text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 12. 1996 KOM(96)5111opull. 96/0304 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista (komission esittämä) PERUSTELUT 1 EHDOTUKSEN PERUSTEET Tausta 1. 1 1. 2 1. 3 direktiivissä 85/337/ETY (ns. YVA-direktiivissä) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista säädetään annetussa ympäristövaikutusten arvioinnista ennen luvan antamista hankkeille, joilla on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia ympäristöön. YVA-direktiivissä ei kuitenkaan edellytetä arviointia ennen sellaisten suunnitelmien ja ohjelmien hyväksymistä, jotka luovat kehyksen mainitun kaltaisille lupapäätöksille. Yhteisön lainsäädännössä ei esimerkiksi vaadita ympäristöarviointia ennen alueellisen kaavoitussuunnitelman hyväksymistä. Tämän ehdotuksen tarkoitus on taata korkeatasoinen ympäristönsuojelu varmistamalla, että ympäristöarviointi suori tetaan ja sen tulokset otetaan huomioon ympäristön kannalta merkittävien suunnitelmien tai ohjelmien valmistelu- ja hyväksymisvaiheessa. Tämä täydentää YVA-direktiivin mukaista hankkeiden ympäristöarviointia, joka suoritetaan päätöksenteon myöhemmässä vaiheessa. Ehdotuksen soveltamisala Ehdotuksessa määritetään direktiivin 2 artiklassa määriteltyjä julkisia suunnitelmia ja ohjelmia koskeva ympäristöarviointimenettely. Se rajoittuu siis päätöksenteon suunnitelma- ja ohjelmatasolle. Sitä ei sovelleta päätöksenteon yleisempään poliittiseen tasoon päätöksentekohierarkian huipulla. Vaikka on tärkeää, että yleisissä poliittisissa päätöksissä otetaan ympäristö huomioon, tämän ehdotuksen menettelyvaatimukset eivät ehkä ole sopiva tapa tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Yleisiä poliittisia päätöksiä kehitetään hyvin joustavasti, ja ympäristönäkökohtien sisällyttäminen tähän menettelyyn saattaa vaatia erilaista lähestymistapaa. Komissio jatkaa tämän asian tutkimista. Ehdotus rajoittuu kaavoitussuunnitelmiin ja -ohjelmiin sekä suunnitelmiin ja jotka hyväksytään osana kaavoituksen päätöksentekomenettelyä ohjelmiin, sellaisen kehyksen luomiseksi myöhemmille lupapäätöksille, jonka avulla kehittäjät voivat jatkaa hankkeen kehittämistä. Tällaisissa kaavoitussuunnitelmissa tai -ohjelmissa määritellään kaavoitus, ja niissä on rakennusten tai toiminnan luonteeseen, laajuuteen, sijaintiin tai toimintaedellytyksiin liittyviä määräyksiä kaavoituksen kullakin eri alalla. Ehdotus käsittää kaavoitussuunnitelmat ja -ohjelmat, mukaan lukien alakohtaiset kaavoitussuunnitelmat sellaisilla aloilla kuin liikenne, jätehuolto, vesivarojen hallinta, teollisuus, televiestintä, matkailu tai energia. Ehdotus käsittää kuitenkin vain sellaiset suunnitelmat ja ohjelmat, jotka toimivaltainen viranomainen hyväksyy muodollista menettelyä noudattaen. Tämä ei tarkoita sitä, että jäsenvaltioiden on perustettava muodollisia hyväksymis menettelyjä ehdotuksen noudattamiseksi. Se tarkoittaa, että ehdotus koskee ainoastaan suunnitelmia ja ohjelmia, jotka on hyväksyttävä olemassa olevaa muodollista menettelyä noudattaen. Esimerkkinä ehdotuksen soveltamisalaan kuuluvasta suunnitelmasta on kaivoslouhintasuunnitelma, joka sisältää muun muassa tietyn alueen kaivoslouhintatoiminnan luonteeseen, laajuuteen, sijaintiin tai liittyviä määräyksiä. Esimerkkinä suunnitelmasta, johon toimintaedellytyksiin ehdotusta ei sovelleta, on yleinen energiasuunnitelma, joka käsittää yleisluontoisia asioita, kuten energiavarat, energian kysyntä ja tarjonta, tai suunnitelmat ja ohjelmat, jotka liittyvät taloudelliseen tukeen tai energian säästämiseen. Ehdotus on tärkeä lisäaskel sen varmistamiseksi, että ympäristönäkökohdat sisällytetään jäsenvaltioiden päätöksentekoon. Se ei kuitenkaan todennäköisesti ole viimeinen vaihe tässä prosessissa. Direktiivin toimintaa on tarkistettava seitsemän vuoden kuluttua sen voimaantulosta (11 artikla). Ehdotuksen soveltamisalan selkeyttämiseksi seuraavassa on luettelo joistakin suunnitelmista ja ohjelmista, joihin ehdotusta voitaisiin soveltaa: Saksa: Landesraumordnungsprogramme/pläne; Landesentwicklungsprogramme/pläne; Regionalprogramme/ -pläne; Flächennutzungspläne Landesentwicklungsplane/programme; Sektorale Entwicklungs- programme; Örtliche Raumordnungsprogramme; Flächenwidmungspläne - Itävalta. - Belgia: Vallonia. Plan Secteur; Plan Particulier d'Aménagement (PPA); Schéma structurel; Schéma directeur; Bryssel: Plan de Développement Régional; Plan Régional d'affectation du Sol (PRAS); Flanders: Ruimtelijk Structuurplan Vlaanderen; Gewestplan; Provinciaal Structuurplan - Tanska: Regionalplaner; Kommuneplaner - Espanja: Plan nacional de ordenaciôn; Plan director territorial de coordinaciôn; Plan general municipal de ordenaciôn urbana (PG); Programa de actuaciôn urbanistica (PAU) - Suomi: Asemakaava; Rakennuskaava - Ranska: Contrat de plan Etat-région; Directive territoriale d'aménagement (DTA); - Kreikka: Chorotaxiko Schedio; Rythmistiko Schedio; Geniko poleodomiko schedio (GPS); Schedio poleos - Poleodomiki meleti Irlanti. Development plans Italia: Piano territoriale di coordinamento & Piano territoriale Paesistico; Piano regolatore générale; Piano di recupero (Pdre); Piano degli insediamenti produttivi (PIP) - Luxemburg: Plan d'aménagement général; Plan d'aménagement partiel; Plan d'aménagement particulier - Alankomaat: Vierde Nota Over de Ruimtelijke Ordening Extra; Streekplan; Stuctuurplan - Portugali: Piano Regional de Ordenamento do Territorio (PROT); Pianos Municipals de Ordenamento do Territorio (PMOTs); Piano Director Municipal (PDM); Pianos de Urbanizaçao - Yhdistynyt kuningaskunta: Structure plans & unitary development plans part one; Local plan & unitary development plan (UDP) part two 1. 4 1. 5 - Ruotsi. Översiktsplan (ÖP); Detaljplan (DP); Omradesbestämmelser Ehdotuksen rajoittaminen suunnitelmiin ja ohjelmiin, jotka muodostavat osan lupapäätöksentekomenettelystä, merkitsee sitä, että uutta direktiiviä ei sovelleta suunnitelmiin, jotka toimitetaan komissiolle rakennerahastoasetusten (asetus (ETY) N:o 2052/88 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) No 2081/93) perusteella, koska tällaiset suunnitelmat valmistellaan ensisijaisten alueellisten kehitystavoitteiden yhteisrahoituksen yhteydessä eikä luvan saamiseksi. Rakenne liittämistä niiden rahastoasetuksissa vaaditaan kuitenkin jo ympäristöarvion mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettaviin suunnitelmiin. Tämän rakennerahastosuunnitelmissa kuvattua toimintaa harjoittaessaan noudatettava yhteisön ympäristölainsäädäntöä, johon sisältyvät kaikki YVA-direktiivin mukaiset ja tulevaisuudessa uuden direktiivin mukaiset ympäristöarviointivaatimukset. Tämän ansiosta ympäristö on otettava huomioon sekä komissiossa sen käsitellessä rakennerahastosuunnitelmia että jäsenvaltioissa niiden hyväksyessä suunnitelmia ja ohjelmia ja antaessaan lupia hankkeille rakennerahastotoimintaa varten. Tämän pitäisi varmistaa korkeatasoinen ympäristönsuojelu. lisäksi Tätä ehdotusta sovelletaan ainoastaan suunnitelmiin ja ohjelmiin, jotka edellyttävät hyväksymistä muodollista menettelyä noudattaen eli suunnitelmiin ja ohjelmiin, jotka viranomaiset hyväksyvät tai jotka hyväksytään lainsäädäntöteitse. Jäsen valtioiden kanssa käydyissä neuvotteluissa kävi ilmi, että vähäinen määrä tärkeitä suunnitelmia ja ohjelmia hyväksytään lainsäädäntöteitse. Toimivaltainen viran omainen tekee tällaisille suunnitelmille ja ohjelmille ympäristöarvioinnin ennen minkään päätöksen lainsäädäntö menettelyyn. Strategisen ympäristöarvioinnin etu on, että päätöksentekoelin saa enemmän tietoa ennen päätöksen tekoa. tekoa. Tämän vuoksi ehdotus ei puutu Ympäristöedut 1. 6 Tämä ehdotus on tärkeä askel kohti kestävän kehityksen varmistamista koko Euroopan yhteisössä. Sen tuloksena ympäristönäkökohdat otetaan entistä enemmän osaksi suunnitelmien ja ohjelmien laadintaa. Se tehostaa huomattavasti perustamissopimuksen 130 r artiklan 1 kohdassa esitettyä pyrkimystä ympäristön laadun säilyttämiseen, suojeluun ja parantamiseen (katso 2. 