title: Id-Direttiva 97/5/Ke tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-27 ta’ Jannar 1997 dwar it-trasferimenti transkonfini ta’ kreditu

text: 06/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 305 31997L0005 L 43/25 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 14. 2. 1997 ID-DIRETTIVA 97/5/KE TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL tas-27 ta’ Jannar 1997 dwar it-trasferimenti transkonfini ta’ kreditu IL-PARLAMENT EWROPEW U L- KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidraw it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, u partikolarment l-Artikolu 100a tiegħu, tiġi implementata l-unjoni monetarja u ekonomika; billi id-dispożizzjonijiet tagħha għandhom japplikaw għat- trasferiment ta’ kreditu fil-munita ta’ l-Istati Membri u fl-ecus; (4) (5) (6) (7) (8) Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni (1), Wara li kkunsidraw l-opinjoni tal-Kumitat Ekonomiku u Socja- li (2), Wara li kkunsidraw l-opinjoni ta’ l-Istitut Monetarju Ewropew, Waqt li jaġixxu skond il-proċedura stabbilita fl-Artikolu 189b tat- Trattat (3) fid-dawl ta’ test konġunt approvat fit-22 ta’ Novembru mil-Kumitat tal-Konċiljazzjoni, (1) (2) Billi l-volum ta’ pagamenti transkonfini qiegħed jikber b’mod kostanti hekk kif il-kompletazzjoni tas-suq intern u l-progress lejn unjoni ekonomika u monetarja sħiħa jwasslu għall-aktar negozju u moviment tan-nies fil- Komunità; billi kreditu trasferiti b’mod transkonfini jagħmlu parti sostanzjali tal-volum u valur ta’ pagamenti transkonfini; Billi huwa essenzjali għall individwi u negozji, speċjalment impriżi ta’ daqs żgħir u medju, li jkunu jistgħu jagħmlu trasferiment ta’ kreditu malajr, b’mod fiduċjuż u irħis minn parti tal-Komunità għall-oħra; billi, b’mod konformi ma’ l-Avviż tal-Kummissjoni dwar l-applikazzjoni ta’ regoli ta’ kompetizzjoni tal-KE għal trasferimenti transkonfini ta’ kreditu (4), kompetizzjoni akbar fis-suq għat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu għandha twassal għal servizzi aħjar u prezzijiet imraħħsa; (3) Billi din id-Direttiva tipprova tkompli fuq il-progress magħmul lejn it-twettiq tas-suq komuni, partikolarment lejn il-liberalizzazzjoni tal-moviment tal-kapital, bil-ħsieb li (1) ĠU C 360, tas-17. 12. 1994, p. 13. u ĠU C 199, tat-3. 8. 1995, p. 16 (2) ĠU C 236, tal-11. 9. 1995, p. 1, (3) L-Opinjoni tal-Parlament Ewropew tad-19 Mejju 1995 (ĠU C 151, tad-19. 6. 1995, p. 370), Pożizzjoni Komuni tal-Kunsill ta’ l-4 ta’ Diċembru 1995 (ĠU C 353, tat-30. 12. 1995, p. 52), u d-Deċiżjoni tal-Parlament Ewropew tat-13 ta’ Marzu 1996 (ĠU C 96, ta’ l-1. 4. 1996, p. 74). Id-Deċiżjoni tal-Kunsill tad-19 ta’ Diċembru 1996 u d-Deċiżjoni tal-Parlament Ewropew tas-16 ta’ Jannar 1997. l-Parlament Ewropew, Billi tat-12 ta’ Frar 1993 (5), sejjaħ għal Direttiva tal-Kunsill biex ikunu stabbiliti regoli fil-qasam ta’ trasparenza u twettiq ta’ pagamenti transkonfini; fir-reżoluzzjoni l-kwistjonijiet Billi koperti minn din id-Direttiva għandhom jiġu ttrattati separatament mill-punti sistemiċi li jibqgħu taħt konsiderazzjoni fil-Kummissjoni; billi jista’ jsir meħtieġ li ssir proposta oħra biex tittratta dawn il-punti sistemiċi, partikolarment il-problema tal-finalità tal-ftehim finali; Billi l-iskop ta’ din id-Direttiva huwa li ttejjeb is-servizzi tat- trasferimenti transkonfini ta’ kreditu u għalhekk tgħin lill- Istitut Monterarju Ewropew (EMI) fix-xogħol tiegħu li jip- promwovi l-effiċjenza ta’ pagamenti transkonfini bl-idea tal-preparament tat-tielet stadju ta’ l-unjoni ekonomika u monetarja; fit-tieni premess, din Billi, skond l-għanijiet stabbiliti id-Direttiva tapplika għall kwalunkwe trasferiment ta’ kreditu ta’ ammont ta’ anqas minn ECU 50,000; ta’ Billi, skond it-tielet paragrafu tal-Artikolu 3b tat-Trattat, u bil-ħsieb li tassigura trasparenza, din id-Direttiva tistipula l-ħtiġiet minimi meħtieġa biex tassigura livell adegwat ta’ informazzjoni lill-klijent kemm qabel kif ukoll wara l-eżekuzzjoni ta’ trasferimenti transkonfini ta’ kreditu; billi dawn il-ħtiġiet l-ilmenti u jinkludu indikazzjoni l-proċeduri ta’ rimedji offruti lill-klijenti, flimkien ma’ l-arranġamenti għall-aċċess għalihom; billi din id-Direttiva tistipula eżekuzzjoni, li partikolarment l-istituzzjonijiet li joffru servizzi ta’ trasferiment transkon- l-obbligazzjoni fini ta’ kreditu jridu jsewgu, li jagħmlu trasferiment ta’ kreditu skond l-istruzzjonijiet tal-klijent; billi din id-Direttiva twettaq joħorġu mill-prinċipji stipulati fir- il-kundizzjonijiet li Rakkomandazzjoni tal-Kummissjoni 90/109/KEE ta’ l-14ta’ Frar 1990 dwar it-trasparenza tal-kundizzjonijiet ta’ l-osservanza, ta’ fit-termini ħtiġiet ta’ transkonfini l-minimu inklużi (4) ĠU C 251, tas-27. 9. 1995, p. 3. (5) ĠU C 72, tal-15. 3. 1993, p. 158. 306 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 06/Vol. 2 li għandhom x’jaqsmu ma’ transazzjonijiet bankarji finanzjarji transkonfini (1); Billi din id-Direttiva hija min- għajr preġudizzju għad-Direttiva tal-Kunsill 91/308/EEC ta’ l-10 ta’ Ġunju 1991 fuq il-prevenzjoni ta’ l-użu tas-sistema finanzjarja għal skop ta’ moneylaundering (2); (9) Billi din id-Direttiva għandha tikkontribwixxi biex tnaqqas il-ħin massimu użat biex tesegwixxi trasferiment transkon- fini ta’ kreditu u tinkoraġixxi dawk l-istituzzjonijiet li diġà jieħdu ħin qasir ħafna biex jagħmlu dan biex iżommu din il-prattika; ADOTTAW DIN ID-DIRETTIVA: IT-TAQSIMA 1 SKOP U DEFINIZZJONIJIET L-Artikolu 1 Skop żmien l-Kunsill (10) Billi l-Kummissjoni, fir-rapport li ser tagħti ill-Parlament Ewropew u sentejn mill- fi implimentazzjoni ta’ din id-Direttiva, għandhom jeżami- naw partikolarment it-terminu ta’ żmien li għandu jiġi applikat fin-nuqqas ta’ terminu ta’ żmien miftiehem bejn l-oriġinatur u l-istituzzjoni tiegħu, u tieħu akkont ta’ kemm żviluppi tekniċi u s-sitwazzjoni eżistenti f’kull Stat Mem- bru; ta’ din id-Direttiva Id-dispożizzjonijiet japplikaw għal trasferimenti transkonfini ta’ kreditu fil-munita ta’ l-Istati Membri u l-ECU sas-somma ekwivalenti ta’ ECU 50 000 ordnati minn persuni li mhumiex dawk li hemm referenza għalihom fl-Artikolu 2(a), (b) u (ċ) u mwettqa minn istituzzjonijiet ta’ kreditu jew istituzzjonijiet oħra. (11) Billi għandu jkun hemm obbligu fuq l-istituzzjonijiet biex jirrifondu f’każ li t-trasferiment ma jsirx b’suċċess; billi l-obligazzjoni li tirrifondi timponi responsabbiltà kontin- ġenti fuq istituzzjonijiet li jista’, f’assenza ta’ kwalunkwe limitu, ikollha effett ħażin fuq il-ħtiġiet ta’ likwidità; billi dik l-obbligazzjoni li tirrifondi għandha għalhekk tapplika sa massimu ta’ ECU 12 500; ta’ liġi nazzjonali (12) Billi l-Artikolu 8 ma jaffettwax id-dispożizzjonijiet ġene- rali li bihom istituzzjoni għandha r-responsabbiltà lejn l-oriġinatur meta t-trasferiment trans- konfini ta’ kreditu ma jkunx ġie komplut minħabba fi żball magħmul minn dik l-istituzzjoni; L-Artikolu 2 Definizzjonijiet Għall-iskop ta’ din id-Direttiva: (a) “istituzzjoni ta’” kreditu tfisser istituzzjoni kif definita fl-Artikolu 1 tad-Direttiva tal-Kunsill 77/780/KEE (4), u tinkludi oqsma, skond it-tifsira tat-tielet subinċiż ta’ dak l-artikolu u jinsabu fil-Komunità, ta’ kreditu li għandhom l-uffiċċji prinċipali tagħhom barra mill- Komunità u bħala negozju jesegwixxu trasferimenti transkon- fini ta’ kreditu. jew istituzzjonijiet (b) “istituzzjoni oħra” tfisser kwalunkwe persuna naturali jew legali, barra minn istituzzjoni ta’ kreditu, li bħala negozju tese- gwixxi trasferimenti transkonfini ta’ kreditu; involuti fl-eżekuzzjoni (13) Billi huwa meħtieġ li tiddistingwixxi, fost iċ-ċirkostanzi li fihom istituzzjonijiet ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu tista’ tiġi konfrontata, inklużi ċ-ċirkostanzi li għandhom x’jaqsmu man-nuqqas ta’ likwidità, dawk kaġunati b’force majeure; billi għal dak l-iskop id-definizzjoni ta’ force majeure mogħtija fl-Artikolu 4(6) tad-Direttiva 90/314/KEE tat-13 ta’ Gunju 1990 dwar safar komprensiv, btajjel komprensivi u vjaġġar kompren- siv (3) għandhom jittieħdu bħala bażi; (14) Billi għandu jkun hemm ħtieġa ta’ proċeduri għall-ilmenti u r-rimedji effettivi u adegwati fl-Istati Membri biex isolvu tilwim li jista’ jinqala’ bejn klijenti u istituzzjonijiet, billi jin- tużaw fejn xieraq proċeduri eżistenti, (ċ) “istituzzjoni finanzjarja” istituzzjoni kif definita tfisser fl-Artikolu 4(1) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 3604/93 ta’ l-14 ta’ Diċembru 1993 li tispeċifika definizzjonijiet għall- applikazzjoni tal-projbizzjoni ta’ aċċess privileġġjat li hemm referenza għalih fl-Artikolu 104a tat-Trattat (5); (d) “istituzzjoni” tfisser istituzzjoni ta’ kreditu jew istituzjoni oħra; għall-iskop tal-Artikoli 6, 7 u 8, friegħi ta’ istituzzjoni ta’ kreditu waħda li jinsabu fi Stati Membri differenti li jipparte- ċipaw fl-eżekuzzjoni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu ikunu meqjusa bħala istituzzjonijiet separati; (e) “istituzzjoni intermedjarja” tfisser istituzzjoni li la hija dik ta’ tipparteċipa l-oriġinatur fl-eżekuzzjoni ta’ trasferimenti transkonfini ta’ kreditu; tal-benefiċjarju lanqas u u (1) ĠU L 67, tal-15. 3. 1990, p. 39. (2) ĠU L 166, tat-28. 6. 1991, p. 77. (3) ĠU L 158, tat-23. 6. 1990, p. 59. (4) ĠU L 322, tas-17. 12. 1977, p. 30. Id-Direttiva kif l-aħħar emendata bid-Direttiva 95/26/KE (ĠU L 168, tat-18. 7. 1995, p. 7). (5) ĠU L 332, tal-31. 12. 1993, p. 4. 06/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 307 (f) “trasferiment transkonfini ta” kreditu’ tfisser transazzjoni li saret fuq inizjattiva ta’ l-oriġinatur via istituzzjoni jew fergħa tagħha fi Stat Membru, bl-idea li tagħmel disponibbli ammont ta’ flus lill-benefiċjarju f’istituzzjoni jew fergħa tagħha fi Stat Membru ieħor; l-oriġinatur u l-benefiċjarju jistgħu jkunu l-istess persuna; — indikazzjoni taż-żmien meħtieġ, mal-wasla ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu, biex il-fondi akkreditati lill-kont ta’ dik l-istituzzjoni li jiġu kkreditati lill-kont tal-benefiċjarju, — il-mod ta’ kalkolazzjoni tal-kummissjoni u tal-piżijiet imħallsa mill-klijent lill-istituzzjoni, u tinkludi fejn xieraq ir-rati, (g) “ordni ta” trasferiment ta’ kreditu tfisser istruzzjoni mhux kondizzjonata fi kwalunkwe forma, mogħ- tija direttament minn oriġinatur lill-istituzzjoni biex tese- gwixxi trasferiment transkonfini ta’ kreditu; transkonfini — id-data tal-valur, jekk din teżisti, applikata mill-istituzzjoni; (h) “oriġinatur” tfisser persuna naturali li trasferiment transkonfini ta’ kreditu lejn benefiċjarju; jew legali — dettalji tal-proċeduri ta’ ilment u rimedji disponibbli għall- klijent u arranġamenti għall-aċċess għalihom, tordna — indikazzjoni tar-rati tal-kambju ta’ referenza użati. (i) “benefiċjarju” tfisser l-aħħar reċipjent ta’ trasferiment trans- konfini ta’ kreditu li għalihom il-fondi korrispondenti huma disponibbli f’kont li għandu aċċess għalih; L-Artikolu 4 (j) “klijent” ifisser l-oriġinatur jew il-benefiċjarju, skond kif jirrik- jedi l-kuntest; Informazzjoni sussegwenti għal trasferiment transkonfini ta’ kreditu (k) “rata referenza ta’ imgħax” tfisser rata ta’ imgħax li tirrappre- żenta kumpens u stabbilita skond regoli stipulati minn Stat Membru fejn jinsab l-istabbilment li għandu jħallas kumpens lejn klijent; (l) tfisser id-data ta’ kollha mitluba mill-istituzzjoni twettiq tal- “data ta’ aċċettazzjoni” kundizzjonijiet dwar l-eżekuzzjoni ta’ ordni ta’ trasferimenti transkonfini ta’ kreditu u li għandhom x’jaqsmu ma’ disponibbilità ta’ kopertura finanzjarja adegwata u l-informazzjoni meħtieġa biex tese- gwixxi dik l-ordni. IT-TAQSIMA II TRASPARENZA TA’ KUNDIZZJONIJIET GĦAL TRASFERIMENTI TRANSKONFINI TA’ KREDITU L-istituzzjonijiet għandhom ifornu lill-klijenti tagħhom, sakemm jirrinunzjaw għal dan, wara l-aħħar espressament dawn ta’ l-eżekuzzjoni ta’ trasferiment ta’ jew l-akkwist kreditu, b’informazzjoni ċara u bil-miktub, inkluż fejn xieraq tiftiehem malajr. Din b’mezzi l-informazzjoni jrid ikun fiha mill-inqas: transkonfini elettroniċi f’għamla li — referenza li tippermetti lill-klijent li jidentifika t-trasferiment transkonfini tal-kreditu — l-ammont oriġinali ta’ trasferiment transkonfini tal-kreditu, — l-ammont tal-piżijiet u tal-kummissjoni mħallsa mill-klijent, — id-data tal-valur, jekk din teżisti, applikata mill-istituzzjoni; Fejn l-oriġinatur ikun speċifika li l-piżijiet għat-trasferiment trans- konfini ta’ kreditu għandhom jintrefgħu totalment jew parzjal- ment mill-benefiċjarju, dan ta’ l-aħħar għandu jkun infurmat b’dan mill-istituzzjoni tiegħu. Fejn xi ammont ġie kkonvertit, għandha tinforma lill-klijent tagħha bir-rata tal-kambju użata. l-istituzzjoni li tikkonvertih L-Artikolu 3 