trata de un programa de apoyo en el sector del libro y de la lectura destinado a promover el conocimiento, la difusión y el acceso del ciudadano al patrimonio escrito y a la creación literaria europea, especialmente a través de la ayuda a la traducción de obras literarias, teatrales y de referencia, mediante la ayuda a proyectos de cooperación sobre el libro y la lectura realizados en asociación, así como a la ayuda al perfeccionamiento de los profesionales que trabajan en este sector. Se da una prioridad a las lenguas de menor difusión en el marco de este programa. H DICTAMEN DE LA COMISIÓN SOBRE LAS ENMIENDAS DEL PARLAMENTO EUROPEO Tras examen de las enmiendas propuestas por el Parlamento Europeo en segunda lectura, la Comisión puede estar de acuerdo en algunas que revisten un carácter técnico o concuerdan con su propuesta inicial. 1. Enmiendas aceptadas por la Comisión La Comisión puede aceptar las enmiendas 4, 5, 6, 7 y 8 y las ha incorporado a su propuesta modificada para que puedan ser reexaminadas por el Consejo. * La enmienda 4 que pide se inserte una referencia, en el informe de evaluación, al impacto del programa sobre la difusión de la literatura en lenguas de menor difusión. Observaciones: este punto, que no es fundamental, puede aceptarse fácilmente, aunque la reducción de la duración y del presupuesto del programa pueda limitar especialmente esta petición. * La enmienda 5 que pide la admisibilidad de las obras redactadas en lenguas de menor difusión sin traducción previa a una de las lenguas de la Comunidad. Observaciones: La Comisión considera que esta enmienda, que recoge su propuesta inicial, no puede sino contribuir a aumentar la participación y la presencia de tales obras en el programa. * La enmienda 6 tiene por objeto dar una prioridad a las pequeñas editoriales independientes. Observaciones: La Comisión acepta esta enmienda puesto que la experiencia del proyecto piloto de ayuda a la traducción demostró que son fundamentalmente editoriales que pueden ser consideradas PYME las que se benefician de la ayuda comunitaria. * La enmienda 7 suprime la referencia al procedimiento doble (comité consultivo y de gestión) para la distribución de los recursos. Observaciones: habida cuenta de los límites del presupuesto del programa, la Comisión considera que proceder al desglose entre las seis acciones no es conveniente. * La enmienda 8 precisa que aquellos proyectos que tengan por objetivo la creación de bancos y bases de datos son seleccionables para el presente programa. Observaciones: La Comisión considera que esta enmienda ilustra un tipo de proyecto que puede responder a los objetivos del programa. 2. Enmienda aceptada parcialmente por la Comisión * La enmienda 2 que tiene por objeto sustituir el procedimiento doble (comité consultivo y de gestión) por un comité consultivo no puede aceptarse sino parcialmente, habida cuenta de la posición que la Comisión adoptó como consecuencia de la aprobación de la Posición Común del Consejo sobre la propuesta de Decisión 94/0189 (SEC (96) 1320 del 12. 7. 1996 § 3. 4). Observaciones: tal como lo manifestó en la comunicación previamente mencionada, la Comisión no se ha opuesto al recurso a un procedimiento de comité mixto, sino solo a la utilización del comité de gestión para la aprobación de algunas medidas muy concretas, es decir, las decisiones de concesión de ayuda económica a proyectos de más de 10. 000 ecus y a todo procedimiento de comité para la aprobación de los informes de evaluación (que no constituyen proyectos de medida según lo dispuesto en la Decisión del Consejo de 13 de julio de 1987 (87/373/CEE) por la que se establecen las modalidades del ejercicio de las competencias de ejecución atribuidas a la Comisión1). Por otro lado, la enmienda del Parlamento Europeo por la que se suprime toda indicación de los proyectos de medidas a los cuales se aplicaría un procedimiento de comité no puede aceptarse sobre este punto, al crear el texto resultante una situación de inseguridad jurídica. 3. Enmiendas rechazadas por la Comisión La Comisión rechaza las enmiendas 1 y 3 * La enmienda 1 que pide la modificación del título con el fin de que haga referencia explícitamente a la traducción. Observaciones: La Comisión considera que, habida cuenta de la distribución de los recursos del programa (50% para la traducción y 50% para la promoción del libro y de la lectura), no es exacto decir que la ayuda se materializa fundamentalmente a través de la traducción. * La enmienda 3 que pide un aumento significativo del presupuesto (de 7 millones de ecus a 10,5 millones de ecus). Observaciones: para el Parlamento, aunque el Consejo hizo suyas las propuestas de la Comisión para 1997 y 1998, el presupuesto asignado al programa sigue siendo demasiado escaso en relación con sus ambiciones. No obstante, la Comisión debe atenerse a la programación presupuestaria que se aprobó (23,5 millones de ecus sobre 5 años) y que, para el período de vigencia del programa (1997-1998), queda respetada. DO n° L 197 de 18. 7. 1987, p. 33. CONCLUSIÓN En conclusión, la Comisión considera que las propuestas de enmienda n° 4, 5, 6, 7 y 8 pueden aceptarse en su redacción actual y la enmienda n° 2 en parte solamente. La propuesta modificada incorpora estas enmiendas. Se rechazan las enmiendas 1 y 3 en su actual redacción. Propuesta modificada de DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece un programa de apoyo en el sector del libro y de la lectura (ARIANE) (Presentada por la Comisión con arreglo al apartado segundo del artículo 189 B del Tratado CE) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS A causa de la entrada en vigor del Tratado de la Unión Europea, el 1 de noviembre de 1993, la presente propuesta de Decisión se somete al procedimiento de codecisión (artículo 189 B del Tratado CE). La letra d) del apartado segundo del artículo 189 B, prevé que la Comisión dictamine sobre las enmiendas que propone el Parlamento Europeo en segunda lectura. La Comisión ha aceptado 6 enmiendas del Parlamento Europeo por los motivos expuestos en el punto primero del dictamen. La Comisión presenta aquí, en virtud del apartado segundo del artículo 189 B del Tratado CE, una propuesta modificada que incorpora las 6 enmiendas del Parlamento Europeo que ha aceptado. Propuesta modificada de DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece un programa de apoyo en el sector del libro y de la lectura (ARIANE) (Presentada por la Comisión con arreglo al apartado segundo del artículo 189 B del Tratado CE) S ^ Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 2) Artículo 5 1. La Comisión se encargará de la ejecución del presente programa de conformidad con lo dispuesto en la presente Decisión. 1. La Comisión se encargará de la ejecución del presente programa de conformidad con lo dispuesto en la presente Decisión. 2. La Comisión estará asistida por un Comité compuesto de dos representantes de cada Estado miembro y presidido por el representante de la Comisión. Los miembros del Comité podrán recabar la asistencia de expertos o consejeros. 2. La Comisión estará asistida por el Comité creado en virtud del apartado segundo del artículo 5 de la Decisión n° 719/96/CE del Parlamento y del Consejo por la que se establece el programa Calidoscopio. 3. El representante de la Comisión someterá al Comité un proyecto de medidas sobre: 3. Serán aprobadas con arreglo al procedimiento establecido en el apartado cuarto las medidas siguientes: - el plan de trabajo anual; - el plan de trabajo anual; - el equilibrio general entre todas las acciones; - el equilibrio general entre todas las acciones; - los procedimientos y criterios de selección para los diferentes tipos de proyectos descritos en el anexo (acciones 1,2, 3, 4 y 6); - los procedimientos y criterios de selección para los diferentes tipos de proyectos descritos en el anexo (acciones 1, 2, 3, 4 y 6); - los proyectos que supongan una ayuda de más diez mil de ecus: - los procedimientos de control y de evaluación del programa, así como las conclusiones de informes de evaluación previstos en el artículo 8 v cualquier medida de reajuste del presente programa resultante de los mismos. los El Comité emitirá su dictamen sobre los proyectos de medidas mencionados en el primer párrafo en un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado segundo del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas medidas que el Consejo deba los procedimientos de control y de - evaluación del programa. 4. El representante de la Comisión someterá al Comité un provecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá fijar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado segundo del artículo 148 del Tratado los representantes de adoptar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los Estados miembros se ponderarán de la manera artículo mencionado. El presidente no participará en la votación. definida en el para adoptar aquellas medidas que el Consejo deba adoptar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el artículo mencionado. El presidente no participará en la votación. votos los de La Comisión adoptará medidas que serán inmediatamente aplicables. No obstante, cuando no sean conformes al dictamen emitido por el Comité, la Comisión comunicará dichas medidas al Consejo. inmediatamente En este caso: a) la Comisión podrá aplazar por un periodo de dos meses, a partir de la fecha de tal comunicación, la aplicación de las medidas que haya decidido. b) el Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro del plazo previsto en la letra a). 4. La Comisión podrá consultar al Comité sobre cualquier otra cuestión relativa a la ejecución del programa que no esté contemplada en el apartado 3. representante de la Comisión El presentará al comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre el proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate, por votación cuando sea necesario. El dictamen constará en acta; además, cada Estado miembro tendrá derecho a solicitar que su posición conste en la misma. La Comisión tendrá en cuenta en todo lo posible el dictamen emitido por el Comité. Informará al Comité de la forma en que ha tenido en cuenta dicho dictamen. La Comisión adoptará medidas que serán inmediatamente aplicables. No obstante, cuando no sean conformes al dictamen emitido por el Comité, la Comisión dichas comunicará medidas al Consejo. inmediatamente En este caso: a) la Comisión podrá aplazar por un periodo de un mes, a partir de la fecha de tal comunicación, la aplicación de las medidas que haya decidido. b) el Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro del plazo previsto en la letra a). económica comunitaria 5. Las decisiones que otorguen una a ayuda proyectos en los que dicha ayuda supere los serán aprobadas conforme al procedimiento establecido en el apartado sexto. 10. 000 ecus 6. El representante de la Comisión presentará al comité un proyecto de las medidas que deban tomarse. El Comité emitirá su dictamen sobre el proyecto en un plazo que el presidente la podrá determinar en función de urgencia de la cuestión de que se trate, por votación cuando sea necesario. El dictamen constará en acta; además, cada Estado miembro tendrá derecho a solicitar que su posición conste en la misma. La Comisión tendrá en cuenta en todo lo posible el dictamen emitido por el Comité. Informará al Comité de la forma 10 en que ha tenido en cuenta dicho dictamen. 7. A petición de la Comisión, el Comité podrá asunto relacionado con la aplicación de la presente Decisión. examinar cualquier 11 Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 4) Primer apartado del artículo 8 Transcurrido un año de aplicación del programa y dentro de los seis meses siguientes al término de dicho periodo, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, previa consulta al Comité, un informe de evaluación detallado sobre los resultados obtenidos, acompañado, si fuere necesario, de las propuestas pertinentes en lo que se refiere a la continuación del programa y sus modalidades a fin de que el Parlamento Europeo y el Consejo puedan pronunciarse antes de finalizar el período que cubre el presente programa. El informe destacará en particular la creación de valor añadido, especialmente de carácter cultural, y las consecuencias socioeconómicas que se deriven del apoyo financiero de la Comunidad. El objeto del presente informe será valorar cualitativa y cuantitativamente hasta qué punto el programa ha permitido alcanzar los objetivos enumerados en el artículo 2. Transcurrido un año de aplicación del programa y dentro de los seis meses siguientes al término de dicho periodo, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo, previa consulta al Comité, un informe de evaluación detallado sobre los resultados obtenidos, acompañado, si fuere necesario, de las propuestas pertinentes en lo que se refiere a la continuación del programa y sus modalidades a fin de que el Parlamento Europeo y el Consejo puedan pronunciarse antes de finalizar el período que cubre el presente programa. El informe destacará en particular la creación de valor añadido, especialmente de carácter cultural, refiriéndose a la repercusión en lo relativo a la difusión de la literatura en las lenguas menos extendidas, consecuencias las socioeconómicas que se deriven del apoyo financiero de la Comunidad. El objeto del presente informe será valorar cualitativa y cuantitativamente hasta qué punto el programa ha permitido alcanzar los objetivos enumerados en el artículo 2. y Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 5) Anexo, Acción 1, punto 1. b) ii), parte introductoria podrán ii) No obstante, las obras redactadas en una de las lenguas menos difundidas de ser la Unión Europea subvencionadas con ayudas para la traducción siempre que va havan sido traducidas v publicadas en una lengua de la Unión Europea (además de la lengua original), o bien siempre que, no traducidas ni aún habiendo publicadas en ninguna lengua de la Unión Europea, sido simultáneamente propuestas para su traducción a al menos dos lenguas de la Unión Europea. La ayuda se destinará a apoyar la traducción a otra lengua de la Unión Europea. Estas disposiciones se aplicarán, además, a las obras: havan sido la Unión Europea, ii) No obstante, con el fin de dar prioridad a las lenguas menos difundidas de las obras redactadas en estas lenguas podrán ser subvencionadas con ayudas para la sido traducción aunque no havan traducidas previamente a otras lenguas de la Comunidad. La ayuda se destinará a apoyar la traducción a otra lengua de la Unión Europea. Estas disposiciones se aplicarán, además, a las obras: 13 Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 6) Anexo, Acción 1, punto 1. b bis) (nuevo) b bis) Debería otorgarse prioridad a las solicitudes procedentes de pequeñas editoriales independientes. 14 Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 7) Anexo, Acción 1, último apartado Los fondos que se comprometan para la presente acción constituirán el 50% de la dotación global del presente programa, el desglose exacto de los fondos entre las seis acciones del presente programa se realizará siguiendo el procedimiento fijado en el apartado 3 del artículo 5. Los fondos que se comprometan para la presente acción constituirán el 50% de la dotación global del presente programa. 15 Posición Común del Consejo texto modificado (Enmienda 8) Anexo, Acción 2, párrafo tercero, guiones - el conocimiento mutuo y el acceso a la literatura o a la historia de los pueblos europeos a) el conocimiento mutuo y el acceso a la literatura o a la historia de los pueblos europeos iniciativas el desarrollo de - en colaboración que permitan facilitar el acceso a la información referente a la divulgación del libro, a su promoción, a su traducción y al acceso de los ciudadanos a la lectura b) el desarrollo de colaboración que permitan facilitar: iniciativas en - el acceso a la información referente a la divulgación del libro, por ejemplo, mediante la creación de un banco de datos que contenga información relativa a los libros disponibles en el mercado, así como a las editoriales v a su ámbito de especialización. con el fin de fomentar la producción v la publicación conjuntas de obras europeas: - la promoción del libro; - la traducción de libros y la posibilidad de constituir una base de datos semánticos (de dificultades v peculiaridades semánticas) para los traductores técnicos y literarios; - el acceso de los ciudadanos a la lectura; - el intercambio de experiencias y de conocimientos entre profesionales a nivel europeo en temas de interés común. específicos ç) el intercambio de experiencias y de conocimientos entre profesionales a nivel europeo en temas de interés común. específicos ISSN 0257-9545 COM(96) 637 final DOCUMENTOS ES 16 N° de catálogo : CB-CO-96-634-ES-C ISBN 92-78-12928-3 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo <1>


title: WRITTEN QUESTION No. 3474/96 by Hiltrud BREYER to the Commission. FACTT and liability

eurovoc_concepts:
EU aid
economic support
liability
project management
shareholding
testing
type of business