1 kohta jäljempänä). Se on myös selkeästi perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdan ennalta 1. 7 1. 8. 1. 9 varautumisen periaatteen mukainen. Suunnitelma- ja ohjelmatason ympäristö arviointi tarkoittaa, että ympäristötavoitteet määritellään menettelyn varhaisessa vaiheessa ja arvioidaan vuorovaikutteisella ja perusteellisella tavalla oikealla tasolla. Tämä puolestaan auttaa suunnittelijoita ja päätöksentekijöitä ymmärtämään paremmin ympäristövaikutukset ja ottamaan nämä todella huomioon. Siinä vaiheessa, kun toimivaltainen viranomainen harkitsee luvan antamista hankkeelle, on jo tehty useita tärkeitä päätöksiä, jotka osittain määräävät lupa menettelyn lopputuloksen. Esimerkiksi tietyntyyppisen hankkeen yleinen sijainti voidaan määrätä alueellisen kaavoitussuunnitelman hyväksymisellä. Hanke- vaiheessa suoritettava ympäristöarviointi tapahtuu päätöksenteossa liian myöhään tällaisten suunnitelmatason päätösten huomioon ottamiseksi. Kun ympäristö arviointia ei vaadita lupapäätöksenteon suunnitelma- ja ohjelmavaiheessa, tällaiset päätökset tehdään ilman niiden ympäristövaikutusten kokonaisvaltaista huomioon ottamista. Ehdotus korjaa tämän tilanteen, koska siinä vaaditaan ympäristö tällaisten ympäristön kannalta merkittävien arvioinnin suorittamista ennen suunnitelmien ja ohjelmien hyväksymistä. Erityinen etu suunnitelmien ja ohjelmien sisällyttämisessä arviointijärjestelmään on se, että sen avulla voidaan kunnollisesti arvioida vaihtoehtoja (esimerkiksi tietyntyyppisen hankkeen sijainnin tai liikennemuodon valinta eri vaihtoehdoista). Vaihtoehtoja voidaan käsitellä asianmukaisesti vain suunnitelma- ja ohjelmatasolla. Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristöarvioinnin avulla voidaan arvioida myös pienten mutta monilukuisten hankkeiden kertyvät ja yhteisvaikutteiset ympäristö vaikutukset. Esimerkiksi uuden asutuksen yleistä sijaintia voidaan harkita sijaintipaikkakuntien alueellisen kaavoitussuunnitelman yhteydessä, ympäristövaikutusta voidaan arvioida ja se voidaan ottaa huomioon suunnitelmaa valmisteltaessa. Tämäntyyppistä ympäristövaikutusten arviointia ei sisälly YVA- direktiiviin ollenkaan. ja eri Viides ympäristöohjelma "Kohti kestävää kehitystä" 1. 10 Viidennessä strategian toimintaohjelmassa vaaditaan kestävän kehityksen toteuttamista. Kestävää kehitystä voidaan edistää monin tavoin. On selvää, että yksi näistä tavoista on strategisella tasolla tehtävien ympäristöarviointimenettelyjen edistäminen ja parantaminen. Viidennen ympäristöohjelman kohdan "alue- ja tilasuunnittelu" mukaan kestävän kehityksen saavuttamiseksi on loogista ja lähes välttämätöntä, että kaikkien aiheellisten politiikan alojen, suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutukset on arvioitava. Nykyinen ehdotus tukee tämän sitoumuksen täyttämistä ulottamalla ympäristöarvioinnin hanketasoa laajemmalle. Talou(jeJli?et edut tärkeimmät päätökset 1. 11 Yksi tärkeimmistä eduista on tehokkaamman suunnittelukehyksen luominen, jolla on myönteinen ja vakauttava vaikutus pääomainvestointeihin ja rakentamiseen, koska tehdään menettelyn varhaisessa vaiheessa. Viidennessä ympäristöohjelmassa todetaan, että ympäristöarvioinnin yhdistäminen makrotason suunnitteluun parantaa ympäristönsuojelua ja kannustaa luonnon varojen hallinnan optimointia, minkä lisäksi se auttaa vähentämään kansain rakennushankkeiden kilpailussa esiintyvää välisessä ja alueiden välisessä 5 vertailukelvottomuutta, jota tällä hetkellä aiheutuu jäsenvaltioiden arviointi käytäntöjen erilaisuudesta. Tämän lisäksi strateginen ympäristöarviointi tekee suunnitteluprosessin avoimemmaksi, ja ensisijaiselle vaihtoehdolle tai strategialle voidaan saada julkista tukea jo suunnitteluvaiheessa. Asianmukaisesti suoritettu strateginen ympäristöarviointimenettely lisää taloudellisen toiminnan hyväksyttä vyyttä hanketasolla. Kun määritellään selkeästi edellytykset, joilla taloudellista toimintaa voidaan harjoittaa suunnitelmassa tai ohjelmassa, turvallisuus lisääntyy ja hanketason viivästymiset ja lisäkustannukset pienenevät. Kertomus YVA-direktiivin täytäntöönpanosta 1. 12 Vuonna 1993 komissio ja neuvostolle kertomuksen YVA-direktiivin soveltamisesta ja tehokkuudesta. Kertomuksen mukaan jäsenvaltiot olivat edistyneet merkittävästi direktiivin täytäntöönpanossa, ja päätöksentekijöille oli annettu enemmän tietoja hanketason lupamenettelyssä. toimitti Euroopan parlamentille Yksi kertomuksen päätelmistä oli kuitenkin se, että hanketason arviointi tapahtuu päätöksenteossa liian myöhään kaikkien merkittävien asioiden huomioon ottamiseksi. "On selvää. että tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointi tapahtuu suunnittelu- ja päätöksentekomenettelyssä liian myöhään. Itse asiassa tämä on johtanut siihen, että sekä yksittäiseen käsiteltävänä olevaan hankkeeseen että sen sijaintipaikkaan tai reittiin liittyvien mahdollisten vaihtoehtojen hyväksymisen harkinta on suljettu pois (lineaarisissa kehityshankkeissa). Tämä on sellaisen välineen luonnollinen seuraus, joka rajoittaa ympäristö vaikutusten arvioinnin yksittäiselle hanketasolle, koska joukko tärkeitä päätöksiä on tehty ennen hanketasolle pääsemistä, ja nämä päätökset rajoittavat toiminta vaihtoehtoja yksityiskohtaisella hanketasolla. " 1. 13 Tiivistelmässä todettiin, että useimmissa jäsenvaltioissa on vain rajoitettuja ja sisällyttämisestä suunnitelmien määräyksiä ympäristöarviointimenettelyn ohjelmien päätöksentekoon. Tämän ehdotuksen tarkoitus on puuttua tähän rajoitukseen täydentämällä YVA- direktiiviä direktiivillä, jossa vaaditaan kaavoitussuunnitelmien ja -ohjelmien toisena vaiheena arviointia. Tästä näkökulmasta ehdotus voidaan nähdä prosessissa, joka alkoi vuonna 1985 YVA-direktiivin antamisella. YVA-direktiivin ia tämän ehdotuksen välinen suhde 1. 14 Ympäristöarviointijärjestelmän suunnitelma- ulottaminen päätöksenteon ja ohjelmatasolle tehostaa arviointijärjestelmää. Se merkitsee sitä, että oikean tyyppinen arviointi vaaditaan päätöksenteon oikeassa vaiheessa. Strategista ympäristöarviointia koskevassa ehdotuksessa strategiset asiat arvioidaan ohjelma- ja suunnitelmatasolla ympäristövaikutusten arvioinnin jäädessä hanketasolle ehdotetun hankkeen erityiskysymysten käsittelyä varten. Tämä helpottaa hanketason arviointia. Kun strategisella tasolla suoritetaan laajamittainen arviointi, osaa YVA-direktiivin edellyttämistä ympäristövaikutusten arviointitiedoista voidaan käyttää vähemmän yksityiskohtaisina viittaamalla jo strategisella tasolla suoritettuun arviointiin. Menettelyn osalta nykyisen YVA-direktiivin ja tämän ehdotuksen määräykset ovat hyvin samankaltaiset. Tämän vuoksi jäsenvaltiot tuntevat noudatettavat menettelyvaiheet. Näin varmistetaan, että uusi direktiivi pannaan jäsenvaltioissa ajoissa täytäntöön. Asianmukaisesti suoritettu strateginen ympäristöarviointimenettely myös selkeyttää hankkeiden hyväksymisen ympäristö- edellytyksiä. YVA-menettely on siten helpompi ja joissakin tapauksissa jopa tarpeeton. Oletettavasti tämä koskee valtaosaa hankkeista, joissa jäsenvaltioiden on muutetun YVA-direktiivin mukaisesti tutkittava hanke ennen päätöstä sen alistamisesta YVA-menettelylle. Laajan ympäristöarvioinnin tarpeellisuus hanke tasolla säilyy kuitenkin hankkeissa, joissa YVA on muutetun YVA-direktiivin mukaisesti pakollinen. Kansainväliset ja yhteisön tekemät aloitteet 1. 15 Tarve ulottaa ympäristöarviointi hanketasoa laajemmalle on tunnustettu valtioiden rajojen yli ulottuvien ympäristövaikutusten arvioinnista tehdyssä Espoon yleis sopimuksessa, jonka Euroopan yhteisö ja 29 valtiota, mukaan lukien EU:n jäsenvaltiot, allekirjoittivat Espoossa Suomessa 25 päivänä helmikuuta 1991. Yleissopimuksessa määrätään, että sen osapuolten on tarkoituksenmukaisessa laajuudessa pyrittävä soveltamaan ympäristövaikutusten arvioinnin periaatteita politiikkaan, suunnitelmiin ja ohjelmiin. 1. 