Informazzjoni minn qabel dwar kondizzjonijiet tat-trasferimenti transkonfini ta’ kreditu L-istituzzjonijiet għandhom jipprovdu b’kitba lejn klijent attwali u prospettiv tagħhom, u inkluż fejn xieraq b’mezzi elettroniċi, u f’għamla li tista’ tinftiehem, informazzjoni dwar kondizzjonijiet ta’ trasferimenti transkonfini ta’ kreditu. Din l-informazzjoni għandu jkun fiha mill-inqas: IT-TAQSIMA III OBBLIGAZZJONIJIET MINIMI TA’ ISTITUZZJONIJIET RIGWARD TRASFERIMENTI TRANSKONFINI TA’ KREDITU L-Artikolu 5 Garanziji speċifiċi ta’ l-istituzzjoni — indikazzjoni ta’ żmien meħtieġ, meta ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu mogħti lill-istituzzjoni hija esegwita, jiġu akkreditati biex il-fondi l-istituzzjoni tal- lill-kont ta’ il-bidu ta’ dak iż-żmien għandu jkun indikat benefiċjarju; b’mod ċar, Sakemm ma tixtieqx tagħmel in-negozju ma’ dak il-klijent, l-istituzzjoni għandha fuq it-talba ta’ klijent, għal trasferiment transkonfini ta’ kreditu bi speċifikazzjonijiet mistqarrra, tagħti garanzija għall-eżekuzzjoni iż-żmien meħtieġ tat-trasferiment u l-kummissjoni u piżijiet mħallsa, barra minn dawk li għandhom x’jaqsmu mar-rata tal-kambju użata. dwar 308 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 06/Vol. 2 L-Artikolu 6 Obbligazzjonijiet dwar il-ħin li ttieħed 4. Il-paragrafi 1, 2 u 3 għandhom ikunu mingħajr preġudizzju għad-drittijiet l-oħra tal-klijenti u l-istituzzjonijiet li jipparteċipaw fl-eżekuzzjoni ta’ ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu. 1. L-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur għandha tesegwixxi t-trasferiment transkonfini ta’ kreditu inkwistjoni fit-terminu taż-żmien miftie- hem ma’ l-oriġinatur. Fejn iż-żmien miftiehem ma jkunx ġie osservat, jew, jekk ma ġiex stabbilit terminu ta’ żmien, fejn, fi tmiem il-ħames ġurnata ta’ negozju fis-settur bankarju wara d-data ta’ l-aċċettazzjoni ta’ ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu, il-fondi ma jkunx ġew akkreditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju, l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur għandha tikkumpensa lill-oriġinatur. Il-kumpens hu magħmul mill-pagament ta’ l-imgħax ikkalkulati bl-applikar tar-rata ta’ referenza ta’ imgħax sa l-ammont ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu mill-perijodu minn: — it-tmiem ta’ żmien miftiehem, jew fin-nuqqas ta’ limitu ta’ żmien, it-tmiem tal-ħames ġurnata ta’ negozju bankarju wara d-data ta’ l-aċċettazzjoni ta’ ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu, għal — id-data li fiha l-fondi għandhom ikunu akkreditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju. Bl-istess mod, meta ma ssirx l-eżekuzzjoni tat-trasferiment trans- konfini ta’ kreditu fit-terminu taż-żmien stabbilit, jew, jekk ma ġiex stabbilit terminu ta’ żmien, qabel il-ħames ġurnata ta’ negozju bankarju wara d-data ta’ l-aċċettazzjoni tat-trasferiment transkon- fini ta’ kreditu huwa attribwibbli għal istituzzjoni intermedjarja, dik l-istituzzjoni għandha tikkumpensa lill-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur. 2. L-istituzzjoni tal-benefiċjarju għandha tagħmel il-fondi li jirri- żultaw mit-trasferiment transkonfini ta’ kreditu disponibbli għall- benefiċjarju fi żmien miftiehem mal-benefiċjarju. Fejn iż-żmien miftiehem ma jkunx ġie osservat jew, jekk ma ġiex stabbilit terminu ta’ żmien, meta, fl-aħħar tal-ġurnata ta’ negozju bankarju wara d-data li l-fondi jkunu ġew ikkreditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju, il-fondi ma jkunux ġew akkreditati l-istituzzjoni tal-benefiċjarju tikkum- lill-kont tal-benefiċjarju, pensa lill-benefiċjarju. Il-kumpens hu magħmul mill-pagament ta’ l-imgħax ikkalkulati billi tiġi applikata r-rata ta’ referenza ta’ l-imgħax sa’ l-ammont ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu għal perijodu minn: — it-tmiem taż-żmien miftiehem, jekk ma ġiex stabbilit terminu ta’ żmien, it-tmiem tal-ġurnata ta’ negozju bankarju wara d-data li l-fondi jkunu ġew akkreditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju, biex — id-data li fiha l-fondi għandhom jiġu akkreditati lill-kont tal- benefiċjarju. 3. M’għandux jingħata kumpens skond il-paragrafi 1 u 2 fejn l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur jew, kif jista’ jkun il-każ, l-istituzzjoni li d-dewmien sar minħabba tal-benefiċjarju tista’ tistabbilixxi l-oriġinatur jew, kif jista’ jkun il-każ, il-benefiċjarju. L-Artikolu 7 Obligazzjoni biex tesegwixxi t-trasferiment transkonfini skond istruzzjonijiet ta’ l-oriġinatur, kwalunkwe 1. Kull waħda mill-istituzzjoni intermedjarja u l-istituzzjoni tal-benefiċjarju, wara istituzzjoni d-data ta’ l-aċċettazzjoni ta’ l-ordni tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu, għandha l-obbligu li t-trasferiment ta’ kreditu għal ammont sħiħ tagħhom sakemm l-oriġinatur ikun speċifika li l-ispejjeż tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu għandhom jiġu merfugħa totalment jew parzjalment mill-benefiċjarju. L-ewwel subparagrafu huwa mingħajr preġudizzju għal possibiltà l-istituzzjoni tal-benefiċjarju timponi piż fuq il-benefiċjarju li tiegħu skond ir-regoli u għall-amministrazzjoni d-drawwiet relevanti. Madanakollu piż bħal dan ma jistax jintuża mill-istituzzjoni biex tevita imposti minn dan is-subparagrafu. l-obbligi tal-kont ta’ l-oriġinatur jew l-istituzzjoni 2. Mingħajr preġudizzju għal xi pretensjoni oħra li tista’ ssir, fejn l-istituzzjoni intermedjarja għamlet tnaqqis mill-ammont tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu bi ksur tal-paragrafu 1, l-oriġinatur tikkredita, mingħajr għandha, kwalunkwe tnaqqis u aspejjeż tagħha, l-ammont imnaqqas lill- benefiċjarju sakemm l-oriġinatur ma jitlobx li l-ammont jiġi kkre- ditat lilu. fuq it-talba ta’ l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur, Kwalunkwe istituzzjoni intermedjarja li għamlet tnaqqis bi ksur tal-l-paragrafu 1 għandha tikkredita l-ammont imnaqqas, min- għajr kwalunkwe tnaqqis u aspejjeż tagħha, lill-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur, lill-benefiċjarju tat- jekk hi hekk titlob, trasferiment transkonfini ta’ kreditu. jew, 3. Fejn il-ksur ta’ l-obbligu li jiġi esegwit trasferiment transkon- fini ta’ kreditu skond l-istruzzjonijiet ta’ l-oriġinatur, ġrat mill- tal-benefiċjarju, u mingħajr preġudizzju għal istituzzjoni kwalunkwe pretensjoni oħra li tal- benefiċjarju hija responsabbli li tikkredita lill-benefiċjarju, aspej- jeż tagħha, kwalunkwe somma li tkun ġiet mnaqqsa bi żball. l-istituzzjoni tista’ ssir, L-Artikolu 8 L-obbligu ta’ l-istituzzjonijiet li jirrifondu f’każ li t- trasferimenti ma jkunux esegwiti 1. Jekk, wara li trasferiment transkonfini ta’ kreditu tiġi aċċettata mill-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur, l-ammonti relevanti ma jiġux akk- reditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju, u mingħajr pre- ġudizzju għal kwalunkwe pretensjoni oħra li ssir, l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur għandha tikkredita lill-oriġinatur, sa ECU 12 500, bl-ammont ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu flimkien ma’: tista’ 06/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 309 — l-imgħax ikkalkulat billi tiġi applikata r-rata ta’ l-imgħax għall- ammont ta’ kreditu għall- perijodu bejn id-data tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu u d-data tal-kreditu, u tat-trasferiment transkonfini — it-taxxi li għandhom x’jaqsmu mat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu mħallsa mill-oriġinatur. Dawn l-ammonti għandhom ikunu disponibbli lill-oriġinatur fi żmien erbatax-il ġurnata ta’ negozju bankarju wara d-data tat- talba tiegħu, sakemm il-fondi li jikkorrispondu mat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu jkunu sadattant ġew akkreditati lill-kont ta’ l-istituzzjoni tal-benefiċjarju. transkonfini ta’ kreditu għandhom jinħelsu trasferiment mill-obbligi mniżżla f’din id-Direttiva meta huma jistgħu jġibu raġunijiet ta’ “force majeure”, jiġifieri ċirkostanzi mhux normali u li ma jistgħux jitbassru li mhumiex taħt il-kontroll tal-persuna li qed iġġib l-iskuża ta’ “force majeure”, u li l-konsegwenzi tagħhom ma kinux jistgħu jiġu evitati minkejja kull sforz għall-kuntrarju, li huma relevanti għad-dispożizzjonijiet tagħha. L-Artikolu 10 Il-ftehim dwar kwistjonijiet Din it-talba ma tistax issir qabel l-għeluq tat-terminu miftiehem bejn l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur u l-oriġinatur għall-eżekuzzjoni ta’ ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu jew, jekk ma ġiex stabbilit terminu ta’ żmien, qabel ma jiskadi t-terminu ta’ żmien stabbilit fit-tieni subparagrafu ta’ l-Artikolu 6(1). L-Istati Membri jassiguraw li hemm proċeduri ta’ lmenti u ta’ rimedji adegwati u effettivi għall-ftehim dwar kwistjonijiet bejn l-oriġinatur u l-istituzzjoni tiegħu jew bejn benefiċjarju u l-istituzzjoni tiegħu, billi tuża proċeduri eżistenti fejn xierqa. Bl-istess mod, kull istituzzjoni intermedjarja li aċċettat l-ordni ta’ trasferiment transkonfini ta’ kreditu għandha l-obligazzjoni li tir- rifondi a spejjeż tagħha l-ammont tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu, u inklużi l-ispejjez relatati u imgħax, lejn l-istituzzjoni li tagħtha ordni biex twettaq dik l-ordni. Jekk it-trasferiment trans- konfini ta’ kreditu ma jkunx ġie komplut minħabba żbalji jew omissjonijiet fl-istruzzjonijiet mogħtija minn dik l-istituzzjoni, l-istituzzjoni intermedjarja għandha tipprova kemm jista’ jkun tir- rifondi l-ammont tat-trasferiment. 2. B’derogazzjoni minn paragrafu 1, jekk it-trasferiment trans- konfini ta’ kreditu ma jitlestiex minħabba li ma jkunx ġie esegwit mill-istituzzjoni tal- benefiċjarju, l-aħħar istituzzjoni għandha l-obbligu li tagħmel dis- ponnibli fondi sa ECU 12 500 lejn il-benefiċjarju. intermedjarja magħżula mill-istituzzjoni 3. B’derogazzjoni mill-paragrafu 1, jekk it-trasferiment transkon- fini ta’ kreditu ma jkunx tlesta minħabba żball jew ommissjoni fl-istruzzjonijiet mogħtija mill-oriġinatur lill-istituzzjoni tiegħu jew minħabba li ma tkunx seħħet l-eżekuzzjoni tat-trasferiment transkonfini ta’ kreditu minn istituzzjoni intermedjarja espressa- ment magħżula mill-oriġinatur, l-istituzzjonijiet ta’ l-oriġinatur u l-istruzzjonijiet l-oħra involuti għandhom jippruvaw kemm jista’ jkun li jirrifondu l-ammont ta’ trasferiment. Fejn l-ammont ġie rkuprat mill-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur, din għandha l-obbligu li takkreditah lill-oriġinatur. L-istituzzjonijiet, inkluża l-istituzzjoni ta’ l-oriġinatur, mhumiex obbligati f’dan il-każ li jirrifondu l-piżijiet u l-imgħax li jkunu qed jiżdiedu, u jistgħu jnaqqsu l-ispejjez li joriġinaw mill-irkupru jekk speċifikati. L-Artikolu 9 Sitwazzjoni ta’ force majeure tad-Direttiva Mingħajr 91/308/KEE, istituzzjonijiet li jipparteċipaw fl-eżekuzzjoni ta’ għad-dispożizzjonijiet preġudizzju IT-TAQSIMA IV DISPOŻIZZJONIJIET FINALI L-Artikolu 11 L-Implimentazzjoni 1. Stati Membri il-liġijiet, għandhom idaħħlu ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi meħtieġa biex ikunu konformi ma’ din id-Direttiva mhux aktar tard mill-14 ta’ Awissu 1999. Huma għandhom jinfurmaw minnufih lill- Kummissjoni b’dan. fis-seħħ Meta Stati Membri jadottaw dawn id-dispożizzjonijiet, dawn għandhom ikunu akkumpanjati minn referenza għal din id-Direttiva jew ikunu akkumpanjati b’din ir-referenza meta dawn jiġu ppubblikati. Il-metodi biex issir din ir-referenza għandhom ikunu stabbiliti mill-Istati Membri. tal-liġijiet nazzjonali 2. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-test jew proviżjonijiet amministrattivi li huma jadottaw fis-settur li huwa kopert minn din id-Direttiva regolamenti L-Artikolu 12 Rapport lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill Mhux aktar tard minn sentejn wara d-data ta’ l-implimentazzjoni ta’ din id-Direttiva, il-Kummissjoni għandha tissottometti rapport lill-Parlament Ewropew u lill-Kunsill dwar l-applikazzjoni ta’ din id-Direttiva, akkumpanjat fejn xieraq bi proposti għar-reviżjoni tagħha. Dan ir-rapport għandu, fid-dawl ta’ sitwazzjoni li tesiżti f’kull Stat jitratta partikolarment Membru u żviluppi tekniċi li seħħew, il-kwistjoni tat-terminu ta’ żmien stabbilit fl-Artikolu 6(1). 310 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 06/Vol. 2 L-Artikolu 13 Dħul fis-seħħ Din id-Direttiva tidħol fis-seħħ fid-data tal-pubblikazzjoni tagħha fil-Ġurnal Ufficjali tal-Komunitàjiet Ewropej. L-Artikolu 14 Id-destinatarji Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri. Magħmula fi Brussel, fis-27 ta’ Jannar 1997. Għall-Parlament Ewropew Il-President J. M. GIL-ROBLES Għall-Kunsill Il-President G. ZALM


