title: Az Európai Parlament és a Tanács 96/92/EK irányelve (1996. december 19.) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról

text: 12/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 3 31996L0092 L 27/20 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1997. 1. 30. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 96/92/EK IRÁNYELVE (1996. december 19. ) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, (7) tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 57. cikke (2) bekezdésére, 66. és 100a. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), a Szerződés 189b. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelő- en (3), az átviteli hálózatokon történő keresztül mivel szóló, 1990. október 29-i villamosenergia-tranzitról 90/547/EK tanácsi irányelv (4), ipari végfelhasználók által fizetendő gáz- és villamosenergia- árak átláthatóságának javítását célzó közösségi eljárásról szóló, 1990. június 29-i 90/377/EK tanácsi irányelv (5) rendelkeznek a belső villamosenergia-piac létrehozásának első szakaszáról; valamint az (8) mivel a villamos energia belső piacának kialakítása érdeké- ben további intézkedéseket kell hozni; mivel fontos a belső piac zökkenőmentes működésének biztosítását célzó intézkedések elfogadása; mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad moz- gása biztosított; (9) mivel a villamos energia versenypiacának megvalósítása érdekében a belső piacon a villamosenergia-ipari vállalko- zásoknak képesnek kell lenniük a közszolgáltatási kötele- zettségek teljesítésének sérelme nélküli működésre; mivel a villamos energia versenypiacának létrejötte fontos lépés a belső energiapiac megvalósításának irányában; (10) mivel a tagállamok jelenleg a villamosenergia-ágazat sza- bályozása tekintetében a szerkezeti különbségek következ- tében eltérő rendszerekkel rendelkeznek; mivel ezen irányelv rendelkezései nem befolyásolhatják a Szerződés teljes körű alkalmazását, különösen a belső piacra és a versenyre vonatkozó rendelkezéseket; mivel a villamos energia belső piacának kialakítása külö- nösen fontos a hatékonyság növelése érdekében a villamos energia előállítása, szállítása és elosztása terén, ugyanakkor növeli az ellátás biztonságát és az európai gazdaság versenyképességét és tekintettel van a környezet védel- mére; mivel a villamos energia belső piacát fokozatosan kell kia- lakítani azért, hogy a villamosenergia-ipar rugalmasan és rendezetten alkalmazkodhasson új környezetéhez, és figye- lembe lehessen venni, hogy a villamosenergia-rendszerek jelenleg egymástól eltérő módon szerveződnek; mivel a villamosenergia-ágazat belső piacának kialakítása elősegíti a rendszerek összekapcsolhatóságát és együttmű- ködtethetőségét; (1) HL C 65. , 1992. 3. 14. , 4. o. és HL C 123. , 1994. 5. 4. , 1. o. (2) HL C 73. , 1993. 3. 15. , 31. o. (3) Az Európai Parlament 1993. november 17-i véleménye (HL C 329. , 1993. 12. 6. , 150. o. ). A Tanács 1996. július 25-i közös álláspontja (HL C 315. , 1996. 10. 24. , 18. o. ) és az Európai Parlament 1996. december 11-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 1996. december 19-i határozata. (11) mivel a keretrendszert megállapító általános elveket a szub- szidiaritás elvének megfelelően közösségi szinten kell kia- lakítani, ugyanakkor részletes végrehajtásukat a tagálla- mokra kell bízni azért, hogy így minden tagállam helyzetének megfelelő rendszert választhasson; (12) mivel ezen irányelvnek megfelelően a hálózati hozzáférés- nek a fennálló piaci szervezet természetétől függetlenül nyitottnak kell lennie és a tagállamok egyenértékű gazda- sági eredményeihez, ennélfogva a piacok megnyitásának közvetlenül a villamosenergia-piacokhoz való hozzáférés közvetlenül összehasonlítható mértékéhez kell vezetnie; összehasonlítható szintjéhez és (13) mivel egyes tagállamok esetében közszolgáltatási kötele- zettségek előírására lehet szükség az ellátás biztonságának, a fogyasztók és a környezet védelmének biztosítása érde- kében, melyet megítélésük szerint a szabad verseny önma- gában nem feltétlenül képes szavatolni; (4) HL L 313. , 1990. 11. 13. , 30. o. A legutóbb a 95/162/EK bizottsági határozattal (HL L 107. , 1995. 5. 12. , 53. o. ) módosított irányelv. (5) HL L 185. , 1990. 7. 17. , 16. o. A legutóbb a 93/87/EGK bizottsági határozattal (HL L 277. , 1993. 11. 10. , 32. o. ) módosított irányelv. (1) (2) (3) (4) (5) (6) 4 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 12/2. kötet (14) mivel a hosszú távú tervezés az említett közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésének egyik eszköze lehet; (15) mivel a Szerződés az áruk szabad mozgására és a versenyre vonatkozó korlátozások tekintetében különös szabályokat határoz meg; (16) mivel különösen a Szerződés 90. cikkének (1) bekezdése a tagállamokat arra kötelezi, hogy tartsák tiszteletben ezeket a szabályokat a közvállalkozások és különleges vagy kizá- rólagos jogokat élvező vállalkozások vonatkozásában; (17) mivel a Szerződés 90. cikkének (2) bekezdése meghatáro- zott feltételek mellett az általános gazdasági érdekű szol- gáltatások működtetésével megbízott vállalkozásokat e szabályoknak rendeli alá; (18) mivel ezen irányelv végrehajtása hatással lesz az ilyen vál- lalkozások tevékenységére; (19) mivel a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a Szer- ződés vonatkozó, a Bíróság értelmezése szerinti szabályait, amikor közszolgáltatási kötelezettségeket írnak elő a villamosenergia-ipari vállalkozások számára; (20) mivel a villamos energia belső piacának kialakításakor maradéktalanul figyelembe kell venni a Közösség gazdasági és társadalmi kohézióval kapcsolatos célkitűzését, különö- sen olyan ágazatok esetén, mint a villamos energia szállí- tására használt nemzeti vagy Közösségen belüli infrastruk- túrák; (21) mivel a transzeurópai energiahálózatokra vonatkozó irány- mutatásokról szóló, 1996. június 5-i 1254/95/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (1) hozzájárult a villamos energia szállítására szolgáló integrált infrastruktúrák fej- lesztéséhez; (22) mivel ennélfogva a villamos energia előállítására, a villa- mos energia alap- és elosztóhálózatok üzemeltetésére vonatkozóan közös szabályokat kell megállapítani; (23) mivel a termelőpiac megnyitásánál két rendszer alkalmaz- ható, az engedélyezési eljárás, illetve a versenytárgyalási eljárás, melyeknek tárgyilagos, átlátható és megkülönböz- tetéstől mentes kritériumok alapján kell működniük; (24) mivel e keretrendszerben figyelembe kell venni a saját célra termelők és a független termelők helyzetét; (25) mivel valamennyi alaphálózatot központi irányítás és ellenőrzés alá kell vonni, hogy a termelők és fogyasztóik érdekében biztosítható legyen a rendszer biztonsága, megbízhatósága és hatékonysága; mivel ezért ki kell jelölni egy alaphálózati rendszerirányítót, amely a hálózatot üze- melteti, karbantartja és szükség esetén fejleszti; mivel az alaphálózat rendszerirányítójának tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetés mentes viselkedést kell tanúsítania; (26) mivel az alaphálózatok és közvetlen vezetékek üzemelte- tésére vonatkozó műszaki szabályoknak átláthatóaknak kell lenniük, és biztosítaniuk kell az együttműködtethető- séget; (27) mivel az erőművek tehereloszlásához objektív és megkü- lönböztetéstől mentes kritériumokat kell kialakítani; (28) mivel a megújuló forrásokból származó villamos energia termelésének környezetvédelmi megfontolásokból elsőbb- ség biztosítható; (29) mivel az elosztás szintjén az adott területen lévő fogyasz- tóknak ellátási jogokat lehet biztosítani és az egyes elosztó- hálózatok irányítására, karbantartására és szükség esetén fejlesztésére rendszerirányítót kell kijelölni; (30) mivel az átláthatóság és a megkülönböztetéstől való men- tesség biztosítása érdekében a vertikálisan integrált vállal- kozások szállítási tevékenységüket a többi tevékenységtől függetlenül végzik; (31) mivel a kizárólagos vásárló vezetőségének a vertikálisan integrált vállalkozások termelési és elosztási tevékenységei- től elkülönülten kell működnie; mivel korlátozni kell az információáramlást a kizárólagos vásárló tevékenysége és az említett tevékenység termelési, valamint elosztási között; (32) mivel valamennyi integrált villamosenergia-ipari vállalko- zás elszámolásainak legnagyobb átláthatóságot kell bizto- sítani, különösen a gazdasági erőfölénnyel való esetleges visszaélések megállapítása érdekében, melyek például illetve aránytalanul magas vagy alacsony díjszabásban, egyenértékű ügyletekkel szembeni megkülönböztető magatartásban nyilvánulnak meg; mivel ezért minden egyes tevékenység esetén külön elszámolást kell vezetni; (33) mivel a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára bizto- sítani kell, hogy bizalmassági szempontok figyelembevéte- lével hozzáférjenek a vállalkozások belső elszámolásához; (34) mivel a tagállamokban fellelhető struktúrák sokfélesége és a rendszerek speciális jellemzői következtében különböző hálózati hozzáférési lehetőségeket kell biztosítani tárgyila- gos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján; (1) HL 161. , 1996. 6. 29. , 147. o. (35) mivel gondoskodni kell a közvetlen vezetékek építésének és használatának engedélyezéséről; 12/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 5 (36) mivel gondoskodni kell a biztonsági intézkedésekről és a vitarendezési eljárásról; aki nem kizárólagos jogosultja az összekapcsolt rendszer gazdasági elsőbbségének; (37) mivel el kell kerülni a gazdasági erőfölénnyel való visszaé- lést és a felfaló piaci magatartást; (38) mivel néhány tagállam saját rendszerének kiigazításakor különleges nehézségeket tapasztalhat, átmeneti szabályo- zásról vagy ezen irányelv rendelkezéseitől való eltérésről kell gondoskodni különösen a kis szigetüzemben működő rendszerek üzemeltetését illetően; a (39) mivel ez az irányelv a liberalizáció további szakaszát jelen- ti; mivel a villamosenergia- tagállamok között kereskedelemben bizonyos akadályok ezen irányelv hatály- balépése után is megmaradnak; mivel ezért a tapasztalatok javaslatokat lehet tenni a villamos figyelembevételével energia belső piaca működésének javítására; mivel ezért a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanács és az Euró- pai Parlament számára ezen irányelv alkalmazásáról, ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: I. FEJEZET 5. 6. 7. szállítás: a villamos energia nagyfeszültségű, összekapcsolt rendszeren keresztül történő szállítása, melynek célja a villa- mos energia végső fogyasztókhoz vagy elosztókhoz történő eljuttatása; elosztás: a villamos energia középfeszültségű és kisfeszült- ségű elosztóhálózatokon történő szállítása a fogyasztók ellá- tása érdekében; fogyasztók: a villamos energia nagykereskedelmi vagy végső fogyasztói és az elosztótársaságok; 8. nagykereskedelmi fogyasztók: azok a természetes vagy jogi személyek – amennyiben a tagállamok elismerik létezésüket –, amelyek villamos energiát vesznek vagy eladnak, és szállí- tási, termelési vagy elosztási tevékenységet sem abban a rend- szerben, sem pedig azon a rendszeren kívül nem végeznek, ahol működnek; 9. végső fogyasztó: a villamos energiát saját használatra vásárló fogyasztó; 10. rendszerösszekötők: a villamosenergia-rendszerek összekap- csolására használt berendezések; 11. összekapcsolt rendszer: több, egy vagy több rendszerössze- kötővel összekapcsolt alap- és elosztóhálózatok; Hatály és fogalommeghatározások 12. közvetlen vezeték: az összekapcsolt rendszert kiegészítő elektromos vezeték; 1. cikk szállítására a Ez az irányelv közös szabályokat alkot a villamos energia vonatkozóan. termelésére, és Meghatározza és villamosenergia-ágazat működésével, a piachoz való hozzáféréssel, a versenytárgyalási felhívásoknál alkalmazandó feltételekkel és eljárásokkal, valamint az engedélyek kiadásával és a rendszerek működésével összefüggő szabályokat. szervezésével elosztására 2. cikk Ezen irányelv alkalmazásában: 1. 