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3421/96 af Mary BANOTTI til Kommissionen. Moms og toldafgifter

eurovoc_concepts:
VAT
basis of tax assessment
carriage of goods
customs duties
import
import tax


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3494/96 del Hiltrud BREYER a la Comisión. Soja transgénica

eurovoc_concepts:
crop production
environmental protection
food inspection
genetically modified organism
marketing
pesticide residue
public health
soya bean


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3433/96 do Deputado Guido PODESTÀ à Comissão. Avaliação de projectos-piloto no domínio da conservação do património arquitectónico

eurovoc_concepts:
EU financing
architectural heritage
cultural policy
heritage protection
lay magistrate
project evaluation


title: 97/15/CE: Décision du Conseil du 9 décembre 1996 relative à un troisième programme pluriannuel pour les petites et moyennes entreprises (PME) dans l'Union européenne (1997- 2000)

eurovoc_concepts:
EU programme
aid to undertakings
business policy
handicrafts
small and medium-sized enterprises

formats: html pdfa1b print


title: WRITTEN QUESTION No. 3459/96 by Karl von WOGAU to the Commission. Customs check at an internal border

eurovoc_concepts:
action programme
border control
customs
external border of the EU
internal border of the EU

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 3432/96 de Guido PODESTÀ à la Commission. Catastrophes naturelles

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
Structural Funds
aid to disaster victims
civil defence
emergency aid
environmental risk prevention
flood
natural disaster
regional aid


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3470/96 del Hiltrud BREYER a la Comisión. El proyecto de investigación FACTT y la colza modificada genéticamente

eurovoc_concepts:
animal nutrition
genetically modified organism
legal basis
market approval
oil seed rape
research project


title: COMMON POSITION (EC) No 6/97 adopted by the Council on 9 December 1996 with a view to the adoption of Decision No .../97/EC of ... of the European Parliament and of the Council on a coordinated authorization approach in the field of satellite personal communication services in the Community

eurovoc_concepts:
EU financial instrument
European Investment Bank
Gelderland
Structural Funds
aid system
declining industrial region


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3507/96 af Luigi FLORIO til Kommissionen. Europæiske kapuner

eurovoc_concepts:
competition
consumer information
marketing standard
poultry
poultrymeat
product designation


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3427/96 του Nikitas KAKLAMANIS προς την Επ τροπή. Διαβήτης και κοινωνικό πρόσωπο της Ε.Ε.

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
diabetes
health policy
medical research
mortality
public awareness campaign
public health
therapeutics


title: WRITTEN QUESTION No. 3451/96 by Christine CRAWLEY to the Commission. Racist border controls (SUPPLEMENTARY ANSWER)

eurovoc_concepts:
EU national
France
border control
identity document
racial discrimination
racism


title: Padomes Direktīva 96/82/EK (1996. gada 9. decembris) par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas

eurovoc_concepts:
dangerous substance
environmental risk prevention
exchange of information
public health
safety standard