title: 97/96/CE, Euratom: Decisão do Conselho de 27 de Janeiro de 1997 que nomeia um membro do Comité Económico e Social

eurovoc_concepts:
European Economic and Social Committee
Luxembourg
appointment of staff

formats: html pdfa1b print


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/5/EK (1997. gada 27. janvāris) par pārrobežu pārskaitījumiem

eurovoc_concepts:
consumer information
consumer protection
credit transfer
financial institution
financial transaction
frontier region

formats: html pdf print

text: 06/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 305 31997L0005 L 43/25 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 14. 2. 1997. EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 97/5/EK (1997. gada 27. janvāris) par pārrobežu pārskaitījumiem EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ekonomikas un monetāro savienību; tā kā tās noteikumi ir jāpiemēro pārskaitījumiem dalībvalstu valūtās un ECU; (4) (5) (6) (7) (8) ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), ņemot vērā Eiropas Monetārā institūta atzinumu, rīkojoties saskaņā ar Līguma 189. b pantā noteikto procedūru (3), ņemot vērā Samierināšanas komitejas 1996. gada 22. novembrī apstiprināto kopīgo projektu, (1) (2) tā kā pārrobežu maksājumu apjoms nepārtraukti pieaug, jo iekšējā tirgus izveide un pilnīgas ekonomiskas un monet- āras savienības attīstība izraisa plašāku tirdzniecību un cil- vēku pārvietošanos Kopienā; tā kā pārrobežu pārskaitījumi veido būtisku pārrobežu maksājumu apjomu un vērtību; tā kā personām un uzņēmumiem, jo īpaši maziem un vidē- jiem uzņēmumiem, ir svarīgi ātri, uzticami un lēti izdarīt pārskaitījumus no vienas Kopienas daļas uz citu; tā kā, atbilstīgi Kopienas paziņojumam par EK konkurences noteikumu piemērošanu pārrobežu pārskaitījumiem (4) lielāka konkurence pārrobežu pārskaitījumu tirgū uzlabos pakalpojumus un pazeminās cenas; (3) tā kā šī direktīva cenšas turpināt sasniegto iekšējā tirgus izveidē, jo īpaši kapitāla plūsmas liberalizācijā, lai izveidotu (1) OV C 360, 17. 12. 1994. , 13. lpp. un OV C 199, 3. 8. 1995. , 16. lpp. (2) OV C 236, 11. 9. 1995. , 1. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1995. gada 19. maija atzinums(OV C 151, 19. 6. 1995. , 370. lpp. ), Padomes 1995. gada 4. decembra kopējā nostāja (OV C 353, 30. 12. 1995. , 52. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 13. marta lēmums (OV C 96, 1. 4. 1996. , 74. lpp. ). Padomes 1996. gada 19. decembra lēmums un Eiropas Parlamenta 1997. gada 16. janvāra lēmums. tā kā Eiropas Parlamenta 1993. gada 12. februāra rezolū- cijā (5) ir aicinājums pieņemt Padomes direktīvu, paredzot noteikumus pārrobežu maksājumu pārredzamības un izpildes jomā; tā kā šajā direktīvā minētos jautājumus ir jārisina atsevišķi no sistēmiskiem jautājumiem, kas paliek Komisijā apspri- ešanai; tā kā varētu izrādīties vajadzīgs iesniegt turpmākus priekšlikumus, lai aptvertu šos sistēmiskos jautājumus, īpaši norēķinu galīguma jautājumu; tā kā šīs direktīvas mērķis ir uzlabot pārrobežu pārskaitī- jumu pakalpojumus un tādējādi palīdzēt Eiropas Monet- ārajam institūtam (EMI) veicināt pārrobežu maksājumu efektivitāti, lai sagatavotu ekonomikas un monetārās savi- enības trešo posmu; tā kā saskaņā ar otrajā apsvērumā noteiktajiem mērķiem šī direktīva ir jāpiemēro visiem pārskaitījumiem, kuru summa nepārsniedz ECU 50 000; tā kā, ņemot vērā Līguma 3. b panta trešo daļu, kā arī, lai nodrošinātu pārredzamību, šī direktīva nosaka minimālās prasības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu pietiekamu klientu informācijas līmeni gan pirms, gan pēc pārrobežu pārs- kaitījuma veikšanas; tā kā šajās prasībās ietilpst norādes par klientiem piedāvātajām sūdzību un prasību procedūrām, kā arī kārtību, kādā tās pieejamas; tā kā šī direktīva nosaka minimālās izpildes prasības, jo īpaši attiecībā uz kvalitāti, kas ir jāievēro iestādēm, kas piedāvā pārrobežu pārskaitī- jumu pakalpojumus, ieskaitot pienākumu izpildīt pār- robežu pārskaitījumu saskaņā ar klienta norādījumiem; tā kā šī direktīva izpilda nosacījumus, kas izriet no prin- cipiem, Ieteikumā 90/109/EEK(1990. gada 14. februāris) par pārredzamību Komisijas izklāstīti kuri (4) OV C 251, 27. 9. 1995. , 3. lpp. (5) OV C 72, 15. 3. 1993. , 158. lpp. 306 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/2. sēj. attiecībā uz bankunosacījumiem pārrobežu finanšu darī- jumu veikšanai (1); tā kā šī direktīva neietekmē Padomes Direktīvu 91/308/EEK (1991. gada 10. jūnijs) par to, kā novērst finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai (2); IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. (9) tā kā šai direktīvai būtu jāveicina pārrobežu pārskaitījuma izpildes maksimālā termiņa samazināšana un jāveicina šādas prakses saglabāšana tām iestādēm, kas to jau veic ļoti īsā laikā; I IEDAĻA PIEMĒROŠANAS JOMA UN JĒDZIENI 1. pants Piemērošanas joma (10) (11) tā kā Komisijai ziņojumā, ko tā iesniegs Eiropas Parlamen- tam un Padomei divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas, cita starpā būtu jāizskata jautājums par termiņu, ko piemērot, ja starp rīkojuma devēju un viņa iestādi nav nolīgts termiņš, ņemot vērā gan tehnisko attīstību, gan esošo stāvokli katrā dalībvalstī; attiecas uz Šīs direktīvas noteikumi tādiem pārrobežu pārskaitījumiem dalībvalstu valūtās un ECU par summu, kas nepārsniedz ECU 50 000 ekvivalentu, kurus prasa veikt personas, kas nav minētas 2. panta a), b) un c) apakšpunktā, un kurus izpilda kredītiestādes vai citas iestādes. tā kā iestādēm vajadzētu paredzēt atmaksāšanas pienā- kumu gadījumos, ja pārskaitījums nav veikts sekmīgi; tā kā iestādēm uzlikt pienākums atmaksāt varētu eventuāli atbildību, kas, ja nav nekādu ierobežojumu, varētu kaitēt to spējai atbilst maksātspējas prasībām; tā kā šo pienākumu atmaksāt tāpēc būtu jāpiemēro par summu līdz ECU 12 500; Šajā direktīvā: 2. pants Definīcijas (12) tā kā 8. pants neietekmē vispārējos dalībvalstu tiesību noteikumus, pēc kuriem iestāde ir atbildīga rīkojuma devēja priekšā, ja pārrobežu pārskaitījums nav veikts sek- mīgi šīs iestādes kļūdas dēļ; a) “kredītiestāde” ir iestāde, kas definēta Padomes Direktīvas 77/780/EEK (4) 1. pantā, kā arī minētās direktīvas 1. panta tre- šajā ievilkumā definētās tādu kredītiestāžu filiāles Kopienā, kuru kuru uzņēmējdarbība ietver pārrobežu pārskaitījumu veikšanu; neatrodas Kopienā galvenais birojs un (13) tā kā no apstākļiem, ieskaitot ar maksātnespēju saistītus apstākļus, ar ko varētu saskarties iestādes, kas veic pār- robežu pārskaitījumus, ir jānošķir nepārvaramas varas radīti apstākļi; tā kā šajā nolūkā par pamatu būtu jāizmanto nepārvaramas varas definīcija, kas izklāstīta 4. panta 6. punktā Padomes Direktīvā 90/314/EEK (1990. gada 13. jūnijs) par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām (3); b) “cita iestāde” ir visas fiziskas vai juridiskas personas, kas nav kredītiestādes un kuru uzņēmējdarbība ir pārrobežu pārskaitī- juma veikšana; c) “finanšu iestāde” ir iestāde, kā noteikts 4. panta 1. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 3604/93 (1993. gada 13. decem- bris), ar ko precizē definīcijas, lai piemērotu Līguma 104. a pantā minēto privileģētā režīma aizliegumu (5); d) “iestāde” ir kredītiestāde vai cita iestāde; 6. , 7. vai 8. panta nolūkā dažādās dalībvalstīs esošas vienas kredītiestādes filiāles, kas piedalās pārrobežu pārskaitījumu veikšanā, uzskata par atsevišķām iestādēm; (14) tā kā dalībvalstīs ir vajadzīgas piemērotas un efektīvas sūdzību izskatīšanas un pārsūdzības procedūras, lai atrisi- nātu iespējamās domstarpības starp klientiem un iestādēm, ja vajadzīgs, izmantojot esošās procedūras, e) “starpniekiestāde” ir iestāde, kas nav ne rīkojuma devēja, ne saņēmēja iestāde, bet kas piedalās pārrobežu pārskaitījumu veikšanā; (1) OV L 67, 15. 3. 1990. , 39. lpp. (2) OV L 166, 28. 6. 1991. , 77. lpp. (3) OV L 158, 23. 6. 1990. , 59. lpp. (4) OV L 322, 17. 12. 1977. , 30. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EC (OV L 168, 18. 7. 1995. , 7. lpp. ). (5) OV L 332, 31. 12. 1993. , 4. lpp. 06/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 307 f) “pārrobežu pārskaitījums” ir pēc rīkojuma devēja ierosmes veikts darījums ar kādas iestādes vai tās filiāles, kas atrodas kādā dalībvalstī, starpniecību, lai darītu pieejamu naudas summu saņēmējam kādā iestādē vai tās filiālē citā dalībvalstī; rīkojuma devējs un saņēmējs var būt viena un tā pati persona; g) “pārrobežu pārskaitījuma rīkojums” formas beznosacījumu rīkojums, ko rīkojuma devējs dod tieši kādai iestādei, lai tā veiktu pārrobežu pārskaitījumu; jebkādas ir h) “rīkojuma devējs” ir fiziska vai juridiska persona, kas pasūta pārrobežu pārskaitījuma veikšanu par labu saņēmējam; — norādes par termiņu, kas vajadzīgs, saņemot pārrobežu pārs- kaitījumu, lai līdzekļi, kas ieskaitīti iestādes kontā tiktu ies- kaitīti saņēmēja kontā, — visas komisijas naudas un izdevumu, kas klientam ir jāmaksā iestādei, aprēķināšanas veids, ja vajadzīgs, ieskaitot arī likmes, — valutēšanas diena, ja iestāde tādu piemēro, — sīkāka informācija par klientam pieejamām sūdzību izskatī- šanas un pārsūdzības procedūrām un noteikumiem par pieeju tām, — norādes par izmantotajiem valūtas standarta kursiem. i) “saņēmējs” ir pārrobežu pārskaitījuma galīgais saņēmējs, kuram attiecīgos līdzekļus dara pieejamus kontā, ar kuru tas var rīkoties; 4. pants Informācija pēc pārrobežu pārskaitījuma j) “klients” ir rīkojuma devējs vai saņēmējs, atkarībā no kontek- sta; k) “standarta procentu likme” ir procentu likme, kas veido atlīdzību un ko nosaka saskaņā ar tās dalībvalsts noteikumiem, kurā atrodas uzņēmums, kam ir jāmaksā atlīdzība klientam; l) “pieņemšanas diena” ir diena, kad tiek izpildīti visi iestādes pra- sītie nosacījumi pārrobežu pārskaitījuma pasūtījuma izpildei saistībā ar pietiekama finanšu seguma un informācijas piee- jamību, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo rīkojumu. Iestādes saviem klientiem pēc pārrobežu pārskaitījuma veikšanas vai saņemšanas rakstiski, vajadzības gadījumā, arī elektroniski piegādā skaidru informāciju viegli uztveramā formā, ja vien pēdē- jie no tās nepārprotami neatsakās. Šajā informācijā ir vismaz: — norāde, kas ļauj klientam identificēt pārrobežu pārskaitījumu, — pārrobežu pārskaitījuma sākotnējā summa, — visu izdevumu un komisijas naudas summa, ko jāmaksā klien- tam, — valutēšanas diena, ja iestāde tādu piemēro. Ja rīkojuma devējs ir sīkāk norādījis, ka izdevumi par pārrobežu pārskaitījumu ir daļēji vai pilnīgi jāsedz saņēmējam, pēdējo par to informē viņa iestāde. II IEDAĻA Ja naudas summa tiek konvertēta, iestādes, kas veica konvertē- šanu, informē klientu par izmantoto valūtas kursu. PĀRROBEŽU PĀRSKAITĪJUMU NOSACĪJUMU PĀRREDZAMĪBA 3. pants MINIMĀLIE IESTĀŽU PIENĀKUMI ATTIECĪBĀ UZ PĀRROBEŽU PĀRSKAITĪJUMIEM III IEDAĻA Iepriekšēja informācija par pārrobežu pārskaitījumu nosacījumiem Iestādes rakstiski un vajadzības gadījumā arī elektroniski saviem faktiskajiem un iespējamiem klientiem dara pieejamu informāciju viegli uztveramā formā par pārrobežu pārskaitījumu nosacī- jumiem. Šajā informācijā ir vismaz: — norādes par termiņu, kas vajadzīgs, lai, izpildot pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu, līdzekļi tiktu ieskaitīti saņēmēja ies- tādes kontā; ir skaidri jānorāda šā termiņa sākums, 5. pants Iestāžu īpašās saistības Par pārrobežu pārskaitījumu ar precizētiem nosacījumiem iestāde pēc klienta lūguma, izņemot, ja tā nevēlas veikt darījumus ar attiecīgo klientu, uzņemas saistības par šī pārskaitījuma izpildes termiņu un par komisijas naudu un izdevumiem, kas ir maksājami, izņemot par izdevumiem saistībā ar izmantoto valūtas kursu. 308 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/2. sēj. 6. pants Pienākumi attiecībā uz termiņu 4. Šā panta 1. , 2. un 3. punkts nekādi neierobežo citas tiesības, kas ir klientiem un iestādēm, kas ir piedalījušies pārrobežu pārs- kaitījuma rīkojuma izpildē. 1. Rīkojuma devēja iestāde veic minēto pārrobežu pārskaitījumu ar rīkojuma devēju nolīgtajā termiņā. 7. pants Ja nolīgto termiņu neievēro vai, kad šāda termiņa nav, ja bankas piektās darbdienas beigās pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas līdzekļi nav ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā, rīkojuma devēja iestāde sniedz atlīdzību rīkojuma devējam. Atlīdzību veido procentu maksājums, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no — nolīgtā termiņa beigām vai, ja šāda termiņa nav, no bankas piektās darbdienas beigām pēc pārrobežu pārskaitījuma rīko- juma pieņemšanas dienas līdz — dienai, kad līdzekļi tiek ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā. Līdzīgi, ja pārrobežu pārskaitījums nav veikts nolīgtajā termiņā vai, kad šāda termiņa nav, līdz bankas piektās darbdienas beigām pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas, un par to ir atbildīga kāda starpniekiestāde, šai iestādei ir jāsniedz atlīdzība rīkojuma devēja iestādei. 2. Saņēmēja iestāde dara pieejamus saņēmējam līdzekļus, ko iegūst no pārrobežu pārskaitījuma, termiņā, kas ir nolīgts ar saņēmēju. Ja nolīgto termiņu neievēro vai, kad šāda termiņa nav, ja bankas piektās darbdienas beigās pēc dienas, kad līdzekļus ieskaitīja saņēmēja iestādes kontā, līdzekļi nav ieskaitīti saņēmēja kontā, saņēmēja iestāde sniedz atlīdzību saņēmējam. Atlīdzību veido procentu maksājums, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no — nolīgtā termiņa beigām vai, kad šāda termiņa nav, bankas piektās darbdienas beigām pēc dienas, kad līdzekļi tika ies- kaitīti saņēmēja iestādes kontā, līdz — dienai, kad līdzekļi tiek ieskaitīti saņēmēja kontā. 3. Atlīdzība atbilstoši 1. un 2. punktam nav jāmaksā, ja rīkojuma devēja iestāde vai attiecīgi saņēmēja iestāde var pierādīt, ka par aizkavēšanos ir atbildīgs rīkojuma devējs vai attiecīgi saņēmējs. Pienākums izpildīt pārrobežu pārskaitījumu saskaņā ar norādījumiem 1. Rīkojuma devēja iestādes, visu starpniekiestāžu un saņēmēja iestādes pienākums pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas ir pilnībā izpildīt attiecīgo pārskaitījumu, ja vien rīkojuma devējs nav norādījis, ka pārrobežu pārskaitījuma izmaksas pilnībā vai daļēji ir jāsedz saņēmējam. Šā punkta pirmā daļa nekavē saņēmēja kredītiestādei iekasēt no saņēmēja izdevumus par viņa konta pārvaldību saskaņā ar atbil- stīgiem noteikumiem un ierasto praksi. Iestāde tomēr nedrīkst izmantot šādu maksājumu, lai izvairītos no minētajā daļā uzlik- tajiem pienākumiem. 2. Neatkarīgi no citiem prasījumiem, ko var izvirzīt, ja rīkojuma devēja iestāde vai kāda starpniekiestāde, pārkāpjot 1. punktu, ir veikusi atskaitījumus no pārrobežu pārskaitījuma summas, rīko- juma devēja iestāde pēc rīkojuma devēja lūguma ieskaita saņēmējam summu bez jebkādiem atskaitījumiem un pašai sed- zot izmaksas summu, kas tika atskaitīta saņēmējam, ja vien rīko- juma devējs nelūdz šo summu ieskaitīt viņam. Visas starpniekiestādes, kas ir veikušas atskaitījumu, pārkāpjot 1. punktu, ieskaita atskaitīto summu bez jebkādiem atskaitī- jumiem, pašām sedzot izmaksas, rīkojuma devēja iestādei vai, ja pārskaitījuma lūdz, rīkojuma saņēmējam. pārrobežu iestāde devēja 3. Ja pienākums izpildīt pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu saskaņā ar rīkojuma devēja norādījumiem nav veikts saņēmējas iestādes dēļ un neatkarīgi no visiem citiem prasījumiem, ko var izvirzīt, saņēmēja iestādei, pašai sedzot izmaksas, ir jāieskaita jebkura nepareizi atskaitītā summa saņēmējam. 8. pants Iestāžu pienākums atmaksāt, ja pārskaitījums netiek veikts 1. Ja pēc tam, kad pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu pieņēmusi rīkojuma devēja iestāde, attiecīgās summas nav ieskaitītas saņēmēja iestādes kontā, tad neatkarīgi no visiem citiem prasī- jumiem, ko var izvirzīt, rīkojuma devēja iestāde ieskaita rīkojuma devējam pārrobežu pārskaitījuma summu līdz ECU 12 500, kā arī: 06/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 309 — procentus, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no pārrobežu pār- skaitījuma rīkojuma līdz ieskaitīšanas dienai, un — rīkojuma devēja segtās izmaksas par pārrobežu pārskaitījumu. no šajā direktīvā noteiktajiem pienākumiem, ja tās kā iemeslu var minēt nepārvaramu varu, proti, ārkārtas un neparedzamus apstākļus, kuri nav atkarīgi no personas, kas atsaucas uz nepārvaramu varu, un kuru sekas nav novēršamas, neskatoties uz centieniem panākt pretējo, un kas šo noteikumu izpratnē ir atbilstīgi. Šīs summas dara pieejamas rīkojuma devējam četrpadsmit ban- kas darbdienās no dienas, kad tas iesniedzis savu pieprasījumu, ja vien ar pārrobežu pārskaitījumu saistītie līdzekļi šajā laikā nav ies- kaitīti saņēmēja iestādes kontā. 10. pants Domstarpību izšķiršana Šādu pieprasījumu nevar veikt pirms izpildes termiņa beigām, ko nolīgusi rīkojuma devēja iestāde un rīkojuma devējs attiecībā uz pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma izpildi vai, kad šāda termiņa nav, pirms 6. panta 1. punkta otrajā daļā noteiktā termiņa beigām. Dalībvalstis nodrošina, ka ir piemērotas un efektīvas sūdzību izskatīšanas un pārsūdzības procedūras rīkojuma devēja un viņa iestādes vai saņēmēja un viņa iestādes domstarpību izšķiršanai, ja vajadzīgs, izmantojot esošās procedūras. Līdzīgi katrai starpniekiestādei, kas ir pieņēmusi pārrobežu pārs- kaitījuma rīkojumu, ir pienākums atmaksāt, pašai sedzot izmak- sas, pārskaitījuma summu, ieskaitot saistītās izmaksas un procen- tus, iestādei, kas ir devusi norādījumus rīkojuma izpildei. Ja pārrobežu pārskaitījumu neizpildīja kļūdu vai izlaidumu dēļ šīs iestādes sniegtajos norādījumos, starpniekiestāde pēc iespējas cen- šas atmaksāt pārskaitījuma summu. 2. Atkāpjoties no 1. punkta, ja pārrobežu pārskaitījumu neveica sekmīgi, jo to neizpildīja kāda saņēmēja iestādes izraudzīta starp- niekiestāde, pirmajai iestādei ir jādara pieejami līdzekļi saņēmējam līdz ECU 12 500. 3. Atkāpjoties no 1. punkta, ja pārrobežu pārskaitījumu neveica sekmīgi, jo rīkojuma devēja vai viņa iestādes dotajos norādījumos bija kļūdas vai izlaidumi vai starpniekiestāde, ko īpaši izraudzījās rīkojuma devējs, neizpildīja pārrobežu pārskaitījumu, rīkojuma devēja iestāde un citas iesaistītās iestādes cenšas pēc iespējas atmaksāt pārskaitījuma summu. Ja summu atgūst rīkojuma devēja iestāde, tai šī summa ir jāies- kaita rīkojuma devējam. Iestādēm, ieskaitot rīkojuma devēja ies- tādi, šajā gadījumā nav pienākums atmaksāt radušās izmaksas un procentus un tās var atskaitīt atgūšanas radītās izmaksas, ja tās ir norādītas. IV IEDAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 11. pants Izpilde 1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 1999. gada 14. augustam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces. 2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu normatīvo un admin- istratīvo aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 12. pants Ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei 9. pants Nepārvaramas varas stāvoklis Vēlākais divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas dienas Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, pievienojot, ja vajadzīgs, priekšlikumus tās pārskatīšanai. Neietekmējot Direktīvas 91/308/EEC noteikumus, iestādes, kas piedalās pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma izpildē, atbrīvojamas Šajā ziņojumā, ņemot vērā stāvokli dalībvalstīs un notikušo tehnisko attīstību, īpašu uzmanību pievērš 6. panta 1. punkta jautājumam par termiņu. 310 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/2. sēj. 13. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 14. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1997. gada 27. janvārī. Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs J. M. GIL-ROBLES Padomes vārdā — priekšsēdētājs G. ZALM


title: Directive 97/5/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 1997 on cross-border credit transfers


title: Regolamento (CE) n. 143/97 della Commissione del 27 gennaio 1997 relativo al terzo elenco di sostanze prioritarie previsto dal regolamento (CEE) n. 793/93 del Consiglio (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
EU Member State
chemical product
dangerous substance
directory
health control
health risk


title: REGLAMENTO (CE) N° 148/97 DE LA COMISIÓN de 27 de enero de 1997 por el que se establecen valores globales de importación para la determinación del precio de entrada de determinadas frutas y hortalizas

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 140/97 DER KOMMISSION vom 27. Januar 1997 über die Lieferung von Getreide im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe

eurovoc_concepts:
EU aid
award of contract
cereal product
food aid
rice
third country


title: Rådets Beslutning af 27. januar 1997 om bemyndigelse af visse medlemsstater til i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF at anvende punktafgiftsfritagelser eller -lempelser for visse typer mineralolie, der anvendes til særlige formål

eurovoc_concepts:
environmental protection
excise duty
mineral oil
motor fuel
tax harmonisation
tax relief