2. 3. termelés: a villamos energia előállítása; termelő: villamos energiát előállító természetes vagy jogi sze- mély; saját célra termelő: villamos energiát alapvetően saját hasz- nálatra termelő természetes, vagy jogi személy; 4. független termelő: a) az a termelő, aki nem végez villamosenergia-szállítási vagy -elosztási tevékenységet annak a rendszernek a terü- letén, ahol működik; 13. gazdaságossági elsőbbség: a villamosenergia-ellátás forrásai- nak gazdasági szempontok szerinti rangsorolása; 14. kiegészítő szolgáltatások: minden olyan szolgáltatás, amely egy alap- vagy elosztóhálózat üzemeltetéséhez szükséges; 15. rendszerhasználó: minden olyan természetes vagy jogi sze- mély, aki alap- vagy elosztóhálozatot lát el, illetve akit alap- vagy elosztóhálózatból látnak el; 16. ellátás: a villamos energia szállítása és/vagy értékesítése a fogyasztók számára; 17. integrált villamosenergia-ipari vállalkozás: vertikálisan vagy horizontálisan integrált vállalkozás; 18. vertikálisan integrált vállalkozás: a villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységek közül legalább két tevé- kenységet ellátó vállalkozás; 19. horizontálisan integrált vállalkozás: olyan vállalkozás, amely az értékesítés céljából történő villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységek közül legalább egyet ellát, és emellett más, a villamos energiával nem összefüggő tevékenységet is végez; b) azokban a tagállamokban, amelyekben nincsenek vertiká- lisan integrált vállalkozások és ahol versenytárgyalási eljá- rást alkalmaznak, az a) pontnak megfelelő olyan termelőt, 20. versenytárgyalási eljárás: az az eljárás, amelynek révén a ter- vezett többletigényeket és a tervezett pótlólagos kapacitást új vagy meglévő termelőlétesítmény szállításaival fedezik; 6 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 12/2. kötet 21. hosszú távú tervezés: a termelési és szállítási kapacitás beru- házási rendszer igényének hosszú távú tervezése villamosenergia-igényének kielégítése és a fogyasztók ellátá- sának biztosítása céljából; a Szerződés 90. cikkének megfelelően a Közösség érdekei közé tar- tozik többek között a feljogosított fogyasztókért folytatott ver- seny. 22. kizárólagos vásárló: olyan jogi személy, aki az alaphálózat egységes irányításáért és/vagy a villamos energia központo- sított vásárlásáért és eladásáért felelős abban a rendszerben, ahol működik; 23. kis, szigetüzemben működő rendszer: az 1996. év során 2 500 GWh-nál kevesebbet fogyasztó rendszer, ha az éves fogyasztása kevesebb mint 5 %-át kapja más rendszerekkel történő összekapcsolás révén. II. FEJEZET Az ágazat szervezésére vonatkozó általános szabályok III. FEJEZET Termelés 4. cikk Új termelőkapacitás létesítésekor a tagállamok engedélyezési eljárás és/vagy versenytárgyalási eljárás között választhatnak. Az engedélyezési és a versenytárgyalásos eljárás tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételeknek megfelelően kell lefolytatni. 5. cikk (1) Amennyiben a tagállamok az engedélyezési eljárás mellett döntenek, meg kell határozniuk a termelőkapacitás saját területü- kön történő létesítésekor vonatkozó engedélyek megadásának fel- tételeit. Ezek a feltételek a következőkhöz kapcsolódhatnak: a) a villamosenergia-ipari rendszer, a létesítmények és a kapcso- lódó berendezések biztonsága és biztonságossága; 3. cikk b) környezetvédelem; (1) Intézményes szervezetük alapján és a szubszidiaritás elvére tekintettel a tagállamok biztosítják, hogy a 2. bekezdés sérelme nélkül a villamosenergia-ipari vállalkozásokat ezen irányelv sza- bályai szerint üzemeltetik azzal a céllal, hogy a villamos energia terén versenypiacot valósítsanak meg, továbbá nem tesznek különbséget az említett vállalkozások között sem jogok, sem kötelezettségek tekintetében. A 17. és 18. cikkben említett, a háló- zati hozzáférésre vonatkozó kétfajta megközelítésnek egyenér- tékű gazdasági eredményekhez, ennélfogva pedig a piacok megnyitásának közvetlenül összehasonlítható szintjéhez és a villamosenergia-piachoz való hozzáférés közvetlenül összehason- lítható mértékéhez kell vezetnie. (2) A Szerződés vonatkozó rendelkezéseinek, különösen a 90. cikknek a figyelembevételével a tagállamok általános gazdasági érdekből közszolgáltatási kötelezettségeket írhatnak elő a villamosenergia-ágazatban működő vállalkozások számára a biz- tonságra, beleértve az ellátás biztonságát, a rendszerességre, az ellátás minőségére és árára, valamint a környezetvédelemre vonat- egyértelműen kozóan. meghatározottnak, átláthatónak, megkülönböztetéstől mentesnek és ellenőrizhetőnek kell lenniük; a tagállamok a kötelezettségeket és bármely módosításukat haladéktalanul kihirdetik és erről érte- sítik a Bizottságot. A fent említett közszolgáltatási kötelezettsé- gek teljesítésének eszközeként bármely tagállam hosszú távú ter- vezést vezethet be, amennyiben ezt tartja szükségesnek. kötelezettségeknek ilyen Az (3) A tagállamok abban az esetben dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák az 5. , 6. , 17. , 18. és a 21. cikk rendelkezéseit, ha az említett rendelkezések alkalmazása jogilag vagy ténylegesen aka- dályozná az általános gazdasági érdekből előírt kötelezettségek teljesítését a villamosenergia-ipari vállalkozások számára, illetve ha ez nem befolyásolja a kereskedelem fejlődését oly mértékig, ami ellentétes volna a Közösség érdekeivel. Ezen irányelvnek és a c) területfelhasználás és helykiválasztás; d) közterület használata; e) energiahatékonyság; f) primer energiahordozó jellege; g) a kérelmezőre vonatkozó adatok, mint a műszaki, a gazdasági és a pénzügyi teljesítőképessége; h) a 3. cikk rendelkezései. (2) A részletes feltételeknek és az eljárásnak nyilvánosnak kell lenniük. (3) Az engedély megadásának visszautasítása esetén a kérelme- zőket tájékoztatni kell az indokokról, amelyeknek tárgyilagosnak és megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük; az indokoknak jól megalapozottnak és kellőképpen alátámasztottnak kell len- niük; tájékoztatás céljából meg kell küldeni őket a Bizottsághoz. A kérelmező számára jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani. 6. cikk (1) Amennyiben a versenytárgyalási eljárás mellett döntenek, úgy a tagállamok vagy bármely, az érintett tagállam által kijelölt hatás- körrel rendelkező testület a (2) bekezdésben említett rendszeres felmérés alapján leltárt készít az új termelőberendezésekről, bele- értve a pótlólagos kapacitást is. A leltár figyelembe veszi a rend- szerek összekapcsolásának szükségességét. A szükséges kapacitást az e cikkben megállapított eljárásnak megfelelő versenytárgyalási eljárás segítségével kell biztosítani. 12/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 7 (2) Az alaphálózat rendszerirányítója, vagy bármely más, az érin- tett tagállam által kijelölt hatáskörrel rendelkező hatóság a tagál- lamok felügyelete alatt legalább kétévente rendszeres felmérést készít és közöl a rendszerhez várhatóan kapcsolódó termelő- és szállítási kapacitásról, a más rendszerekhez tartó rendszerössze- kötők szükségességéről, a lehetséges szállítási kapacitásról és a villamosenergia-igényről. A felmérés a tagállam által meghatáro- zott időszakra vonatkozik. (3) A termelőlétesítményre vonatkozó versenytárgyalási eljárás részleteit legalább hat hónappal a végső ajánlattételi határidő előtt az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában teszik közzé. A dokumentációt időben hozzáférhetővé kell tenni minden a tagállamok területén székhellyel rendelkező, érdekelt vállalkozás számára, hogy annak elegendő ideje legyen pályázati ajánlatot benyújtani. A dokumentáció tartalmazza a részletes szerződési feltételeket, az ajánlattevők által követendő eljárást, valamint mindenre kiterjedő listát az ajánlattevők kiválasztását és a szerződés odaítélését sza- bályozó feltételekről. Ezek az előírások az 5. cikk (1) bekezdésé- ben említett szempontokra is vonatkozhatnak. (4) A szükséges termelőkapacitásra irányuló pályázati felhívások esetében figyelembe kell venni a már meglévő termelőegységek hosszú távú garanciákat tartalmazó villamosenergia-ellátási aján- latait is, amennyiben így további igényeket lehet kielégíteni. (5) A tagállamoknak a villamosenergia-termelési, -szállítási és -elosztási tevékenységektől független hatóságot, köztestületet vagy magántestületet kell kijelölniük, amely a versenytárgyalási eljárás szervezéséért, megfigyeléséért és ellenőrzéséért felelős. Az említett hatóságnak, vagy testületnek minden szükséges lépést meg kell tennie, hogy biztosítsa az ajánlatokban foglalt informá- ció bizalmas jellegét. (6) Azokban a tagállamokban ugyanakkor, melyekben a verseny- tárgyalási eljárás mellett döntöttek, lehetővé kell tenni az enge- délyszerzést a 4. és 5. cikkben megállapított tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételek alapján a saját célra ter- melők és független termelők számára. IV. FEJEZET Az alaphálózat működése 7. cikk (1) A tagállamok vagy a tagállam által felkért, alaphálózattal ren- delkező vállalkozások a hatékonyság és a gazdasági egyensúly szempontjainak figyelembevételével meghatározott időtartamra rendszerirányítót jelölnek ki, amely felelős az adott területen lévő alaphálózat és a más rendszerekhez tartó rendszerösszekötők üzemeltetéséért, karbantartásáért és szükség esetén fejlesztéséért, hogy az ellátás biztonsága biztosított legyen. (2) A tagállamok biztosítják azoknak a műszaki szabályoknak a kidolgozását és kihirdetését, amelyek meghatározzák a termelő- létesítmények, elosztórendszerek, közvetlenül csatlakozó fogyasz- tói berendezések, rendszerösszekötők és közvetlen vezetékek köreinek rendszerhez való csatlakoztatására vonatkozó minimá- lis műszaki tervezési és üzemeltetési követelményeit. Ezek a köve- telmények a rendszerek együttműködtethetőségét biztosítják, tár- gyilagosak és megkülönböztetéstől mentesek. Ezekről a műszaki szabványok és szabályzatok területén történő tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv (1) 8. cikkének megfelelően értesítik a Bizottságot. (3) A rendszerirányító felelős a rendszerben történő energia- áramlás irányításáért a többi összekapcsolt rendszerrel történő csere figyelembevételével. Ebből a célból a rendszerirányító fele- lős a biztonságos, megbízható és hatékony villamosenergia- rendszer biztosításért, továbbá ezzel összefüggésben az összes szükséges kiegészítő szolgáltatás elérhetőségéért. (4) A rendszerirányító megfelelő tájékoztatást nyújt minden, a saját hálózatával összekapcsolódó hálózat rendszerirányítója részére, hogy biztosítható legyen az összekapcsolt rendszer biz- tonságos és hatékony működése, összehangolt fejlesztése és egy- üttműködtethetősége. (5) A rendszer irányítója nem tehet különbséget a rendszerhasz- nálók vagy azok csoportjai között, különösen nem saját leányvál- lalatai, illetve részvényesei javára. (6) Ha az alaphálózat a termelési és elosztási tevékenységektől függ, a rendszerirányítónak legalább az irányítás terén független- nek kell lennie az alaphálózathoz nem kapcsolódó egyéb tevé- kenységektől. 