16 Suunnitelmien ja ohjelmien ympäristöarvioinnin tarve on yhteisön tasolla tunnustettu luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY. Direktiivin 6 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi direktiivin mukaiseen erityiseen suojelutoimien alueeseen, on arvioitava asianmukaisesti. Tällä tunnustetaan, että on tärkeä varmistaa osoitet tujen alueiden suojelutavoitteiden asianmukainen huomioon ottaminen sekä suunnitelma- että hanketasolla. Tarve käsitellä ympäristötavoitteita päätöksenteon kaikilla tasoilla koskee yhtä lailla tilanteita, joihin ei liity erityisiä suojelutoimien alueita. Jäsenvaltioiden tekemät aloitteet 1. 17 Komission teettämässä tutkimuksessa suunnitelmien ja ohjelmien arvioinnin lainsäädännöstä ja menettelyistä yhteisössä (maaliskuussa 1995) kävi ilmi, että jäsenvaltiot ovat edistyneet huomattavasti tällä alueella vuoden 1988 jälkeen, ja kaikilla tällaisten arviointien tekemisestä. Tutkimuksessa löydettiin kuitenkin kaksi tärkeää puutetta yhteisössä nykyisin käytettävistä järjestelmistä: jonkiri verran kokemusta jäsenvaltioilla on (1) Vaikka jäsenvaltiot ovat antaneet joitakin säädöksiä lupamenettelyä varten hyväksyttävien suunnitelmien ja ohjelmien ympäristölle aiheuttamien todennäköisten vaikutusten arvioinnista, tällaiset suunnitelmat ja ohjelmat eivät kata kaikkia tapauksia. (2) Vaikka jonkinlainen ympäristöarviointijärjestelmä olisi olemassa, se ei aina noudata tällaisen järjestelmän perusvaatimuksia. Esimerkiksi arviointia varten tiedot eivät sisällä kaikkia merkittäviä ympäristö vaikutuksia, eikä kansalaisten kuulemista välttämättä vaadita muodollisesti. toimitetut Yhteisössä nykyisin käytössä olevat järjestelmät ovat siten puutteelliset niin suunnitelmien ja ohjelmien kattavuuden kuin ohjelmien menettelyvaatimusten osalta. Suurimmalla osalla jäsenvaltioista ei ole strategista ympäristöarviointia lainsäädäntöä. Ainoastaan kolmella jäsenvaltiolla on ehdotuksen koskevaa lainsäädäntöä. Kahdella vähimmäisvaatimukset jäsenvaltiolla on niiden tiettyjä alueita koskevaa lainsäädäntöä, joka suurin piirtein täyttää direktiivin vähimmäisvaatimukset. suurin piirtein täyttävää jäsenvaltioiden voimassa olevista kaavoitussuunnittelu- Mikään muiden järjestelmistä ei sisällä strategisesta ympäristöarvioinnista annettavan direktiivin kaltaisen arvioinnin vähimmäisvaatimuksia. On kuitenkin huomattava, että useimmilla jäsenvaltioilla on menettelyt sekä yleisön että ympäristöviranomaisten kuulemiseksi kaavoitussuunnitteluohjelman valmistelussa. Olemassa olevat menetelmät 18 Tutkiessaan suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arviointimenetelmien saatavuutta komissio on arvioinut alan olemassa olevia käytäntöjä (esimerkiksi SEA Existing Methodology, 1994, SEA Case-studies, 1996). Näiden tutkimusten tulokset, joita tukevat myös muut äskettäiset julkaisut (esimerkiksi SEA: Status, Challenges and Future Directions, Dutch Ministry of Environment 1996, The Practice of Strategic Environmental Assessment, Therivel and Partidario 1996), paljastavat, että useita erilaisia menetelmiä ja tekniikoita sovelletaan jo suunnitelmien ja ohjelmien ympäristöarviointiin. Nämä menetelmät perustuvat yleensä hankkeiden ympäristöarvioinnissa ja suunnittelussa käytettäviin menetelmiin. tai politiikan arvioinnissa toimiviksi, ja myös monimutkaisemmista Yksinkertaiset menetelmät (kuten kartat, tarkistusluettelot, matriisit) ovat usein osoittautuneet tekniikoista (kuten moniperusteanalyysi, maantieteelliset tietojärjestelmät) on saatu ilmoituksia ja niitä käytetään yhä enemmän. Soveltuvien menetelmien valinta riippuu joka tapauksessa esimerkiksi toiminnan tavoitteista ja laajuudesta, aika- ja budjettirajoituksista tai ympäristötietojen saatavuudesta. Välineiden saatavuus ei siis olisi este ympäristöarviointien suorittamiselle suunnitelma- tai ohjelmatasolla. Nämä välineet kehittyvät nopeasti, ja on selvää, että yhteisön laajuinen direktiivi kannustaa hankkeiden ympäristöarvioinnista annetun direktiivin 85/337/ETY lailla tutkimusta ja alan kokemusten vaihtoa ja johtaa yhä kehittyneempien menetelmien kehittämiseen. Kustannukset 19 Suunnitelman tekemisestä tai ohjelman ympäristöarvioinnin aiheutuneet kustannukset maksaa yleensä vastaava viranomainen. Komissio teetti tutkimuksen tällaisista kustannuksista. Tutkimuksessa käsiteltiin arvioinnin välittömiä kustannuksia (esimerkiksi konsulttien palkkioita) ja muita henkilöstökustannuksia. Tutkimuksen sisältämistä tapauksista löytyi melko erilaisia kustannuksia. Yleinen päätelmä oli kuitenkin, että tämäntyyppiseen arviointiin liittyvät lisäkustannukset ovat häviävän pienet verrattuna investointeihin, joita arvioitavan suunnitelman tai ohjelman yleinen kehittäminen vaatii. Kuten edellä on kuvattu, tällaisten kustannusten ympäristöedut ovat varmasti näitä kustannuksia suurempia. 8 2 TOIMINNAN TARVE YHTEISÖN TASOLLA Kuinka ehdotuksen tavoitteet liittyvät yhteisön velvoitteisiin? 2. 1 Perustamissopimuksen 130 r artiklan 1 kohdassa määrätään, että yhteisön ympäristöpolitiikalla on myötävaikutettava ympäristön laadun säilyttämiseen, suojeluun ja parantamiseen, ihmisten terveyden suojeluun sekä luonnonvarojen harkittuun ja järkevään käyttöön. Laaja ympäristöarviointijärjestelmä, jossa vaaditaan arvioinnin suorittamista suunnitelma- ja ohjelmatasolla sekä hanke tasolla, edistää merkittävästi näiden tavoitteiden saavuttamista, koska se sisällyttää ympäristönäkökohdat asianomaiseen päätöksentekoon. Kuuluuko ehdotus yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan vai jäsenvaltioiden ia yhteisön jaettuun toimivaltaan? 2. 2 Ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 Mikä on ongelman laajuus yhteisön tasolla? Mitä ratkaisua on käytetty tähän saakka? Neuvoston direktiivillä 85/337/ETY yhteisössä otettiin käyttöön hanketason ympäristöarviointijärjestelmä. Kokemus on osoittanut, että tässä järjestelmässä on suuri ongelma eli se, että siinä vaaditaan ympäristöarvioinnin tekemistä vasta päätöksenteon loppuvaiheessa. Tämä tarkoittaa sitä, että yhteisön lainsäädännön avulla luotu ympäristöarviointijärjestelmä on epätäydellinen. Sitä on täydennettävä lisäämällä vaatimus suunnitelma- ja ohjelmatason ympäristöarvioinnista. Tehokkaan ja laajan ympäristöarviointijärjestelmän puuttuminen suunnitelma- ja ohjelmatasolta vaikuttaa kaikkiin jäsenvaltioihin. Sen vuoksi ympäristönäkökohtien täydellinen sisällyttäminen lupapäätöksentekoon on yhteisössä epäonnistunut. Tämän lisäksi yhteisöllä on erityinen ongelma, jos suunnitelman tai ohjelman toteuttaminen yhdessä jäsenvaltiossa vaikuttaa merkittävästi toisen jäsenvaltion ympäristöön. Tällaisissa tapauksissa on tärkeää, että suunnitelman tai ohjelman ympäristövaikutukset arvioidaan tehokkaasti ennen suunnitelman tai ohjelman hyväksymistä ja niistä käydään valtioiden välisiä neuvotteluja. Tällaisia neuvotteluja vaaditaan sen varmistamiseksi, että huomioon otetaan kaikki suunnitelmien tai ohjelmien toteuttamisesta aiheutuvat merkittävät ympäristö vaikutukset eikä ainoastaan niitä, jotka liittyvät sen jäsenvaltion alueeseen, jolla suunnitelmaa tai ohjelmaa valmistellaan. Ehdotus varmistaa, että tällaisten suunnitelmien ja kansainvälisiä neuvotteluja käydään. ja ohjelmien ympäristövaikutukset todella arvioidaan Jäsenvaltiot pyrkivät ratkaisemaan näitä yhteisiä ongelmia ottamalla käyttöön joitakin ympäristöarvioinnin osia omissa suunnitelmien ja ohjelmien hyväksymis menettelyissään. Tämä on rohkaisevaa, koska se tarkoittaa sitä, että kaikilla jäsenvaltioilla on jonkin verran kokemusta ja ymmärrystä tämäntasoisesta ympäristöarvioinnista. Komission teettämässä tutkimuksessa (johon on viitattu edellä 1. 17 kohdassa) löydettiin kuitenkin kaksi tärkeää puutetta yhteisössä nykyisin käytettävistä järjestelmistä. 2. 7 2. 8 2. 