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 145/97, annettu 27 päivänä tammikuuta 1997, kolmansista maista Portugaliin tuotavan maissin tuontitullin alentamista koskevien tarjouskilpailujen avaamisesta

eurovoc_concepts:
Portugal
award of contract
import licence
maize
tariff reduction
third country


title: Regulamento (CE) nº 144/97 da Comissão de 27 de Janeiro de 1997 relativo às existências de produtos agrícolas que excedem a existência normal de reporte na Áustria, na Suécia e na Finlândia em 1 de Janeiro de 1995

eurovoc_concepts:
Austria
Finland
Sweden
olive oil
rice
surplus stock


title: Padomes Lēmums (1997. gada 27. janvāris), ar ko ievieš savstarpēju informācijas un datu apmaiņu no tīkliem un individuālām stacijām, kuras veic apkārtējā gaisa piesārņojuma mērījumus dalībvalstīs

eurovoc_concepts:
air quality
applied research
disclosure of information
exchange of information
pollution control
statistics

text: 116 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15/3. sēj. 31997D0101 5. 2. 1997. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 35/14 PADOMES LĒMUMS (1997. gada 27. janvāris), ar ko ievieš savstarpēju informācijas un datu apmaiņu no tīkliem un individuālām stacijām, kuras veic apkārtējā gaisa piesārņojuma mērījumus dalībvalstīs (97/101/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, no dalībvalstu un Kopienas tiesību aktiem, kuri paredz pie- sārņojuma apkarošanu; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 130. s panta 1. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), (4) tā kā, sniedzot informāciju, jāizvairās no dublēšanās, jo īpaši attiecībā uz informāciju, ko sūta Eiropas Vides aģentūrai un Komisijai; ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), rīkojoties saskaņā ar līguma 189. c pantā noteikto procedūru (3), (5) (1) (2) (3) tā kā Piektā rīcības programma vides jomā (4) paredz pamatdatu vākšanu par vidi un to saderības, salīdzināmī- bas un pārskatāmības uzlabošanu; tā kā Eiropas Vides aģentūras mērķi un uzdevumi ir norā- dīti Padomes Regulā (EEK) Nr. 1210/90 (1990. gada 7. maijs), ar ko izveido Eiropas Vides aģentūru un Eiropas vides informācijas un novērojumu tīklu (5); tā kā ir jānosaka procedūra informācijas apmaiņai par gaisa kvalitāti, lai palīdzētu apkarot vides piesārņojumu, tādējādi paaugstinot dzīves un vides kvalitāti visā Kopienā, veicot to ilgtermiņa tendenču un uzlabojumu novērošanu, kas izriet (6) (1) OV C 281, 7. 10. 1994. , 9. lpp. (2) OV C 110, 2. 5. 1995. , 3. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1995. gada 16. jūnija atzinums (OV C 166, lpp. ), Padomes 1996. gada 26. februāra kopējā 3. 7. 1995. , 177. nostāja (OV C 219, 27. 7. 1996. , 1. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 18. septembra lēmums (OV C 320, 28. 10. 1996. , 74. lpp. ). (4) OV C 138, 17. 5. 1993. , 5. lpp. (5) OV L 120, 11. 5. 1990. , 1. lpp. tā kā pieredze, kas iegūta informācijas apmaiņā saskaņā ar Padomes Lēmumu 75/441/EEK (1975. gada 24. jūnijs), ar kuru nosaka vienotu informācijas apmaiņas kārtību starp uzraudzības un monitoringa tīkliem, kuru darbība pama- tojas uz datiem par atmosfēras piesārņojumu, ko izraisa daži savienojumi un suspendētas daļiņas (6), un ar Padomes Lēmumu 82/459/EEK (1982. gada 24. jūnijs), ar kuru ievieš savstarpēju informācijas un datu apmaiņu no tīkliem un individuālām stacijām, kas veic gaisa piesārņojuma mērījumus dalībvalstīs (7), nodrošina iespēju ieviest pilnī- gāku un reprezentatīvāku informācijas apmaiņu, palielinot novērojamo piesārņotāju skaitu un iekļaujot tīklus un indi- viduālas stacijas, kuras veic apkārtējā gaisa piesārņojuma mērījumus; tā kā jānošķir informācija, kas jānosūta vienmēr, jo īpaši informācija, kas attiecas uz Padomes Direktīvu 96/62/EK (1996. gada 27. septembris) par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību (8) (še turpmāk — “Direktīva par gaisa kvalitāti”), un informācija, kas jānosūta tad, ja tā ir pieejama; (6) OV L 194, 25. 7. 1975. , 32. lpp. Lēmums, kas atcelts ar Lēmumu 82/459/EEK (OV L 210, 19. 7. 1982. , 1. lpp. ). (7) OV L 210, 19. 7. 1982. , 1. lpp. (8) OV L 296, 21. 11. 1996. , 55. lpp. 15/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 117 (7) (8) tā kā savāktajai informācijai jābūt pietiekoši reprezentatī- vai, lai piesārņojuma līmeņus varētu atzīmēt kartē visā Kopienā; tā kā vienotu kritēriju izmantošana mērījumu rezultātu izvērtēšanai un apstrādei paaugstinās nosūtīto datu sade- rību un salīdzināmību, — kuras, kaut arī nav ietvertas direktīvās, kas minētas pirmajā ievilkumā, dalībvalstis valsts līmenī izvēlēsies no esošajām sta- cijām, ar piesārņotājiem, kas uzskaitīti I pielikuma 2. punktā, un reģionālo piesārņojuma līmeni (tā saucamo “pamata līmeni”) ar piesārņotājiem, kas uzskaitīti I pielikumā, lai novērtētu vietējo piesārņojuma līmeni — kas, ciktāl iespējams, piedalījās savstarpējā informācijas apmaiņā, ko paredz Lēmums 82/459/EEK, ar nosacījumu, ka tās nav ietvertas otrajā ievilkumā. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 4. pants 1. pants Mērķi 1. Ar šo ievieš savstarpēju informācijas un datu apmaiņu (še turp- māk — “savstarpēja apmaiņa”) no tīkliem un individuālām staci- jām, kas veic apkārtējā gaisa piesārņojuma mērījumus. Tā attiecas uz: — tīkliem un stacijām un iekļauj detalizētu informāciju par gaisa piesārņošanas monitoringa tīkliem un stacijām, kuras darbo- jas dalībvalstīs, — gaisa kvalitātes mērījumiem, ko sniedz stacijas: apmaiņa iet- ver datus, kas saskaņā ar I pielikuma 3. un 4. punktu aprēķi- nāti no gaisa piesārņojuma mērījumiem, kuri veikti dalīb- valstu stacijās. 2. Komisija un 6. pantā minētās iestādes ir atbildīgas par savstar- pējās apmaiņas norisi. Lai veiksmīgi izmantotu Eiropas Vides aģentūras iegūto pieredzi, Komisija Vides aģentūrai atbilstoši tās kompetencei pieprasa sniegt datus, inter alia, par informācijas sis- tēmas darbību un īstenošanu praksē. 2. pants Piesārņotāji 1. Savstarpējā apmaiņa attiecas uz gaisa piesārņotājiem, kas uzskaitīti Direktīvas par gaisa kvalitāti I pielikumā. 2. Savstarpējās apmaiņas ietvaros dalībvalstis ziņo arī par gaisa piesārņotājiem, kas uzskaitīti I pielikuma 2. punktā, lai attiecīgie dati ir pieejami 6. pantā minētajām iestādēm un lai dalībvalstis tos var pastāvīgi izvērtēt. 3. pants Stacijas Vajadzīgā informācija par tīkliem un stacijām 1. Informācija, kas jāziņo Komisijai, attiecas uz mērījumu staciju raksturlielumiem, mēraparātiem un darbības norisi, ko ievēro šajās stacijās, un tā tīkla struktūru un organizāciju, kuram stacijas pieder. Šo informāciju nosūta, ja vien tā Komisijai nav bijusi pie- ejama pastāvošajos normatīvajos aktos par gaisa kvalitāti. Vaja- dzīgo informāciju precizē, pamatojoties uz II pielikumā minēta- jām norādēm. Saskaņā ar 7. pantā noteikto procedūru Komisija precizē obligāto informāciju, kas dalībvalstīm jāiesniedz. 2. Stacijām, kas minētas 3. panta pirmajā ievilkumā, savstarpējo apmaiņu piemēro, tiklīdz stājas spēkā normatīvie akti, kas minēti Direktīvas par gaisa kvalitāti 4. pantā. 3. Vēlākais sešus mēnešus pēc šā lēmuma spēkā stāšanās dienas Komisija ļauj dalībvalstīm piekļūt datu bāzei, kas ietver informā- ciju, kuru šinī jomā jau savākuši Komisijas dienesti, kā arī pro- grammatūrai, dodot iespēju to izmantot un atjaunināt. Dalībval- stis labo, groza un/vai papildina šo informāciju. Atjauninātās datnes nosūta Komisijai otrajā gadā pēc šā lēmuma spēkā stāša- nās vēlākais līdz 1. oktobrim. Šī informācija būs pieejama sabiedrībai, izmantojot informācijas sistēmu, ko izveidojusi Eiropas Vides aģentūra; pēc pieprasījuma to var sniegt arī aģentūra vai dalībvalstis. 4. Saskaņā ar 7. pantā noteikto procedūru Komisija precizē teh- nisko norises kārtību, kādā nosūta vajadzīgo informāciju, ņemot vērā 1. panta 2. punktā minētos noteikumus. Savstarpējā apmaiņa 1. panta izpratnē attiecas uz stacijām: — kuras minētas saistībā ar to direktīvu īstenošanu, kas pieņem- tas saskaņā ar Direktīvas par gaisa kvalitāti 4. pantu, 5. Pēc tam, kad dalībvalstis veikušas pirmo informācijas nosūtī- šanu, Komisija iekļauj iesūtīto informāciju savā datu bāzē un katru gadu sagatavo tehnisku atskaiti par savākto informāciju; tā ļauj dalībvalstīm piekļūt atjauninātajām “tīklu-staciju” datu bāzēm 118 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15/3. sēj. vēlākais līdz 1. jūlijam. Dalībvalstis labo, groza un/vai papildina šo informāciju. Atjauninātās datnes nosūta Komisijai vēlākais līdz 1. oktobrim. 7. Komisija sagatavo vispārīgu publisku ziņojumu, apkopojot savāktos datus un izklāstot gaisa kvalitātes pamattendences Eiro- pas Savienībā. 5. pants Informācija, kas jāsniedz par datiem, kurus ieguvušas stacijas 1. Komisijai jāiesniedz šādi rezultāti: a) dati, kā noteikts I pielikuma 3. un 4. punktā, tām stacijām, kuras minētas 3. panta pirmajā ievilkumā un izvēlētas saskaņā ar kritērijiem, kas noteikti direktīvās, kuras pieņemtas saskaņā ar Direktīvas par gaisa kvalitāti 4. pantu; izvēloties šīs stacijas, ir jāņem vērā, ka katrā dalībvalstī ir atšķirīgi gaisa kvalitātes apstākļi; b) vismaz ikgadējie dati, kas noteikti I pielikuma 4. punktā, visām parējām stacijām, kas minētas 3. panta otrajā ievilkumā; c) dati, kas noteikti I pielikuma 3. un 4. punktā, visām stacijām, kas minētas 3. panta trešajā ievilkumā. Šos datus nosūta, ja vien Komisijai tie nav bijuši pieejami pastā- vošajos normatīvajos aktos par gaisa kvalitāti. 2. Dalībvalstis ir atbildīgas par to datu apstiprināšanu, kuri nosū- tīti vai izmantoti, lai aprēķinātu rādītājus, kas nosūtīti saskaņā ar vispārīgiem noteikumiem, kuri izklāstīti III pielikumā. Datu apko- pošana un statistikas aprēķināšana, ko veic dalībvalstis, atbilst kri- tērijiem, kuri ir vismaz tikpat stingri kā tie, kas norādīti IV pieli- kumā. 3. Dalībvalstis nosūta rezultātus par kalendāro gadu vēlākais līdz nākamā gada 1. oktobrim; pirmie dati jānosūta par 1997. kalen- dāro gadu. 4. Iespēju robežās dalībvalstis nosūta Komisijai informāciju, ko no 1989. gada 1. oktobra līdz šā lēmuma spēkā stāšanās dienai savākušas stacijas, kuras piedalījušās savstarpējā informācijas apmaiņā, ko paredz Lēmums 82/459/EEK. 5. Saskaņā ar 7. pantā noteikto procedūru Komisija precizē teh- nisko kārtību, kādā notiek informācijas nosūtīšana, ņemot vērā 1. panta 2. punktā minētos noteikumus. 6. Komisija iekļauj nosūtītos datus savā datu bāzē un katru gadu sagatavo tehnisku ziņojumu par savākto informāciju, kā arī ļauj dalībvalstīm piekļūt atjauninātajai “rezultātu” datu bāzei. Informācija būs pieejama sabiedrībai, izmantojot informācijas sis- tēmu, ko izveidojusi Eiropas Vides aģentūra; pēc pieprasījuma to var sniegt arī aģentūra. Informācija, kas ir pieejama, iesūtīta vai iekļauta ziņojumā, balstī- sies uz apstiprinātiem datiem. 8. Vienojoties ar dalībvalstīm, Komisija nodrošina tādu izvēlētu datu nosūtīšanu starptautiskām institūcijām, kas vajadzīgi, lai īste- notu dažādas starptautiskas programmas. 6. pants Katra dalībvalsts izraugās vienu vai vairākas iestādes, kas atbildīgas par savstarpējās apmaiņas īstenošanu un norisi, un tūlīt informē par to Komisiju. 7. pants Saskaņā ar Direktīvas par gaisa kvalitāti 12. pantā noteikto pro- cedūru Komisija vajadzības gadījumā precizē: — tāda veida apmaiņas kārtības izstrādāšanu un atjaunināšanu, kas attiecas uz datu un informācijas nosūtīšanu, — sadarbību pasākumos, kurus Eiropas Vides aģentūra veikusi gaisa piesārņojuma jomā, — I pielikuma 2. , 3. un 4. punkta, II pielikuma, III pielikuma un IV pielikuma grozījumus, — kā ņemt vērā jaunas mērīšanas metožu koncepcijas savstar- pējā apmaiņas kārtībā, — apmaiņas kārtības papildināšanu ar datiem un informāciju no trešajām valstīm. 8. pants Ne vēlāk kā piecu gadu laikā pēc šā lēmuma spēkā stāšanās dienas Komisija iesniedz Padomei ziņojumu par tā īstenošanu. Šim ziņojumam pievieno visus priekšlikumus, kurus Komisija uzskata par piemērotiem, lai grozītu šo lēmumu. Šo lēmumu piemēro no 1997. gada 1. janvāra. 9. pants Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm. 10. pants Briselē, 1997. gada 27. janvārī Padomes vārdā — priekšsēdētājs G. ZALM 15/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 119 I PIELIKUMS PIESĀRŅOTĀJU SARAKSTS, STATISTISKIE PARAMETRI UN MĒRVIENĪBAS 1. Piesārņotāji, kas uzskaitīti Direktīvas par gaisa kvalitāti I pielikumā 2. Piesārņotāji, kas nav uzskaitīti Direktīvas par gaisa kvalitāti I pielikumā CS2 C6H5-CH3 C6H5, CH = CH2 CH2 = CH-CN HCHO C2HCl3 C2Cl4 CH2Cl2 BaP VC VOCs (NM) VOCs (T) PAN NOX N-dep. S-dep. AD CH2 = CH-CH = CH2 H2S Cr Mn NH3 oglekļa disulfīds (sērogleklis) toluols stirols akrilnitrils formaldehīds trihloretilēns tetrahloretilēns dihlormetāns benzopirēns vinilhlorīds gaistošie organiskie savienojumi (kopā, izņemot metānu) gaistošie organiskie savienojumi (kopā) peroksiacetilnitrāts slāpekļa oksīdi mitrie slāpekļa nosēdumi mitrie sēra nosēdumi skābie nosēdumi 1,3-butadiēns sērūdeņradis hroms. mangāns amonjaks 3. Dati, mērvienības un vidējais laiks Piesārņotājs Vidējais laiks Izteikts kā 1. SO2 2. AD 3. 4. 5. SA SPM PM10 6. BS 7. O3 8. NO2 9. NOX 10. CO 11. H2S 12. Pb 13. Hg 14. Cd 15. Ni sēra dioksīds skābie nosēdumi stiprs skābums suspendētas daļiņas (kopā) suspendētas daļiņas (< 10 μm) melnie dūmi ozons slāpekļa dioksīds slāpekļa oksīdi oglekļa oksīds sērūdeņradis svins dzīvsudrabs kadmijs niķelis 24 h 1 mēnesis 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 1 h 1 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h SO2 ekvivalents NO2 ekvivalents 120 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15/3. sēj. Piesārņotājs Vidējais laiks Izteikts kā 16. Cr 17. Mn 18. As 19. CS2 20. C6H6 21. C6H5-CH3 22. C6H5, CH = CH2 23. CH2 = CH-CN 24. CH2 = CH-CH = CH2 25. HCHO 26. C2HCl3 27. C2Cl4 28. CH2Cl2 29. BaP 30. PAH 31. VC 32. VOC (NM) 33. VOC (T) 34. PAN 35. NH3 36. N-dep. 37. S-dep. hroms mangāns arsēns oglekļa disulfīds benzols toluols stirols akrilnitrils 1,3-butadiēns formaldehīds trihloretilēns tetrahloretilēns dihlormetāns benzopirēns poliaromātiskie ūdeņraži vinilhlorīds gaistošie organiskie savienojumi (kopā, izņemot metānu) gaistošie organiskie savienojumi (kopā) peroksiacetilnitrāts amonjaks 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h mitrie slāpekļa nosēdumi 1 mēnesis N ekvivalents mitrie sēra nosēdumi 1 mēnesis S ekvivalents 4. Par kalendāro gadu aprēķinātie dati, kas jānosūta Komisijai — Par piesārņotājiem 1 līdz 35: vidējais aritmētiskais, vidējie rādītāji, procentiles 98 (un 99,9, kuras var brīvprātīgi nosūtīt par piesārņotājiem, kuru vidējais aritmētiskais ir aprēķināts par laika periodu, kas ilgāks par 1 stundu) un maksimālie rādītāji, kas aprēķināti no izejas datiem, kas atbilst ieteicamajam vidējam laikam, kas norādīts tabulā iepriekš; par 7. piesārņotāju (ozonu) statistikas parametri jāaprēķina arī no vidējiem 8 stundu rādītājiem; — par piesārņotājiem 2, 36 un 37: vidējais aritmētiskais, kas aprēķināts no izejas datiem, kuri atbilst ieteicamajam vidējam laikam, kas norādīts iepriekš tabulā. Procentili x aprēķina no faktiski izmērītiem lielumiem. Visi dati jānorāda augošā secībā: Xi < = X2 < = X3 < = ……………………… … < = Xk < = ……………………… …< = XN–1 < = XN Procentile x ir vienāda ar k, ko aprēķina šādi: k = (q * N), kur q ir vienāds ar x/100 un N ir faktiski veikto mērījumu skaits. (q * N) vērtība jānoapaļo līdz tuvākajam veselajam skaitlim. Visi rezultāti jāizsaka mikrog/m3 (ar šādiem temperatūras un spiediena rādītājiem: 293 oK un 101,3 kPa), izņemot par piesārņotājiem 2, 36 un 37, kuru rezultāti jāizsaka g/m2/gads. 15/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 121 II PIELIKUMS INFORMĀCIJA PAR TĪKLIEM, STACIJĀM UN MĒRĪŠANAS METODĒM Jāsniedz pēc iespējas vairāk informācijas par šādiem punktiem: I. INFORMĀCIJA PAR TĪKLIEM: — nosaukums, — saīsinājums, — ģeogrāfiskais pārklājums (vietējā rūpniecība, apdzīvota vieta/konurbācija, novads, reģions, visa valsts), — iestāde, kas atbildīga par tīklu pārvaldību, — nosaukums, — atbildīgās personas vārds, — adrese, — tālruņa un faksa numuri, — laika josla (Griničas laiks, vietējais). II. INFORMĀCIJA PAR STACIJĀM 1. Vispārīga informācija: — nosaukums, — atsauces numurs vai kods, — par staciju atbildīgās tehniskās organizācijas nosaukums (ja atšķiras no organizācijas, kas atbildīga par tīklu), — stacijas veids: — satiksmes stacija, — rūpniecības stacija, — piesārņojuma fona novērošanas stacija, — stacijas mērķi (vietēji, valsts līmeņa, ES dir. , GEMS, ESAO, EMEP, …), — ģeogrāfiskās koordinātes, — augstums, — NUTS III līmenis, — izmērītie piesārņotāji, — izmērītie meteoroloģiskie rādītāji, — cita būtiska informācija: valdošais vēja virziens, attiecība starp attālumu līdz tuvākajiem šķēršļiem un to augstums. 2. Vietējā apkārtne/ainavas morfoloģija: — zonas veids: — pilsētas, — piepilsētas, — lauku, — zonas raksturojums: — dzīvojamā, — komerciālā, — rūpniecības, — lauksaimniecība, — dabas, — zonas iedzīvotāju skaits. 3. Galvenie emisijas avoti: — valsts spēkstacijas, koģenerācija un centrālā apkure, — komerciāla, institucionāla un sadzīviska sadedzināšana, — rūpnieciska sadedzināšana, — ražošanas procesi, — fosilā kurināmā ieguve un izplatīšana, 122 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15/3. sēj. — šķīdinātāju izmantošana, — autotransports, — citi mobili emisijas avoti un iekārtas (jāprecizē), — atkritumu pārstrāde un apglabāšana, — lauksaimniecība, — daba. 4. Satiksmes raksturojums (tikai stacijām, kas atrodas pie satiksmes maģistrālēm): — plaša iela: — ar intensīvu satiksmi (vairāk nekā 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar mērenu satiksmi (2 000 līdz 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar nelielu satiksmi (mazāk nekā 2 000 transportlīdzekļu dienā), — šaura iela: — ar intensīvu satiksmi (vairāk nekā 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar mērenu satiksmi (2 000 līdz 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar nelielu satiksmi (mazāk nekā 2 000 transportlīdzekļu dienā), — “kanjona” iela: — ar intensīvu satiksmi (vairāk nekā 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar nelielu satiksmi (2 000 līdz 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar nelielu satiksmi (mazāk nekā 2 000 transportlīdzekļu dienā), — automaģistrāle: — ar intensīvu satiksmi (vairāk nekā 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar mērenu satiksmi (2 000 līdz 10 000 transportlīdzekļu dienā), — ar nelielu satiksmi (mazāk nekā 2 000 transportlīdzekļu dienā), — citi: krustojums, luksofors, autostāvvieta, autobusu pieturvieta, taksometru stāvvieta. III. INFORMĀCIJA PAR MĒRĪŠANAS METODĒM: — mēraparāti: — nosaukums, — analītiskais princips, — paraugu ņemšanas raksturojums: — paraugu ņemšanas vieta (pie ēkas fasādes, uz ietves, uz ietves malas, pagalmā), — paraugu ņemšanas vietas augstums, — paraugu ņemšanas joslas garums, — rezultātu apkopošanas laiks, — paraugu ņemšanas laiks, — kalibrēšana: — veids: automātiska, manuāla, automātiska un manuāla, — metode, — biežums. 15/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 123 III PIELIKUMS DATU APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRA UN KVALITĀTES KODI 1. Apstiprināšanas procedūra Apstiprinot datus: — jāņem vērā, piemēram, traucējumi, ko rada apkope, kalibrēšana vai tehniskās problēmas, kā arī rezultātu un datu nobīdes, kas uzrāda straujas izmaiņas, piemēram, straujus kāpumus vai kritumus; tie arī jāpārskata, izmantojot kritērijus, kas pamatojas uz zināšanām par klimatisko un meteoroloģisko ietekmi, kura raksturīga konkrētajai vietai mērījumu veikšanas laikā, un — jābūt iespējai noteikt kļūdainus mērījumus, salīdzinot tos ar mērījumiem, kas veikti iepriekšējos mēnešos un par citiem piesārņotājiem, kā arī veicot analīzi par novirzēm no normas. Arī apstiprināšanas pasākumu uzskaitījums, kas izveidots datu atzīmēšanas laikā, ir jāpārbauda. 2. Kvalitātes kodi Visi nosūtītie dati tik uzskatīti par derīgiem, izņemot gadījumus, kad tie atbilst kodam T vai N, kas definēti šādi: — kods T: atbilst datiem, kas nav (vai vēl nav) apstiprināti 1. punktā minētajā kārtībā, — kods N: atbilst datiem, kurus atzīst par kļūdainiem vai apšaubāmiem, veicot 1. punktā minēto apstiprināšanas procedūru. 124 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15/3. sēj. IV PIELIKUMS DATU APKOPOŠANAS KRITĒRIJI UN STATISTISKO PARAMETRU NOTEIKŠANA a) Datu apkopošana Kritēriji vienas stundas un 24 stundu rādītāju aprēķināšanai ar mazāku vidējo laiku ir šādi: — vienas stundas rādītājiem: ne mazāk kā 75 % no apstiprinātiem datiem; — 24 stundu rādītājiem: vairāk nekā 50 % no apstiprinātajiem vienas stundas datiem un ne vairāk kā 25 % no secīgajiem rādītājiem, kas nav apstiprināti (kods N). b) Statistisko parametru noteikšana — vidējam aritmētiskajam un vidē- vairāk nekā 50 % no apstiprinātajiem datiem; jiem rādītājiem: — procentilēm 98, 99,9 un maksimā- vairāk nekā 75 % no apstiprinātajiem datiem. lajiem rādītājiem: Attiecība starp apstiprinātajiem datiem divu sezonu laikā nedrīkst būt lielāka par 2, ar nosacījumu, ka sezonas ir ziema (no janvāra līdz martam, ieskaitot, un no oktobra līdz decembrim, ieskaitot) un vasara (no aprīļa līdz septembrim, ieskaitot)