8. cikk (1) Saját területén az alaphálózat irányítója felelős a termelőléte- sítmények teherelosztásáért és a más rendszerekhez kapcsolódó rendszerösszekötő használatának meghatározásáért. (2) A szerződéses kötelezettségek – beleértve a versenytárgyalási előírásokból származó kötelezettségeket is – alapján történő villamosenergia-ellátás sérelme nélkül a termelőlétesítmények teherelosztását és a rendszerösszekötők alkalmazását olyan felté- telek alapján határozzák meg, amelyeket a tagállam jóváhagyhat, és amelyek tárgyilagosak, megkülönböztetéstől mentesen kerül- nek kihirdetésre és alkalmazásra, hogy biztosítható legyen a vil- lamos energia belső piacának megfelelő működése. E feltételek figyelembe veszik a meglévő termelőlétesítményekből, valamint a rendszerösszekötőkön keresztül érkező villamos energia gazdasá- gossági sorrendet és a rendszer műszaki korlátait. (1) HL L 109. , 1983. 4. 26. , 8. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv. 8 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 12/2. kötet (3) Egy tagállam a termelőlétesítmények teherelosztásakor a rendszerirányítótól megkövetelheti, hogy biztosítson elsőbbséget a megújuló energiahordozókat vagy hulladékot felhasználó, illetve villamos energiát hővel kapcsoltan termelő létesítmények- nek. (4) Egy tagállam az ellátás biztonságának érdekében elrendelheti, hogy tüzelőanyagként belföldi, primer energiahordozót használó termelőlétesítményeknek biztosítsanak elsőbbséget az érintett tagállamban fogyasztott villamos energia előállításához naptári évenként szükséges teljes primer energia 15 %-át meg nem haladó mértékben. 12. cikk Az elosztóhálózat tevékenysége minősített információt. során rendszerirányítója bizalmasan kezeli a szempontból kereskedelmi szerzett, VI. FEJEZET Az elszámolások szétválasztása és átláthatósága 9. cikk 13. cikk alaphálózat Az a tevékenysége során szerzett kereskedelmi szempontból minősített információt. rendszerirányítója bizalmasan kezeli V. FEJEZET Az elosztórendszer működése 10. cikk (1) A tagállamok kötelezhetik az elosztóvállalatokat egy adott területen lévő fogyasztók ellátására. A díjszabás ezen esetekben szabályozható, például az érintett szembeni egyenlő bánásmód érdekében. fogyasztókkal (2) A tagállamok, vagy az elosztóhálózattal rendelkező, illetve azokért felelős vállalkozások a tagállamok kérésére rendszerirány- ítót jelölnek ki, aki felelős egy adott területen lévő elosztóhálózat és a hozzátartozó rendszerösszekötők üzemeltetéséért, karbantar- tásáért és szükség esetén fejlesztéséért. (3) A tagállamok biztosítják, hogy a rendszerirányítója a 11. és 12. cikknek megfelelően járjon el. 11. cikk (1) Az elosztórendszer irányítójának a környezetvédelemre tekin- tettel biztonságos, megbízható és hatékony villamosenergia- elosztó hálózatot kell fenntartania saját területén. (2) Semmilyen esetben sem tehet különbséget rendszerhasználók vagy rendszerhasználók csoportjai között, különösen nem saját leányvállalatai vagy részvényesei javára. (3) Egy tagállam a termelőlétesítmények teherelosztásakor a rendszerirányítótól megkövetelheti, hogy biztosítson elsőbbséget a megújuló energiahordozókat vagy hulladékot felhasználó, illetve villamos energiát hővel kapcsoltan termelő létesítmények- nek. A tagállamoknak, vagy bármely általuk kijelölt, hatáskörrel rendelkező hatóságnak, valamint a 20. cikk (3) bekezdésében említett vitarendezési hatóságnak joga van a termelői, szállítói, illetve elosztóvállalkozásoknak azon elszámolásába betekinteni, amelyekre ellenőrzési feladataik végrehajtásához szükségük van. 14. cikk (1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a villamosenergia-ipari vállalkozások elszámolását a (2)–(5) bekezdésnek megfelelően vezessék. jogi (2) A villamosenergia-ipari vállalkozások éves beszámolójukat tulajdonosi szerkezetüktől, illetve jogi formájuktól függetlenül a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatá- rozott formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv (1) alap- ján elfogadott, a korlátolt felelősségű társaságok éves beszámoló- jával kapcsolatos nemzeti jogszabályoknak megfelelően készítik el, nyújtják be ellenőrzésre és teszik közzé. Azok a vállalkozások, amelyeket jogszabály nem kötelez éves beszámolójuk közzététe- lére, beszámolójuk egy példányát székhelyükön a nyilvánosság rendelkezésére bocsátják. (3) Az integrált villamosenergia-ipari vállalkozások belső szám- vitelük során a hátrányos megkülönböztetés, a keresztfinanszíro- zás és a verseny torzulásának elkerülése céljából külön elszámo- lást vezetnek a termelői, szállítási és elosztási tevékenységeikről, adott esetben pedig összevont elszámolást más, a villamos ener- giával nem összefüggő tevékenységeikről, mint ahogyan az elvá- rás lenne abban az esetben, ha a kérdéses tevékenységeket külön vállalkozások végeznék. Beszámolójuk melléklete minden egyes tevékenységre vonatkozóan külön mérleget és eredményki- mutatást tartalmaz. (4) A vállalkozások az éves beszámoló mellékletében részletesen meghatározzák az eszközök és források, valamint a kiadás és bevétel felosztására vonatkozó szabályokat, amelyeket a (3) bekezdésben említett külön elszámolás készítésekor követnek. Ezeket a szabályokat csak kivételes esetekben lehet módosítani. Ezeket a módosításokat fel kell tüntetni a mellékletben és kellő- képpen meg kell őket indokolni. (1) HL L 222. , 1978. 8. 14. , 11. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv. 12/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 9 (5) Az éves beszámoló mellékletében szerepelnie kell minden jelentősebb ügyletnek, amelyet a Szerződés 54. cikke (3) bekez- désének g) pontja alapján az összevont (konszolidált) beszámoló- ról szóló, 1983. június 13-i 83/349/EGK hetedik tanácsi irány- elv (1) 41. cikke értelmében kapcsolt vállalkozással, vagy ugyazon irányelv 33. cikkének (1) bekezdése értelmében társult vállalko- zásokkal vagy ugyanazon részvényesek vállalkozásaival kötöttek. 15. cikk (1) Azoknak a tagállamoknak, amelyek kizárólagos vásárlóként jelölnek meg egy vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vál- lalkozást, vagy egy vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vál- lalkozás egy részét, olyan rendelkezéseket kell hozniuk, amelyek alapján a kizárólagos vásárlónak az integrált vállalkozás termelő- és elosztótevékenységeitől elkülönülten kell működnie. (2) A tagállamok biztosítják, hogy ne legyen semmiféle informá- cióáramlás a vertikálisan integrált villamosenergia-ipari vállalko- zások kizárólagos vásárlóként végzett tevékenységei és azok termelő-, valamint elosztótevékenysége között, kivéve a kizáróla- gos vásárló kötelezettségének teljesítéséhez szükséges informáci- ókat. VII. FEJEZET A hálózati hozzáférés szervezése 16. cikk rendszerirányítójával és szükség esetén az érintett alaphálózat rendszerirányítójával történő tárgyalás tárgya. (3) Az átláthatóság elősegítése és a hálózati hozzáférésért folyó tárgyalások megkönnyítése érdekében az ezen irányelv végrehaj- tását követő első évben a rendszerirányítóknak tájékoztató jellegű árakat kell közzétenniük az alap- és elosztóhálózatok használatát illetően. A következő évekre kihirdetett tájékoztató jellegű árak alapját, lehetőség szerint, az előző 12 hónapos időszakban foly- tatott tárgyalások során megállapított árak átlaga adja. (4) A tagállamok választhatják a hálózati hozzáférési eljárás sza- bályozott rendszerét is, amellyel a feljogosított fogyasztóknak az alap- és elosztóhálózat használatára vonatkozóan közzétett díj- szabás alapján hozzáférési jogot biztosítanak, amely eljárás a hálózati hozzáférés tekintetében legalább egyenértékű az e feje- zetben említett egyéb hozzáférési eljárásokkal. (5) Az érintett alap- vagy elosztóhálózat rendszerirányítója meg- tagadhatja a hozzáférést, ha nem rendelkezik elegendő kapacitás- sal. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szol- gálni, különös tekintettel a 3. cikkre. 18. cikk (1) A tagállamok a kizárólagos vásárló eljárás esetén egyetlen jogi személyt jelölnek ki, aki a rendszerirányító által lefedett terület kizárólagos vásárlója lesz. A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket: i. az alap- és elosztóhálózat használatára vonatkozó, megkülön- böztetéstől mentes díjszabás közzétételére; A tagállamok a hálózati hozzáférés megszervezése érdekében választhatnak a 17. cikkben és a 18. cikkben említett eljárások között. Mindkét eljárás esetében tárgyilagos, átlátható és megkülönböztetéstől mentes feltételeknek megfelelően kell eljárni. ii. azért, hogy a feljogosított fogyasztók szabadon köthessenek ellátási szerződéseket saját szükségleteik fedezése céljából a területen kívüli villamosenergia- rendszer által termelőkkel és ellátó vállalkozásokkal, amennyiben azok működését a tagállamok engedélyezik; lefedett 17. cikk a szükséges intézkedéseket, (1) A szerződésen alapuló hálózati hozzáférés esetében a tagálla- mok megteszik a villamosenergia-termelők és, amennyiben a tagállamok engedé- lyezik működésüket, a villamosenergia-ellátást biztosító vállalko- zások és a feljogosított fogyasztók mind a rendszer által lefedett területen, mind pedig azon kívül meg tudjanak állapodni a háló- zati hozzáférésről, hogy ezáltal önkéntes kereskedelmi megálla- podások alapján ellátási szerződéseket kössenek. hogy (2) Amennyiben egy feljogosított fogyasztó csatlakozik az elo- sztóhálózathoz, a hálózati hozzáférés az illetékes elosztóhálózat (1) HL L 193. , 1983. 7. 18. , 1. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv. iii. azért, hogy a feljogosított fogyasztók szabadon köthessenek ellátási szerződéseket saját szükségleteik fedezése céljából a rendszer által területen belüli villamosenergia- termelőkkel; lefedett iv. azért, hogy a független termelők megállapodhassanak a háló- zati hozzáférésről az alap- és elosztóhálózat rendszerirányítói- val, hogy így önkéntes kereskedelmi megállapodás alapján ellátási szerződéseket köthessenek a rendszeren kívüli feljogo- sított fogyasztókkal. (2) A kizárólagos vásárlót kötelezni lehet arra, hogy olyan áron vásárolja meg a villamos energiát, amelyre egy feljogosított fogyasztó szerződést kötött a rendszer által lefedett területen belü- li, vagy azon kívüli termelővel, mely ár a kizárólagos vásárló által a feljogosított fogyasztónak kínált értékesítési ár és az 1. bekez- dés i. pontjában említett, közzétett díjszabás szerinti ár különbsé- gével egyenlő. 10 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 12/2. kötet (3) Amennyiben a (2) bekezdés szerinti vételi kötelezettséget nem róják ki a kizárólagos fogyasztóra, a tagállamok megteszik a szük- séges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az (1) bekezdés ii. és iii. pontjában említett ellátási szerződések végrehajtása az (1) bekezdés i. pontjában említett, közzétett díjszabás alapján történő hálózati hozzáférés, vagy a 17. cikk feltételeinek megfelelő szer- ződéses hálózati hozzáférés révén történjen. Utóbbi esetben a kizárólagos vásárló nem köteles közzétenni az alap- és elosztó- hálózat használatára vonatkozó, megkülönböztetéstől mentes díj- szabást. (4) A kizárólagos vásárló megtagadhatja a rendszerhez való hoz- záférést és megtagadhatja, hogy feljogosított fogyasztóktól vásá- roljon villamos energiát, ha nem rendelkezik a szükséges szállí- tási vagy elosztókapacitással. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szolgálni, különös tekintettel a 3. cikkre. 