formats: html pdf print

text: 410 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. 31996L0082 14. 1. 1997. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 10/13 PADOMES DIREKTĪVA 96/82/EK (1996. gada 9. decembris) par tādu smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu, kuros iesaistītas bīstamas vielas EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 130. s panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), pieņemot lēmumu saskaņā ar Līguma 189. c pantā paredzēto pro- cedūru (3), (1) (2) (3) tā kā Padomes 1982. gada 24. jūnija Direktīva 82/501/EEK par smagu nelaimes gadījumu briesmām, ko izraisa dažas rūpnieciskas darbības (4), attiecas uz dažu rūpniecisku dar- bību izraisītu smagu nelaimes gadījumu novēršanu un tādu nelaimes gadījumu seku ietekmes mazināšanu uz cilvēkiem un vidi; tā kā Kopienas vides politikas mērķi un principi, kas noteikti Līguma 130. r panta 1. un 2. punktā un sīkāk izstrādāti Eiropas Kopienas vides rīcības programmās (5), jo īpaši paredz vides kvalitātes saglabāšanu un aizsardzību, kā arī cilvēku veselības aizsardzību, rīkojoties preventīvi; programmu (6) tā kā Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, papildu rezolūcijā attiecībā uz Ceturto vides rīcī- bas vajadzību Direktīvu uzsvēra 82/501/EEK īstenot efektīvāk un aicināja minēto direktīvu pārskatīt, lai vajadzības gadījumā paplašinātu tās darbības jomu un paredzētu plašāku informācijas apmaiņu dalīb- valstu starpā; tā kā Piektajā rīcības programmā, kuras (1) OV C 106, 14. 4. 1994. , 4. lpp. un OV C 238, 13. 9. 1995, 4. lpp. (2) OV C 295, 22. 10. 1994. , 83. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1995. gada 16. februāra Atzinums (OV C 56, 6. 3. 1995. , 80. lpp. ), Padomes 1996. gada 19. marta Kopējā nostāja (OV C 120, 24. 4. 1996. , 20. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 15. jūlija Lēmums (OV C 261, 9. 9. 1996. , 24. lpp. ). (4) OV L 230, 5. 8. 1982. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK (OV L 377, 31. 12. 1991. , 48. lpp. ) (5) OV L 112, 20. 12. 1973. , 1. lpp. OV C 139, 13. 6. 1977. , 1. lpp. OV C 46, 17. 2. 1983. , 1. lpp. OV C 70, 18. 3. 1987. , 1. lpp. OV C 138, 17. 5. 1993. , 1. lpp. (6) OV C 328, 7. 12. 1987. , 3. lpp. (4) (5) (6) (7) (8) nostādnes, tiekoties Padomē, ar savu 1993. gada 1. febru- āra rezolūciju (7) kopumā atbalstīja Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, ir arī izteikta prasība uzlabot risku un nelaimes gadījumu ierobežošanas prasmi; tā kā, ņemot vērā nelaimes gadījumus Bopalā un Mehiko, kas parādīja, kādas briesmas izraisa bīstamu objektu atra- šanās apdzīvotu vietu tuvumā, Padomes 1989. gada 16. oktobra Regulā Komisijai tika ieteikts iekļaut Direktīvā 82/501/EEK noteikumus par to, kā kontrolēt zemes izman- tošanas plānus gadījumos, kad ir piešķirtas atļaujas jaunu objektu celtniecībai un kad pilsētbūvniecība izvēršas ap jau uzceltiem objektiem; tā kā minētajā Padomes rezolūcijā izteikts aicinājums Komisijai sadarboties ar dalībvalstīm, lai labāk savstarpēji izprastu un saskaņotu valstu principus un praksi attiecībā uz drošības pārskatiem; tā kā ir vēlams apkopot pieredzi, kas gūta, smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanai izmantojot dažādus līdzek- ļus; tā kā Komisijai un dalībvalstīm jāizvērš attiecības ar attiecīgām starptautiskām organizācijām un jācenšas panākt, lai arī trešās valstīs īstenotu pasākumus, kas līdz- vērtīgi šajā direktīvā paredzētajiem; tā kā Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komitejas Konvencijā par rūpniecības nelaimes gadījumu pārrobežu ietekmi ir paredzēti pasākumi, kas vajadzīgi, lai novērstu rūpniecības nelaimes gadījumus, būtu gatavībā un varētu rīkoties, ja notiek rūpniecības nelaimes gadīju- mi, kam var būt pārrobežu sekas, kā arī starptautiski sadar- botos šajā jomā; tā kā Direktīvas 82/501/EEK pieņemšana bija saskaņoša- nas procesa pirmā pakāpe; tā kā minētā direktīva jāpār- skata un jāpapildina tā, lai visā Kopienā konsekventi un iedarbīgi nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību; tā kā paš- reizējā saskaņošanā ir paredzēti tikai pasākumi, kas vaja- dzīgi, lai ieviestu efektīvāku sistēmu, kā novērst smagus nelaimes gadījumus ar plašu ietekmi un mazināt to sekas; (9) tā kā smagiem nelaimes gadījumiem var būt sekas, kas sniedzas pāri tā kā nelaimes gadījumu ekoloģiskās un ekonomiskās izmaksas nākas uzņemties ne robežām; (7) OV C 138, 17. 5. 1993. 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 411 tikai attiecīgai iestādei, bet arī dalībvalstij, kuras teritorijā nelaimes gadījums noticis; tā kā tāpēc jāveic pasākumi, kas nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību visā Kopienā; aizsardzību; tā kā Kopienas mērogā jānosaka pamatprasī- bas pārbaužu sistēmām, ko ieviesušas dalībvalstis; (10) tā kā šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro, neierobežojot Kopienas noteikumus par veselību un drošību darbavietās; (11) tā kā nav pieļaujams izmantot sarakstu, kurā daži bīstami objekti ir iekļauti, bet citi tikpat bīstami objekti nav iekļau- ti, jo tas var atstāt bez uzraudzības potenciālus smagu nelaimes gadījumu avotus; tā kā jāmaina Direktīvas 82/501/EEK darbības joma, lai tās noteikumus varētu pie- mērot visiem objektiem, kuros atrodas bīstamas vielas tādā daudzumā, kas varētu radīt smagu nelaimes gadījumu briesmas; (12) tā kā, lai nodrošinātu šajā direktīvā paredzēto drošības līmeni, dalībvalstis, ievērojot Līgumu un attiecīgus Kopie- nas tiesību aktus, var paturēt spēkā vai pieņemt piemēro- tus pasākumus attiecībā uz dokos, piestātnēs un šķirotavās veiktām ar transportu saistītām darbībām, kas nav iekļau- tas šajā direktīvā; (13) tā kā arī bīstamu vielu transportēšana pa cauruļvadiem var izraisīt smagus nelaimes gadījumus; tā kā pēc tam, kad Komisija būs apkopojusi un izvērtējusi informāciju par to, kādi nosacījumi Kopienā attiecas uz transportēšanu pa cau- ruļvadiem un ar to saistītiem starpgadījumiem, Komisijai jāgatavo paziņojums, kurā izklāstīts attiecīgais jautājums un vajadzības gadījumā ierosināta vispiemērotākā rīcība šajā jomā; (14) tā kā, pienācīgi ievērojot Līgumu un attiecīgus Kopienas tiesību aktus, dalībvalstis var paturēt spēkā vai paredzēt pasākumus attiecībā uz atkritumu izgāztuvēm, uz kurām šī direktīva neattiecas; (15) tā kā Kopienā reģistrēto smago nelaimes gadījumu analīze liecina, ka vairākums nelaimes gadījumu rodas vadības un/vai organizācijas trūkumu dēļ; tā kā tādēļ Kopienas mērogā jāizstrādā vadības sistēmu pamatprincipi, kas ļautu novērst un pārzināt smagu nelaimes gadījumu briesmas un mazināt to sekas; (16) tā kā atšķirības kārtībā, kādā kompetentās iestādes pār- līmeņa varētu bauda uzņēmumus, dažāda radīt (17) tā kā, lai apliecinātu, ka ir darīts viss nepieciešamais, lai novērstu smagus nelaimes gadījumus un lai izstrādātu ope- ratīvās rīcības plānus un reaģēšanas pasākumus, tādu uzņē- mumu vadītājiem, kuros atrodas bīstamas vielas lielos dau- dzumos, drošības pārskatu formā kompetentai iestādei jāsniedz sīka informācija par uzņēmumu un bīstamām vie- lām, objektiem vai glabātavām, kas tajā atrodas, par iespē- jamiem smagiem nelaimes gadījumiem un vadības sistē- mām, kas ļautu novērst un mazināt smagu nelaimes gadījumu iespējamību un veikt vajadzīgos pasākumus nelaimes gadījumu seku mazināšanai; (18) tā kā, lai mazinātu domino efekta iespējamību gadījumos, kad uzņēmumu izvietojuma dēļ vai tādēļ, ka tie ir cieši bla- kus, palielinās smagu nelaimes gadījumu varbūtība un iespējamība vai saasinās sekas, jābūt noteikumiem par attiecīgas informācijas apmaiņu un sadarbību sabiedrības informēšanā; (19) tā kā, lai veicinātu piekļuvi informācijai par vidi, sabiedrī- bai jādara pieejami vadītāju sagatavotie drošības pārskati, un personām, kuras varētu skart smagi nelaimes gadījumi, jāsniedz pietiekama informācija par to, kā pareizi rīkoties tādos gadījumos; (20) tā kā, lai nodrošinātos pret ārkārtējām situācijām, uzņēmu- miem, kuros atrodas bīstamas vielas lielos daudzumos, jāizstrādā ārēji un iekšēji operatīvās rīcības plāni, kā arī sis- tēmas, kā nodrošināt tādu plānu pārbaudi, vajadzības gadī- jumā — pārskatīšanu un to īstenošanu, ja izraisās smags nelaimes gadījums vai rodas tā iespējamība; (21) tā kā, izstrādājot iekšējos operatīvās rīcības plānus, jākon- sultējas ar uzņēmuma personālu, bet, izstrādājot ārējos operatīvās rīcības plānus, jākonsultējas ar sabiedrību; (22) tā kā, lai nodrošinātu lielāku aizsardzību apdzīvotām vie- tām, sabiedriski plaši izmantotām vietām un teritorijām, kuru daba ir īpaši interesanta vai aizsargājama, dalībval- stīm, izstrādājot zemes izmantošanas un/vai citu attiecīgu politiku, jāņem vērā vajadzība ilgtermiņā saglabāt pietie- kamu atstatumu starp minētajām vietām vai teritorijām un bīstamiem uzņēmumiem, kā arī attiecībā uz jau uzceltiem uzņēmumiem veikt papildu tehniskus pasākumus tā, lai nepalielinātos cilvēku apdraudējums; 412 (23) (24) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. tā kā, lai nodrošinātu to, ka pēc smaga nelaimes gadījuma tiek veikti adekvāti pasākumi, vadītājam par nelaimes gadī- jumu tūlīt jāziņo kompetentām iestādēm un jāsniedz visa informācija, kas tām vajadzīga, lai novērtētu nelaimes gadī- juma ietekmi; Šajā direktīvā: 3. pants Definīcijas tā kā, lai nodrošinātu informācijas apmaiņu un novērstu līdzīgus nelaimes gadījumus turpmāk, dalībvalstīm jāno- sūta Komisijai informācija par to teritorijā notikušiem sma- giem nelaimes gadījumiem, lai Komisija varētu analizēt attiecīgo apdraudējumu un nodrošināt sistēmu tādas infor- mācijas izplatīšanai, jo īpaši attiecībā uz smagiem nelaimes gadījumiem un tajās gūto pieredzi; tā kā minētajā informā- cijā jāiekļauj arī “gandrīz notikuši nelaimes gadījumi”, kuru laikā gūto tehnisko pieredzi dalībvalstis uzskata par īpaši noderīgu citu smagu nelaimes gadījumu novēršanai un to seku mazināšanai, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Mērķis Šīs direktīvas mērķis ir novērst smagus nelaimes gadījumus, kas saistīti ar bīstamām vielām, kā arī mazināt šādu nelaimes gadījumu seku ietekmi uz cilvēkiem un vidi tā, lai visā Kopienā konsekventi un efektīvi nodrošinātu augsta līmeņa aizsardzību. 2. pants Piemērojums 1. Šo direktīvu piemēro uzņēmumiem, kuros atrodas bīstamas vielas tādos daudzumos, kā uzskaitīts I pielikuma 1. un 2. daļas izņemot 9. , 11. un lielākos daudzumos, tabulu 2. ailē vai 13. pantu, kurus piemēro visiem uzņēmumiem, kuros atrodas bīs- tamas vielas tādos daudzumos, kā uzskaitīts I pielikuma 1. un 2. daļas tabulu 3. ailē, vai lielākos daudzumos. Šajā direktīvā “bīstamu vielu klātbūtne” nozīmē bīstamu vielu fak- tisku vai paredzamu klātbūtni uzņēmumā, kā arī tādu bīstamu vielu klātbūtni, kuras varētu rasties, ja kāds ķīmisks ražošanas process kļūtu nekontrolējams, un šo vielu daudzums ir vienāds ar robežvērtībām, kuras minētas I pielikuma 1. un 2. daļā vai pār- sniedz tās. 2. Šo direktīvu piemēro, neskarot Kopienas noteikumus attiecībā uz darba vidi un, jo īpaši, neskarot Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvu 89/391/EEK par tādu pasākumu ieviešanu, kas veicina darbinieku drošības un veselības uzlabošanu darbavietās (1). 1. “Uzņēmums” nozīmē visu vadītāja pārziņā esošo teritoriju, kuras vienā vai vairākos objektos atrodas bīstamas vielas, tostarp kopējas vai saistītas infrastruktūras vai darbības; 2. “Objekts” nozīmē uzņēmuma tehnisku vienību, kurā ražo, izmanto, apstrādā vai glabā bīstamas vielas. Termins aptver visas iekārtas, konstrukcijas, cauruļvadus, mašīnas, darbarīkus, privātus dzelzceļu atzarus, dokus, izkraušanas piestātnes objektu apkalpošanai, molus, noliktavas vai tamlīdzīgas pel- došas vai citādas konstrukcijas, kas vajadzīgas objekta darbī- bai; 3. “Vadītājs” nozīmē jebkuru fizisku vai juridisku personu, kas atbild par kāda uzņēmuma vai objekta darbību vai kam pieder kāds uzņēmums vai objekts, vai gadījumos, kad to paredz valsts tiesību akti, kam ir piešķirtas tiesības pieņemt saimnie- ciskus lēmumus, lai tehniski vadītu uzņēmumu vai objektu; 4. “Bīstama viela” nozīmē vielu, maisījumu vai preparātu, kas minēts I pielikuma 1. daļā vai kas atbilst kritērijiem, kuri pare- dzēti I pielikuma 2. daļā, un kas ir izejmateriāls, ražojums, bla- kusprodukts, atlikums vai starpprodukts, tostarp tās vielas, par kurām ir pamatotas bažas, ka tās varētu rasties nelaimes gadī- juma dēļ; 5. “Smags nelaimes gadījums” nozīmē nelaimes gadījumu, pie- mēram, liela apjoma noplūdi, ugunsgrēku vai eksploziju, ko izraisa nekontrolējamas norises, ekspluatējot kādu uzņē- mumu, uz kuru attiecas šī direktīva, un kas tūlīt vai pēc kāda laika vai nu pašā uzņēmumā, vai ārpus tā nopietni apdraud cil- vēku veselību un/vai vidi un kurā iesaistīta viena vai vairākas bīstamas vielas; 6. “Briesmas” nozīmē tādas bīstamas vielas vai reālas situācijas raksturīgu pazīmi, kas potenciāli var nodarīt kaitējumu cilvēku veselībai un/vai videi; 7. “Risks” nozīmē konkrētas ietekmes iespējamību konkrētā laikā vai konkrētos apstākļos; 8. “Uzglabāšana” nozīmē kāda bīstamu vielu daudzuma klātbūt- ni, šīs vielas turot noliktavās, drošā uzraudzībā vai glabājot krājumos. 