title: REGULAMENTO (CE) Nº 147/97 DA COMISSÃO de 27 de Janeiro de 1997 relativo à abertura de um concurso para a redução do direito de importação de sorgo para Espanha proveniente de países terceiros

eurovoc_concepts:
Spain
award of contract
import licence
sorghum
tariff reduction
third country


title: RÈGLEMENT (CE) N° 148/97 DE LA COMMISSION du 27 janvier 1997 établissant des valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes


title: 97/95/EY, Euratom: Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä tammikuuta 1997, talous- ja sosiaalikomitean jäsenen nimeämisestä


title: Directive 97/4/CE du parlement européen et du conseil du 27 janvier 1997 modifiant la directive 79/112/CEE relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires ainsi que la publicité faite à leur égard

eurovoc_concepts:
approximation of laws
consumer information
foodstuff
labelling
marketing
product designation


title: 97/121/EG, EGKS, Euratom: Besluit van de Commissie van 27 januari 1997 tot wijziging van de aanpassingcoëfficiënten die met ingang van 1 februari, 1 maart, 1 april, 1 mei en 1 juni 1996 van toepassing zijn op de be. oldigingen van de ambtenaren van de Europese Gemeenschappen die . ijn tewerkgesteld in derde landen

eurovoc_concepts:
Community budget
European official
implementation of the budget
pay
ratio
third country


title: Decisão do Conselho de 27 de Janeiro de 1997 que autoriza o Reino da Suécia a aplicar ou a continuar a aplicar a certos óleos minerais utilizados para fins específicos reduções ou isenções de impostos especiais de consumo, de acordo com o procedimento previsto no nº 4 do artigo 8º da Directiva 92/81/CEE

eurovoc_concepts:
Sweden
excise duty
industrial policy
mineral oil
tax harmonisation
tax relief


title: 97/97/EY, Euratom: Neuvoston päätös, tehty 27 päivänä tammikuuta 1997, talous- ja sosiaalikomitean jäsenen nimeämisestä

eurovoc_concepts:
European Economic and Social Committee
Sweden
appointment of staff


title: 97/101/EG: Entscheidung des Rates vom 27. Januar 1997 zur Schaffung eines Austausches von Informationen und Daten aus den Netzen und Einzelstationen zur Messung der Luftverschmutzung in den Mitgliedstaaten


title: 97/128/EY: Komission päätös, tehty 27 päivänä tammikuuta 1997, Suomen oikeuttamisesta myöntämään tiettyjä tukia puutarhatalouden, elävien kukkien ja kukkaviljelytuotteiden alalla (Ainoastaan suomenkielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
Finland
aid system
floriculture
horticulture
interest rate subsidy
investment aid


title: GEMEINSAMER STANDPUNKT (EG) Nr. 13/97 vom Rat festgelegt am 27. Januar 1997 im Hinblick auf den Erlaß der Entscheidung Nr. .../97/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom ... zur Änderung der Entscheidung Nr. 1254/96/EG über eine Reihe von Leitlinien zur Ausgestaltung der transeuropäischen Netze im Energiebereich

eurovoc_concepts:
electrical energy
energy grid
management of resources
natural gas
security of supply
trans-European network