19. cikk (1) A tagállamok megteszik a villamosenergia-piacaik megnyitá- sához szükséges intézkedéseket, hogy a 17. és 18. cikkben megha- tározott feltételek értelmében létrejött szerződések megköthetők legyenek legalább egy jelentős értéket képviselő szintig, melyről a Bizottságot évente értesítik. A nemzeti piac részesedését az évenként 40 GWh-nál többet fogyasztó végső fogyasztók által fogyasztott villamos energia közösségi részesedése alapján számítják ki (fogyasztási helyszín alapján és beleértve a saját célra történő termelést is). A Bizottság az átlagos közösségi részesedést a számára, a tagálla- mok által rendszeresen nyújtott tájékoztatás alapján számítja ki. A Bizottság minden év novembere előtt az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi a piaci nyitás mértékét meghatározó átlagos közösségi részesedést, a számítás módját megvilágító megfelelő tájékoztatással együtt. (2) Az 1. bekezdésben említett nemzeti piaci részesedést hatéves időszak alatt fokozatosan növelik. Ezt a növekedést úgy számít- ják ki, hogy az (1) bekezdésben említett 40 GWh-s közösségi fogyasztási küszöböt ezen irányelv hatálybalépését követően három évvel 40 GWh-ról évi 20 GWh villamos energia fogyasz- tási szintre, ezen irányelv hatálybalépését követően hat évvel pedig évi 9 GWh villamos energia fogyasztási szintre csökkentik. fogyasztók mindegyikét (fogyasztási helyszín alapján és beleértve a saját célra történő termelést is) a fenti kategóriába kell sorolni. Amennyiben ez a bekezdés az elosztóvállalatokat feljogosított fogyasztóként még nem határozta meg, úgy megvan a joguk, hogy fogyasztóik ellátása érdekében a 17. és 18. cikk feltételei sze- rint szerződhessenek arra a villamosenergia-mennyiségre, amen- nyit a jogosultként megjelölt fogyasztóik az elosztási rendszerü- kön belül fogyasztanak. (4) A tagállamok minden év január 31-ig közzéteszik a 17. és 18. cikkben megállapított feltételek értelmében szerződéskötésre alkalmas, feljogosított fogyasztók meghatározására vonatkozó kritériumokat. Ezt a tájékoztatást az (1) bekezdés értelmében a piacnyitás teljesítését igazoló más megfelelő információkkal egy- ütt megküldik a Bizottságnak, amely ezt a tájékoztatást az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzéteszi. A Bizottság felkérhet egy tagállamot előírásainak a (3) bekezdés szerinti módosítására, ha azok a villamos energia belső piacának zökkenőmentes működé- sét illetően akadályozzák ezen irányelv helyes alkalmazását. Amennyiben az érintett tagállam e kérésnek három hónapon belül nem felel meg, a Bizottságra ruházott végrehajtási jogok gyakorlása eljárásainak megállapításáról szóló, 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat (1) 2. cikke I. eljárásának megfele- lően végleges határozathozatalra kerül sor. (5) A 26. cikkben említett időszak alatt a villamosenergia-piacok megnyitásából adódó aránytalanságok elkerülése érdekében: a) a 17. és 18. cikk rendelkezései értelmében egy másik tagállam rendszerében feljogosítottnak számító fogyasztóval kötött villamosenergia-ellátási szerződések nem tilosak, ha a fogyasz- tót mindkét érintett rendszerben feljogosított fogyasztónak tekintik; b) azokban az esetekben, amikor az a) pontja szerinti ügyleteket azért utasítják vissza, mert a fogyasztó a két rendszer közül csak az egyikben jogosult, a Bizottság a piaci helyzet és a közös érdek figyelembevételével a kért villamosenergia-ellátás végrehajtására kötelezheti a feljogosí- tott fogyasztó székhelye szerinti tagállam kérésére. a visszautasító felet A 26. cikkben meghatározott eljárással és menetrenddel párhu- zamosan és legkésőbb az abban a cikkben előírt időszak felének leteltét követően, a Bizottság a közös érdek figyelembevételével a piac fejlődése alapján felülvizsgálja az első albekezdés b) pontjá- nak alkalmazását. A tapasztalatok figyelembevételével a Bizottság értékeli a helyzetet és e bekezdésre tekintettel jelentést tesz a villamosenergia-piacok megnyitása során felmerülő esetleges aránytalanságokról. (3) A tagállamok meghatározzák saját területükön az (1) és (2) bekezdésben meghatározott részesedéseket képviselő fogyasztó- kat, akiknek megvan a jogi lehetőségük arra, hogy a 17. és 18. cikknek megfelelően villamos energiára vonatkozóan köthessenek szerződést, ahol az évi 100 GWh-nál többet fogyasztó végső (1) HL L 197. , 1987. 7. 18. , 33. o. 12/2. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11 20. cikk kritériumait. Ezeknek a feltételeknek tárgyilagosaknak és megkü- lönböztetéstől menteseknek kell lenniük. (1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy lehetővé tegyék: i. a független termelők és a saját célra termelők számára a rend- szerhez való hozzáférésről szóló tárgyalást, hogy az összekap- csolt rendszer segítségével elláthassák ugyanabban a tagállam- ban, vagy egy másik tagállamban lévő saját létesítményeiket és leányvállalataikat; (3) Az (1) bekezdésben említettek szerint a közvetlen vezetéken keresztül történő villamosenergia-ellátási lehetőség nem érinti a 17. és 18. cikknek megfelelően a villamos energiára kötött szer- ződések lehetőségét. (4) A tagállamok a közvetlen vezeték kiépítésének engedélyezését a hálózati hozzáférés megtagadásától a 17. cikk (5) bekezdésének, illetve a 18. cikk (4) bekezdésének alapján, vagy a 20. cikk alap- ján a vitarendezési eljárások megnyitásától tehetik függővé. ii. a rendszer által lefedett területen kívül található termelők szá- mára, hogy az új termelőkapacitásra vonatkozó pályázati fel- hívást követően ellátási szerződést köthessenek és a szerződés teljesítése érdekében hozzáférhessenek a hálózathoz. (5) A tagállamok a közvetlen vezeték engedélyezését megtagad- hatják, ha az engedély megadása akadályozná a 3. cikk rendelke- zéseit. Ebben az esetben kellően alátámasztott indokokkal kell szolgálni. (2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a felek a tárgyalások során jóhiszeműen járjanak el és arról, hogy egyikük se éljen vis- sza tárgyalási pozíciójával, amivel megakadályozná a tárgyalások sikeres kimenetelét. (3) A tagállamok a felektől független, hatáskörrel rendelkező hatóságot jelölnek ki a kérdéses szerződésekkel és tárgyalásokkal kapcsolatos viták rendezésére. E hatóság rendezi különösen a szerződésekkel, a tárgyalásokkal, a hozzáférés megtagadásával, vagy a vásárlás visszautasításával kapcsolatos vitákat. (4) Több országot érintő viták esetén a vitarendező hatóság a kizárólagos vásárló vagy a rendszer használatát, vagy az ahhoz való hozzáférést megtagadó rendszerirányító rendszerének terü- letén illetékes vitarendező hatóság lesz. (5) E hatóság igénybevétele nem sérti a közösségi jogból eredő fellebbezési jogok gyakorlását. 21. cikk (1) A tagállamok a 17. és 18. cikkben említett eljárások és jogok értelmében intézkedéseket tesznek, hogy lehetővé tegyék: – a tagállam területén található villamosenergia-termelő és villamosenergia-ellátó vállalkozás számára, ha működésüket a tagállamok engedélyezték, hogy közvetlen vezetéken keresz- tül elláthassák saját létesítményeiket, leányvállalataikat és fel- jogosított fogyasztóikat; – bármely feljogosított fogyasztó számára a tagállam területén, hogy ellátásukat közvetlen vezetéken keresztül kapják egy villamosenergia-termelőtől és a villamosenergia-ellátó vállal- kozásoktól, ha a tagállamok az említett villamosenergia- ellátók működését engedélyezik. (2) A tagállamok meghatározzák saját területükön a közvetlen vezetékek kiépítésére vonatkozó engedélyek megadásának 22. cikk A tagállamok megfelelő és hatékony mechanizmusokat teremtenek a szabályozás, ellenőrzés és átláthatóság érdekében, hogy elkerülhető legyen a gazdasági erőfölénnyel történő, különösen a fogyasztók kárára történő visszaélés, és mindenfajta felfaló piaci magatartás. Az említett mechanizmusok figyelembe veszik a Szerződés rendelkezéseit és különösen annak 86. cikkét. VIII. FEJEZET Záró rendelkezések 23. cikk Az energiapiacon fellépő hirtelen válság esetén, továbbá személyek, berendezések vagy létesítmények biztonságának, vagy a rendszer épségének fenyegetettsége esetén egy tagállam szükséges, ideiglenes védelmi intézkedéseket tehet. Az ilyen intézkedések a belső piac működésében csak a lehető legkisebb zavart okozhatják, és hatókörük nem lehet szélesebb, mint ami szigorúan véve szükséges a hirtelen felmerülő nehézségek orvoslásához. Az érintett tagállamnak ezekről az intézkedésekről késedelem nélkül értesítenie kell a többi tagállamot és a Bizottságot, mely határozhat úgy, hogy az érintett tagállamnak az említett intézkedéseket módosítania kell, illetve meg kell szüntetnie, amennyiben azok a közös érdekekkel ellentétben álló módon torzítják a versenyt és hátrányosan érintik a kereskedelmet. 24. cikk (1) Azok a tagállamok, amelyekben az irányelv hatálybalépése előtt nyújtott kötelezettségvállalásokat, vagy üzemeltetési garanciákat ezen irányelv rendelkezései következtében nem lehet betartani, átmeneti szabályozást kérelmezhetnek, amelyet a Bizottság adhat meg számukra többek között az érintett rendszer méretének, a rendszer összekapcsolási szintjének és a 12 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 12/2. kötet villamosenergia-ipar szerkezetének figyelembevételével. A Bizott- ság a határozathozatal előtt a bizalmasság tiszteletben tartása mel- lett tájékoztatja a tagállamokat ezekről a kérelmekről. A határo- zatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni. (2) Az átmeneti szabályozás korlátozott időtartamú és az (1) bekezdésben említett kötelezettségvállalások vagy garanciák lejár- tához kapcsolódik. Az átmeneti szabályozás során a tagállamok eltérhetnek ezen irányelv IV. , VI. és VII. fejezetétől. Az átmeneti szabályozás iránti kérelmekről ezen irányelv hatálybalépését követően legkésőbb egy éven belül értesíteni kell a Bizottságot. (3) Azok a tagállamok, amelyek ezen irányelv hatálybalépését követően igazolni tudják, hogy kis, szigetüzemben működő rend- szerek esetén lényeges problémák merülnek fel, a IV. , V. , VI. , VII. fejezet vonatkozó rendelkezései alóli mentességet kérelmez- hetnek, amelyet számukra a Bizottság adhat meg. A határozat- hozatal előtt a Bizottság a bizalmasság tiszteletben tartása mellett tájékoztatja a tagállamokat ezekről a kérelmekről. A határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában kell közzétenni. Ezt a bekezdést Luxemburgra is alkalmazni kell. 25. cikk (1) A Bizottság az ezen irányelv hatálybalépését követő első év vége előtt jelentést nyújt be a Tanácsnak és az Európai Parlament- nek az ezen irányelv rendelkezéseihez nem kapcsolódó harmoni- zációs követelményekkel kapcsolatban. A Bizottság szükség ese- tén a villamos energia belső piacának hatékony működtetéséhez szükséges harmonizációs javaslatokat csatol jelentéséhez. (2) A Tanács és az Európai Parlament az említett javaslatokról a benyújtástól számított két éven belül mond véleményt. lehetőségét, mely nyitás a 17. és 18. cikkben említett rendszerek párhuzamos működésének figyelembevételével ezen irányelv hatálybalépését követően kilenc évvel valósul meg. 27. cikk (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1999. február 19-e előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. (2) Villamosenergia-rendszereik különleges műszaki jellemzői következtében Belgium számára további egyéves, Görögország számára további kétéves és Írország számára további egyéves idő- tartam állhat rendelkezésre, hogy az ebből az irányelvből követ- kező kötelezettségeiket alkalmazzák. Ezek a tagállamok ennek a lehetőségnek az igénybevételekor tájékoztatják a Bizottságot. (3) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hiva- talos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivat- kozás módját a tagállamok határozzák meg. 28. cikk Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba. 29. cikk Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 26. cikk Kelt Brüsszelben, 1996. december 19-én. A Bizottság felülvizsgálja ezen irányelv alkalmazását, és jelentést nyújt be a villamos energia belső piacának működésével és a 3. cikkben említett általános szabályok végrehajtásával kapcsolatban szerzett tapasztalatokról annak érdekében, hogy az Európai Parlament és a Tanács a tapasztalatok figyelembevételével kellő további megnyitásának időn belül mérlegelhesse a piac az Európai Parlament részéről a Tanács részéről az elnök K. HÄNSCH az elnök S. BARRETT