9 Ne eivät ensinnäkään kata täydellisesti tärkeimpiä suunnitelmia ja ohjelmia. Toiseksi nykyisten arviointijärjestelmien menettelyvaatimukset eivät aina vastaa ympäristöarviointijärjestelmän perusvaatimuksia. Mikä on tehokkain ratkaisu, kun verrataan jäsenvaltioiden ia yhteisön keinoja? luomisella saadaan aikaan yhteisön Yhteisön toimintaa vaaditaan edellä kuvattujen kahden puutteen korjaamiseksi. Ehdotuksella huolehditaan erityisesti siitä, että kunkin jäsenvaltion arviointi järjestelmä kattaa tärkeimmät kehityssuunnitelmat ja -ohjelmat ja että arviointi menettely on tyydyttävä. Tämä varmistaa ympäristönäkökohtien vähimmäistason sisällyttämisen lupapäätöksentekoon kaikissa jäsenvaltioissa. Perusmenettely- laajuinen vähimmäisjärjestelmä rungon suunnitelmien ja ohjelmien ympäristöarvioinnille. Yhteisö täyttää perustamis sopimuksen mukaiset velvoitteensa, mutta ei niin laajalti kuin on tarpeen näiden velvoitteiden täyttämiseksi. Direktiivissä on noudatettu toissijaisuus-periaatetta, joten sen vaatimukset ovat riittävän joustavat, jotta jäsenvaltiot voivat luoda yksityiskohtaiset jättää jäsenvaltioille riittävästi valinnanvaraa joko direktiivin vähimmäisvaatimusten sisällyttämiseksi olemassa oleviin kansallisiin menettelyihin tai uusien menettelyjen luomiseksi direktiivin noudattamista varten. täytäntöönpanolle. Direktiivi järjestelyt direktiivin Mitä yhteisön toimimatta jättäminen merkitsisi? ja -ohjelmiin, Jos yhteisö ei tee mitään, yhteisön lainsäädännössä perustettu ympäristöarviointi järjestelmä jää epätäydelliseksi. Kaksi edellä kuvattua puutetta jää ennalleen. Tämä tarkoittaa sitä, että ympäristönäkökohtia ei sisällytetä laajamittaisesti kaavoitus lupapäätöksiin suunnitelmiin vaikuttamiseksi. Sellaisia suunnitelmia ja ohjelmia hyväksytään, joilla on odottamattomia haitallisia vaikutuksia ympäristöön. Kun otetaan huomioon ehdotuksen todelliset ympäristöedut, toimimattomuus vaikeuttaisi perustamis sopimuksen 130 r artiklan 1 kohdan tavoitteiden saavuttamista, joita ovat ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, ihmisten terveyden suojelu sekä luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö. joita hyväksytään yhteisössä Mitä toimintatapoja yhteisöllä on käytettävissään (suositus, rahoitustuki, lainsäädäntö jne. )? Tarvitaan uutta direktiiviä kaavoitussuunnitelmien ja -ohjelmien ympäristö laajennetaan arviointia koskevan yhteisön järjestelmän perustamiseksi. Sillä neuvoston direktiivillä 85/337/ETY käyttöön otettua arviointijärjestelmää. Suositus, joka ei ole sitova, ei riittäisi havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Nämä puutteet voidaan korjata vain laatimalla selkeät velvoitteet yhteisössä. Tämä varmistaa sen, että kaikki jäsenvaltiot arvioivat riittävän hyvin ehdotuksessa määritetyt suunnitelmat ja ohjelmat. Erityisesti se varmistaa kunnolliset puitteet rajat ylittäville neuvotteluille, jos yhdessä jäsenvaltiossa valmisteilla oleva kaavoitussuunnitelma tai -ohjelma vaikuttaa todennäköisesti merkittävästi toisen jäsenvaltion ympäristöön. 10 Onko yhdenmukainen sääntely tarpeen, vai riittääkö direktiivi, jossa asetetaan yleiset tavoitteet ia jätetään yksityiskohtainen täytäntöönpano jäsenvaltioille? 2. 10 Ehdotus on kehysdirektiivi, jossa asetetaan perusvaatimukset kaavoitus suunnitelma- ja -ohjelmatason ympäristöarvioinnille, mutta annetaan jäsenvaltioille vapaus päättää näiden vaatimusten täytäntöönpanosta kansallisissa järjestelmissä. Suunnitelmien ja ohjelmien valmistelu- ja hyväksymismenettelyt vaihtelevat eri jäsenvaltioissa. Yksityiskohtaiset järjestelyt direktiivin täytäntöön panemiseksi yhdessä jäsenvaltiossa saattavat olla sopimattomat muissa jäsenvaltioissa. Tämän järjestelyjen vuoksi jäsenvaltioiden tehtäväksi pitäisi jättää yksityiskohtaisten tekeminen direktiivin jäsenvaltioiden päätettäväksi pitäisi jättää, yhdistetäänkö uudet vaatimukset olemassa oleviin menettelyihin vai olisiko tehokkaampaa luoda uudet menettelyt. Tämä saattaa vaihdella eri jäsenvaltioissa ja eri alueilla. Tämä yleislähestymistapa hyväksyttiin samanlaisista syistä YVA-direktiiviä varten, ja se on siinä yhteydessä osoittautunut tarkoituksenmukaiseksi. täytäntöön panemiseksi. Erityisesti 3 KUULEMINEN 3. 1 3. 2 3. 3 Ehdotuksen ensimmäisestä luonnoksesta keskusteltiin jäsenvaltioiden kanssa 28 päivänä huhtikuuta 1995. Seuraava kokous pidettiin jäsenvaltioiden kanssa 24 päivänä heinäkuuta 1995. Näiden kokousten ansiosta pystyttiin yksilöimään jäsenvaltioissa hyväksyttävät suunnitelma- ja ohjelmatyypit. Tämä tieto oli erittäin hyödyllistä määriteltäessä ehdotuksen soveltamisalaa ja erityisesti laadittaessa 2 artiklan 'suunnitelman tai ohjelman' määritelmää. Komissio on kuullut myös alueellisten viranomaisten, kansalaisten perustamien ympäristöjärjestöjen ja tiettyjen sosiaalisten ja taloudellisten järjestöjen edustajia. Useimmat kuulluista suhtautuivat ehdotukseen myönteisesti, vaikka jotkut olivat sitä mieltä, että ehdotuksen soveltamisalan pitäisi olla laajempi (esimerkiksi siten, että se kattaisi yleisen politiikan suunnitelmien ja ohjelmien lisäksi). Perusteet ehdotuksen soveltamisalalle on esitetty edellä 1. 2 - 1. 5 kohdassa. Yksi kuulluista oli huolissaan siitä, että ehdotus lisäisi suunnitelmien ja ohjelmien valmisteluun ja hyväksymiseen liittyviä kustannuksia ja johtaisi viivästymisiin. Kustannuksia on käsitelty edellä 1. 19 kohdassa. Komissio katsoo, että ehdotuksessa esitetyt menettelyvaiheet ovat vähimmäisvaatimus kaikissa ympäristöarviointi- järjestelmissä noudatettavista vaiheista. Se katsoo, että jos järjestelmä siirretään tehokkaasti osaksi kansallista lainsäädäntöä, sen ei pitäisi johtaa tarpeettomiin tai kohtuuttomiin viivästymisiin ja hyväksymisessä. ja ohjelmien valmistelussa suunnitelmien 4 OIKEUSPERUSTA 4. 1 Tämän ennalta varautumisen periaatteeseen perustuvan ehdotuksen tarkoitus on edistää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 r artiklan 1 kohdassa esitettyjä tavoitteita, eli ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista, ihmisten terveyden suojelua ja luonnonvarojen harkittua ja järkevää käyttöä. n Tältä pohjalta ehdotuksessa määritetään ympäristöarviointimenettely, jota on noudatettava ennen sellaisiin suunnitelmiin tai ohjelmiin liittyvien päätösten tekoa, joilla on suunnittelun todennäköisesti ympäristövaikutuksia kaavoituksen yhteydessä. 4. 2 Ehdotuksen päätavoite on varmistaa, että toimivaltainen viranomainen tutkii ja ottaa huomioon hallintomenettelyn aikana ja ennen lopullisen päätöksen tekemistä sen todennäköiset ympäristövaikutukset. Näin toimivaltaisen viranomaisen tekemä lausunto ympäristön tilasta sekä ympäristöviranomaisten ja yleisön kuuleminen tukevat päätöksentekoa. Periaatteessa ehdotuksella pyritään siten suoranaisesti ainoastaan tiettyjen ympäristöetujen suojelemiseen antamalla tietoa päätöksenteko- valtuuksia omaaville viranomaisille. On myös korostettava, että ehdotus on luonteeltaan menettelytapapohjainen. Tämä tarkoittaa, että se käsittää arvioinnin ja kuulemisen valmistelevan menettelyn aikana sekä tämän arvioinnin ja kuulemisen tulosten huomioon ottamisen lopullisessa päätöksessä ympäristön suojelemiseksi. Siinä ei siten määrätä mitään sitovia seurauksia näille tuloksille päätöksenteossa, ja arviointivaltuudet ja lopullinen päätös jäävät ainoastaan tehtäväksi. Ehdotuksessa säädettyjen toimenpiteiden mahdollisia seurauksia kaavoituksen suunnitteluun sinänsä voidaan tämän vuoksi pitää ainoastaan epäsuorina. toimivaltaisen viranomaisen 4. 3 Ehdotuksen oikeusperusta näyttää sopimuksen 130 s artiklan 1 kohta. tästä näkökulmasta olevan perustamis 5 EHDOTUKSEN SÄÄNNÖSTEN SELITYKSET 5. 1 5. 