4. pants Izņēmumi Šī direktīva neattiecas uz: a) militāriem uzņēmumiem, objektiem vai glabātavām; (1) OV L 183, 29. 6. 1989. , 1. lpp. b) briesmām, ko rada jonizējošais starojums; 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 413 c) bīstamu vielu pārvadāšanu vai pagaidu uzglabāšanu starplai- kos starp pārvadājumiem pa sauszemes ceļiem, dzelzceļu, iekšzemes ūdensceļiem, jūru vai gaisu ārpus uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, tostarp iekraušanu un izkraušanu vai pārvešanu no citiem transportlīdzekļiem vai uz tiem dokos, piestātnēs vai šķirotavās; d) informācija, kas ļautu identificēt iesaistītās bīstamās vielas vai to kategoriju; e) vienas vai vairāku iesaistīto bīstamo vielu daudzums un fiziskā forma; d) bīstamu vielu transportēšanu pa cauruļvadiem, tostarp sūkņu stacijām, kas atrodas ārpus uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva; e) ieguves nozaru darbībām, kas saistītas ar minerālu izpēti un ieguvi raktuvēs, karjeros vai urbumos; f) atkritumu izgāztuvēm. f) objekta vai glabātavas pašreizējā vai plānotā darbība; g) uzņēmuma tiešā vide (faktori, kas varētu izraisīt smagus nelai- mes gadījumus vai saasināt to sekas). 3. Attiecībā uz pastāvošiem uzņēmumiem, par kuriem vadītājs kompetentai iestādei saskaņā ar valsts tiesību aktiem jau iesnie- dzis visu 2. punktā paredzēto informāciju pirms šīs direktīvas stā- šanās spēkā, 1. punktā paredzētā paziņošana nav vajadzīga. 5. pants Vadītāja pamatpienākumi 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka vadītāja pienākums ir veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu smagus nelaimes gadīju- mus un mazinātu to ietekmi uz cilvēkiem un vidi. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka vadītājam ir pienākums jebkurā laikā pierādīt 16. pantā minētajai kompetentajai iestādei, šeit turp- māk “kompetentā iestāde”, ka tas veicis visus šajā direktīvā norā- dītos pasākumus, kas jo īpaši vajadzīgi 18. pantā minēto pār- baužu un kontroļu veikšanai. 6. pants Paziņošana 1. Dalībvalstis pieprasa, lai vadītājs nosūta kompetentai iestādei paziņojumu šādos termiņos: 4. Gadījumā, ja: — tās klātesošās bīstamās vielas daudzums, kas norādīta paziņo- jumā, ko vadītājs iesniedzis atbilstīgi 2. punktam, vērā ņemami palielinās vai būtiski mainās vielas īpašības vai fiziskā forma, vai mainās bīstamās vielas izmantošanas procesi, — vai objektu slēdz uz visiem laikiem, vadītājs par stāvokļa izmaiņām tūlīt ziņo kompetentai iestādei. 7. pants Smagu nelaimes gadījumu novēršanas politika 1. Dalībvalstis prasa, lai vadītājs izstrādātu dokumentu, kurā izklāstīta smagu nelaimes gadījumu novēršanas politika, kā arī nodrošinātu tādas politikas pienācīgu īstenošanu. Vadītāja izstrā- dātās smagu nelaimes gadījumu novēršanas politikas mērķis ir ar atbilstīgiem līdzekļiem, procedūrām un vadības sistēmām garan- tēt cilvēku un vides augsta līmeņa aizsardzību. — attiecībā uz jauniem uzņēmumiem — pietiekami laikus pirms būvdarbu vai ekspluatācijas sākšanas, 2. Izstrādājot minēto dokumentu, ņem vērā III pielikumā ietver- tos principus, un dokumentu dara pieejamu kompetentām iestā- dēm, lai cita starpā varētu īstenot 5. panta 2. punktu un 18. pantu. — attiecībā uz jau pastāvošiem uzņēmumiem — vienu gadu pēc termiņa, kas noteikts 24. panta 1. punktā. 3. Šis pants neattiecas uz 9. pantā minētiem uzņēmumiem. 2. Šā panta 1. punktā prasītajā paziņojumā iekļauj šādas ziņas: a) vadītāja vārds vai tirdzniecības zīme un attiecīgā uzņēmuma pilna adrese; b) vadītāja uzņēmējdarbības reģistrētā vieta un tās pilna adrese; c) par uzņēmumu atbildīgās personas vārds vai amats, ja tas atšķiras no a) punktā minētā; 8. pants Domino efekts 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka kompetentā iestāde, izmantojot informāciju, ko tai atbilstīgi 6. un 9. pantam iesniedzis vadītājs, apzina uzņēmumus vai uzņēmumu grupas, kurās smagu nelaimes gadījumu varbūtība un iespējamība vai sekas varētu būt pastipri- nātas sakarā ar uzņēmumu izvietojumu vai tuvumu un bīstamo vielu krājumiem tajos. 414 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. 2. Dalībvalstīm jānodrošina, lai gadījumos, kad tādi uzņēmumi tikuši apzināti: 3. 1. punktā minēto drošības pārskatu kompetentai nosūta šādos termiņos: iestādei a) vajadzīgās informācijas apmaiņa notiktu tā, lai tādi uzņēmumi smagu nelaimes gadījumu novēršanas politikā, drošības vadī- bas sistēmās, drošības pārskatos un iekšējos operatīvās rīcības plānos varētu ņemt vērā smaga nelaimes gadījuma vispārējo briesmu raksturu un apjomu; b) tiktu veicināta sadarbība sabiedrības informēšanā un informā- cijas sniegšanā kompetentai iestādei, lai tā varētu izstrādāt ārē- jos operatīvās rīcības plānus. 9. pants Drošības pārskats 1. Dalībvalstis pieprasa, lai vadītājs izstrādātu drošības pārskatu šādiem mērķiem: a) lai parādītu, ka atbilstīgi III pielikumā prasītai informācijai spēkā stājusies smagu nelaimes gadījumu novēršanas politika un tās īstenošanai vajadzīgā vadības sistēma; b) c) lai parādītu, ka ir apzinātas smagu nelaimes gadījumu bries- mas un veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai tādus nelaimes gadī- jumus novērstu un mazinātu to seku ietekmi uz cilvēkiem un vidi; lai parādītu, ka, projektējot, būvējot, ekspluatējot un apsaim- niekojot tādus objektus, glabātavas, iekārtas un objekta eks- pluatācijai vajadzīgo infrastruktūru, kas saistīti ar smagu nelai- mes gadījumu briesmām uzņēmumā, pietiekami ņemti vērā drošības un izturības aspekti; d) lai parādītu, ka ir izstrādāti iekšējie operatīvās rīcības plāni, un sniegtu informāciju, kas vajadzīga ārēju operatīvās rīcības plānu izstrādāšanai, kas smaga nelaimes gadījuma gadījumā ļautu veikt attiecīgus pasākumus; e) lai kompetentām iestādēm sniegtu pietiekamu informāciju, kas ļautu pieņemt lēmumus par jaunām darbībām vai norisēm jau pastāvošu uzņēmumu apkārtnē. 2. Drošības pārskatā iekļauj vismaz tos datus un informāciju, kas prasīta II pielikumā. Tāpat pārskatā iekļauj uzņēmumā klātesošu bīstamu vielu atjaunotu sarakstu. Šajā pantā paredzēto drošības pārskatu var veidot, izmantojot drošības pārskatus vai to daļas, vai jebkādus citus līdzvērtīgus pār- skatus, kas izstrādāti saskaņā ar citiem tiesību aktiem, ja tāda rīcība ļauj vadītājam vai kompetentai iestādei izvairīties no liekas informācijas dublēšanas vai darba atkārtošanas ar nosacījumu, ka tiek ievērotas visas šā panta prasības. — attiecībā uz jauniem uzņēmumiem — pietiekami laikus pirms būvdarbu vai ekspluatācijas sākšanas, — attiecībā uz jau pastāvošiem uzņēmumiem, kuriem iepriekš nav piemērota Direktīva 82/501/EEK — trīs gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa, — attiecībā uz citiem uzņēmumiem — divus gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa, — 5. punktā paredzētos periodiskos pārskatus — uzreiz. 4. Pirms vadītājs sāk būvdarbus vai ekspluatāciju, kā arī gadīju- mos, kas minēti 3. punkta otrajā, trešajā un ceturtajā ievilkumā, kompetentā iestāde laikus pēc pārskata saņemšanas: — ziņo vadītājam par drošības pārskata izskatīšanas secināju- miem, vajadzības gadījumā vispirms lūdzot papildu informā- ciju, — vai saskaņā ar 17. pantā paredzētām pilnvarām un procedū- rām aizliedz attiecīgā uzņēmuma nodošanu ekspluatācijā vai turpmāku ekspluatāciju. 5. Drošības pārskatu periodiski pārskata un vajadzības gadījumā atjaunina: — vismaz reizi piecos gados, — jebkurā laikā pēc vadītāja ierosinājuma vai kompetentās iestā- des lūguma, ja ir kļuvuši zināmi jauni fakti vai jāņem vērā jau- nas tehniskās zināšanas drošības jautājumos, piemēram, zinā- šanas, kas iegūtas, analizējot nelaimes gadījumus vai, cik iespējams — “gandrīz notikušus nelaimes gadījumus”, kā arī jaunas zināšanas par briesmu novērtēšanu. 6. a) Ja kompetentai iestādei ir apliecināts, ka konkrētās vielas, kas atrodas uzņēmumā vai kādā tā objektā, nerada smagu nelaimes gadījumu briesmas, tad dalībvalsts saskaņā ar b) apakšpunktā minētiem kritērijiem var drošības pārskatā prasīto informāciju sniegt tikai par jautājumiem, kas ir būtiski, lai novērstu tādu nelaimes gadījumu seku ietekmi uz cilvēkiem un vidi. b) Pirms sāk piemērot šo direktīvu, Komisija, rīkojoties saskaņā ar Direktīvas 82/501/EEK 16. pantā paredzēto pro- cedūru, ievieš saskaņotus kritērijus, pēc kuriem kompeten- tai iestāde var pieņemt lēmumu par to, ka kāds uzņēmums nerada smaga nelaimes gadījuma briesmas a) apakšpunkta nozīmē. Piemērot a) apakšpunktu var tikai tad, kad ieviesti minētie kritēriji. 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 415 c) Dalībvalstis nodrošina to, ka kompetentā iestāde iesniedz Komisijai attiecīgo uzņēmumu sarakstu, to pamatojot. Komisija šo sarakstu katru gadu nosūta 22. pantā minēta- jai Komitejai. c) iestādes, ko attiecīgajam mērķim izraudzījušās dalībvalstis, izstrādā ārējo operatīvās rīcības plānu, kurā norādīti ārpus uzņēmuma veicami pasākumi. 10. pants Objektu, uzņēmumu vai glabātavu pārmaiņas Ja notiek pārmaiņas kādā objektā, uzņēmumā vai glabātavā, vai tajos izmantotos procesos, vai tādu bīstamu vielu raksturīgajās īpašībās vai daudzumos, kas varētu vērā ņemami ietekmēt smagu nelaimes gadījumu briesmas, dalībvalstis nodrošina to, ka vadī- tājs: 2. Operatīvās rīcības plānus izstrādā šādiem mērķiem: — lai ierobežotu un pārzinātu starpgadījumus, mazinot to sekas un ierobežojot kaitējumu cilvēkiem, videi un īpašumam, — lai īstenotu pasākumus, kas vajadzīgi cilvēku un vides aizsar- dzībai pret smagu nelaimes gadījumu sekām, — lai sniegtu vajadzīgo informāciju sabiedrībai un attiecīgiem reģiona dienestiem vai iestādēm, — pārskata un vajadzības gadījumā groza smagu nelaimes gadī- jumu novēršanas politiku, kā arī 7. un 9. pantā minētās vadī- bas sistēmas un procedūras, — lai pēc smagiem nelaimes gadījumiem nodrošinātu vides atjau- nošanu un attīrīšanu. — pārskata un vajadzības gadījumā groza drošības pārskatu, un izdarītiem grozījumiem pirms pārmaiņu ieviešanas par informē 16. pantā minēto kompetento iestādi. 11. pants Operatīvās rīcības plāni 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka attiecībā uz visiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas 9. pants, a) vadītājs izstrādā iekšējo operatīvās rīcības plānu, kurā norādīti pasākumi, kas veicami uzņēmumā, Operatīvās rīcības plānos iekļauj IV pielikumā prasīto informāci- ju. 3. Neskarot kompetento iestāžu pienākumus, dalībvalstis nodro- šina to, ka, izstrādājot šajā direktīvā paredzētos iekšējos operatī- vās rīcības plānus, notiek konsultēšanās ar uzņēmuma personālu, savukārt, izstrādājot ārējos operatīvās rīcības plānus, notiek kon- sultēšanās ar sabiedrību. 4. Dalībvalstis nodrošina to, ka vai nu vadītājs vai izraudzītās iestādes ne retāk kā reizi trijos gados iekšējos un ārējos operatīvās rīcības plānus pārskata, pārbauda un vajadzības gadījumā groza un atjauno. Pārskatīšanā ņem vērā attiecīgos uzņēmumos vai attiecīgos avārijas dienestos notiekošās pārmaiņas, jaunas tehnis- kās zināšanas un zināšanas par rīcību smagu nelaimes gadījumu gadījumos. — attiecībā uz jauniem uzņēmumiem — pirms ekspluatāci- jas sākšanas, 5. Dalībvalstis nodrošina to, ka vai nu vadītājs vai, vajadzības gadījumā — izraudzītā kompetentā iestāde — uzreiz ievieš ope- ratīvās rīcības plānus šādiem gadījumiem: — attiecībā uz jau pastāvošiem uzņēmumiem, kuriem iepriekš nav piemērota Direktīva 82/501/EEK — trīs gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa, — ja notiek smags nelaimes gadījums — attiecībā uz citiem uzņēmumiem — divus gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa; — vai ja notiek kāds nekontrolējams gadījums, kas sava rakstura dēļ varētu izraisīt smagu nelaimes gadījumu. b) lai kompetentā iestāde varētu izstrādāt ārējos operatīvās rīcī- bas plānus, vadītājs tai iesniedz vajadzīgo informāciju šādos termiņos: 6. Kompetentā iestāde, savu lēmumu pamatojot un ņemot vērā drošības pārskatā iekļauto informāciju, var nolemt nepiemērot 1. punktā minēto prasību izstrādāt ārējo operatīvās rīcības plānu. — attiecībā uz jauniem uzņēmumiem — pirms ekspluatāci- jas sākšanas, 12. pants — attiecībā uz jau pastāvošiem uzņēmumiem, kuriem iepriekš nav piemērota Direktīva 82/501/EEK — trīs gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa, — attiecībā uz citiem uzņēmumiem — divus gadus pēc 24. panta 1. punktā minētā termiņa; Zemes izmantošanas plānošana 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka, izstrādājot zemes izmantošanas politiku un/vai citu attiecīgu politiku, tās ņem vērā mērķus attie- cībā uz smagu nelaimes gadījumu novēršanu un to seku mazinā- šanu. Minētos mērķus dalībvalstis cenšas sasniegt, kontrolējot: 416 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. a) jaunu uzņēmumu izvietošanu, b) 10. pantā minētās pārmaiņas jau pastāvošos uzņēmumos, c) jaunus objektus, piemēram, transporta infrastruktūras, sabied- rības plaši apmeklētas vietas un apdzīvotas vietas jau pastā- vošu uzņēmumu tuvumā, ja objektu izvietojums vai paši objekti varētu palielināt smagu nelaimes gadījumu risku vai sekas. Dalībvalstis nodrošina to, ka zemes izmantošanas un/vai citā attiecīgā politikā, kā arī tādas politikas īstenošanas procedūrās ņem vērā vajadzību ilgtermiņā saglabāt pietiekamus atstatumus starp uzņēmumiem, kuriem piemēro šo direktīvu, un apdzīvotām vietām, sabiedriski izmantotām vietām un īpaši interesantām vai aizsargājamām dabas teritorijām, bet — attiecībā uz jau uzceltiem uzņēmumiem — vajadzību veikt papildu tehniskus pasākumus saskaņā ar 5. pantu tā, lai nepalielinātos cilvēku apdraudējums. ievieš piemērotas konsultāciju procedūras, 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka visas kompetentās iestādes un plānošanas iestādes, kas atbild par lēmumu pieņemšanu šajā jomā, lai veicinātu atbilstīgi 1. punktam izstrādātās politikas īstenošanu. Ieviešot minētās procedūras, tiek nodrošināts tas, ka lēmumu pieņemšanā vai nu katrā gadījumā atsevišķi vai arī regulāri ir pieejamas teh- niskas konsultācijas par uzņēmuma radītiem riskiem. 