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el

eurovoc_concepts:
approximation of laws
electrical energy
electricity supply
energy production
energy transport
single market

formats: html pdfa1b print


title: DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 19 dicembre 1996 relativa ai titoli d'importazione per i prodotti del settore delle carni bovine originari del Botswana, del Kenia, del Madagascar, dello Swaziland, dello Zimbabwe e della Namibia

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
redemption
representative rate
storage cost
sugar


title: Het Schengenacquis - Overeenkomst betreffende de toetreding van het Koninkrijk Zweden tot de Overeenkomst ter uitvoering van het op 14 juni 1985 te Schengen gesloten akkoord betreffende de geleidelijke afschaffing van de controles aan de gemeenschappelijke grenzen ondertekend te Schengen op 19 juni 1990

eurovoc_concepts:
Benelux
European convention
France
Italy
accession to an agreement

formats: html print


title: Κεκτημένο του Σένγκεν - Συμφωνία προσχώρησης του Βασιλείου της Σουηδίας στη σύμβαση εφαρμογής της από 14 Ιουνίου 1985 συμφωνίας του Σένγκεν σχετικά με τη σταδιακή κατάργηση των ελέγχων στα κοινά σύνορα, η οποία υπεγράφη στο Σένγκεν στις 19 Ιουνίου 1990


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2441/96 DER KOMMISSION vom 19. Dezember 1996 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Malz

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
export refund
malt


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2441/96 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 19ης Δεκεμβρίου 1996 για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή της βύνης


title: Nariadenie (ES) č. 82/97 Európskeho parlamentu a Rady z 19. decembra 1996 ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2913/92, ktoré ustanovujúce Colný kódex spoločenstva

eurovoc_concepts:
common customs tariff
customs formalities
customs regulations
customs territory (EU)
simplification of formalities