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 97/5/EG av den 27 januari 1997 om gränsöverskridande betalningar


title: RÈGLEMENT (CE) N° 147/97 DE LA COMMISSION du 27 janvier 1997 relatif à l'ouverture d'adjudications de l'abattement du droit à l'importation de sorgho en Espagne en provenance des pays tiers


title: 97/378/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου της 27ης Ιανουαρίου 1997 για τη σύναψη, εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, ανταλλαγής επιστολών η οποία καταγράφει τη διευθέτηση επί των αρχών της διεθνούς συνεργασίας για τις δραστηριότητες έρευνας και ανάπτυξης στον τομέα των «ευφυών συστημάτων βιομηχανικής παραγωγής», μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και των Ηνωμένων Πολιτειών της Αμερικής, της Ιαπωνίας, της Αυστραλίας του Καναδά και των χωρών της ΕΖΕΣ Νορβηγίας και Ελβετίας

eurovoc_concepts:
exchange of information
industrial manufacturing
international cooperation
research and development
technological change
third country


title: Decisão do Conselho de 27 de Janeiro de 1997 que autoriza determinados Estados-membro a aplicarem a certos óleos minerais, utilizados para fins específicos, reduções da taxa ou isenções do imposto especial de consumo, nos termos do procedimento previsto no nº 4 do artigo 8º da Directiva 92/81/CEE


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/5/ETY, annettu 27 päivänä tammikuuta 1997, rajojen yli suoritettavista tilisiirroista


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 140/97, annettu 27 päivänä tammikuuta 1997, viljan toimittamisesta elintarvikeapuna


title: Kommissionens Forordning (EF) nr. 143/97 af 27. januar 1997 vedrørende den tredje liste over prioriterede stoffer i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (EØS-relevant tekst)


title: 97/97/ΕΚ, Ευρατόμ: Απόφαση του Συμβουλίου της 27ης Ιανουαρίου 1997 για το διορισμό μέλους της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής


title: Nariadenie (ES) č. 258/97 Európskeho Parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach

eurovoc_concepts:
food inspection
food safety
foodstuff
genetically modified organism
health control
human nutrition
market approval