2 Ehdotuksen 1 artiklassa esitetään ehdotuksen tavoite eli korkeatasoinen ympäristönsuojelu. Se saavutetaan varmistamalla ympäristöarviointi ja tulosten huomioon ottaminen tiettyjen ympäristön kannalta merkittävien suunnitelmien ja ohjelmien valmistelussa ja hyväksymisessä. Ehdotuksen 2 artiklassa määritellään tietyt ehdotuksessa käytettävät ilmaisut. Erityisen tärkeitä ovat termien 'suunnitelma' ja 'ohjelma' määritelmät. Näiden termien määritelmä määrää ehdotuksen soveltamisalan. On huomattava, että ehdotusta sovelletaan ainoastaan muodollisiin suunnitelmiin ja ohjelmiin, toisin sanoen sellaisiin suunnitelmiin ja ohjelmiin, jotka edellyttävät viranomaisen hyväksyntää tai hyväksyntää lainsäädäntöteitse kehyksen luomiseksi myöhemmille lupapäätöksille. Tämä artikla koskee yleisiä kaavoitussuunnitelmia ja -ohjelmia sekä kaavoitussuunnitelmia ja -ohjelmia sellaisilla aloilla kuin liikenne, energia, jätehuolto, vesivarojen hallinta, teollisuus, televiestintä ja matkailu. Tätä direktiiviä sovelletaan esimerkiksi jätehuoltoalan kaavoitussuunnitelmaan, jossa käsitellään jätteiden käsittelylaitosten tarvetta ja sijaintia, ja televiestintäsuunnitelmiin ja -ohjelmiin, joissa on määräyksiä televiestintälaitteiden, kuten matkapuhelimien tukiasemien ja radiolähetysasemien, luonteesta, koosta tai toimintaedellytyksistä. Tämän lisäksi 'toimivaltainen viranomainen' ja 'lupa' on määritelty samalla tavalla kuin YVA-direktiivissä 85/337/ETY. Nämä termit ovat jo hyvin tunnettuja tässä artiklassa jäsenvaltioissa, mikä helpottaa määritellään 'ympäristöarviointi'. täytäntöönpanoa. Lopuksi 12 5. 3 5. 4 5. 5 Ehdotuksen 3 artiklassa esitetään täytäntöön panemiseksi. tietyt menettelyvaatimukset direktiivin 4 artikla: Artiklan 1 kohdassa säädetään, että ympäristöarviointi on tehtävä ennen kuin toimivaltainen viranomainen hyväksyy tällaisen suunnitelman tai ohjelman tai ennen kuin 2 artiklassa tai ohjelma annetaan lainsäädäntömenettelyyn. suunnitelma tarkoitettu Artiklan 2 kohdassa säädetään, että direktiiviä sovelletaan ainoastaan suunnitelmiin ja ohjelmiin, joiden ensimmäinen muodollinen valmistelutoimenpide on myöhempi kuin 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu täytäntöönpanoaika. Artiklan 3 kohdassa viitataan olemassa olevien suunnitelmien ja ohjelmien sellaisten vähäisten muutoksien valikoivaan tutkimiseen, joilla ei aina ole merkittäviä ympäristövaikutuksia. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat tutkia ja valikoida tällaiset suunnitelmien ja ohjelmien muutokset todetakseen, onko niillä merkittäviä kielteisiä ympäristövaikutuksia. Artiklan 4 kohdassa viitataan sellaisten paikallistason suunnitelmien ja ohjelmien valikoivaan tutkimiseen, jotka määrittävät pienten alueiden erityisen käytön. Tällainen suunnitelma tai ohjelma voi olla esimerkiksi rakennussuunnitelma, joka sisältää yksityiskohdat rakennusten rakentamistavasta ja määrittää rakennusten korkeuden tai leveyden. Koska tällaisilla suunnitelmilla ja ohjelmilla ei aina ole merkittäviä kielteisiä ympäristövaikutuksia, jäsenvaltiot voivat halutessaan tutkia ja valikoida tällaiset suunnitelmat ja ohjelmat. Ehdotuksen 5 artiklassa ja liitteessä kuvataan tiedot, jotka on toimitettava, kun arviointi vaaditaan. Toimivaltaisen viranomaisen (eli toimivaltainen viranomainen, joka vastaa suunnitelman tai ohjelman hyväksymisestä, tai viranomainen, joka vastaa sen antamisesta lainsäädäntömenettelyyn) on toimitettava liitteessä luetellut tiedot niin yksityiskohtaisesti kuin voidaan kohtuudella vaatia, jotta voidaan arvioida suunnitelmien tai ohjelmien toteuttamisen aiheuttamat vaikutukset. Ehdotuksen 5 artiklassa otetaan huomioon suunnitelmien ja ohjelmien mahdollinen hierarkia tunnustamalla, että tiedot, joita voidaan kohtuudella vaatia, vaihtelevat suunnitelman tai ohjelman yksityiskohtaisuuden mukaan ja sen mukaan, missä määrin tietyt asiat olisi aiheellisempaa arvioida yksityiskohtaisesti päätöksenteon eri vaiheissa. Toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä ympäristölausunnon tai ohjelman soveltamisala. Sen on esimerkiksi yksilöitävä aiheuttamat todennäköiset ympäristövaikutukset ja päätettävä, kuinka yksityis kohtaisesti vaikutukset on kuvattava ympäristölausunnossa. Soveltamisalapäätöstä tehdessään asianomaisten viranomaisten ja/tai elinten kanssa. Tämä tekee soveltamisalamenettelyn riittävän riippumattomaksi. on neuvoteltava toimivaltaisen viranomaisen suunnitelman 5. 6 Ehdotuksen 6 artiklassa säädetään, että asianomaisille ympäristöviranomaisille ja/tai elimille ja asianomaiselle yleisölle on annettava mahdollisuus esittää mielipiteensä 5 artiklan mukaisesti annetuista tiedoista ja kyseisestä suunnitelmasta tai ohjelmasta. Kuuleminen on kaikkien ympäristöarviointimenettelyjen olennainen osa. 13 'asianomaiset ympäristöviranomaiset' Määritelmiä 'asianomainen yleisö' käytetään myös YVA-direktiivissä 85/337/ETY, ja jäsenvaltiot soveltavat niitä vaikeuksitta, minkä vuoksi niitä käytetään myös tässä ehdotuksessa. Koska jäsenvaltioiden hallintomenettelyt vaihtelevat huomattavasti, on jätetty jäsen valtioiden päätettäväksi määritellä kansallisten hallintomenettelyjensä mukaisesti vastaavat ympäristöviranomaiset ja/tai elimet ja asianomainen yleisö ja järjestää yksityiskohtaiset kuulemisjärjestelyt. ja 5. 7 5. 8 5. 9 Ehdotuksen 7 artiklaa sovelletaan, jos jäsenvaltion alueella valmisteilla olevan suunnitelman tai ohjelman toteuttaminen vaikuttaa todennäköisesti merkittävästi toisen jäsenvaltion ympäristöön. Tällaisessa tilanteessa artiklassa edellytetään neuvottelujen aloittamista jolle todennäköisesti aiheutuu merkittäviä ympäristövaikutuksia, sitä pyytää. jäsenvaltioiden kesken, jäsenvaltio, jos Ehdotuksen 8 artiklan mukaan toimivaltaisen viranomaisen on ennen suunnitelman lainsäädäntömenettelyyn antamista otettava tai ohjelman hyväksymistä huomioon arviointimenettelyn tarkoitus on varmistaa, että päätöksentekijät ottavat huomioon aiheelliset ympäristö näkökohdat. Joissakin tapauksissa tämä johtaa siihen, että päätöksentekijä muuttaa ehdotustaan. Lopullinen päätös jää kuitenkin päätöksentekijän tehtäväksi. tulokset. Ympäristöarvioinnin tai Ehdotuksen 9 artiklassa varmistetaan, että asianomaisille ympäristöviranomaisille ja/tai elimille ja asianomaiselle yleisölle ilmoitetaan suunnitelman tai ohjelman hyväksymisestä tai antamisesta lainsäädäntömenettelyyn ja siitä, miten ympäristö arvioinnin tulokset on otettu huomioon. Tämä on tärkeää sen varmistamiseksi, että tahot, joille asia kuuluu, voivat tutkia päätöstä. oikealla suoritettu tasolla. Tämä 5. 10 Ehdotuksen 10 artikla koskee ehdotuksen ja yhteisön muiden lainsäädäntö välineiden suhdetta. Se tekee selväksi, että jäsenvaltiot eivät voi vapautua direktiivin 85/337/ETY mukaisesta hanketason arvioinnista ainoastaan sen takia, tai ohjelmatasolla. Tämä on suunnitelma- että arviointi on johdonmukaista sen aikomuksen kanssa, että oikean tyyppinen arviointi olisi suoritettava aiheettomiin päällekkäisyyksiin. Ehdotuksen 5 artiklan mukaisen asianmukaisen soveltamisalan pitäisi varmistaa, että suunnitelma- tai ohjelmatason ympäristölausunto sisältää ainoastaan tiedot, jotka vaaditaan kyseisen suunnitelman tai ohjelman ympäristölle aiheuttamien vaikutusten arvioimiseksi. Hanketason kehittäjät voivat keskittää voimavaransa sellaisten tietojen toimittamiseen, joilla on merkitystä ehdotetun hankkeen tiettyjen yksityiskohtien kannalta. Ehdotuksen 10 artiklassa myös suljetaan pois luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetun direktiivin (direktiivi 92/43/ETY) mukaiset käyttösuunnitelmat. Direktiivissä säädetään toimenpiteistä sen mukaisten alueiden suojelemiseksi. arviointien johda ei Artiklan 3 kohdassa tehdään selväksi, että kenelläkään ei ole oikeutta ryhtyä lainsäädäntömenettelyssä tehtyjä päätöksiä vastaan. Ehdotetun oikeustoimiin direktiivin tarkoitus ei ole puuttua suunnitelmien tai ohjelmien hyväksymisessä rajoittuu käytettäviin lainsäädäntöä edeltävään vaiheeseen, tai lainsäädäntöelimelle. Tämän kohdan tarkoitus on ohjelmaluonnos annetaan lainsäädäntömenettelyihin. Tämän loppuu, kun suunnitelma- ehdotus vuoksi joka 14 varmistaa, että tyytymättömyys strategiseen ympäristöarviointiin lainsäädäntöä edeltävässä vaiheessa ei johda siihen, että sitä seuraava lainsäädäntömenettely on avoin oikeustoimien aloittamiselle. 5. 11 Ehdotuksen 11 artiklassa vaaditaan jäsenvaltioita ja komissiota vaihtamaan tietoja direktiivin soveltamisesta. Siinä vaaditaan myös komissiota lähettämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle direktiivin soveltamista ja toimivuutta koskeva kertomus. Kertomus on lähetettävä seitsemän vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen, ja komission on tehtävä kertomuksen jälkeen ehdotus direktiivin muuttamiseksi, jos se näyttää kertomuksen mukaan tarpeelliselta. 