formats: html pdf print

text: 02/zv. 8 SK Úradný vestník Európskej únie 179 31997R0082 L 17/1 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 21. 7. 1997 NARIADENIE (ES) č. 82/97 EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY z 19. decembra 1996 ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2913/92, ktoré ustanovujúce Colný kódex spoločenstva EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, (3) so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 28, 100a a 113, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (2), konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 189b zmlu- vy (3), (1) (2) keďže nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októ- bra 1992, ktoré ustanovuje Colný kódex spoločenstva (4), ustanovuje, že colné územie spoločenstva nezahŕňa Aland- ské ostrovy, pokiaľ nebude urobené vyhlásenie v súlade s článkom 227 (5) zmluvy; keďže toto nariadenie by malo byť zmenené a doplnené, pretože toto vyhlásenie už bolo urobené a tieto ostrovy predstavujú neoddeliteľnú súčasť Fínskej republiky; keďže Dočasná dohoda o obchode a colnej únii medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Republikou San Marino z 27. novembra 1992 (5) definuje územia, na ktoré sa táto dohoda vzťahuje; keďže územie San Marina preto nemôže byť považované za súčasť colného územia spoločenstva; (1) Ú. v. ES C 260, 5. 10. 1995, s. 8 a Ú. v. ES C 207, 18. 7. 1996, s. 7. (2) Ú. v. ES C 174, 17. 6. 1996, s. 14. (3) Stanovisko Európskeho parlamentu zo 14. februára 1996 (Ú. v. ES C 65, 4. 3. 1996, s. 68), spoločné stanovisko Rady z 28. mája 1996 (Ú. v. ES 248, 26. 8. 1996, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 23. októbra 1996 (Ú. v. ES 347, 18. 11. 1996). Rozhodnutie Rady z 26. novembra 1996. (4) Ú. v. ES L 302, 19. 10. 1992, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené Aktom o pristúpení z roku 1994. (5) Ú. v. ES L 359, 9. 12. 1992, s. 14. keďže sú potrebné opatrenia na to, aby za žiadnych okol- ností tovar získaný z tovaru, ktorý nepochádza zo spolo- čenstva a na ktorý sa vzťahuje podmienečné ujednanie, nevstupoval do hospodárstva spoločenstva bez toho, že by boli zaplatené dovozné clá, dokonca aj ak tento tovar zís- kal pôvod spoločenstva; keďže je preto potrebné zmeniť definíciu tovaru, ktorý pochádza zo spoločenstva; keďže takýto tovar musí podliehať rovnakému dočasnému ujed- naniu ako tovar, z ktorého bol získaný; keďže Dohoda o poľnohospodárstve prijatá v rámci Uru- guajského kola (6) bude mať za následok zrušenie poľno- hospodárskych ciel a iných poplatkov; keďže dohoda o pravidlách pre stanovovanie pôvodu pri- jatá v rámci Uruguajského kola (7) vyžaduje, aby zmluvné štáty vydávali posudky týkajúce sa pôvodu tovaru každej osobe, ktorá preukáže oprávnený dôvod; keďže určitý počet výrobkov podlieha dovozným clám vyjadreným v ECU; keďže takéto clá vyjadrené v ECU musia byť rýchlejšie prepočítavané do národných mien s cieľom predchádzať odkloneniu obchodu; keďže v ostatných prípadoch, keď colná legislatíva vyja- druje čiastky v ECU, prepočítavanie takýchto čiastok do národných mien by malo byť flexibilnejšie; keďže aby bolo možné pripraviť sa na colné formality, obchodníci musia byť schopní prekontrolovať tovar nie len v prípade priameho dovozu, ale aj keď sa režim vonkaj- šieho tranzitu blíži ku koncu; (4) (5) (6) (7) (8) (6) Ú. v. ES L 336, 23. 12. 1994, s. 22. (7) Ú. v. ES L 336, 23. 12. 1994, s. 144. SK Úradný vestník Európskej únie 02/zv. 8 180 (9) (10) keďže rozhodnutím Rady 93/329/EHS z 15. marca 1993 týkajúcim sa uzatvorenia Dohovoru o dočasnom pripu- stení a akceptácii jeho príloh (1), spoločenstvo akceptovalo Dohovor o dočasnom pripustení, ktorý bol dohodnutý v rámci zasadnutia Rady pre colnú spoluprácu a uzatvo- rený v Istanbule dňa 26. júna 1990; keďže na základe tohto dohovoru sa môže použiť aj karnet ATA; keďže v rámci režimu aktívneho zušľachťovacieho styku vo forme systému náhrady dovozných ciel pri spätnom vývoze tovaru by mala byť možnosť náhrady dovozných ciel pri spätnom vývoze tovaru rozšírená aj na tovar v nezmenenom stave; keďže ak boli dovozné clá nahradené pri spätnom vývoze tovaru v rámci systému náhrady dovozných ciel pri spätnom vývoze tovaru, následné pre- pustenie tovaru do režimu voľného obehu musí aj napriek tomu zostať možné bez zvláštneho povolenia, ako je to v prípade podmienečného ujednania; (11) keďže oznámenie o spätnom vývoze tovaru, ktorý bol predtým dovezený na colné územie spoločenstva, nemusí byť vo všetkých prípadoch potrebné; (12) keďže ak právne predpisy spoločenstva ustanovujú čia- stočné alebo úplné oslobodenie od dovozného alebo vývozného cla, takéto čiastočné alebo úplné oslobodenie musí byť uplatniteľné na všetky prípady bez ohľadu na okolnosti, za ktorých dlh vznikol; keďže za týchto okol- ností sa uplatnenie normálnej colnej sadzby nezdá byť vhodnou sankciou v prípade nesplnenia pravidiel colného konania; (13) keďže by bolo potrebné jasnejšie definovať prípady, kedy sa odkladá povinnosť dlžníka zaplatiť clo; (14) keďže colný dlh musí byť vyhlásený za neplatný vždy, keď sa zruší platnosť colného vyhlásenia; keďže takéto prípady nie sú obmedzené len na tie, ktoré sú ustanovené v článku 66 Colného kódexu spoločenstva; (15) keďže článok 3 (3) b) nariadenia Rady (EHS) č. 2726/90 zo 17. septembra 1990 o tranzite v rámci spoločenstva (2) sa stal nadbytočným; PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie (EHS) č. 2913/92 sa týmto mení a dopĺňa takto: 1. v článku 3: a) odsek 1 sa mení a dopĺňa takto: — piata zarážka sa nahrádza týmto textom: „— územie Francúzskej republiky s výnimkou zámorských území a Saint Pierre a Miquelon a Mayotte,“ — 13. zarážka sa nahrádza týmto textom: „— územie Fínskej republiky,“; b) odsek 2 sa nahrádza týmto textom: „2. Aj keď sa územie Monackého kniežatstva nachádza mimo územia Francúzskej republiky, tak ako je defino- vané v Colnom dohovore podpísanom v Paríži dňa 18. mája 1963 (Úradný vestník Francúzskej republiky z 27. septembra 1963, s. 8679), je na základe tohto doho- voru taktiež považované za súčasť colného územia spo- ločenstva. “. 2. Článok 4 sa mení a dopĺňa takto: a) posledná časť bodu 5 sa nahrádza týmto textom: „…; tento výraz sa okrem iného vzťahuje aj na záväzné informácie v zmysle článku 12;“ b) prvá zarážka bodu 7 sa nahrádza týmto textom: „— úplne získané na colnom území spoločenstva za podmienok uvedených v článku 23 a neobsahujúce tovar dovezený z krajín alebo území, ktoré netvoria súčasť colného územia spoločenstva. Tovar získaný z tovaru, ktorý bol umiestnený na trh na základe podmienečného ujednania, sa nepovažuje za tovar s colným štatútom spoločenstva v prípadoch zvlášt- neho ekonomického významu určeného v súlade s postupom výboru,“; c) v druhej zarážke bodu 10 sa vypúšťajú slová „poľnoho- spodárske clá a iné“; d) v druhej zarážke bodu 11 sa vypúšťajú slová „poľnoho- spodárske clá a iné“; (16) keďže s cieľom zabezpečiť, aby použitie colného kódexu bolo v praxi aj naďalej jednoduché, Komisia oznámila svoju pripravenosť uverejňovať aktualizované znenia kódexu každý rok spolu s jeho vykonávajúcimi ustanove- niami, 3. Článok 12 sa nahrádza týmto textom: „Článok 12 (1) Ú. v. ES L 130, 27. 5. 1993, s. 1. (2) Ú. v. ES L 262, 26. 9. 1990, s. 1. 1. Colné úrady vydajú záväznú informáciu o nomenklatúr- nom zaradení tovaru alebo záväznú informáciu o pôvode tovaru na písomnú žiadosť, konajúc v súlade s postupom výboru. 02/zv. 8 SK Úradný vestník Európskej únie 181 2. Záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení alebo záväzná informácia o pôvode sú pre colné úrady záväzné len vo vzťahu k držiteľovi týchto informácií, čo sa týka nomen- klatúrneho zaradenia alebo určenia pôvodu tovaru. iii) ak je zrušená alebo zmenená a doplnená v súlade s článkom 9 za predpokladu, že zrušenie alebo jej zmena a doplnenie sú oznámené osobe, ktorej bola vydaná (držiteľovi). Záväzná informácia o nomenklatúrnom zaradení a záväzná informácia o pôvode sú pre colné úrady záväzné len pokiaľ ide o tovar, pre ktorý boli colné formality splnené po dátume poskytnutia týchto informácií. Deň, kedy záväzná informácia prestáva platiť pre prípady citované v i) a ii) je dňom uverejnenia uvedeného opatre- nia alebo v prípade medzinárodných opatrení dňom uve- rejnenia oznámenia Komisie v sérii C Úradného vestníka Európskych spoločenstiev; Vo veciach pôvodu sú príslušnými formalitami formality týkajúce sa na uplatňovania článkov 22 a 27. b) v prípade informácií o pôvode: 3. Držiteľ takýchto informácií musí byť schopný preukázať, že: i) ak sa prijme nariadenie alebo ak spoločenstvo uza- tvorí dohodu a informácia už nie je v súlade s takto ustanoveným právnym predpisom; — na účely nomenklatúrneho zaradenia: tovar uvedený v colnom vyhlásení v celom rozsahu zodpovedá tovaru, ktorý je opísaný v záväznej informácii, ii) ak už nie je v súlade: — na účely pôvodu: príslušný tovar a okolnosti rozhodu- júce pre určenie pôvodu odpovedajú v celom rozsahu tovaru a okolnostiam, ktoré sú opísané v záväznej infor- mácii. 4. Záväzné informácie sú platné počas šiestich rokov od dátumu ich vydania v prípade nomenklatúrneho zaradenia a počas troch rokov v prípade pôvodu. Ustanovenia článku 8 sa neuplatnia a záväzná informácia sa zruší, ak bola vydaná na základe nepresných alebo neúplných údajov žiadateľa. 