13. pants Informācija par drošības pasākumiem 3. Ja attiecīgā dalībvalsts ir pieņēmusi lēmumu, ka kāds uzņē- mums, kas atrodas tuvu kādas citas dalībvalsts teritorijai, nerada smagu nelaimes gadījumu briesmas ārpus valsts robežām saskaņā ar 11. panta 6. punktu, un tādēļ no tā neprasa izstrādāt ārējo ope- ratīvās rīcības plānu saskaņā ar 11. panta 1. punktu, tad minētā dalībvalsts par to informē otru dalībvalsti. 4. Dalībvalstis nodrošina drošības pārskatu pieejamību sabiedrī- bai. Vadītājs var lūgt kompetentai iestādei neatklāt sabiedrībai dažas pārskata daļas, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar rūpniecisku, komerciālu vai personas datu konfidencialitāti, valsts drošību vai valsts aizsardzību. Tādos gadījumos pēc kompetentās iestādes atļaujas saņemšanas vadītājs iesniedz iestādei un dara pie- ejamu sabiedrībai pārskata grozīto variantu, kurā nav iekļauti minētie jautājumi. 5. Dalībvalstis nodrošina to, ka sabiedrībai ir iespējas izteikt vie- dokli šādos gadījumos: — kad tiek plānoti jauni uzņēmumi, uz kuriem attiecas 9. pants, — kad saskaņā ar 10. pantu tiek pārveidoti jau pastāvoši uzņē- mumi, ja tādām pārmaiņām piemēro šajā direktīvā paredzē- tos pienākumus attiecībā uz plānošanu, — kad tiek izvērsti jauni objekti jau pastāvošu uzņēmumu apkārtnē. 6. Attiecībā uz uzņēmumiem, kuriem piemēro 9. panta noteiku- mus, dalībvalstis nodrošina 9. panta 2. punktā paredzētā bīstamo vielu saraksta pieejamību sabiedrībai. 14. pants 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka personām, kuras varētu skart smags nelaimes gadījums uzņēmumā, uz kuru attiecas 9. pants, bez īpaša minēto personu pieprasījuma tiek sniegta informācija par drošības pasākumiem un atbilstīgu rīcību nelaimes gadījuma gadījumā. Minēto informāciju reizi trijos gados pārskata un vajadzības gadī- jumā atkārtoti sniedz un atjaunina vismaz tajos gadījumos, kad notikušas 10. pantā minētās pārmaiņas. Tāpat minēto informā- ciju pastāvīgi tur pieejamu sabiedrībai. Ilgākais laikposms starp informācijas atkārtotu sniegšanu sabiedrībai nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt piecus gadus. Informācija, ko smaga nelaimes gadījuma gadījumā sniedz vadītājs 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka pēc smaga nelaimes gadījuma, tiklīdz iespējams, no vadītāja prasa, lai tas piemērotiem līdzek- ļiem: a) informētu kompetentās iestādes; b) sniegtu kompetentām iestādēm šādas ziņas, tiklīdz tās saņemtas: Informācijā par drošības pasākumiem iekļauj vismaz V pielikumā uzskaitītās ziņas. — nelaimes gadījuma apstākļi, — iesaistītās bīstamās vielas, 2. Sakarā ar iespējamību, ka kādā 9. pantā minētā uzņēmumā varētu notikt smags nelaimes gadījums ar pārrobežu ietekmi, dalībvalstis sniedz pietiekamu informāciju potenciāli apdraudēta- jām dalībvalstīm tā, lai vajadzības gadījumā apdraudētā dalībvalsts varētu piemērot visus attiecīgos noteikumus, kas minēti 11. , 12. un šajā pantā. — dati, kas pieejami, lai novērtētu nelaimes gadījuma seku ietekmi uz cilvēkiem un vidi, — veiktie operatīvie pasākumi; 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 417 c) informētu kompetentās iestādes par plānotiem pasākumiem, lai: Minētās informācijas paziņošanu dalībvalstis var atlikt tikai tad, ja tas vajadzīgs tiesvedības pabeigšanai gadījumos, kad ziņošana varētu tiesvedību ietekmēt. — mazinātu nelaimes gadījuma vidēji ilgas un ilglaicīgas sekas, — novērstu nelaimes gadījuma atkārtošanos; d) atjauninātu sniegto informāciju, ja izmeklēšanas laikā atklājas papildu fakti, kas maina iepriekš sniegto informāciju vai izda- rītos secinājumus. 2. Dalībvalstis prasa, lai kompetentā iestāde: a) nodrošinātu to, ka tiek veikti visi vajadzīgie steidzamie, vidēja termiņa un ilgtermiņa pasākumi; b) veicot pārbaudes, izmeklēšanu vai citiem piemērotiem līdzek- ļiem vāktu informāciju, kas vajadzīga smagā nelaimes gadī- juma tehnisko, organizatorisko un vadības aspektu pilnīgai analīzei; c) attiecīgi rīkotos, lai nodrošinātu to, ka vadītājs veic visus vaja- dzīgos pasākumus stāvokļa labošanai; d) izteiktu ieteikumus attiecībā uz turpmākiem aizsargpasāku- miem. 15. pants Informācija, ko dalībvalstis sniedz Komisijai 1. Lai novērstu smagus nelaimes gadījumus un mazinātu to sekas, dalībvalstis par to teritorijā notikušām smagiem nelaimes gadījumiem, kas atbilst VI pielikuma kritērijiem, cik vien ātri iespējams informē Komisiju. Dalībvalstis sniedz Komisijai šādas ziņas: a) attiecīgā dalībvalsts un par pārskatu atbildīgās iestādes nosau- kums un adrese; b) smagā nelaimes gadījuma diena, laiks un vieta, tostarp vadī- tāja pilns vārds/nosaukums un attiecīgā uzņēmuma adrese; c) nelaimes gadījuma apstākļu īss apraksts, tostarp iesaistītās bīs- tamās vielas un seku tūlītējā ietekme uz cilvēkiem un vidi; d) īss apraksts par veiktajiem operatīvajiem pasākumiem un neat- liekamiem drošības pasākumiem, kas vajadzīgi, lai novērstu nelaimes gadījuma atkārtošanos. 2. Tiklīdz savākta 14. pantā paredzētā informācija, dalībvalstis informē Komisiju par savas analīzes iznākumu un ieteikumiem, izmantojot ziņojuma veidlapu, kas izstrādāta un tiek regulāri pār- skatīta atbilstīgi 22. pantā paredzētajai procedūrai. 3. Dalībvalstis ziņo Komisijai tādu iestāžu nosaukumus un adre- ses, kuru rīcībā varētu būt svarīga informācija par smagiem nelai- mes gadījumiem un kuras varētu konsultēt citu dalībvalstu kom- petentās iestādes, kurām nelaimes gadījuma gadījumā būtu jāiesaistās. 16. pants Kompetentā iestāde Nemazinot vadītāja atbildību, dalībvalstis izveido vai izraugās vienu vai vairākas kompetentās iestādes, kurām uztic atbildību par šajā direktīvā paredzēto pienākumu veikšanu, kā arī vajadzības gadījumā — iestādes, kuras varētu palīdzēt kompetentām iestādēm tehniskos jautājumos. 17. pants Ekspluatācijas aizliegšana 1. Dalībvalstis aizliedz izmantot vai nodot ekspluatācijā uzņēmu- mus, objektus vai glabātavas, kā arī to daļas, ja pasākumi, kurus vadītājs veicis smagu nelaimes gadījumu novēršanai un to seku mazināšanai, ir ar nopietniem trūkumiem. Dalībvalstis var aizliegt izmantot vai nodot ekspluatācijā uzņēmu- mus, objektus vai glabātavas, kā arī to daļas, ja vadītājs noteiktā termiņā nav iesniedzis šajā direktīvā prasītos paziņojumus, pār- skatus vai citu informāciju. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka vadītāji kompetentu iestāžu aiz- liegumus, kas izdoti atbilstīgi 1. punktam, var pārsūdzēt attiecī- gās iestādēs, kas paredzētas valsts tiesību aktos un procedūrās. 18. pants Pārbaudes 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka kompetentās iestādes organizē pārbaužu sistēmu vai citus kontroles pasākumus, kas piemēroti attiecīgā tipa uzņēmumam. Pārbaudes vai kontroles pasākumi nav atkarīgi no drošības pārskata vai citu pārskatu iesniegšanas. Pār- baudēm vai citiem kontroles pasākumiem jābūt pietiekamiem, lai plānoti un sistemātiski pārbaudītu uzņēmumā ieviestās tehniskās, organizatoriskās vai vadības sistēmas ar mērķi cita starpā nodro- šināt to, ka: — vadītājs var apliecināt, ka tas sakarā ar dažādām uzņēmumā veiktām darbībām veicis atbilstīgus pasākumus, lai novērstu smagus nelaimes gadījumus, 418 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. — vadītājs var apliecināt, ka tas nodrošinājis pietiekamus līdzek- ļus smagu nelaimes gadījumu seku mazināšanai uzņēmumā un ārpus tā, c) kompetentām iestādēm sniegt informāciju par aizsargpasāku- miem; — drošības pārskatā vai citos iesniegtos pārskatos iekļautie dati un informācija adekvāti atspoguļo apstākļus uzņēmumā, d) nodrošināt informāciju par organizācijām, kas spēj sniegt kon- sultācijas vai svarīgu informāciju attiecībā uz smagu nelaimes gadījumu gadījumiem, to novēršanu un seku mazināšanu. — sabiedrībai ir sniegta informācija atbilstīgi 13. panta 1. punk- Reģistrācijas un informācijas sistēmā iekļauj vismaz šādas ziņas: tam. 2. 1. punktā minētā pārbaužu sistēma atbilst šādiem nosacīju- miem: a) pārbaužu programmas ir attiecībā uz visiem uzņēmumiem. Ja vien kompetentā iestāde nav ieviesusi pārbaužu programmu, kas konkrētā uzņēmuma smagu nelaimes gadījumu briesmas paredz vērtēt sistemātiski, parastā programmā paredz vismaz vienu kompetentās iestādes pārbaudi divpadsmit mēnešu laikā katrā uzņēmumā, uz kuru attiecas 9. pants; b) pēc katras pārbaudes kompetentā iestāde sagatavo ziņojumu; c) vajadzības gadījumā sadarbībā ar uzņēmuma vadību pietie- kami drīz pēc katras kompetentās iestādes veiktās pārbaudes tiek kontrolēts pēc pārbaudes paveiktais. 3. Kompetentā iestāde var lūgt vadītājam sniegt papildu informā- ciju, kas vajadzīga, lai iestāde pilnīgi varētu novērtēt, vai ir smagu nelaimes gadījumu iespējamība, un noteikt paaugstinātas bīstamī- bas pakāpi un/vai smaga nelaimes gadījuma seku saasināšanos, kas ļautu izstrādāt ārēju operatīvās rīcības plānu un ņemt vērā vie- las, kas to fiziskās formas, īpašu apstākļu vai novietojuma dēļ būtu jākontrolē pastiprināti. 19. pants Informācijas sistēma un apmaiņa 1. Dalībvalstis un Komisija, pamatojoties uz gūto pieredzi, apmainās ar informāciju par smagu nelaimes gadījumu novēršanu un to seku mazināšanu. Jo īpaši apmainās ar tādu informāciju, kas attiecas uz šajā direktīvā paredzēto pasākumu norisi. 2. Komisija izveido un uztur dalībvalstīm pieejamu reģistrācijas un informācijas sistēmu, kurā jo īpaši sniegtas ziņas par dalībval- stīs notikušiem smagiem nelaimes gadījumiem, ar mērķi: a) informāciju, ko dalībvalstis sniegušas atbilstīgi 15. panta 1. punktam; b) nelaimes gadījumu cēloņu analīzi; c) nelaimes gadījumā gūto pieredzi; d) aizsargpasākumus, kas vajadzīgi nelaimes gadījuma atkārtoša- nās novēršanai. 3. Neierobežojot 20. pantu, piekļuve reģistrācijas un informāci- jas sistēmai ir atvērta dalībvalstu valdības iestādēm, rūpnieku apvienībām vai arodapvienībām, arodbiedrībām, nevalstiskām organizācijām, kas darbojas vides aizsardzības jomā, kā arī citām starptautiskām vai izpētes organizācijām šajā jomā. 4. Dalībvalstis par uzņēmumiem, uz kuriem attiecas 6. un 9. pants, iesniedz Komisijai trīsgadu pārskatus, ievērojot procedū- ru, kura paredzēta Padomes 1991. gada 23. decembra Direktīvā 91/692/EEK, kas paredz standartizēt un racionalizēt pārskatus par dažu ar vides aizsardzību saistītu direktīvu īstenošanu (1). Reizi tri- jos gados Komisija publicē minētās informācijas kopsavilkumu. 20. pants Konfidencialitāte 1. Lai panāktu atklātību, dalībvalstis nodrošina to, ka kompeten- tās iestādes informāciju, kas saņemta atbilstīgi šai direktīvai, dara pieejamu jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, kas to lūdz. Kompetento iestāžu vai Komisijas iegūto informāciju saskaņā ar valstu tiesību normām var uzskatīt par konfidenciālu, ja informā- cijas atklāšana apdraudētu: — kompetento iestāžu un Komisijas apspriežu konfidencialitāti, — starptautisko attiecību un valsts aizsardzības konfidencialitāti, a) visām kompetentām iestādēm ātri izplatīt informāciju, ko dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar 15. panta 1. punktu; — valsts drošību, b) kompetentām iestādēm izplatīt smagu nelaimes gadījumu cēloņu analīzi un gūto pieredzi; (1) OV L 377, 31. 12. 1991. , 48. lpp. 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 419 — pirmstiesas izmeklēšanas vai tiesvedības konfidencialitāti, 23. pants — komerciālus vai rūpnieciskus noslēpumus, tostarp intelektuālo Direktīvas 82/501/EEK atcelšana īpašumu, — personu datus un/vai lietas, — trešās personas sniegtus datus, ja šī persona lūgusi datus turēt slepenībā. 2. Šī direktīva neliedz dalībvalstīm slēgt ar trešajām valstīm nolī- gumus par tādas informācijas apmaiņu, kas tiek uzskatīta par konfidenciālu valsts mērogā. 