text: 244 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 18 31997R0258 14. 2. 1997 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 43/1 NARIADENIE (ES) č. 258/97 EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, (3) keďže potravinové prísady, ochucovadlá pre použitie v potravinách a rozpúšťadlá sú podchytené v ďalších právnych predpisoch spoločenstva, preto by nemali byť zahrnuté v rozsahu tohto nariadenia; (4) (5) so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 100a, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (2), konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy (3) so zreteľom na spoločný text, ktorý bol schválený zmierovacím výborom 9. decembra 1996, (1) (2) keďže rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi pred- pismi o nových potravinách a nových prídavných lát- kach môžu brániť voľnému pohybu potravín; keďže môžu vytvoriť podmienky nekalej hospodárskej súťaže, a tým priamo pôsobiť na fungovanie vnútorného trhu; jednotne posudzované keďže s cieľom ochrany zdravia verejnosti je nevyhnutné zabezpečiť, aby nové potraviny a nové prídavné látky boli platnými v spoločenstve predtým, než budú umiestnené na trhu spoločenstva; keďže v prípade nových potravín a nových prídavných látok obsahovo rovnocenných s už existujú- látkami by sa mal cimi potravinami alebo prídavnými použiť zjednodušený postup; postupmi keďže by sa mali prijať vhodné opatrenia pre umiest- nenie na trh nových potravín a nových prídavných látok odvodených z rastlín podliehajúcich smernici Rady 70/457/EHS z 29 septembra 1970 o základnom zozna- rastlín (4) me a smernici Rady 70/458/EHS z 29 septembra 1970 o obchodovaní s osivom zelenín (5); poľnohospodárskych druhov variet keďže smernica organizmov; keďže riziká životného prostredia môžu byť spojené s novými potravinami a pomocnými prídavnými látka- mi, ktoré obsahujú alebo pozostávajú z geneticky modi- fikovaných Rady 90/220/EHS z 23. apríla 1990 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia (6)stanovuje, že u takýchto produktov je vždy potrebné posúdiť riziká pre životné prostredie, aby bola keďže životného zaistená s cieľom zabezpečiť jednotný systém spoločenstva pre vyhodnocovanie takýchto produktov, musia byť touto smernicou prijaté ustanovenia pre špecifické vyhodnote- životné prostredie, v nie súlade s smernice 90/220/EHS musia byť podobné tým, ktoré sú uvedené v tom nariadení, ale musia tiež zahŕňať posúdenie vhodnosti produktu, ktorý má byť použitý ako potra- vina alebo prídavná látka; postupom uvedeným v bezpečnosť ktoré 10 prostredia; rizík pre článku Európskeho (1) Ú. v. ES C 190, 29. 7. 1992, s. 3 a Ú. v. ES C 16, 19. 1. 1994, s. 10. (2) Ú. v. ES C 108, 19. 4. 1993, s. 8. (3) Stanovisko 1993 Parlamentu (Ú. v. ES C 315, 22. 11. 1993, s. 139). Spoločná pozícia stanovisko Rady z 23 októbra 1995 (Ú. v. ES C 320, 30. 11. 1995, s. 1) a Európskeho parlamentu z 12 marca 1996 (Ú. v. ES C 96, 1. 4. 1996, s. 26). Rozhodnutie Rady z 19. decembra 1996 a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 16. januára 1997. rozhodnutie októbra 27. z (4) Ú. v. ES L 225, 12. 10. 1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 90/654/EEC (Ú. v. ES L 353, 17. 12. 1990, s. 48). (5) Ú. v. ES L 225, 12. 10. 1970, s. 7. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 90/654/EEC (Ú. v. ES L 353, 17. 12. 1990, s. 48). (6) Ú. v. ES L 117, 8. 5. 1990, s. 15. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 94/15/ES (Ú. v. ES L 103, 22. 4. 1994, s. 20). 13/zv. 18 SK Úradný vestník Európskej únie 245 (6) (7) (8) keďže by sa malo poradiť s Vedeckým výborom pre potraviny ustanoveným rozhodnutím 74/234/EHS (1) v prípade akéhokoľvek problému súvisiaceho s touto smernicou, ktorý by mohol ovplyvniť zdravie verejnosti; kontrole potravín (2) keďže smernica Rady 89/397/EHS zo 14 júna 1989 o úradnej smernica Rady 93/99/EHS z 29. októbra 1993o dodatočných opatre- niach týkajúcich sa úradnej kontroly potravín (3)platia pre nové potraviny alebo prídavné látky; a keďže, bez dopadu na ostatné požiadavky právnych predpisov spoločenstva v súvislosti s označovaním po- travín, by sa mali stanoviť dodatočné špecifické požia- davky na označovanie; keďže tieto požiadavky musia byť predmetom presných ustanovení s cieľom sprístup- nenia nevyhnutnej informácie spotrebiteľovi; keďže defi- nované skupiny populácie prepojené so zaužívaným spôsobom označovania potravín by mali byť informo- vané v prípade prítomnosti nového materiálu v novej potravine, ktorý nie je prítomný v už existujúcom ekvivalente takejto potraviny, ktorá dáva podnet na etické obavy vo vzťahu k týmto skupinám; keďže po- traviny alebo prídavné látky, ktoré obsahujú geneticky modifikované organizmy, a ktoré sú umiestnené na trhu, musia byť bezpečné pre ľudské zdravie; keďže toto zabezpečenie je stanovené súladom s povoľovacím po- stupom podľa smernice 90/220/EHS a/alebo jediným postupom posudzovania uvedeným v tomto nariadení; keďže nakoľko je organizmus definovaný v zákone spo- ločenstva, v súvislosti s označovaním, informácia pre spotrebiteľa o prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov vytvára dodatočnú požiadavku týkajúcu sa potravín a prídavných látok, uvedených v tejto smernici; (9) keďže v súvislosti s potravinami a prídavnými látkami, ktoré sú určené aby boli umiestnené na trh a dodávané pre finálneho spotrebiteľa, a ktoré môžu obsahovať ako geneticky modifikovanú zložku tak konvenčnú zložku, bez dopadu na iné požiadavky na označovanie tohto informácia pre spotrebiteľa o možnej prí- nariadenia, tomnosti organizmov geneticky modifikovaných v týchto potravinách a prídavných látkach je považovaná – výnimkou, najmä vo veci veľkoobjemových zásielok – za vyhovujúcu požiadavkám v článku 8; (1) Ú. v. ES L 136, 20. 5. 1974, s. 1. (2) Ú. v. ES L 186, 30. 6. 1989, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 93/99/EHS (Ú. v. ES L 290, 24. 11. 1993, s. 14). (3) Ú. v. ES L 290, 24. 11. 1993, s. 14. (10) (11) (12) keďže nič nebráni dodávateľovi informovať spotrebiteľa látky, že uvedený na etikete potraviny alebo prídavnej produkt nie je novou potravinou v zmysle tohto naria- denia, alebo že použité postupy pri získavaní nových potravín uvedené v článku 1 ods. 2, neboli použité pri produkcii takejto potraviny alebo prídavnej látky; keďže podľa tejto smernice by sa malo prijať ustano- venie pre postup, ktorý inštitucionalizuje úzku spolu- prácu medzi členskými štátmi a Komisiou v rámci Stá- leho výboru pre potraviny ustanoveného rozhodnutím 69/414/EHS (4); keďže istý spôsob spolupráce medzi Európskym parla- mentom, Radou a Komisiou o implementácii opatrení pre akty prijaté prijatých v súlade s postupmi uvedený- mi v článku 189b zmluvy bol uzavretý 20. decembra 1994 (5), PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Táto smernica pojednáva o umiestnení nových potravín 1. a nových prídavných látok na trhu spoločenstva platí Táto smernica 2. potravín a prídavných látok na trhu v rámci spoločenstva, ktoré doteraz neboli používané pre ľudskú výživu vo významnom rozsahu v rámci spoločenstva a ktoré spadajú do nasledujúcich kategó- rií: umiestnenie pre a) potraviny a prídavné látky obsahujúce alebo pozostávajúce z geneticky modifikovaných organizmov v zmysle smernice 90/220/EHS; b) potraviny a prídavné látky vyrobené z geneticky modifiko- vaných organizmov, ktoré však neobsahujú; c) potraviny a prídavné látky s novou alebo zámerne modifi- kovanou primárnou molekulovou štruktúrou; d) potraviny a prídavné látky pozostávajúce alebo izolované z mikroorganizmov húb alebo rias; e) potraviny a prídavné látky pozostávajúce alebo izolované z rastlín, a prídavné látky, izolované zo zvierat, s výnimkou potravín a prídavných látok získaných rozmnožovacími alebo chovnými metódami, ktoré sú dlhodobo považované za bezpečné; (4) Ú. v. ES L 291, 19. 11. 1969, s. 9. (5) Ú. v. ES C 102, 4. 4. 1996, s. 1. 246 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 18 f) potraviny a prídavné látky, u ktorých bol použitý doteraz nepoužitý výrobný proces, ak tento proces vedie k značným zmenám v zložení alebo štruktúre potravín alebo prídav- ných látok, ktoré majú následkom toho ovplyvnenú výživo- vú hodnotu, metabolizmus alebo zvýšenú hladinu nežiadú- cich látok. V prípade potreby možno určiť v súlade s postupom 3. uvedeným v článku 13, či sa na určitý typ potraviny alebo prídavnej látky spadá pod odsek 2 tohto článku. Článok 2 1. Táto smernica neplatí pre: a) prísady spadajúce do rozsahu smernice Rady 89/107/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcej sa prísad vyhradených na používanie v potravinách pre ľudskú výživu (1). b) dochucovacie látky pre použitie v potravinách, spadajúce do rozsahu smernice Rady 88/388/EHS z 22. júna 1988 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcej sa dochu- covacích látok pre použitie v potravinách a východzích materiálov pre ich produkciu (2). c) extrakčné rozpúšťadlá použité vo výrobe potravín spadajúce do rozsahu smernice Rady 88/344/EHS 13 júna 1988 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcej sa extrakč- ných rozpúšťadiel používanými v potravinách a prídavných látkach (3). 2. Výnimky z rozsahu tohto nariadenia, ako sú uvedené v odseku 1, písmená a) až c), platia iba pokiaľ úrovne bez- pečnosti stanovené v smerniciach 89/107/EHS, 88/388/EHS a 88/344/EHS odpovedajú úrovni bezpečnosti tohto nariadenia. Vzhľadom na článok 11 Komisia zabezpečí, aby hladiny 3. bezpečnosti stanovené v horeuvedených nariadeniach, rovnako aj vo vykonávacích opatreniach pre tieto nariadenia a túto smernicu, odpovedali hladine bezpečnosti uvedenej v tejto smernici. Článok 3 Potraviny a prídavné látky, zahrnuté do tejto smernice, 1. nesmú: (1) Ú. v. ES L 40, 11. 2. 1989, s. 27. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 94/34/ES (Ú. v. ES L 237, 10. 9. 1994, s. 1). (2) Ú. v. ES L 184, 15. 7. 1988, s. 61. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 91/71/EHS (Ú. v. ES L 42, 15. 2. 1991, s. 25). (3) Ú. v. ES L 157, 24. 6. 1988, s. 28. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/115/EHS (Ú. v. ES L 409, 31. 12. 1992, s. 31). — byť nebezpečné pre spotrebiteľa, — zavádzať spotrebiteľa, — líšiť sa od potravín alebo prídavných látok, ktoré nahrádza- jú, do takej miery, že by ich normálna konzumácia bola nutrične nevýhodná pre spotrebiteľa. rozsahu tejto smernice na Na účely umiestnenia potravín a prídavných látok 2. trh spoločenstva, postupy v v článkoch 4, 6, 7 a 8 platia na základe kritérií definovaných v odseku 1 tohto článku a ďalších relevantných faktorov uvedených v daných článkoch. V prípade potravín alebo prídavných látok uvedených v tejto smernici, ktoré sú odvodené z rastlinných variet podliehajúcich smerniciam 70/457/EHS a 70/458/EHS, prijme sa povoľovacie rozhodnutie uvedené v článku 7 tejto smernice v súlade s postupmi uvedenými v týchto smerniciach za predpokladu, že tieto zohľadnia princípy hodnotenia, uvedené v tejto smer- nici a kritériá uvedené v odseku 1 tohto článku s výnimkou postupov súvisiacich s označovaním takýchto potravín alebo prídavných látok, ktoré sa stanovia podľa článku 8, v súlade s postupom uvedeným v článku 13. Odsek 2 neplatí pre potraviny a prídavné látky, uvedené 3. v článku 1 ods. 2 písm. b) v prípade, že geneticky modifiko- vaný organizmus, použitý vo výrobe potravín alebo prídavných látok, bol umiestnený na trh v súlade s touto smernicou. Odlišne od odseku 2, postup uvedený v článku 5 platí 4. pre potraviny alebo prídavné látky, uvedené v článku 1 ods. 2 písm. b), d) a e), ktoré na základe všeobecne prijímaného vedeckého dôkazu alebo na základe názoru vysloveného jed- ným z kompetentných orgánov, uvedených v článku 4 ods. 3, sú v podstate zhodné s už existujúcimi potravinami alebo látkami čo sa týka zloženia, nutričnej hodnoty, prídavnými metabolizmu, použitia a úrovne obsiahnutých nežiadúcich lá- tok Ak je to nevyhnutné, môže byť stanovené v súlade s postupom uvedeným v článku 13, či druh potraviny alebo prídavnej látky spadá pod tento odsek. 