5. Záväzná informácia stráca platnosť: a) v prípade informácií o nomenklatúrnom zaradení: i) ii) ak sa prijme nariadenie a informácia už nie je v súlade s takto ustanoveným právnym predpisom; ak už nie je v súlade s výkladom jednej z nomenkla- túr uvedených v článku 20 (6): — na úrovni spoločenstva, vysvetľujúcimi poznámkami a stanoviskami prijatými na účely interpretácie pravidiel alebo s rozsudkom Súd- neho dvora Európskych spoločenstiev, s — na medzinárodnej úrovni, s Dohodou o pravid- lách určovania pôvodu zavedenou Svetovou obchodnou organizáciou (WTO) a vysvetľujú- cimi poznámkami alebo stanoviskom o pôvode prijatom ako interpretácia uvedenej dohody; iii) ak je zrušená alebo zmenená v súlade s článkom 9 za predpokladu, že osoba, ktorej bola vydaná, o tom bola informovaná vopred. Deň, keď záväzná informácia prestáva platiť pre prípady uvedené v i) a ii) je deň uverejnenia uvedených opatrení alebo v prípade medzinárodných opatrení, deň uvedený v oznámení Komisie v sérii C Úradného vestníka Európ- skych spoločenstiev. — na úrovni spoločenstva, z dôvodu zmeny a dopl- nenia vysvetľujúcich poznámok ku kombinova- nej nomenklatúre alebo na základe rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, — na medzinárodnej úrovni z dôvodu výkladu zaradenia alebo zmeny a doplnenia vysvetľujú- cich poznámok k nomenklatúre harmonizova- ného systému opisu a číselného označovania tovaru, ktorá bola prijatá Svetovou colnou orga- nizáciou založenou v roku 1952 pod názvom ‚Rada pre colnú spoluprácu‘; 6. Ak je záväzná informácia neplatná z dôvodov uvedených v odseku 5 a) i) alebo iii) alebo b ii) alebo iii), môže osoba, ktorej bola záväzná informácia vydaná, záväznú informáciu použiť ešte šesť mesiacov odo dňa uverejnenia alebo ozná- menia jej neplatnosti za predpokladu, že uzatvorila záväzné nákupné alebo predajné zmluvy na príslušný tovar na základe tejto záväznej informácie ešte skôr, ako bolo opatrenie o jej zrušení prijaté. Avšak v prípade výrobkov, pri ktorých sa pri vybavovaní colných formalít predloží dovozné alebo vývozné povolenie alebo potvrdenie o stanovení náhrady vopred, sa doba šiestich mesiacov nahrádza dobou platnosti povolenia resp. potvrdenia. 182 SK Úradný vestník Európskej únie 02/zv. 8 V prípade odseku 5 a) i) a b) i) môže nariadenie alebo dohoda ustanoviť lehotu, počas ktorej sa bude uplatňovať prvý pod- odsek. 7. Zaradenie alebo určenie pôvodu tovaru uvedené v záväz- nej informácii sa môže uplatniť za podmienok ustanovených v odseku 6 výlučne na účely: — vymeriavania dovozných a vývozných ciel, — výpočtu vývozných náhrad a ďalších čiastok poskytova- ných na dovoz alebo vývoz tovaru ako súčasti Spoločnej poľnohospodárskej politiky, — použitia dovozných alebo vývozných povolení alebo potvrdení o stanovení náhrady vopred, ktoré sa predkla- dajú pri plnení formalít podávania colného vyhlásenia týkajúceho sa príslušného tovaru, Okrem toho vo výnimočných prípadoch, keď by mohlo byť ohrozené plynulé používanie ujednaní ustanovených v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky, je možné rozhodnúť o nepoužití ustanovení odseku 6, v súlade s postupom usta- noveným v článku 38 nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o zavedení spoločnej organizácii trhu s olejmi a tukmi (*) a v odpovedajúcich článkoch v ostatných nariadeniach o spoločnej organizácii trhov. (*) Ú. v. ES 172, 30. 9. 1966, s. 3025/66. Nariadenie napo- sledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 3290/94 (Ú. v. ES L 349, 31. 12. 1994, s. 105). “; 2. Hodnota ECU v národných menách, ktorá sa bude uplat- ňovať v rámci colných predpisov v iných prípadoch, ako sú prípady uvedené v odseku 1, sa stanovuje raz ročne. Sadzby, ktoré sa použijú na tento prepočet, sú sadzbami uverejne- nými v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev v predpo- sledný pracovný deň októbra a nadobudnú účinnosť 1. janu- ára nasledujúceho roku. Ak pre určitú národnú menu nie je k dispozícii žiadna sadzba, na túto menu sa uplatní sadzba získaná v posledný deň, kedy bola sadzba uverejnená v Úrad- nom vestníku Európskych spoločenstiev. 3. Na iné účely ako sú účely určenia nomenklatúrneho zara- denia tovaru alebo dovozného alebo vývozného cla môžu colné úrady sumu získanú prepočtom čiastky ECU do národ- nej meny zaokrúhliť smerom nahor alebo nadol. Zaokrúhlená čiastka sa nesmie líšiť od pôvodnej čiastky o viac ako 5 %. Colné úrady môžu ponechať hodnotu v národnej mene vypo- čítanú z čiastky vyjadrenej v ECU nezmenenú, ak v čase roč- nej úpravy ustanovenej v odseku 2 prepočet tejto čiastky pred vyššie uvedeným zaokrúhlením nemá za následok odchýlku o viac ako 5 % z hodnoty v národnej mene alebo zníženie tejto hodnoty. “; 5. v druhej zarážke bodu c) článku 20 (3) sa vypúšťajú slová „poľnohospodárske clá a iné“. 6. Článok 31 (1) sa mení a dopĺňa takto: na koniec prvej a druhej zarážky sa dopĺňajú slova „(od) roku 1994“; 4. Článok 18 sa nahrádza týmto textom: 7. v článku 55 sa číslo „43“ nahrádza číslom „42“; „Článok 18 8. v bode a) článku 83 sa vypúšťajú slová „v súlade s člán- kom 66“. 1. Hodnota ECU v národných menách, ktorá sa bude uplat- ňovať na účely určovania nomenklatúrneho zaradenia tovaru a dovozných ciel sa stanovuje raz mesačne. Sadzby, ktoré sa použijú na tento prepočet, sú sadzbami uverejnenými v Úrad- nom vestníku Európskych spoločenstiev v predposledný pracovný deň bežného mesiaca. Tieto sadzby sa budú uplatňovať po celý nasledujúci mesiac. 9. Vkladá sa nový článok: „Článok 87a Ak sa však sadzba uplatniteľná na začiatku mesiaca líši o viac ako 5 % od sadzby uverejnenej v predposledný pracovný deň pred 15. dňom toho istého mesiaca, táto sadzba sa bude uplatňovať od 15. dňa až do konca príslušného mesiaca. V prípadoch uvedených v druhej vete prvej zarážky článku 4 (7), všetky výrobky a tovar získané z tovaru spadajúceho pod podmienečné ujednanie sa považujú za tovar spadajúci pod to isté ujednanie. “; 10. v bode c) článku 91 (2) sa vypúšťajú slová „(Dohovor ATA)“; 02/zv. 8 SK Úradný vestník Európskej únie 183 11. Článok 112 (3) sa nahrádza týmto textom: „3. Ak je dovážaný tovar prepustený do režimu voľného obeh v súlade s článkom 76 (1) c), povaha tovaru, colná hod- nota a množstvo, ktoré sa musia zohľadniť na účely článku 214 sú rovnaké, aké platia pre tovar v čase, keď bol prepu- stený do režimu uskladnenia v colnom sklade. Prvý pododsek sa uplatní za predpokladu, že pravidlá hod- notenia týkajúce sa tohto tovaru boli zistené a akceptované v čase, kedy bol tovar prepustený do režimu uskladnenia v colnom sklade, pokiaľ deklarant nepožiada o ich uplatne- nie v čase, kedy colný dlh vznikol. voľného obehu, čiastka dovozných ciel, ktoré majú byť vrátené alebo odpustené, sa považuje za čiastku predsta- vujúcu colný dlh. “; 14. v bode c) článku 163 (2) sa vypúšťajú slová „(Dohovor ATA)“; 15. prvá veta článku 182 (3) sa nahrádza týmto textom: „3. S výnimkou prípadov určených v súlade s postupom výboru, spätný vývoz alebo zničenie tovaru je potrebné vopred oznámiť colným úradom. “; 16. vkladá sa nový článok 212a: Prvý odsek sa uplatní bez toho, aby bola dotknutá kontrola po prepustení tovaru v zmysle článku 78. “; „Článok 212a 12. v tretej zarážke článku 124 (1) sa slová „poľnohospodárske clo alebo iný poplatok“ nahrádzajú slovom „poplatok“; 13. Článok 128 sa mení a dopĺňa takto: a) body 1 a 2 sa nahrádzajú týmto textom: Ak colné predpisy ustanovujú čiastočnú alebo úplnú výnimku z dovozných alebo vývozných ciel podľa článkov 181 až 187, takáto čiastočná alebo úplná výnimka sa taktiež uplatní v prípade, ak colný dlh vznikne podľa článkov 202 až 205, 210 alebo 211, ak správanie deklaranta nenasvedčuje ani o podvodnom konaní, ani o zjavnej nedbanlivosti a deklarant predloží dôkaz, že boli splnené ostatné podmienky pre uplatnenie odpustenia alebo výnimky. “; „1. Držiteľ povolenia môže požiadať, aby mu bolo dovozné clo vrátené alebo odpustené, ak môže k spokoj- nosti colných úradov preukázať, že dovezený tovar pre- pustený do režimu voľný obeh v rámci systému náhrady dovozných ciel pri spätnom vývoze tovaru vo forme zušľachtených výrobkov alebo tovaru v nezmenenom stave bol buď: 17. bod b) druhého pododseku článku 217 (1) sa nahrádza týmto textom: „b) ak je výška cla, ktorá je dlžná v súlade s colnými pred- pismi vyššia, ako výška určená na základe záväznej infor- mácie. “. — vyvezený, alebo — prepustený do režimu tranzitu, režimu uskladnenia v colnom sklade, režimu dočasného dovozu alebo režimu aktívneho zušľachťovacieho styku (podmie- nečné ujednanie), alebo umiestnený do slobodného colného pásma alebo slobodného colného skladu, s cieľom jeho následného spätného vývozu, za predpokladu, že boli splnené aj všetky podmienky pre použitie tohto režimu. 2. Na účely, ktoré sú označené za colne schválené urče- nie alebo použitie uvedené v druhej zarážke odseku 1, zušľachtené výrobky alebo tovar v nezmenenom stave sú považované za tovar, ktorý nepochádza zo spoločen- stva. “; 18. Článok 222 (2) sa nahrádza nasledujúcim textom: „2. V súlade s postupom výboru sa môžu ustanoviť prípady a podmienky, za ktorých môže byť povinnosť dlžníka zapla- tiť clo odložená: — ak je žiadosť o odpustenie cla podaná v súlade s článkom 236, 238 alebo 239, alebo — ak je tovar zhabaný s cieľom jeho následného zaradenia v súlade s druhou zarážkou bodu c) alebo bodu d) článku 233. “; 19. v prvej zarážke bodu c) prvého odseku článku 233 sa vypú- šťajú slová „v súlade s článkom 66“; 20. v 26. zarážke článku 251 (1) sa vypúšťajú slová „s výnimkou b) odsek 4 sa nahrádza týmto textom: článku 3 (3) b)“. „4. Bez toho, aby bol dotknutý bod b) článku 122, ak sú zušľachtené výrobky alebo tovar v nezmenenom stave prepustené do colného režimu alebo umiestnené do slo- bodného colného pásma alebo slobodného colného skladu v súlade s odsekom 1 prepustené do režimu Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 1997. 184 SK Úradný vestník Európskej únie 02/zv. 8 Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 19. decembra 1996. Za Európsky parlament predseda K. HÄNSCH Za radu predseda S. BARRETT