5. 12 Ehdotuksen 12 artikla sisältää säädökset direktiivin voimaantulosta. Se myös velvoittaa ja toimittamaan komissiolle ohjelmatyypeistä, joihin ne aikovat soveltaa ympäristöarviointia tämän direktiivin mukaisesti. luettelon suunnitelma- jäsenvaltiot 5. 13 Ehdotuksen 13 artiklassa säädetään, että direktiivi tulee voimaan kahdentena kymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja 14 artiklassa säädetään, että direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille. 15 Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen1, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon3, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä Euroopan parlamentin kanssa yhdessä toimien4, perustamissopimuksen 130 r artiklassa määrätään, että yhteisön ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan ympäristön laadun säilyttämiseen, suojeluun ja parantamiseen, ihmisten terveyden suojeluun sekä luonnonvarojen harkittuun ja järkevään käyttöön ja että sen on perustuttava ennalta varautumisen periaatteelle; tämä edellyttää muun muassa ympäristö näkökohtien asianmukaista sisällyttämistä suunnitelmiin ja ohjelmiin, joita jäsenvaltioissa hyväksytään osana kaavoituksen päätöksentekomenettelyä kehyksen luomiseksi myöhemmille luville (erityisesti niille, joihin sovelletaan tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä 85/337/ETY5), tämän direktiivin tarkoitus on taata korkeatasoinen ympäristönsuojelu toteuttamalla perustamissopimuksen 130 r artiklan 1 kohdassa määrätyt tavoitteet; se on luonteeltaan menettelyä koskeva eli ja siinä säädetään ympäristöarviointimenettelystä, jota on toimivaltaisen viranomaisen on noudatettava ennen tekoa suunnitelmista tai ohjelmista, joilla on todennäköisesti ympäristövaikutuksia, lopullisen päätöksen ympäristövaikutusten arviointi on tärkeä väline sisällytettäessä ympäristönäkökohtia tällaisiin suunnitelmiin ja ohjelmiin, koska se takaa sen, että asianomaiset viranomaiset ottavat huomioon suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisen aiheuttamat todennäköiset ympäristövaikutukset ennen suunnitelmien ja ohjelmien hyväksymistä, 1 EYVL N:o C. 2 EYVL N:o C. 3 EYVL N:o C. 4 Euroopan parlamentin lausunto, annettu. (EYVL N:o C. ), neuvoston yhteinen kanta, annettu ja Euroopan parlamentin päätös, tehty. 5 EYVL N. o L 175, 5. 7. 1985, s. 40. 16 ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevassa yhteisön viidennessä poliittisessa toiminta ohjelmassa6 korostetaan suunnitelmien ja ohjelmien todennäköisten ympäristövaikutusten arvioimisen merkitystä, jäsenvaltioissa käytössä olevat erilaiset ympäristöarviointijärjestelmät ovat riittämättömät, koska ne eivät kata kaikkia perussuunnitelmia ja -ohjelmia, jotka muodostavat rungon myöhemmille lupapäätöksille, ja koska ne eivät aina sisällä korkeatasoisen ympäristön suojelun varmistamiseksi tarvittavia vähimmäismenettelyvaatimuksia, yhteisössä käytössä olevat suunnitelmien ja ohjelmien ympäristöarviointijärjestelmät eivät varmista tarvittavia valtioiden välisten neuvottelujen käymistä tapauksissa, joissa yhdessä jäsenvaltiossa valmisteilla olevan suunnitelman tai ohjelman toteuttaminen vaikuttaa todennäköisesti merkittävästi toisen jäsenvaltion ympäristöön, tarvitaan yhteisön toimia sellaisen yleisen ympäristöarviointikehyksen määrittämiseksi, jolla korjataan nämä puutteet ja myötävaikutetaan siten perustamissopimuksessa määrättyjen ympäristötavoitteiden saavuttamiseen, toissijaisuusperiaatteen huomioon ottamiseksi ja tarvittavan yhdenmukaisuuden ja avoimuuden varmistamiseksi on asianmukaista, että tässä direktiivissä säädetään ympäristöarviointijärjestelmän yleisistä periaatteista ja menettellyllisten yksityiskohtien määrittäminen jätetään jäsenvaltioille, tämän direktiivin mukaisesti arvioitavia suunnitelmia ja ohjelmia ovat sellaiset suunnitelmat ja ohjelmat, jotka hyväksytään osana kaavoituksen päätöksentekomenettelyä kehyksen luomiseksi myöhemmille luville, kuten energia-, jätehuolto- vesi-, teollisuus- (mukaan lukien kaivoslouhinta-), televiestintä- ja matkailu-alan strategiset suunnitelmat ja ohjelmat sekä tietyt liikenteen infrastruktuuriin liittyvät suunnitelmat ja ohjelmat, suunnitelmien tällaisten ja ohjelmien hyväksymisessä käytetään kahdentyyppistä menettelyä, ja direktiiviä tulisi soveltaa kumpaakin menettelyä käyttäen hyväksyttyihin suunnitelmiin ja ohjelmiin eli suunnitelmiin ja ohjelmiin, jotka toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät, jolloin arviointi on tehtävä ennen kuin toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät jotka hyväksytään suunnitelman lainsäädäntöteitse, jolloin arviointi on tehtävä ennen kuin suunnitelma tai ohjelma saatetaan lainsäädäntömenettelyyn, sekä suunnitelmiin ja ohjelmiin, tai ohjelman, jos arviointi on tämän direktiivin nojalla tarpeen, se olisi suoritettava tarvittavat tiedot sisältävän ympäristölausunnon perusteella ja ottaen huomioon suunnitelman tai ohjelman vaiheen päätöksentekomenettelyssä, jotta voidaan arvioida suunnitelman tai ohjelman toteuttamisen aiheuttamat todennäköiset merkittävät ympäristövaikutukset, päätöksenteon avoimuuden varmistamiseksi ja sen varmistamiseksi, että arviointia varten toimitetut tiedot ovat riittävän laajat ja luotettavat, on tarpeen säätää, että ympäristöstä vastaavia viranomaisia ja/tai elimiä ja yleisöä kuullaan suunnitelmien ja ohjelmien arvioinnin aikana, 6 EYVLN:oC 138, 17. 5. 1993, s. 5. 17 jos yhdessä jäsenvaltiossa valmistellun suunnitelman tai ohjelman toteuttaminen aiheuttaa todennäköisesti merkittäviä ympäristövaikutuksia toisen jäsenvaltion ympäristöön, olisi säädettävä neuvottelujen aloittamisesta kyseisten jäsenvaltioiden kesken, toimivaltaisen viranomaisen olisi otettava huomioon arvioinnin tulokset ennen kuin se hyväksyy suunnitelman tai ohjelman tai saattaa sen lainsäädäntömenettelyyn, edellyttäen että arviointivaltuudet ja lopullinen päätös kuuluvat ainoastaan tämän viranomaisen toimivaltaan, tämän direktiivin soveltamista ja toimivuutta olisi tarkasteltava uudelleen seitsemän vuoden kuluttua sen voimaantulosta, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN. 1 artikla Tämän direktiivin tarkoituksena on taata korkeatasoinen ympäristönsuojelu varmistamalla, että tietyille suunnitelmille ja ohjelmille suoritetaan ympäristö arviointi ja arvioinnin tulokset otetaan huomioon tällaisten suunnitelmien tai ohjelmien valmistelu- ja hyväksymisvaiheessa. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: (a) "suunnitelmalla'ja'ohjelmalla' (i) ainoastaan kaavoitussuunnitelmia ja -ohjelmia jotka toimivaltaisen viranomaisen on valmisteltava tai hyväksyttävä tai jotka toimivaltainen viranomainen valmistelee hyväksyttäväksi lainsäädäntöteitse ja jotka ovat osa kaavoituksen päätöksentekomenettelyä kehyksen luomiseksi myöhemmille lupapäätöksille ja jotka sisältävät määräyksiä hankkeiden luonteesta, sijainnista ja toimintaedellytyksistä. laajuudesta, (ii) voimassa olevien suunnitelmien ja ohjelmien muutoksia, (i) ala kohdassa määritellyn mukaisesti, Tämä määritelmä sisältää kaavoitussuunnitelmat ja -ohjelmat sellaisilla aloilla kuten liikenne (mukaan lukien liikenneväylät, satamatoiminnot ja lentoasemat), energia, lukien kaivoslouhinta), teollisuus jätehuolto, vesivarojen hallinta, televiestintä ja matkailu. (mukaan 18 (b) 'toimivaltaisella viranomaisella' viranomaista, jonka jäsenvaltiot ovat johtuvien velvoitteiden tästä direktiivistä nimenneet vastuulliseksi suorittamisesta, (c) 'luvalla' toimivaltaisen viranomaisen päätöstä, joka oikeuttaa kehittäjän jatkamaan hanketta, (d) 'hankkeella' - rakennustyön tai muun laitoksen tai suunnitelman toteuttamista, - muuta luonnonympäristöön ja maisemaan kajoamista mukaan lukien maaperän luonnonvarojen hyödyntäminen; (e) 'ympäristöarvioinnilla' ympäristölausunnon laatimista, neuvottelujen käymistä sekä ympäristölausunnon ja neuvottelujen tulosten huomioon ottamista 5 -8 artiklan mukaisesti, 3 artikla Tämän direktiivin vaatimukset on joko yhdistettävä jäsenvaltioiden olemassa oleviin ohjelmien hyväksymistä tai lainsäädäntömenettelyyn saattamista koskeviin menettelyihin tai sisällytettävä tämän direktiivin noudattamiseksi perustettaviin menettelyihin. 