21. pants Komitejas kompetence Pasākumus, kas vajadzīgi 9. panta 6. punkta b) apakšpunktā un II līdz VI pielikumā minēto kritēriju pielāgošanai tehnikas attīstībai, kā arī 15. panta 2. punktā minētās ziņojuma veidlapas izstrādei, pieņem saskaņā ar 22. pantā paredzēto procedūru. 22. pants Komiteja Komisijai palīdz komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuru vada Komisijas pārstāvis. iesniedz komitejai veicamo pasākumu Komisijas pārstāvis projektu. Komisija sniedz atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts gadījumiem, kad Padomei jāpieņem lēmums pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie atbilst komitejas atzinumam. Ja paredzētie pasākumi neatbilst komitejas atzinumam vai arī ja atzinums nav sniegts, tad Komisija uzreiz iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja trīs mēnešos pēc tam, kad Komisija iesniegusi Padomes Padome nav pieņēmusi ierosinātos pasākumus apstiprina Komisija. izskatīšanai, jautājumu lēmumu, 1. Direktīvu 82/501/EEK atceļ 24 mēnešus pēc šīs direktīvas stā- šanās spēkā. 2. Atbilstīgi Direktīvai 82/501/EEK sagatavotie paziņojumi un operatīvās rīcības plāni, kā arī sabiedrībai sniegtā informācija paliek spēkā tik ilgi, kamēr tie nav attiecīgi aizstāti saskaņā ar šo direktīvu. 24. pants Izpilde 1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 24 mēne- šus pēc tās stāšanās spēkā. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komi- siju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktī- va. 25. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. 26. pants Briselē, 1996. gada 9. decembrī Padomes vārdā — priekšsēdētājs B. HOWLIN 420 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. Pielikumu saraksts I pielikums — Direktīvas piemērošana ……………………………………………………………… II pielikums — Dati un informācija, kas obligāti jāiekļauj 9. pantā minētajā drošības pārskatā …… III pielikums — 7. pantā minētie principi un 9. pantā minētā informācija attiecībā uz uzņēmuma vadības sistēmu un organizāciju saistībā ar smagu nelaimes gadījumu novēršanu… IV pielikums — Dati un informācija, kas jāiekļauj 11. pantā minētajos operatīvās rīcības plānos … V pielikums — Informācija, kas jāsniedz sabiedrībai saskaņā ar 13. panta 1. punktu ……………… VI pielikums — Kritēriji, saskaņā ar kuriem par nelaimes gadījumiem ziņo Komisijai, kā tas pare- dzēts 15. panta 1. punktā …………………………………………………………… Lappuse 421 426 427 428 429 430 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 421 I PIELIKUMS DIREKTĪVAS PIEMĒROŠANA IEVADS 1. Šis pielikums attiecas uz bīstamu vielu klātbūtni jebkurā uzņēmumā šīs direktīvas 3. panta nozīmē un nosaka šīs direktīvas attiecīgo pantu piemērošanu. 2. Maisījumus un preparātus pielīdzina tīrām vielām ar nosacījumu, ka tajos nav pārsniegtas koncentrācijas, kas atbilstīgi to īpašībām noteiktas attiecīgās šā pielikuma 2. daļas 1. piezīmē uzskaitītajās direktīvās vai vēlākos pie- lāgojumos tehnikas attīstībai, ja vien nav īpaši norādīts sastāvs procentos vai dots cits raksturojums. 3. Turpmāk uzskaitītie kritiskie daudzumi attiecas uz katru uzņēmumu. 4. Daudzumi, kas jāņem vērā, piemērojot attiecīgos pantus, ir maksimālie daudzumi, kas ir klāt vai varētu būt klāt jebkurā brīdī. Bīstamas vielas, kuru daudzums uzņēmumā ir 2 % no attiecīgā kritiskā daudzuma vai mazāks, neņem vērā, aprēķinot kopējo klātesošo vielu daudzumu, ja vien bīstamo vielu novietojums uzņēmumā nevar izraisīt smagu nelaimes gadījumu citviet uzņēmumā. 5. Vajadzības gadījumā piemēro šā pielikuma 2. daļas 4. piezīmē minētos noteikumus, ar kuriem reglamentē atse- višķu vai kategorijās iekļautu bīstamu vielu daudzumu palielināšanos. 1. DAĻA Konkrētas vielas Ja kāda 1. daļā minēta viela vai vielu grupa ietilpst arī kādā 2. daļā minētā kategorijā, tad izmanto 1. daļā uzskaitītos kritiskos daudzumus. 1. aile 2. aile 3. aile Bīstamās vielas Kritiskais daudzums (tonnās), lai piemērotu Amonija nitrāts Amonija nitrāts Arsēna pentoksīds, arsēna (V) skābe un/vai tās sāļi Arsēna trioksīds, arsēna (III) skābe un/vai tās sāļi Broms Hlors Niķeļa savienojumi ieelpojama pulvera veidā (niķeļa oksīds, niķeļa dioksīds, niķeļa sulfīds, trīsvērtīgā niķeļa sulfīds, niķeļa trioksīds) Etilenimīns Fluors Formaldehīds (koncentrācija ≥ 90 %) Ūdeņradis Hlorūdeņradis (sašķidrināta gāze) Alkilsvins Sašķidrinātas īpaši viegli uzliesmojošas gāzes (tostarp sašķid- rināta naftas gāze) un dabasgāze Acetilēns Etilēna oksīds Propilēna oksīds Metanols 4,4-metilēn-bis(2-hloranilīns) un/vai tā sāļi pulvera veidā 6. un 7. pantu 350 1 250 1 20 10 10 10 5 5 25 5 50 5 5 5 500 9. pantu 2 500 5 000 2 0,1 100 25 1 20 20 50 50 250 50 200 50 50 50 5 000 0,01 422 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. 1. aile 2. aile 3. aile Kritiskais daudzums (tonnās), lai piemērotu Bīstamās vielas 6. un 7. pantu 200 10 0,3 0,2 0,2 1 15 Metilizocianāts Skābeklis Toluoldiizocianāts Dihlorkarbonils (fosgēns) Arsēna ūdeņradis (arsīns) Fosfora ūdeņradis (fosfīns) Sēra dihlorīds Sēra trioksīds Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni (tostarp, TCDD), ko aprēķina kā TCDD ekvivalentu Šādi KANCEROGĒNI: 4-aminobifenils un/vai tā sāļi, benzidīns un/vai tā sāļi, bis(hlormetil)ēteris, hlormetilmetilēteris, dimetilkarba- moilhlorīds, dimetilnitrozamīns, heksametilfosfortria- mīds, 2-naftilamīns un/vai tā sāļi, un 1,3-propānsulton- 4-nitrodifenils Autobenzīns un citi benzīni 1. Amonija nitrāts (350/2 500) PIEZĪMES 9. pantu 0,15 2 000 100 0,75 1 1 1 75 0,001 0,001 5 000 0,001 50 000 Attiecas uz amonija nitrātu un amonija nitrāta savienojumiem, kuros slāpekļa saturs amonija nitrāta klātbūtnes dēļ pārsniedz 28 svara % (savienojumi, kas nav minēti 2. piezīmē), un uz amonija nitrāta ūdens šķīdumiem, kuros amonija nitrāta koncentrācija ir lielāka nekā 90 svara %. 2. Amonija nitrāts (1 250/5 000) Attiecas uz vienkāršiem minerālmēsliem, kuru pamatā ir amonija nitrāts un kuri atbilst Direktīvai 80/876/EEC, un kombinētiem minerālmēsliem, kuros slāpekļa saturs amonija nitrāta klātbūtnes dēļ pārsniedz 28 svara % (kom- binētos minerālmēslos ietilpst amonija nitrāts ar fosfātu un/vai potašu). 1. Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni Polihlordibenzofurānu un polihlordibenzodioksīnu daudzumus aprēķina, izmantojot šādus koeficientus: Starptautiskie toksiskās ekvivalences koeficienti (International Toxic Equivalent Factors — ITEF) radniecīgām vielām (NATO/CCMS) 2,3,7,8-TCDD 1,2,3,7,8-PeDD 1,2,3,4,7,8-HxCDD 1,2,3,6,7,8-HxCDD 1,2,3,7,8,9-HxCDD    1 0,5 0,1 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD 0,01 OCDD 0,001 (T = tetra, P = penta, Hx = heksa, HP = hepta, O = okta) 2,3,7,8-TCDF 2,3,4,7,8-PeCDF 1,2,3,7,8-PeCDF 1,2,3,4,7,8-HxCDF 1,2,3,7,8,9-HxCDF 1,2,3,6,7,8-HxCDF 2,3,4,6,7,8-HxCDF    1,2,3,4,7,8,9-HpCDF 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF    OCDF 0,1 0,5 0,05 0,1 0,01 0,001 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 423 2. DAĻA 1. daļā atsevišķi neizdalītu vielu un preparātu kategorijas 1. aile 2. aile 3. aile Bīstamo vielu kategorijas Kritiskais daudzums (tonnās) bīstamām vielām saskaņā ar 3. panta 4. punktu, lai piemērotu 6. un 7. pantu 9. pantu 1. 2. 3. 4. 5. 6. ĻOTI TOKSISKS TOKSISKS OKSIDĒJOŠS EKSPLOZĪVS (ja viela vai preparāts atbilst 2. piezīmes a) punkta definīcijai) EKSPLOZĪVS (ja viela vai preparāts atbilst 2. piezīmes b) punkta definīcijai) UGUNSNEDROŠS (ja viela vai preparāts atbilst 3. piezī- mes a) punkta definīcijai) 7. a VIEGLI UZLIESMOJOŠS (ja viela vai preparāts atbilst 3. piezīmes b) punkta 1) apakšpunkta definīcijai) 7. b VIEGLI UZLIESMOJOŠS (ja viela vai preparāts atbilst 3. piezīmes b) punkta 2) apakšpunkta definīcijai) 8. ĪPAŠI VIEGLI UZLIESMOJOŠS (ja viela vai preparāts atbilst 3. Piezīmes c) punkta definīcijai) 9. BĪSTAMS VIDEI kopā ar šādiem brīdinājumiem par risku: i) R50: “Ļoti toksisks ūdens organismiem” ii) R51: “Toksisks ūdens organismiem”; un R53: “Var izraisīt ilgtermiņa negatīvu ietekmi ūdens vidē” 10. JEBKURA KATEGORIJA, kas nav minēta iepriekš, kopā ar šādiem brīdinājumiem par risku: i) R14: “Ļoti strauji reaģē ar ūdeni” (tostarp R14/15) ii) R29: “saskarsmē ar ūdeni izdala toksisku gāzi” 5 50 50 50 10 5 000 50 5 000 10 200 500 100 50 20 200 200 200 50 50 000 200 50 000 50 500 2 000 500 200 PIEZĪMES 1. Vielas un preparātus klasificē saskaņā ar šādām direktīvām (grozītos variantos) un to vēlākiem pielāgojumiem teh- nikas attīstībai: — Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva 67/548/EEK par normatīvu un administratīvu aktu tuvināšanu attie- cībā uz bīstamu vielu klasificēšanu, iesaiņošanu un marķēšanu (1), — Padomes 1988. gada 7. jūnija Direktīva 88/379/EEK par dalībvalstu normatīvu un administratīvu aktu tuvi- nāšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasificēšanu, iesaiņošanu un marķēšanu (2), (1) OV 196, 16. 8. 1967. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/105/EK, (OV L 294, 30. 11. 1993. , 21. lpp. ). (2) OV L 187, 16. 7. 1988. , 14. lpp. 424 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. — Padomes 1978. gada 26. jūnija Direktīva 78/631/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīs- tamu vielu (pesticīdu) klasificēšanu, iesaiņošanu un marķēšanu (1). Vielām un preparātiem, kas nevienā no iepriekšminētām direktīvām nav klasificēti kā bīstami, bet kas tomēr atro- das vai varētu atrasties uzņēmumā un kuriem konkrētā uzņēmuma apstākļos piemīt vai varētu piemist ekviva- lentas īpašības, kas varētu izraisīt smagu nelaimes gadījumu, piemēro attiecīgās direktīvas attiecīgā panta provi- zoriskās klasificēšanas procedūras. Attiecinot šo direktīvu uz vielām un preparātiem, kuru īpašības pieļauj klasificēšanu vairākās kategorijās, pie- mēro zemāko robežvērtību. Piemērojot šo direktīvu, ievieš vielu un preparātu informatīvu sarakstu, kuru regulāri atjaunina un apstiprina saskaņā ar 22. pantā paredzēto procedūru. 2. “Eksplozīva viela vai preparāts” ir: a) i) viela vai preparāts, kas rada eksplozijas iespējamību no trieciena, berzes, uguns vai citiem aizdegšanās avo- tiem (brīdinājums par risku R 2), ii) pirotehniska viela, kas ir viela (vai vielu maisījums), kura izgatavota tādam nolūkam, lai pašpietiekamā eksotermiskā ķīmiskā reakcijā bez sprādziena dotu siltumu, gaismu, skaņu, gāzi vai dūmus vai minēto parādību kombināciju, iii) eksplozīva vai pirotehniska viela vai preparāts, kas iestrādāts lietās vai priekšmetos; b) viela vai preparāts, kas rada īpaši lielu eksplozijas iespējamību no trieciena, berzes, uguns vai citiem aizdeg- šanās avotiem (brīdinājums par risku R 3). 3. “Ugunsnedrošs”, “viegli uzliesmojošs” un “īpaši viegli uzliesmojošs” 6. , 7. un 8. kategorijā nozīmē: a) ugunsnedrošus šķidrumus: vielas un preparātus, kuru uzliesmošanas temperatūra ir 21 °C vai lielāka un 55 °C vai mazāka (brīdinājums par risku R 10) un kas veicina degšanu; b) viegli uzliesmojošus šķidrumus: 1. — vielas un preparātus, kas var sakarst un visbeidzot aizdegties saskarsmē ar gaisu apkārtējā tempera- tūrā bez jebkādas papildu enerģijas (brīdinājums par risku R 17), — vielas, kuru uzliesmošanas temperatūra ir zemāka par 55 °C un kuras paliek šķidrā stāvoklī zem spie- diena, gadījumos, kad īpaši pārstrādes apstākļi, piemēram, augsts spiediens vai augsta temperatūra, var radīt smagu nelaimes gadījumu briesmas; 2. Vielas un preparāti, kuru uzliesmošanas temperatūra ir zemāka par 21 °C un kuri nav īpaši viegli uzlies- mojoši (brīdinājums par risku R 11, otrais ievilkums); c) īpaši viegli uzliesmojošas gāzes un šķidrumus: 1. Šķidras vielas un preparātus, kuru uzliesmošanas temperatūra ir zemāka par 0 °C, bet viršanas tempera- tūra (vai gadījumos, kad viršana iespējama plašākā temperatūras diapazonā — sākotnējais viršanas punkts), ja spiediens ir normāls, ir 35 °C vai zemāka (brīdinājums par risku R 12, pirmais ievilkums), un 2. Gāzveida vielas un preparātus, kuri ir ugunsnedroši saskarē ar gaisu apkārtējā temperatūrā un zem spie- diena (brīdinājums par risku R 12, otrais ievilkums), neatkarīgi no tā, vai zem spiediena tos glabā gāzes vai šķidrā veidā, izņemot sašķidrinātas īpaši viegli uzliesmojošas gāzes (tostarp šķidro naftas gāzi) un 1. daļā minēto dabasgāzi, un 3. Šķidras vielas un preparātus, kurus tur temperatūrā, kas ir augstāka par to viršanas temperatūru. 4. Nosakot, cik daudz bīstamo vielu atrodas uzņēmumā, bīstamās vielas saskaita pēc šādas formulas: ja summa q1/Q + q2/Q + q3/Q + q4/Q + q5/Q +… >1 (1) OV l 206, 29. 7. 1978. , 13. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/32/EK, (OV L 154, 5. 6. 1992. , 1. lpp. ). 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 425 kur qx = bīstamo vielu (vai bīstamo vielu kategorijas) daudzums x, kas norādīts šā pielikuma 1. un 2. daļā, Q = attiecīgais robežvērtības lielums saskaņā ar 1. un 2. daļu, tad uzņēmumam piemēro attiecīgās šīs direktīvas prasības. Minēto formulu piemēro šādos gadījumos: a) lai vielas un preparātus, kuri 1. daļā minēti daudzumos, kas ir mazāki nekā konkrētās klātesošās vielas vai preparāta atsevišķais kritiskais daudzums, saskaitītu ar tās pašas kategorijas vielām no 2. daļas, kā arī, lai saskaitītu vielas un preparātus, kas 2. daļā klasificēti vienā un tajā pašā kategorijā; b) lai saskaitītu 1. , 2. un 9. kategorijas vielas, kas atrodas uzņēmumā; c) lai saskaitītu 3. , 4. , 5. , 6. , 7. a, 7. b un 8. kategorijas vielas, kas atrodas uzņēmumā. 