13/zv. 18 SK Úradný vestník Európskej únie 247 Článok 4 Osoba zodpovedná za umiestnenie na trhu spoločenstva 1. (ďalej „žiadateľ“) predloží žiadosť členskému štátu, v ktorom má byť produkt po prvý raz uvedený na trh. Súčasne doručí kópiu Komisii. 2. Vypracuje sa prvotný posudok podľa článku 6. Podľa postupu v článku 6 ods. 4 členský štát uvedený v odseku 1, bezodkladne informuje žiadateľa, že: — môže umiestniť potravinu alebo prídavnú látku na trh, pre ktorý sa nevyžaduje dodatočný posudok, ako je uvedené v článku 6 ods. 3, a že neexistujú podložené námietky, ako sú uvádzané v článku 6 ods. 4, alebo — podľa článku 7 je potrebné povoľovacie rozhodnutie. Každý členský štát oznámi Komisii meno a adresu orgá- 3. nov, ktoré vykonajú posúdenie potravín a sú zodpovedné v danom teritóriu za vypracovanie prvotných posudkov, ako ich uvádza článok 6 ods. 2 Pred dátumom nadobudnutia účinnosti 4. tejto smernice Komisia uverejní odporúčania týkajúce sa podpory vedeckých aspektov: — informácií, nevyhnutných na podloženie žiadosti a na pre- zentáciu takýchto informácií, — prípravy prvotného posudku uvedeného v článku 6. Akékoľvek detailné pravidlá pre implementáciu tohoto 5. článku sa prijmú v súlade s postupom stanoveným v článku 13. Článok 5 V prípade potravín alebo prídavných látok uvedených v článku 3 ods. 4, žiadateľ oznámi Komisii ich umiestnenie na trhu potom, čo tak urobí. Takéto oznámenie sprevádzajú relevantné detaily uvedené v článku 3 ods. 4 Komisia predloží členským štátom kópiu tohto oznámenia v lehote 60 dní a, na požia- danie členského štátu, kópiu uvedených relevantných detailov. každoročne Komisia oznámení v sériách „C“ Úradného vestníka Európskych spoločenstiev. zoznam týchto uverejní a s akýmkoľvek ďalším materiálom, ktorý je dostupný, s cieľom preukázania, že daná potravina alebo prídavná látka vyhovuje kritériám uvedeným v článku 3 ods. l ako aj vhod- nému návrhu prezentácie a označenia takejto potraviny alebo prídavnej látky v súlade s požiadavkami článku 8. Okrem toho je žiadosť sprevádzaná súhrnom spisovej dokumentácie. Po obdržaní žiadosti členský štát podľa článku 4 ods. l 2. zabezpečí vykonanie prvotného posudku. Za tým účelom oznámi Komisii názov kompetentného orgánu pre posudzova- nie potravín, ktorý bude zodpovedný za vypracovanie správy o prvotnom posudku, alebo požiada Komisiu, aby spolu s ďalším členským štátom požiadali jeden z kompetentných orgánov pre posudzovanie potravín uvedených v článku 4 ods. 3, aby tento vypracoval takúto správu. Komisia predloží bezodkladne členským štátom kópiu súhrnu od žiadateľa ako aj názov kompetentného orgánu, zodpoved- ného za vypracovanie prvotného posudku. 3. Správa o prvotnom posudku sa vypracuje v lehote troch mesiacov od obdržania žiadosti podľa podmienok uvedených v odseku 1, v súlade s odporúčaniami článku 4 ods. 4, a rozhodne, či potravina alebo prídavná látka potrebuje alebo nepotrebuje ďalšie posúdenie v súlade s článkom 7. Dotknutý členský štát bezodkladne predloží správu kom- 4. petentného orgánu pre posudzovanie potravín Komisii, ktorý ho postúpi ďalším členským štátom. V lehote 60 dní od dátumu obehu správy rozoslanej Komisiou, môžu členský štát alebo Komisia predložiť pripomienky alebo poskytnúť odôvod- nené námietky k zavedeniu na trh danej potraviny alebo prídavnej látky. Pripomienky alebo námietky sa postúpia Komisii, ktorá ich dá do obehu členským štátom v termíne 60 dní, ako sa uvádza v prvom pododseku. Žiadateľ poskytne, ak o to požiada členský štát, kópiu akejkoľ- vek relevantnej informácie zo žiadosti. V súvislosti s označovaním platia ustanovenia článku 8. Článok 7 Článok 6 Žiadosť podľa článku 4 ods. 1. informáciu spolu s kópiami l obsahuje nevyhnutnú štúdií, ktoré boli vykonané V prípade potreby ďalšieho posudku podľa článku 6 1. ods. 3 alebo ak je vznesená námietka v súlade s článkom 6 ods. 4, prijme sa povoľovacie rozhodnutie podľa postupu ustanoveného v článku 13. 248 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 18 Toto rozhodnutie definuje rozsah povolenia a stanoví, 2. v prípade potreby: — podmienky použitia potraviny alebo prídavnej látky, V prípade neexistujúceho ekvivalentu potraviny alebo 2. prídavnej látky sa prijmú vhodné ustanovenia, ak to bude nevyhnutné, s cieľom adekvátneho informovania spotrebiteľov o podstate potraviny alebo prídavnej látky. — presné označenie potraviny alebo prídavnej látky a jej špe- cifikáciu, Akékoľvek detailné pravidlá pre implementáciu tohoto 3. článku sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 13. — špecifické požiadavky na označenie podľa článku 8. Komisia bezodkladne informuje žiadateľa o prijatom roz- 3. hodnutí. Rozhodnutia sa uverejnia v Úradnom vestníku Európ- skych spoločenstiev. Článok 8 Bez dopadu na ďalšie požiadavky právnych predpisov 1. spoločenstva týkajúcich sa označenia potravín, nasledujúce ďalšie špecifické požiadavky na označenie platia pre potraviny s cieľom zabezpečiť informáciu pre spotrebiteľa o: a) akejkoľvek charakteristike alebo vlastnosti potraviny, ako napr. : — zloženie, — výživová hodnota alebo výživový efekt, — zamýšľané využitie, ktorá opisuje novú potravinu alebo prídavnú látku ako už viac neekvivalentnú s existujúcou potravinou alebo prídav- nou látkou. Nová potravina alebo prídavná látka sa viac nepovažuje za ekvivalentnú pre účely tohoto článku, ak vedecký posudok založený na zodpovedajúcej analýze existujúcich údajov, preukáže, rozdielna charakteristika s konvenčnou potravinou alebo prídavnou v porovnaní látkou s prihliadnutím na prijaté krajné hodnoty v rámci prirodzenej variácie takejto charakteristiky. že posudzovaná je V takomto prípade označenie musí uvádzať takéto modifi- kované charakteristiky alebo vlastnosti spolu s metódou, ktorou bola takáto charakteristika alebo vlastnosť dosiah- nutá; b) prítomnosti takého materiálu v novej potravine alebo prí- davnej látke, ktorý nie je prítomný v doteraz existujúcom ekvivalente potraviny, a ktorý by mohol mať dopad na zdravie niektorých častí populácie; c) prítomnosti takého materiálu v novej potravine alebo prí- davnej látke, ktorý nie je prítomný v doteraz existujúcom ekvivalente potraviny, a ktorý je posudzovaný z hľadiska etiky; Článok 9 Ak potravina alebo prídavná látka spadajúca do rozsahu 1. tohto nariadenia obsahuje alebo pozostáva z geneticky modifi- kovaného organizmu v zmysle článku 2 ods. 1 a 2 nariadenia 90/220/EHS, informácia požadovaná v žiadosti o zavedenie na trh podľa článku 6 ods. 1, musí byť doplnená o: — kópiu písomného súhlasu, ak taký bol vydaný, od kompe- tentného orgánu, potvrdzujúci voľné použitie takýchto ge- neticky modifikovaných organizmov pre účely výskumu článku 6 ods. 4 nariadenia a 90/220/EHS, spolu s výsledkami takéhoto voľného použitia s akýmkoľvek rizikom pre ľudské zdravie v súvislosti a životné prostredie. uvedené vývoja, v — kompletnú technickú spisovú dokumentáciu o predmete, ktorá doplňuje relevantnú informáciu požadovanú v článku 11 nariadenia 90/220/EHS a posúdenie rizík dopadu na životné prostredie založených na tejto informácii, výsledky akýchkoľvek výskumných štúdií vykonaných na účely vý- skumu a vývoja, alebo, ak je to potrebné, rozhodnutie oprávňujúce zavedenie na trh, ako je uvedené v časti C nariadenia 90/220/EHS. Články 11 a 18 nariadenia 90/220/EHS neplatia pre potraviny alebo prídavné látky, ktoré obsahujú alebo pozostávajú z geneticky modifikovaných organizmov. 2. V prípade potravín alebo prídavných látok spadajúcich do rozsahu tohto nariadenia, ktoré obsahujú alebo pozostávajú z geneticky modifikovaných organizmov, rozhodnutie, uvedené v článku 7, rešpektuje požiadavky na bezpečné životné pro- stredie uvedené v nariadení 90/220/EHS s cieľom zaručiť vykonanie všetkých potrebných opatrení pre prevenciu škodli- vých vplyvov na ľudské zdravie a životné prostredie, ktoré by mohli byť spôsobené voľným použitím geneticky modifikova- ných organizmov. Počas hodnotenia žiadostí o zavedenie na trh produktov obsahujúcich alebo pozostávajúcich z geneticky modifikovaných organizmov, prebiehajú potrebné porady, ktoré organizuje Komisia alebo členské štáty, s orgánmi ustanovený- mi súlade s nariadením 90/220/EHS. spoločenstvom alebo členskými štátmi v Článok 10 d) prítomnosti organizmov geneticky modifikovaných postup- mi genetickej modifikácie, neúplný zoznam ktorých je uve- dený v prílohe I A časti 1 smernice 90/220/EHS. Detailné pravidlá ochrany informácií poskytnutých žiadateľom sa prijmú v súlade s postupom uvedeným v článku 13. 13/zv. 18 SK Úradný vestník Európskej únie 249 Článok 11 S Vedeckým výborom pre potraviny sa radí o akejkoľvek otázke spadajúcej do rozsahu tohto nariadenia, ktorá by mohla mať vplyv na zdravie verejnosti. Článok 12 látky vyhovujúcej Ak členský štát, v dôsledku novej informácie alebo opa- 1. kovaného posúdenia dovtedy platnej informácie, získa presnej- šie podklady, podľa ktorých použitie niektorej potraviny alebo tejto smernici ohrozuje ľudské prídavnej zdravie alebo životné prostredie, tento členský štát môže buď dočasne obmedziť alebo zastaviť obchodovanie a používanie danej potraviny alebo prídavnej látky na svojom území. Okam- žite informuje ostatné členské štáty a Komisiu s uvedením dôvodov svojho rozhodnutia. Komisia posúdi dôvody uvedené v odseku 1 čo najskôr 2. v rámci Stáleho výboru pre potraviny; prijme opatrenia v súlade s postupom, uvedeným v článku 13. Členský štát, ktorý prijal rozhodnutie uvedené v odseku 1, môže predĺžiť jeho platnosť do doby, kým nadobudnú opatrenia účinnosť. Článok 13 Ak sa má vykonať postup definovaný v tomto článku, 1. Komisia požiada o spoluprácu Stály výbor pre potraviny, ďalej len „výbor“. Predseda postúpi prípady výboru buď z vlastného pod- 2. netu, alebo na základe požiadavky zástupcu členského štátu. Zástupca Komisie doručí výboru návrh opatrení, ktoré sa 3. majú prijať. Výbor doručí stanovisko k návrhu v lehote, ktorý určí predseda podľa naliehavosti prípadu. Stanovisko doručí väčšina, ako je ustanovené v článku 148 ods. 2 Zmluvy v prípade rozhodnutia, ktoré sa od Rady vyžaduje, aby ho prijala na návrh Komisie. Hlasy zástupcov členských štátov vo výbore sa vážia spôsobom uvedeným v uvedenom článku. Predseda nehlasuje. 4. a) Komisia prijme navrhované opatrenia, ak sú v súlade so stanoviskom výboru. b) Ak navrhované opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, alebo ak nebolo prijaté žiadne stanovisko, Komi- sia bezodkladne podá Rade návrh opatrení. Rada roz- hodne kvalifikovanou väčšinou. Ak do uplynutia lehoty troch mesiacov od podania do Rady táto nekonala, navrhované opatrenia prijme Komisia. Článok 14 Najneskôr do piatich rokov od dátumu nadobudnutia 1. účinnosti tejto smernice a na základe získaných skúseností Komisia doručí Európskemu parlamentu a Rade správu o implementácii tejto smernice, doplnenú podľa potreby akým- koľvek relevantným návrhom. Napriek revízii uvedenej v odseku 1, Komisia monitoruje 2. uplatňovanie tohto nariadenia a jeho dopad na zdravie, ochra- nu spotrebiteľa, informovanosť spotrebiteľa, význam pre vnú- torný trh a, ak to bude potrebné, bude predkladať návrhy v najkratšom možnom čase. Článok 15 Toto nariadenie nadobúda účinnosť 90 dní po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 27 januára 1997 Za Európsky parlament predseda J. M. GIL-ROBLES Za Radu predseda G. ZALM