title: Betriebsergebnisse der Kernkraftwerke 1995.,Exploitation des centrales nucléaires 1995.,Operation of nuclear power stations 1995.

eurovoc_concepts:
EU Member State
nuclear power station
production statistics


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2440/96 DER KOMMISSION vom 19. Dezember 1996 zur Aussetzung des bei der Einfuhr von einblütigen (Standard) Nelken mit Ursprung in Marokko zu erhebenden Präferenzzolls und Wiedereinführung des Zolls des Gemeinsamen Zolltarifs

eurovoc_concepts:
CCT duties
Morocco
floriculture
import
restoration of customs duties


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2436/96 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 19ης Δεκεμβρίου 1996 για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή των σύνθετων ζωοτροφών με βάση τα σιτηρά

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund


title: Nolīgums par Dānijas Karalistes pievienošanos 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām

formats: pdf print

text: 88 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. 42000A0922(08) 22. 9. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 239/97 NOLĪGUMS PAR DĀNIJAS KARALISTES PIEVIENOŠANOS 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām BEĻĢIJAS KARALISTE, VĀCIJAS FEDERĀLĀ REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE UN NĪDERLANDES KARALISTE, kuras ir dalībvalstis 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno Šengenas līgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (turpmāk “1990. gada Konvencija”), kā arī ITĀLIJAS REPUBLIKA, SPĀNIJAS KARALISTE un PORTUGĀLES REPUBLIKA, GRIEĶIJAS REPUBLIKA un AUSTRIJAS REPUBLIKA, kas 1990. gada Konvencijai pievienojās, parakstot nolīgumus attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī, no vienas puses, un DĀNIJAS KARALISTE, no otras puses, ņemot vērā to, ka tūkstoš deviņi simti deviņdesmit sestā gada deviņpadsmitajā decembrī Luksemburgā tika parakstīts Protokols par Dānijas Karalistes valdības pievienošanos 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumam starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie šo valstu kopīgajām robežām, kas grozīts ar protokoliem par Itālijas Republikas, Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas, Grieķijas Republikas un Austrijas Republikas valdību pievienošanos, kuri parakstīti attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī, pamatojoties uz 1990. gada Konvencijas 140. pantu, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO: 1. pants Ar šo Dānijas Karaliste pievienojas 1990. gada Konvencijai. 2. Šā nolīguma parakstīšanas dienā 1990. gada Konvencijas 40. panta 5. punktā minētā iestāde attiecībā uz Dānijas Karalisti ir Rigspolitichefen (Policijas komisāra birojs). 2. pants 3. pants 1. Šā nolīguma parakstīšanas dienā 1990. gada Konvencijas 40. panta 4. punktā minētie ierēdņi attiecībā uz Dānijas Karalisti ir: a) Politijenestemaend hos lokale politimestre og hos Rigspolitichefen (policijas virsnieki, kas pakļauti vietējiem policijas prefektiem un Policijas komisāra birojam); b) muitas ierēdņi saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti attiecī- gajos 1990. gada Konvencijas 40. panta 6. punktā minētajos divpusējos nolīgumos, ņemot vērā viņu pilnvaras nelegālās narkotiku un psihotropo vielu tirdzniecības, ieroču un sprāgst- vielu tirdzniecības un nelegālo toksisko un bīstamo atkritumu pārvadājumu apkarošanas jomā. Šā nolīguma parakstīšanas dienā 1990. gada Konvencijas 41. panta 7. punktā minētie ierēdņi attiecībā uz Dānijas Karalisti ir: 1. Politijenestemaend hos lokale politimestre og hos Rigspolitichefen (policijas virsnieki, kas pakļauti vietējiem policijas prefektiem un Policijas komisāra birojam); 2. Muitas ierēdņi saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti attiecī- gajos 1990. gada Konvencijas 41. panta 10. punktā minētajos divpusējos nolīgumos, ņemot vērā viņu pilnvaras nelegālās 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 89 narkotiku un psihotropo vielu tirdzniecības, ieroču un sprāgst- vielu tirdzniecības un nelegālo toksisko un bīstamo atkritumu pārvadājumu apkarošanas jomā. 4. pants Šā nolīguma parakstīšanas dienā 1990. gada Konvencijas 65. panta 2. punktā minētā kompetentā ministrija attiecībā uz Dānijas Karalisti ir Justitsministeriet (Tieslietu ministrija). 5. pants 1. Šā nolīguma noteikumus nepiemēro Farēru salās un Grenlandē. 2. Ņemot vērā faktu, ka Farēru salas un Grenlande piemēro Zie- meļvalstu pasu savienības ietvaros paredzētos noteikumus par personu kustību, personas, kuras ceļo starp Farēru salām vai Grenlandi, no vienas puses, un valstīm, kas ir puses 1990. gada Konvencijai un Islandes Republikas un Norvēģijas Karalistes Sadarbības nolīgumam, no otras puses, nav pakļautas robežkon- trolei. 6. pants Šā nolīguma noteikumi neierobežo sadarbību Ziemeļvalstu pasu savienības ietvaros, ciktāl šāda sadarbība nav pretrunā ar šā nolīguma piemērošanu vai netraucē tai. 7. pants 1. Šis nolīgums ir pakļauts ratificēšanai, pieņemšanai vai apstiprināša- nai. Ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumenti tiek depo- nēti Luksemburgas Lielhercogistes valdībai, kura par to paziņo visām šā nolīguma Līgumslēdzējām pusēm. 2. Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad valstis, kurās 1990. gada Konvencija ir stājusies spēkā, un Dānijas Karaliste ir deponējusi ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumentus. Attiecībā uz citām valstīm, šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pir- majā dienā pēc šo valstu ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumentu deponēšanas, ar nosacījumu, ka šis nolīgums ir stājies spēkā saskaņā ar iepriekšējās daļas noteikumiem. 3. Luksemburgas Lielhercogistes valdība spēkā stāšanās datumu paziņo katrai Līgumslēdzējai pusei. 8. pants 1. Luksemburgas Lielhercogistes valdība Dānijas Karalistes valdībai nosūta apliecinātas 1990. gada Konvencijas kopijas holandiešu, franču, vācu, grieķu, itāļu, portugāļu un spāņu valodā. 2. 1990. gada Konvencijas teksts dāņu valodā ir pievienots šim nolī- gumam un ir autentisks, ievērojot tos pašus nosacījumus, kas attiecas uz 1990. gada Konvencijas tekstiem holandiešu, franču, vācu, grieķu, itā- ļu, portugāļu un spāņu valodā. To apliecinot, šo nolīgumu ir parakstījušas apakšā parakstījušās, tam attiecīgi pilnvarotās personas. Luksemburgā, tūkstoš deviņi simti deviņdesmit sestā gada deviņpadsmitajā decembrī. Nolīgums sastādīts vienā oriģināleksemplārā dāņu, holandiešu, franču, vācu, grieķu, itāļu, spāņu un portugāļu valodā. Visi astoņi teksti ir vienlīdz autentiski. Oriģinālie teksti deponēti Luksemburgas Lielhercogistes valdības, kas katrai Līgumslēdzējai pusei nosūta apliecinātas kopijas, arhīvos. Beļģijas Karalistes valdības vārdā Dānijas Karalistes valdības vārdā 90 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. Vācijas Federatīvās Republikas valdības vārdā Grieķijas Republikas valdības vārdā Spānijas Karalistes valdības vārdā Francijas Republikas valdības vārdā Itālijas Republikas valdības vārdā 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 91 Luksemburgas Lielhercogistes valdības vārdā Nīderlandes Karalistes valdības vārdā Austrijas Republikas valdības vārdā Portugāles Republikas valdības vārdā 92 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. NOBEIGUMA AKTS I. Parakstot nolīgumu par Dānijas Karalistes pievienošanos 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno Šengenas līgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām un kam Itālijas Republika, Spānijas Karaliste un Portugāles Republika, Grieķijas Republika un Austrijas Republika pievienojās, parakstot nolīgumus attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī, Dānijas Karalistes valdība pievienojas nobeiguma aktam, protokolam un ministru un valstu sekretāru kopīgajai deklarācijai, ko parakstīja vienlaicīgi ar 1990. gada Konvenciju. Dānijas Karaliste ir pievienojusies kopīgajām deklarācijām un ir ņēmusi vērā tajās ietvertās vienpusējās deklarācijas. Luksemburgas Lielhercogistes valdība Dānijas Karalistes valdībai nosūta vienlaicīgi ar 1990. gada Konvenciju parakstītā nobeiguma akta, protokola un ministru un valstu sekretāru kopīgās deklarācijas apliecinātas kopijas dāņu, holandiešu, franču, vācu, grieķu, itāļu, portugāļu un spāņu valodā. II. Parakstot nolīgumu par Dānijas Karalistes pievienošanos 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno Šengenas līgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām un kam Itālijas Republika, Spānijas Karaliste un Portugāles Republika, Grieķijas Republika un Austrijas Republika pievienojās, parakstot nolīgumus attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī, Līgumslēdzējas puses ir pieņēmušas turpmāk uzskaitītās deklarācijas. 1. Kopīgā deklarācija par pievienošanās nolīguma 7. pantu Līgumslēdzējas puses pirms pievienošanās nolīguma stāšanās spēkā viena otru informē par visiem apstākļiem, kuri var būt nozīmīgi 1990. gada Konvencijā ietvertajās jomās un attiecībā uz pievienošanās nolīguma stāšanos spēkā. Šis pievienošanās nolīgums stājas spēkā starp valstīm, kurās ir spēkā 1990. gada Konvencija, un Dānijas Karalisti, ja visās šajās valstīs ir izpildīti priekšnoteikumi 1990. gada Konvencijas īstenošanai un kontrole tiek veikta pie to ārējām robežām, un kad Izpildu komiteja ir konstatējusi, ka tiek piemēroti un ir spēkā noteikumi, kurus tā uzskata par nepieciešamiem efektīvu kontroles un uzraudzības pasākumu īstenošanai pie Farēru salu un Grenlandes ārējām robežām un nepieciešamo kompensācijas pasākumu īstenošanai, tostarp Šengenas Informācijas sistēmas ieviešanai. Attiecībā uz citām valstīm šis pievienošanās nolīgums stājas spēkā, kad priekšnoteikumi 1990. gada Konvencijas īstenošanai attiecīgajā valstī ir izpildīti un pie tās ārējām robežām tiek veikta kontrole. 2. Kopīgā deklarācija par 1990. gada Konvencijas 9. panta 2. punktu Līgumslēdzējas puses norāda, ka, parakstot nolīgumu par Dānijas Karalistes pievienošanos 1990. gada Konvencijai, ar 1990. gada Konvencijas 9. panta 2. punktā minēto kopīgo vīzu režīmu tiek saprasts kopīgais režīms, ko minētās konvencijas Parakstītājas puses piemēro kopš 1990. gada 19. jūnija. 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 93 3. Kopīgā deklarācija par Konvenciju, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, attiecībā uz izdošanu Ar šo valstis, kas ir 1990. gada Konvencijas dalībvalstis, apstiprina, ka 1990. gada Konvencijas ietvaros tiek piemērots 1996. gada 27. septembrī Dublinā parakstītās konvencijas, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, attiecībā uz izdošanu Eiropas Savienības dalībvalstu starpā 5. panta 4. punkts un minētajai konvencijai pievienotās attiecīgās deklarācijas. III. Līgumslēdzējas puses ir pieņēmušas zināšanai Dānijas Karalistes deklarācijas par Itālijas Republikas, Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas, Grieķijas Republikas un Austrijas Republikas pievienošanās nolīgumiem. Dānijas Karalistes valdība ņem vērā attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī parakstīto nolīgumu par Itālijas Republikas, Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas, Grieķijas Republikas un Austrijas Republikas pievienošanos 1990. gada Konvencijai saturu un minētajiem nolīgumiem pievienoto nobeiguma aktu un deklarāciju saturu. Luksemburgas Lielhercogistes valdība Dānijas Karalistes valdībai nosūta iepriekš minēto dokumentu apliecinātas kopijas. Dānijas Karalistes Deklarācija par nolīgumiem par Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanos 1990. gada Konvencijai. Šā nolīguma parakstīšanas laikā Dānijas Karaliste ņem vērā nolīgumu par Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanos 1990. gada Konvencijai saturu un saistīto nobeiguma aktu un deklarāciju saturu. Luksemburgā, tūkstoš deviņi simti deviņdesmit sestā gada deviņpadsmitajā decembrī. Nolīgums sastādīts vienā oriģināleksemplārā dāņu, holandiešu, franču, vācu, grieķu, itāļu, spāņu un portugāļu valodā. Visi astoņi teksti ir vienlīdz autentiski. Oriģinālie teksti deponēti Luksemburgas Lielhercogistes valdības arhīvos, kas katrai Līgumslēdzējai pusei nosūta apliecinātas kopijas. Beļģijas Karalistes valdības vārdā Dānijas Karalistes valdības vārdā 94 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. Vācijas Federatīvās Republikas valdības vārdā Grieķijas Republikas valdības vārdā Spānijas Karalistes valdības vārdā Francijas Republikas valdības vārdā Itālijas Republikas valdības vārdā 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 95 Luksemburgas Lielhercogistes valdības vārdā Nīderlandes Karalistes valdības vārdā Austrijas Republikas valdības vārdā Portugāles Republikas valdības vārdā 96 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. MINISTRU UN VALSTS SEKRETĀRU DEKLARĀCIJA Tūkstoš deviņi simti deviņdesmit sestā gada deviņpadsmitajā decembrī Beļģijas Karalistes, Dānijas Karalistes, Vācijas Federālās Republikas, Portugāles Republikas, Francijas Republikas, Itālijas Republikas, Luksemburgas Lielhercogistes un Nīderlandes Karalistes valdību pārstāvji Luksemburgā parakstīja nolīgumu par Dānijas Karalistes pievienošanos 1990. gada 19. jūnijā Šengenā parakstītajai Konvencijai, ar ko īsteno Šengenas līgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām un kam Itālijas Republika, Spānijas Karaliste un Portugāles Republika, Grieķijas Republika un Austrijas Republika pievienojās attiecīgi 1990. gada 27. novembrī, 1991. gada 25. jūnijā, 1992. gada 6. novembrī un 1995. gada 28. aprīlī. Tās atzīmēja, ka Dānijas Karalistes valdības pārstāvis izteica atbalstu deklarācijai, kuru 1990. gada 19. jūnijā Šengenā sagatavoja Beļģijas Karalistes, Vācijas Federālās Republikas, Francijas Republikas, Luksemburgas Lielhercogistes un Nīderlandes Karalistes valdību ministri un valstu sekretāri, un lēmumam, ko apstiprināja tajā pašā dienā, parakstot Konvenciju, ar kuru īsteno Šengenas Līgumu un kuras deklarāciju un lēmumu ir atbalstījusi arī Itālijas Republika, Spānijas Karaliste, Portugāles Republika, Grieķijas Republika un Austrijas Republika