426 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. DATI UN INFORMĀCIJA, KAS OBLIGĀTI JĀIEKĻAUJ 9. PANTĀ MINĒTAJĀ DROŠĪBAS PĀRSKATĀ II PIELIKUMS I. Informācija par uzņēmuma vadības sistēmu un organizāciju saistībā ar smagu nelaimes gadījumu novēr- šanu Šajā informācija iekļauj III pielikumā uzskaitītās ziņas. II. Uzņēmuma vides raksturojums A. Teritorijas un tās vides apraksts, tostarp ģeogrāfiskais izvietojums, meteoroloģiskie, ģeoloģiskie un hidrogrā- fiskie apstākļi, kā arī vajadzības gadījumā — vēsture; B. To uzņēmuma objektu un darbību uzskaitījums, kas varētu radīt smagu nelaimes gadījumu briesmas; C. To zonu apraksts, kurās varētu izraisīties smagi nelaimes gadījumi. III. Objekta apraksts A. Apraksts, kas aptver galvenās darbības un ražotos izstrādājumus tajās uzņēmuma daļās, kuras ir svarīgas sakarā ar drošību, smagu nelaimes gadījumu briesmu avotiem un apstākļiem, kādos smagi nelaimes gadījumi varētu notikt, kā arī ierosināto aizsargpasākumu apraksts; B. Procesu apraksts, jo īpaši ekspluatācijas metožu apraksts; C. Bīstamo vielu apraksts: 1. Bīstamo vielu uzskaitījums, tostarp: — bīstamo vielu identifikācija: ķīmiskais nosaukums, CAS numurs, nosaukums saskaņā ar IUPAC nomenklatūru, — klātesošo vai iespējami klātesošo bīstamo vielu maksimālais daudzums; 2. Gan tūlītējo, gan vēlāko briesmu fiziskās, ķīmiskās un toksikoloģiskās īpatnības un indikācijas cilvēkiem un videi; 3. Fizikālās un ķīmiskās īpašības parastos ekspluatācijas apstākļos vai paredzamos nelaimes gadījuma apstāk- ļos. IV. Nelaimes gadījuma risku apzināšana un analīze, un preventīvas metodes A. Sīks apraksts par smaga nelaimes gadījuma iespējamo norisi un tā varbūtību, vai arī par apstākļiem, kādos nelaimes gadījums varētu notikt, tostarp to notikumu uzskaitījums, kuri varētu kļūt par iemeslu katram no minētajiem norišu variantiem, aprakstot gan iekšējos (pašā objektā), gan ārējos (ārpus objekta) iemeslus; B. Apzināto smago nelaimes gadījumu seku apjoma un smaguma pakāpes izvērtējums; C. To tehnisko parametru un iekārtu apraksts, ko izmanto objektu drošības nodrošināšanai. V. Aizsardzības un glābšanas pasākumi nelaimes gadījuma seku mazināšanai A. To iekārtu apraksts, kas ražotnē uzstādītas smagu nelaimes gadījumu seku mazināšanai; B. Trauksmes un glābšanas darbu organizēšana; C. Mobilizējamo iekšējo un ārējo resursu apraksts; D. A, B un C punktā minētās informācijas kopsavilkums, kas vajadzīgs iekšējā operatīvās rīcības plāna izstrādā- šanai saskaņā ar 11. pantu. 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 427 III PIELIKUMS 7. PANTĀ MINĒTIE PRINCIPI UN 9. PANTĀ MINĒTĀ INFORMĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ UZŅĒMUMA VADĪBAS SISTĒMU UN ORGANIZĀCIJU SAISTĪBĀ AR SMAGU NELAIMES GADĪJUMU NOVĒRŠANU Lai īstenotu vadītāja smagu nelaimes gadījumu novēršanas politiku un drošības vadības sistēmu, ņem vērā turpmāk minētos nosacījumus. Prasības, kuras paredz 7. pantā minētajā dokumentā, ir proporcionāli samērīgas ar konkrētā uzņēmuma radītām smagu nelaimes gadījumu briesmām: a) smagu nelaimes gadījumu novēršanas politiku izstrādā rakstiski, un tajā apraksta vadītāja vispārīgos mērķus un darbības principus saistībā ar smagu nelaimes gadījumu briesmu pārzināšanu; b) drošības vadības sistēmā min to vispārējās vadības sistēmas daļu, kas saistīta ar organizācijas struktūru, pienāku- miem, praksi, procedūrām, procesiem un resursiem, kas vajadzīgi smagu nelaimes gadījumu novēršanas politikas izstrādei un īstenošanai; c) drošības vadības sistēmā izskata šādus jautājumus: i) ii) organizācija un personāls — to visu līmeņu darbinieku uzdevumi un atbildība, kam ir jākoordinē rīcība nopietnu briesmu gadījumos. Attiecīgo darbinieku mācību vajadzību apzināšana un apzināto mācību nodro- šināšana. Darbinieku un vajadzības gadījumā arī apakšuzņēmēju iesaistīšana; smagu briesmu apzināšana un izvērtēšana — procedūru pieņemšana un īstenošana, lai sistemātiski apzinātu smagas briesmas, kas rodas parastos vai neparastos ekspluatācijas apstākļos, kā arī tādu briesmu iespējamī- bas un smaguma pakāpes izvērtēšana; iii) ekspluatācijas kontrole — procedūru un norādījumu pieņemšana un īstenošana drošas ekspluatācijas nodro- šināšanai, tostarp attiecībā uz to, kā tiek uzturēti objekti, procesi un iekārtas un īstenoti īslaicīgi ekspluatā- cijas pārtraukumi; iv) v) vi) izmaiņu vadība — procedūru pieņemšana un īstenošana, lai plānotu jau pastāvošo objektu, procesu vai gla- bātavu pārveidi vai jaunu objektu, procesu vai glabātavu projektēšanu; rīcības plānošana ārkārtējām situācijām — procedūru pieņemšana un īstenošana, lai, veicot sistemātisku ana- līzi, apzinātu paredzamas ārkārtējas situācijas un izstrādātu, pārbaudītu un pārskatītu ārkārtējās situācijās izmantojamus operatīvās rīcības plānus; stāvokļa uzraudzīšana — procedūru pieņemšana un īstenošana, lai nepārtraukti vērtētu atbilstību mērķiem, kas paredzēti vadītāja ieviestajā smagu nelaimes gadījumu novēršanas politikā un drošības vadības sistēmā, kā arī lai noteiktu izmeklēšanas un korektīvas rīcības līdzekļus gadījumos, kad šie mērķi nav ievēroti. Šīs pro- cedūras attiecas arī uz sistēmu, saskaņā ar kuru vadītājs ziņo par smagiem nelaimes gadījumiem vai gandrīz notikušiem nelaimes gadījumiem, jo īpaši tām, kuru laikā nav izdevies sekmīgi veikt aizsargpasākumus, kā arī par tādu nelaimes gadījumu izmeklēšanu un turpmākiem, uz gūto pieredzi balstītiem pasākumiem; vii) revīzija un pārskatīšana — procedūru pieņemšana un īstenošana, lai periodiski un sistemātiski vērtētu smagu nelaimes gadījumu novēršanas politiku un drošības vadības sistēmas efektivitāti un piemērotību; smagu nelai- mes gadījumu novēršanas politikas un drošības vadības sistēmas stāvokļa dokumentēta pārskatīšana un atjau- nošana, ko veic augstākā vadība. 428 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. IV PIELIKUMS DATI UN INFORMĀCIJA, KAS IEKĻAUJAMA 11. PANTĀ MINĒTAJOS OPERATĪVĀS RĪCĪBAS PLĀNOS 1. Iekšējie operatīvās rīcības plāni a) To personu vārdi un amati, kuras ir pilnvarotas sākt operatīvu rīcību, kā arī tās personas vārds un amats, kura koordinē un atbild par avārijas seku mazināšanu uzņēmumā. b) Tās personas vārds un amats, kurai uzdots uzturēt sakarus ar iestādi, kas atbild par ārējo operatīvās rīcības plānu. c) Attiecībā uz paredzamiem apstākļiem vai notikumiem, kas varētu izraisīt smagu nelaimes gadījumu, apraksts par darbībām, kuras veicamas, lai pārzinātu tādus apstākļus vai notikumus un mazinātu to sekas, tostarp apraksts par drošības iekārtām un pieejamiem resursiem. d) Kārtība, kādā mazināt risku uzņēmumā strādājošiem, tostarp tas, kā tiek izziņotas trauksmes, un tas, kā cil- vēkiem būtu jārīkojas trauksmes gadījumā. e) Kārtība, kādā par starpgadījumu tūlīt brīdināt iestādi, kas atbild par ārējā operatīvās rīcības plāna piemēroša- nas uzsākšanu, kā arī informācija, kas būtu jāiekļauj sākotnējā brīdinājumā, un kārtība, kādā sniegt sīkāku informāciju, tiklīdz tā ir pieejama. f) Kārtība, kādā personālam tiek nodrošinātas mācības par pienākumiem ārkārtējās situācijās un — vajadzības gadījumā — kādā tādas mācības tiek koordinētas ar avārijas dienestiem ārpus uzņēmuma. g) Kārtība, kādā sniedzama palīdzība seku mazināšanas darbībām ārpus uzņēmuma. 2. Ārējie operatīvās rīcības plāni a) To personu vārdi un amati, kuras ir pilnvarotas sākt operatīvu rīcību, kā arī to personu vārdi un amati, kuras ir pilnvarotas vadīt un koordinēt operatīvos rīcību ārpus uzņēmuma. b) Kārtība, kādā laikus tiek saņemti brīdinājumi par starpgadījumiem, kā arī trauksmes izziņošanas un izsau- kumu procedūras. c) Kārtība, kādā tiek koordinēti ārējā operatīvās rīcības plāna piemērošanai vajadzīgie resursi. d) Kārtība, kādā sniedzama palīdzība seku mazināšanas darbībām uzņēmumā. e) Kārtība, kādā veicamas seku mazināšanas darbības ārpus uzņēmuma. f) Kārtība, kādā sabiedrībai sniedzama īpašā informācija attiecībā uz nelaimes gadījumu un atbilstošu rīcību nelaimes gadījuma gadījumā. g) Kārtība, kādā sniedzama informācija citu dalībvalstu avārijas dienestiem gadījumā, ja notiek smags nelaimes gadījums ar iespējamām pārrobežu sekām. 05/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 429 V PIELIKUMS INFORMĀCIJA, KAS JĀSNIEDZ SABIEDRĪBAI SASKAŅĀ AR 13. PANTA 1. PUNKTU 1. Vadītāja vārds/nosaukums un uzņēmuma adrese. 2. Tās personas amats, kurai uzdots sniegt informāciju. 3. Apliecinājums tam, ka uzņēmumam piemēro normatīvos un/vai administratīvos aktus, ar kuriem tiek īstenota šī direktīva, un ka kompetentai iestādei ir iesniegts 6. panta 3. punktā minētais ziņojums vai 9. panta 1. punktā minētais drošības ziņojums. 4. Vienkāršs skaidrojums par uzņēmumā veiktām darbībām. 5. Parastie nosaukumi vai — attiecībā uz I pielikuma 2. daļā uzskaitītām bīstamām vielām — kopējie kategoriju nosaukumi vai vispārējā bīstamības klasifikācija vielām un preparātiem, kurus izmanto uzņēmumā un kuri varētu izraisīt bīstamu nelaimes gadījumu, norādot galvenās bīstamās īpašības. 6. Vispārīga informācija par smagu nelaimes gadījumu briesmu īpatnībām, tostarp par to potenciālo ietekmi uz iedzīvotājiem un vidi. 7. Adekvāta informācija par to, kā smaga nelaimes gadījuma gadījumā tiks brīdināti un informēti apdraudētie iedzī- votāji. 8. Adekvāta informācija par pasākumiem, kas apdraudētajiem iedzīvotājiem jāveic smaga nelaimes gadījuma gadī- jumā. 9. Apliecinājums tam, ka no vadītāja tiek prasīta adekvātas kārtības nodrošināšana uzņēmumā, jo īpaši, sakari ar avārijas dienestiem, lai spētu rīkoties nelaimes gadījuma gadījumā un mazināt nelaimes gadījuma sekas. 10. Atsauce uz ārējo operatīvās rīcības plānu, kas izstrādāts nolūkā mazināt nelaimes gadījuma sekas ārpus uzņē- muma. Atsaucei pievienojams aicinājums nelaimes gadījuma gadījumā ievērot norādījumus vai lūgumus, ko iztei- kuši avārijas dienesti. 11. Norādījumi par to, kur var saņemt papildu informāciju, ievērojot valsts tiesību aktos noteiktās konfidencialitātes prasības. 430 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 05/2. sēj. VI PIELIKUMS KRITĒRIJI, SASKAŅĀ AR KURIEM PAR NELAIMES GADĪJUMIEM ZIŅO KOMISIJAI, KĀ TAS PAREDZĒTS 15. PANTA 1. PUNKTĀ I. Komisijai jāziņo par nelaimes gadījumiem, uz kuriem attiecas turpmākais 1. punkts vai kuras izraisa kaut vienu no 2. , 3. , 4. un 5. punktā aprakstītām sekām. 1. Iesaistītās vielas Ugunsgrēki, eksplozijas vai tādu bīstamu vielu neparedzētas noplūdes, kuras pārsniedz vismaz 5 % no I pie- likuma tabulu 3. ailē minētā kritiskā daudzuma. 2. Kaitējums cilvēkiem un nekustamam īpašumam Nelaimes gadījums, kurā tieši iesaistīta kāda bīstama viela un kurš izraisa kādas no šādām sekām: — nāve, — uzņēmumā ievainoti seši cilvēki, kas hospitalizēti vismaz uz 24 stundām, — vismaz uz 24 stundām hospitalizēts viens cilvēks ārpus uzņēmuma, — nelaimes gadījuma iznākumā ārpus uzņēmuma bojātas un kļuvušas neizmantojamas ēkas, — cilvēku evakuācija vai aizturēšana ilgāk par 2 stundām (cilvēki × stundas): iznākums ir vismaz 500, — dzeramā ūdens, elektrības vai gāzes padeves, vai arī telefonu sakaru pārtraukšana ilgāk par 2 stundām (cil- vēki × stundas): iznākums ir vismaz 1 000. 3. Tūlītējais kaitējums videi — pastāvīgs vai ilgtermiņa kaitējums sauszemes dzīvotnēm: — 0,5 ha vai vairāk dzīvotnes, kas dabas aizsardzības vai saglabāšanas nozīmes dēļ aizsargāta ar likumu, — 10 vai vairāk hektāri plašāk izplatītas dzīvotnes, ieskaitot lauksaimniecības zemes, — vērā ņemams vai ilgtermiņa kaitējums saldūdens vai jūras dzīvotnēm (*): — 10 km vai vairāk upes vai kanāla, — 1 ha vai vairāk ezera vai dīķa, — 2 ha vai vairāk deltas, — 2 ha vai vairāk krasta līnijas vai atklātas jūras, — vērā ņemams kaitējums pazemes ūdeņiem vai to iežiem (*): — 1 ha vai vairāk. 4. Kaitējums īpašumam — kaitējums īpašumam uzņēmumā: vismaz par ECU 2 miljoniem, — kaitējums īpašumam ārpus uzņēmuma: vismaz par ECU 0,5 miljoniem, 5. Pārrobežu kaitējums Nelaimes gadījumi, kuros tieši iesaistīta kāda bīstama viela un kuriem ir ietekme ārpus attiecīgās dalībvalsts teritorijas. II. Komisijai ziņo par nelaimes gadījumiem vai “gandrīz notikušiem nelaimes gadījumiem”, kuru laikā gūto tehnisko pieredzi dalībvalstis uzskata par īpaši noderīgu citu smagu nelaimes gadījumu novēršanai un to seku mazināša- nai, lai gan tie neatbilst iepriekš dotajiem kvantitātes kritērijiem. (*) Nosakot nodarīto kaitējumu, vajadzības gadījumā var atsaukties uz Direktīvām 75/440/EEK un 76/464/EEK, kā arī direktīvām, kas pieņemtas minēto direktīvu īstenošanai attiecībā uz konkrētām vielām, proti, Direktīvas 76/160/EEK un 78/659/EEK, vai uz Letālo koncentrāciju (LK) 50 % attiecībā uz skartajai videi raksturīgām sugām kā definēts Direktīvā 92/32/EEK saistībā ar kritē- riju “bīstams videi”