4 artikla 1. Ympäristöarviointi on artiklan mukaisesti ennen kuin toimivaltainen viranomainen hyväksyy suunnitelman tai ohjelman tai saattaa sen lainsäädäntömenettelyyn. tehtävä 5 -8 2. Edellä 1 kohdassa ainoastaan tarkoitettua velvoitetta suunnitelmiin ja ohjelmiin, joiden ensimmäinen virallinen valmistelutoimenpide toteutetaan myöhemmin kuin 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna ajan kohtana. sovelletaan 3. Voimassa olevien suunnitelmien ja ohjelmien vähäiset muutokset edellyttävät ympäristöarviointia ainoastaan, jos jäsenvaltiot katsovat, että tällaisilla muutoksilla on todennäköisesti merkittäviä kielteisiä ympäristövaikutuksia. 4. Suunnitelmat ja ohjelmat, joilla määritetään pienten alueiden erityinen käyttö paikallisella tasolla, edellyttävät ympäristöarviointia ainoastaan, jos jäsen valtiot katsovat, että niillä on todennäköisesti merkittäviä kielteisiä ympäristövaikutuksia. 1. Jos ympäristöarviointia vaaditaan 4 artiklan mukaisesti, 5 artikla laadittava ympäristölausunto, joka sisältää toimivaltaisen liitteessä viranomaisen on tarkoitetut tiedot. 19 2. Edellä 1 kohdan mukaisesti valmistellun ympäristölausunnon tietojen on oltava riittävän yksityiskohtaisia, jotta voidaan arvioida suunnitelmien tai ohjelmien toteuttamisen aiheuttamat merkittävät välittömät tai välilliset ympäristövaikutukset ihmisiin, eläimiin, kasveihin, maaperään, veteen, ilmaan, ilmastoon, maisemaan, aineellisiin hyödykkeisiin ja kulttuuriperintöön ottaen huomioon suunnitelman tai ohjelman yksityiskohtaisuusaste, sen vaihe päätöksentekomenettelyssä tiettyjen asioiden arviointimenettelyn eri vaiheissa. ja 3. Toimivaltaisen viranomaisen on kuultava 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja asianomaisia ympäristöviranomaisia ja/tai elimiä päättäessään niiden tietojen laajuudesta jotka on annettava ympäristö- lausunnossa. ja yksityiskohtaisuudesta, 4. Ympäristölausunnossa on oltava yleistajuinen tiivistelmä lausunnon tiedoista. 6 artikla 1. Asianomaisille ympäristöviranomaisille ja/tai elimille ja asianomaiselle yleisölle on toimitettava jäljennös suunnitelma- tai ohjelmaluonnoksesta ja 5 artiklan mukaisesti laaditusta ympäristölausunnosta. 2. Asianomaisille ympäristöviranomaisille ja/tai elimille ja yleisölle, jota asia koskee, on annettava mahdollisuus esittää mielipiteensä suunnitelma- tai liitetystä ympäristölausunnosta ennen ohjelmaluonnoksesta suunnitelman lainsäädäntö menettelyyn. sekä siihen tai ohjelman hyväksymistä tai saattamista 3. Kuulemista varten jäsenvaltioiden on nimettävä viranomaiset ja/tai elimet, jotka niille kuuluvan erityisen ympäristövastuunsa takia ovat todennäköisesti tekemisissä suunnitelmien ja ohjelmien toteuttamisen aiheuttamien ympäristö vaikutusten kanssa. 4. Kuulemista varten jäsenvaltioiden on nimettävä yleisö ottaen huomioon suunnitelman tai ohjelman vaihe päätöksentekomenettelyssä. 5. Jäsenvaltiot määrittävät yksityiskohtaiset järjestelyt asianomaisille ympäristö viranomaisille ja/tai elimille ja yleisölle, jota asia koskee, tiedottamista ja niiden kuulemista varten. 7 artikla toisen jäsenvaltion ympäristöön, 1. Jos jäsenvaltio katsoo, että sen aluetta koskevan valmisteilla olevan suunnitelman tai ohjelman toteuttamisella on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia tai jos jäsenvaltio, jolle todennäköisesti aiheutuu merkittäviä ympäristövaikutuksia, sitä pyytää, sen jäsenvaltion, jonka alueella suunnitelma tai ohjelma on valmisteilla, on toimitettava tai ohjelmaluonnoksesta ja siihen liittyvästä ympäristölausunnosta ennen kuin toimivaltainen viranomainen hyväksyy suunnitelman tai saattaa sen lain säädäntömenettelyyn. jäsenvaltiolle suunnitelma- jäljennös toiselle 20 2. Jos jäsenvaltiolle lähetetään jäljennös suunnitelma- tai ohjelmaluonnoksesta sekä ympäristölausunnosta 1 kohdan mukaisesti, sen on ilmoitettava toiselle jäsenvaltiolle, haluaako se neuvotella asiasta ennen suunnitelman tai ohjelman hyväksymistä tai sen saattamista lainsäädäntömenettelyyn; jos se ilmoittaa haluavansa neuvotella asiasta, kyseisten jäsenvaltioiden on aloitettava neuvottelut suunnitelman tai ohjelman toteuttamisen aiheuttamista toden näköisistä rajat ylittävistä ympäristövaikutuksista ja tällaisten vaikutusten vähentämiseksi tai poistamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä. 3. Jos jäsenvaltioiden on aloitettava neuvottelut tämän artiklan mukaisesti, niiden on neuvottelujen alkaessa sovittava kohtuullisesta neuvotteluaikataulusta. 8 artikla tai tai tai ohjelman hyväksymisestä lainsäädäntömenettelyyn Suunnitelman ennen toimivaltaisen viranomaisen on otettava saattamisesta vastaavan hyväksymistä lainsäädäntömenettelyyn antamista huomioon 5 artiklan mukaisesti laaditun ympäristölausunnon, kaikki 6 artiklan mukaisesti ilmaistut mielipiteet ja 7 artiklan mukaisesti aloitettujen neuvottelujen tulokset. Toimi valtainen viranomainen voi erityisesti tehdä suunnitelmaan tai ohjelmaan sellaisia muutoksia, jotka se katsoo aiheellisiksi ympäristölausunnon ja kyseisten mielipiteiden ja neuvottelujen perusteella. 9 artikla 1. Kun suunnitelma tai ohjelma hyväksytään, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asianomaisille ympäristöviranomaisille ja/tai elimille, yleisölle, jota asia koskee, ja 7 artiklan mukaisesti neuvotteluosapuolena olleelle jäsen valtiolle tästä, ja sen on toimitettava tämän ilmoituksen saaneille (a) jäljennös hyväksytystä suunnitelmasta tai ohjelmasta ja (b) lausunto siitä, miten 5 artiklan mukaisesti laadittu ympäristölausunto, kaikki 6 artiklan mukaisesti esitetyt mielipiteet ja 7 artiklan mukaisesti aloitettujen neuvottelujen tulokset on otettu huomioon 8 artiklan mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot vahvistavat 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen antamisen yksityiskohtaiset säännöt. 10 artikla 1. Tämän direktiivin mukaisesti suoritettu ympäristöarviointi ei rajoita direktiivin 85/337/ETY vaatimuksia tai yhteisön muussa lainsäädännössä esitettyjä vaatimuksia. 21 2. Direktiiviä ei sovelleta käyttösuunnitelmiin, tehty erityisiä suojelutoimien alueita varten ja jotka on hyväksytty luontotyyppien sekä direktiivin 92/43/ETY7 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. joita on 3. Mikaan tämän direktiivin säännös ei oikeuta hakemaan muutosta tuomio istuimen säädökseen, jolla ohjelma tai suunnitelma on hyväksytty. 11 artikla 1. Jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat tietoja tämän direktiivin soveltamisessa saaduista kokemuksista. 2. Seitsemän vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulon jälkeen komissio lähettää Euroopan parlamentille ja neuvostolle direktiivin soveltamista ja toimivuutta koskevan kertomuksen. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen perusteella komissio voi tarvittaessa antaa neuvostolle ehdotuksen tämän direktiivin muutoksista. 12 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1993. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltijoiden on erityisesti toimitettava komissiolle luettelo suunnitelma- ja ohjelmatyypeistä, joihin ne aikovat soveltaa ympäristöarviointia tämän direktiivin mukaisesti. 13 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 14 artikla Tehty Neuvoston puolesta puheenjohtaja 7 EYVL N:o 206, 22. 7. 1992, s. 7. 