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3503/96 του Miguel ARIAS CANETE προς την Επ τροπή. Eνισχύσεις ΧΜΠΑ 1994-1999 προς τη βιομηχανία κονσερβοποίησης ιχθύων στην Ιταλία, την Πορτογαλία και τη Γαλλία

eurovoc_concepts:
FIFG
France
Italy
Portugal
cannery
fish
fishery product
health legislation
operational programme
preserved product


title: WRITTEN QUESTION No. 3470/96 by Hiltrud BREYER to the Commission. FACTT project and genetically modified rape-seed


title: QUESTION ECRITE no 3466/96 de Hiltrud BREYER à la Commission. Base juridique du projet FACTT

eurovoc_concepts:
Belgium
United Kingdom
animal experimentation
biotechnology
genetically modified organism
marketing
oil seed rape
research and development
seed


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3453/96 van Gary TITLEY aan de Commissie. Pensioenfonds voor het personeel van de Commissie

eurovoc_concepts:
European Commission
European official
disability insurance
orphan
pension scheme
regulations for civil servants
retirement conditions
seniority
survivor's benefit
widowed person


eurovoc_concepts:
fruit juice
fruit product
grape
import
third country
wine

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE Bruxelles, 09. 12. 1996 COM(96) 646 def. Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che modifica il regolamento (CEE) n. 1873/84 che autorizza l'ofTerta e la consegna per il consumo umano diretto di taluni vini importati che possono essere stati sottoposti a pratiche enologiche non previste dal regolamento (CEE) n. 822/87 Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che modifica il regolamento (CEE) n. 2390/89 che stabilisce le norme generali per l'importazione dei vini, dei succhi e dei mosti di uve (presentate dalla Commissione) RELAZIONE L'importazione nella Comunità di prodotti vitivinicoli originari dei paesi terzi è subordinata, tra l'altro, alla presentazione di una certificazione di origine e di conformità, nonché di un certificato di analisi, redatto a cura di organismi o laboratori ufficiali dei paesi terzi interessati. Al fine di agevolare l'importazione di tali prodotti, nel 1984 il Consiglio ha introdotto, in via derogativa, regole meno severe per la redazione del certificato e del bollettino di analisi, a condizione che il paese terzo offra particolari garanzie accettate dalla Comunità. Queste deroghe scadono il 31 dicembre 1996. Inoltre i vini originari dei paesi terzi, che siano stati sottoposti a pratiche enologiche non ammesse dalla normativa comunitaria in quanto non conformi al concetto tradizionale di "buone pratiche analogiche", non possono essere offerti per il consumo umano diretto nella Comunità. In tali casi il Consiglio può adottare una deroga a tale norma, come quella accordata ai vini originari degli Stati Uniti in ordine all'applicazione di talune pratiche enologiche ivi ammesse, ma non ammesse nella Comunità. Anche tale deroga scade il 31 dicembre 1996. La Commissione ritiene necessario prorogare nuovamente la suddetta deroga fino alla fine del 1997. Tale periodo è infatti necessario per consentire alla Comunità e agli Stati Uniti di continuare il dialogo ripreso nel 1995 e portato avanti nel 1996. È già previsto che alle riunioni svoltesi a Washington e a Bruxelles faranno seguito altri incontri nei prossimi mesi. Osservazione Le incidenze finanziarie per il bilancio della Comunità sono trascurabili. a Proposta di REGOLAMENTO (CE) N. DEL CONSIGLIO del che modifica il regolamento (CEE) n. 1873/84 che autorizza l'offerta e la consegna per il consumo umano diretto di taluni vini importati che possono essere stati sottoposti a pratiche enologiche non previste dal regolamento (CEE) n. 822/87 IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 822/87 del Consiglio, del 16 marzo 1987, relativo all'organizzazione comune del mercato vitivinicolo(l), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1592/96(2), in particolare l'articolo 73, paragrafo 1, vista la proposta della Commissione, considerando che l'articolo 70, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 822/87 dispone che i prodotti di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettere a) e b) dello stesso regolamento possono essere importati solo se sono accompagnati da un attestato che certifichi che essi sono conformi alle disposizioni che disciplinano la produzione, l'immissione in circolazione e eventualmente la consegna per il consumo umano diretto nei paesi terzi di cui sono originari; considerando che l'articolo 73, paragrafo 1 del citato regolamento dispone che i suddetti prodotti importati che siano stati sottoposti a pratiche enologiche non ammesse dalla normativa comunitaria oppure che non r:no conformi alle disposizioni dello stesso regolamento o a quelle adottate in applicazione dello stesso non possono, salvo deroga, essere offerti o consegnati per il consumo umano (1) (2) GUn. L 84 del 27. 3. 1987, pag. 1 GU n. L 206 del 16. 8. 1996, pag. 31 3 diretto; che il Consiglio ha derogato a tale principio con il regolamento (CEE) n. 1873/84(3), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 119/96(4); che il periodo di validità della deroga scade il 31 dicembre 1996; che per consentire il proseguimento delle consultazioni in corso tra la Comunità e il paese terzo interessato, nella prospettiva del raggiungimento di un accordo in materia, è opportuno prorogare l'applicazione di tale deroga fino alla fine del 1997, HA ADOTTATO EL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 All'articolo 1, paragrafo 1, secondo comma del regolamento (CEE) n. 1873/84, la data del "31 dicembre 1996" è sostituita dal "31 dicembre 1997". Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 1° gennaio 1997. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Per il Consiglio (3) GU n. L 176 del 3. 7. 1984, pag. 6 (4) GU n. L 20 del 26. 1. 1996, pag. 1 7 SCHEDA FINANZIARIA LINEA DI BILANCIO: 16 STANZIAMENTI: 868 Mio ECU DEFINIZIONE DEL PROVVEDIMENTO: Regolamento del Consiglio che modifica il regolamento (CEE) n. 1873/84 che autorizza l'offerta e la consegna per il consumo umano diretto di taluni vini importati che possono essere stati sottoposti a pratiche enologiche non previste dal regolamento (CEE) n. 822/87. BASE GIURIDICA: Regolamento (CEE) n. 822/87 del Consiglio OBIETTIVO DEL PROVVEDIMENTO: Prorogare di un anno le agevolazioni concessi a taluni paesi terzi in materia di importazione, in attesa dell'attuazione del futuro regime. INCIDENZE FINANZIARIE: PERIODO DI 12 MESI (mio ECU) ESERCIZIO IN CORSO (97) (mio ECU) ESERCIZIO SUCCESSIVO (98) (mio ECU) 5. 0. 5. 1. SPESE A CARICO - DEL BILANCIO DELLE CE (RESTITUZIONI/INTERVENTI) - DEI BILANCI NAZIONALI - ALTRI SETTORI ENTRATE - RISORSE PROPRIE DELLE CE ( PRELIEVI/DAZI DOGANALI) - SUL PIANO NAZIONALE 5. 0. 1. 5. 1. 1. PREVISIONI DI SPESA PREVISIONI DI ENTRATA 5. 2. METODO DI CALCOLO: 1999 2000 2001 2002 6. 0. 6. 1. 6. 2. 6. 3. FINANZIAMENTC POSSIBILE A MEZZO STANZIAMENTI ISCRITTI NEL CAPITOLO CORRISPONDENTE DEL BILANCIO IN CORSO DI ESECUZIONE FINANZIAMENTO POSSIBILE PER STORNO DI FONDI DA CAPITOLO A CAPITOLO DEL BILANCIO IN CORSO DI ESECUZIONE NECESSITA DI UN BILANCIO SUPPLEMENTARE STANZIAMENTI DA ISCRIVERE NEI BILANCI SUCCESSIVI SI/NO SI/NO SÎ/NO Simo OSSERVAZIONI: Incidenze finanziarie trascurabili. J Proposta di REGOLAMENTO (CE) N. DEL CONSIGLIO del che modifica il regolamento (CEE) n. 2390/89 che stabilisce le norme generali per l'importazione dei vini, dei succhi e dei mosti di uve IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 822/87 del Consiglio, del 16 marzo 1987, relativo all'organizzazione comune del mercato vitivinicolo(l), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1592/96(2), in particolare l'articolo 70, paragrafo 2, vista la proposta della Commissione, considerando che l'articolo 1, paragrafo 2 e l'articolo 2 del regolamento (CEE) n. 2390/89 del Consiglio(3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 120/96(4), prevedono agevolazioni all'importazione dei prodotti vitivinicoli originari di paesi terzi che offrono garanzie particolari per quanto riguarda l'attestato di origine e di conformità e il bollettino di analisi; che l'articolo 3, paragrafo 2 dello stesso regolamento limita tali agevolazioni a un periodo sperimentale che scade il 31 dicembre 1996; che, dato il tempo necessario per esaminare l'istituzione del futuro regime, è opportuno prorogare tale periodo fino alla fine del 1997, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: (1) (2) (3) (4) GU n. L 84 del 27. 3. 1987, tpag. 1 GU n. L 206 del 16. 8. 1996, pag. 31 GU n. L 232 del 9. 8. 1989, pag. 1 GU n. L 20 del 26. 1. 1996, pag. 2 Articolo 1 All'articolo 3, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 2390/89, la data del 31 dicembre 1996 è sostituita dal 31 dicembre 1997. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 1° gennaio 1997. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Per il Consiglio 4 SCHEDA FINANZIARIA LINEA DI BILANCIO: 16 STANZIAMENTI: 868 Mio ECU 2. DEFINIZIONE DEL PROVVEDIMENTO: Regolamento del Consiglio che modifica il regolamento (CEE) n. 2390/89 che stabilisce le norme generali per l'importazione dei vini, dei succhi e dei mosti di uve. 3. BASE GIURIDICA: Regolamento (CEE) n. 822/87 del Consiglio OBIETTIVO DEL PROVVEDIMENTO: Prorogare di un anno le agevolazioni concesse a taluni paesi terzi in materia di importazione, in attesa dell'attuazione del futuro regime. 5. INCIDENZE FINANZIARIE: 5. 0. 5. 1. SPESE A CARICO - DEL BILANCIO DELLE CE (RESTITUZIONI/INTERVENTI) - DEI BILANCI NAZIONALI - ALTRI SETTORI ENTRATE - RISORSE PROPRIE DELLE CE ( PRELIEVI/DAZI DOGANALI) - SUL PIANO NAZIONALE PREVISIONI DI SPESA 5. 0. 1. 5. 1. 1. 5. 2. METODO DI CALCOLO: PERIODO DI 12 MESI (mio ECU) ESERCIZIO IN CORSO (97) (mio ECU) ESERCIZIO SUCCESSIVO (98) (mio ECU) 1999 2000 2001 2002 6. 0. 6. 1. 6. 2. 6. 3. FINANZIAMENTO POSSIBILE A MEZZO STANZIAMENTI ISCRITTI NEL CAPITOLO CORRISPONDENTE DEL BILANCIO IN CORSO DI ESECUZIONE FINANZIAMENTO POSSIBILE PER STORNO DI FONDI DA CAPITOLO A CAPITOLO DEL BILANCIO IN CORSO DI ESECUZIONE NECESSITA DI UN BILANCIO SUPPLEMENTARE STANZIAMENTI DA ISCRIVERE NEI BILANCI SUCCESSIVI SÌ_ SÌ NO NO OSSERVAZIONI: ? ISSN 0254-1505 COM(96) 646 def. DOCUMENTI IT 03 11 01 02 N. di catalogo : CB-CO-96-653-IT-C ISBN 92-78-13133-4 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo 9


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3504/96 van Miguel ARIAS CAÑETE aan de Commissie. Consumptie van visconserven in de Europese Unie

eurovoc_concepts:
EU statistics
consumption
crustacean
fish
import (EU)
preserved product


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3441/96 af Werner LANGEN til Kommissionen. Subventionering af den franske tekstil- og beklædningsindustri

eurovoc_concepts:
France
State aid
arrangement of working time
clothing industry
control of State aid
employment policy
investment cost
restriction on competition
tax relief
textile industry