22 Liite 5 artiklassa tarkoitetut tiedot Tiedot seuraavista seikoista: a. suunnitelman tai ohjelman sisältö ja päätavoitteet, b. kaikkien niiden alueiden ympäristöominaisuudet, joille todennäköisesti merkittäviä suunnitelman ohjelman vuoksi tai aiheutuu ympäristövaikutuksia, c. kaikki olevat olemassa kannalta suunnitelman merkitykselliset ympäristöongelmat ja varsinkin erityistä ympäristöllistä merkitystä omaavia alueita, kuten direktiivien 79/409/ETY8 ja 92/43/ETY mukaisesti osoitettuja alueita, koskevat ongelmat, ohjelman tai d. kansainvälisellä, jäsenvaltioiden ja (mukaan vahvistetut yhteisön samantasoisissa ympäristönsuojelutavoitteet suunnitelmissa tai ohjelmissa vahvistetut tavoitteet), joilla on merkitystä kyseisen suunnitelman tai ohjelman osalta ja tapa, jolla nämä tavoitteet ja kaikki muut ympäristöön liittyvät näkökohdat on otettu huomioon valmisteluvaiheessa, lukien muissa tasolla e. suunnitelman tai ohjelman toteuttamisen todennäköiset merkittävät ympäristövaikutukset, f. g. ohjelman kaikki valmisteluvaiheessa tarkastellut vaihtoehtoiset tavat suunnitelman tai vaihtoehtoiset kehittämistyypit tai vaihtoehtoiset kehittämispaikkakunnat) sekä näiden vaihtoehtojen hylkäämisperusteet, saavuttamiseksi tavoitteiden (kuten suunnitelman tai ohjelman toteuttamisesta ympäristölle aiheutuvien haitallisten vaikutusten estämiseksi, vähentämiseksi ja mahdollisuuksien mukaan korvaamiseksi suunnitellut toimenpiteet, h. kaikki vaadittavien tiedon keräämisessä ilmenneet vaikeudet (kuten tekniset puutteet tai puutteellinen osaaminen). 8 EYVL N:o L 103, 25. 4. 1979, s. 1. 23 RAHOITUSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI: Ehdotus neuvoston direktiiviksi tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista 2 BUDJETTIKOHTA: B4-3040 3. OIKEUDELLINEN PERUSTA: EY. n perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohta 4 TOIMENPITEEN KUVAUS: 4. 1 Toimenpiteen yleistavoite: Ympäristöarviointijärjestelmän laajentaminen kaavoitusta koskeviin suunnitelmiin ja ohjelmiin 4. 2 Toimenpiteen ja säädetty yksityiskohtaiset säännöt: Määrittelemätön kestoaika sen uudistamista koskevat 5 MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 5. 1 Ei-pakolliset menot 5. 2 Jaksottamattomat määrärahat 5. 3 Oletettu tulolaji: Toimesta ei saada tuloja 6 MENO-/TULOLAJI Tuki yhteiselle rahoitukselle muiden julkisten tai yksityisten tulolähteiden kanssa 50 - 75 % (työryhmät, kokeiluhankkeet) Muu - Tutkimukset/Julkaisut 7 TALOUDELLISET VAIKUTUKSET 7. 1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskentatapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen täytäntöönpanemiseen kustannusten välinen suhde) - kustannukset direktiivin liittyvistä työryhmistä, tutkimuksista ja julkaisuista 24 7. 2 Kustannusten jakautuminen toimenpiteen osatekijöiden mukaan Maksusitoumusmäärärahat miljoonina ecuina (nykyiset hinnat) Erittely Vuosi n n +1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 ja seur. vuodet Yhteensä Tutkimukset jne. 0,2 0,3 0,4 0,4 0,4 0,4 Yhteensä 0,2 0,3 0,4 0,4 0,4 0,4 2,1 2,1 7. 3. Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu Maksusitoumusmäärärahat miljoonina ecuina Vuosi n n+ 1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 ja seur. vuodet Yhteensä 0,2 0,3 0,4 0,4 0,4 0,4 1,2 0,1 0,1 0,1 0,2 0,125 0,275 0,125 0,275 0,125 0,275 0,125 0,275 Maksusitoumus määrärahat Maksumäärärahat vuosi n n +1 n + 2 n + 3 n +-4 n + 5 ja seur. vuodet Yhteensä 0,2 0,3 0,4 0,4 0,4 0,4 1,2 25 8 PETOSTENVASTAISET SAANNOKSET: Suunnitellut erityiset valvontatoimenpiteet: Tarjouskilpailun jälkeen tehtävät sopimukset 9 KUSTANNUSVAIKUTTAVUUSANALYYSI: 9. 1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä: - Erityistavoitteet: yhteys yleistavoitteeseen. Jäsenvaltioita direktiivin täytäntöönpanossa auttavien tutkimusten, oppaiden jne. julkaiseminen - Kohderyhmä: eroteltava mahdollisesti tavoitteen mukaan, täsmennettävä yhteisön taloudellisen toimen lopulliset edunsaajat ja käytetyt välittäjät: Kaavoitukseen liittyvien suunnitelmien ja ohjelmien johdosta, toteutuksesta ja kehittämisestä vastaavat viranomaiset jäsenvaltioissa 9. 2 Toimenpiteiden perustelut Toimenpiteet edistävät direktiivin täytäntöönpanoa kehittämällä tietämystä ja kokemusten vaihtoa unionissa Yhteisön toissijaisuusperiaate huomioon ottaen taloudellisen toimen tarpeellisuus erityisesti Toimenpiteen toteuttamisessa käytettävien menettelytapojen valinta edut * (suhteelliset edut) verrattuna vaihtoehtoisiin toimenpiteisiin * muiden vastaavanlaisten yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla mahdollisesti suoritettavien toimien erittely * odotetut liitännäis-ja kerrannaisvaikutukset Tärkeimmät epävarmuustekijät, jotka voivat vaikuttaa toimen erityisiin tuloksiin 9. 3 Toimenpiteiden seuranta ja arviointi Direktiiviä ja onnistuneesti rahoitettuja toimenpiteitä arvioidaan uudelleen 5 vuoden kuluttua Suoritusten osoittimet * tulosten osoittimet (toteutettujen toimien arviointi) * tavoitteiden mukaisen vaikutuksen osoittimet Säädettyä jälkiarviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja toteuttamisaikataulu Saavutettujen tulosten arviointi (voimassa olevaa toimea jatkettaessa tai uudistettaessa) 26 10 HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III KOHTA A) Tarvittavien hallinnollisten voimavarojen vuosittain huomioon erityisesti budjettivallan käyttäjän myöntämät ylimääräinen henkilöstö ja varat. tehokas käyttöönotto riippuu komission tekemästä varojen myöntämistä koskevasta päätöksestä, jossa otetaan 10. 1. Vaikutus henkilöstön lukumäärään loimi Toimenpiteen hallintaan tarvittava henkilöstö Tarvittava henkilöstö J 5 J _U 1L*I Kesto 3-Z_l Vakituiset toimet Väliaikaiset toimet Pääosaston yksikön henkilöstöä tai nykyista Lisähenkilöstöä Virkamiehet A tai väliaikaiset B toimenhaltijat C Muu henkilöstö Yhteensä 1,5 0,5 0,5 2,5 1,5 0,5 2,0 0,5 0,5 Lisähenkilöstön osalta on annettava sen käyttötarvetta koskeva aikataulu. 10. 2. Lisähenkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus 0,5 Ji-virkaa Väliaikaiset toimenhaltijat Yhteensä Määrä 25 372,5 25 372,5 (ecuina) 1 -askentaperuste Määrärahojen muuttamisessa käytetty arvo (50 745 ecua vuodessa) toimiksi Määrä vastaa lisähenkilöstön kokonaiskustannuksia koko toiminnan kestoajalta, jos kesto on määritelty, tai 12 kuukauden ajalta, jos kesto on määrittelemätön. 10. 3. Muiden hallintomenojen kasvu toiminnan seurauksena (ecuilla). • •• v (numeroja nimike) 2500 Määrä 21 000 ^ 1. askentaperuste ' 1 kokous vuodessa, johon osallistuu 32 asiantuntijaa Yhteensä 21000 I Määrä vastaa toiminnan kokonaiskustannuksia, jos sen kesto on määritelty, kustannuksia 12 kuukauden ajalta, jos kesto on määrittelemätön. tai 27 ISSN 1024-4492 KOM(96) 511 lopullinen ASIAKIRJAT FI 14 Luettelonumero : CB-CO-96-666-F1-C ISBN 92-78-13259-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 28


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3473/96 do Deputado Hiltrud BREYER ao Conselho. FACTT e responsabilidade

eurovoc_concepts:
EU financing
European Commission
application of EU law
biotechnology
health risk
liability
marketing
research body
research project


title: 97/1/CE: Decisione della Commissione del 4 dicembre 1996 che modifica la decisione 93/693/CE recante l'elenco di centri di raccolta dello sperma riconosciuti idonei ad esportare nella Comunità sperma di animali domestici della specie bovina da paesi terzi (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
Hungary
animal breeding
artificial insemination
cattle
import
research body

formats: html pdfa1b print


title: 97/239/EC: Commission Decision of 4 December 1996 concerning aid granted by Belgium under the Maribel bis/ter scheme (Only the French and Dutch texts are authentic) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
Belgium
State aid
application of EU law
restriction on competition
social security
social-security contribution


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3532/96 af Ulf HOLM til Kommissionen. Alkoholholdige læskedrikke og den hellige konkurrence

eurovoc_concepts:
Sweden
aerated drink
alcoholic beverage
alcoholism
disaffection of young people
free competition
impact study
labelling
marketing standard
young person


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3457/96 af Carlos CARNERO GONZÁLEZ , Laura GONZÁLEZ ÁLVAREZ , Alonso PUERTA til Rådet. Forbindelserne med Cuba

eurovoc_concepts:
Cuba
EU relations
Spain
agreement (EU)
common foreign and security policy
common position