title: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Europeiska unionens uppföljning av världstoppmötet om social utveckling

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 14. 02. 1997 KOM(96) 724 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET EUROPEISKA UNIONENS UPPFÖLJNING AV VARLDSTOPPMOTET OM SOCIAL UTVECKLING Sammanfattning I mars 1995 vid toppmötet om social utveckling i Köpenhamn antog stats- och regeringscheferna en deklaration och ett handlingsprogram runt tre huvudpunkter dvs. utrotning av fattigdomen, ökning av den produktiva sysselsättningen samt minskning av arbetslöshet och social integration. Den politik som på olika områden genomförts av Europeiska unionen både på nationell nivå och på gemenskapsnivå, motsvarar redan i stort sett de åtaganden som gjordes i Köpenhamn. Följaktligen är målsättningen med detta meddelande att fastställa ett begränsat antal punkter som kan utgöra målet för en omsorgsfull uppföljning inom unionen i linje med de prioriteringar som framfördes av Europeiska unionen under förberedelserna av och under själva toppmötet. Detta minskar på intet vis behovet av att fullfölja ansträngningarna att framföra EU:s gemensamma ståndpunkter i de olika frågor som kommer att tas upp i Förenta Nationerna inom ramen för uppföljningen av toppmötet. Det föreslås också att expertmöten skall ordnas för att följa upp och utvärdera Europeiska unionens genomförande av de åtaganden som gjordes i Köpenhamn. EUROPEISKA UNIONENS UPPFÖLJNING AV VARLDSTOPPMOTET OM SOCIAL UTVECKLING Inledning 1. FEM ÅTGÄRDSOMRÅDEN 1. 1 Införande av den sociala dimensionen organisationerna. inom ramen för de internationella 1. 2 Införande av bestämmelser om respekt för grundläggande sociala rättigheter samt om 1. 3 främjande av den sociala och mänskliga utvecklingen i bilaterala avtal. Införlivande av kampen mot fattigdom i utvecklingsåtgärderna och fullföljande av initiativen mot social utslagning inom gemenskapen. 1. 4 Upprätthållande av sysselsättningen som en prioritering för den ekonomiska och sociala politiken. 1. 5 Säkerställa respekten och skyddet för invandrarna, kampen mot rasism och främlingsfientlighet. 2. BREDDNING OCH STIMULERING AV DEBATTEN I TOPPMÖTETS ANDA 2. 1 Främja det civila samhällets deltagande. 2. 2 Planera expertmöten för att följa upp genomförandet av handlingsprogrammet från Köpenhamn. i EUROPEISKA UNIONENS UPPFÖLJNING AV VARLDSTOPPMOTET OM SOCIAL UTVECKLING Inledning Toppmötet i Köpenhamn om social utveckling, som var den första av sitt slag, möjliggjorde för världssamfundet att dra upp riktlinjerna för en integrerad utvecklingspolitik med tyngdpunkt på enskilda individer Denna politik grundar sig på gemensamma värderingar och understryker de nära samband som finns mellan utvecklingsmål bland vilka de viktigaste är respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet mellan män och kvinnor, minskning av fattigdom och orättvisor, ökad sysselsättning, respekt för arbetstagarnas grundläggande rättigheter, integration av missgynnade grupper, för att nämna de viktigaste. Köpenhamnsmötet ingår därför i den senare tidens konferenser med tyngdpunkten på mänsklig utveckling. (Rio, Wien, Kairo, Peking). för ramen förberedelserna presenterade kommissionen ett meddelande Inom (KOM(94)669) i vilket anges EU:s prioriteringar inför Köpenhamnsmötet. Dessa prioriteringar av multilaterala åtaganden för att uppmuntra samtliga stater att sätta upp konkreta mål för den sociala utvecklingen, för att föra de sociala rättigheterna enligt DLO- konventionen framåt och för att minska orättvisorna, dels i termer av prioriteringar som skall införlivas i gemenskapens bilaterala relationer med länder som är mottagare av finansiellt stöd eller föremål för handelsförmåner. Målet med detta meddelande är att undersöka de konkreta slutsatser som Europeiska unionen kan dra av de åtaganden som gjordes i Köpenhamn. Även om kommissionen anser att det är lämpligt att genomföra samtliga de åtaganden och åtgärder som anges i deklarationen och handlingsprogrammet (och den politik inom olika områden som förs på nationell nivå och på gemenskapsnivå svarar redan i stort sett upp mot dessa), tycks fem åtgärdsområden bland de huvudpunkter som återfinns i de dokument som antogs i Köpenhamn och de prioriteringar som framfördes av Europeiska unionen under förberedelserna av och under själva toppmötet, särskilt vara föremål för specifika kommande uppföljningsförslag från unionen. Dessa huvudpunkter är följande: - Den internationella institutionella miljön. - Införande av de grundläggande sociala rättigheterna i bilaterala avtal. - Kampen mot fattigdom - Prioritering av sysselsättningen i den ekonomiska och sociala politiken. -Respekten och skyddet främlingsfientlighet invandrare åtgärder för för att bekämpa rasism och Valet av dessa fem huvudpunkter minskar på intet sätt nödvändigheten av att fullfölja ansträngningarna i syfte att framföra EU: s gemensamma ståndpunkter avseende de olika frågor som uppkommit i samband med toppmötet och som kommer att följas upp i Förenta Nationerna. Gemenskapen är särskilt angelägen om principen om det civila samhällets deltagande. Gemenskapen avser att främja detta deltagande genom konkreta åtgärder I syfte att främja de principer om en integrerad social utveckling som initierades i Köpenhamn och säkerställa gemenskapens fortsatta åtaganden genom en konsekvent uppföljning, föreslår kommissionen också att expertmöten ordnas i syfte att utvärdera genomförandet av de åtaganden som gjordes i Köpenhamn. 1. FEM ÅTGÄRDSOMRÅDEN 1. 1. INFÖRANDE AV DEN SOCIALA DIMENSIONEN INOM RAMEN FÖR DE INTERNATIONELLA ORGANISATIONERNA Samtidigt som de bekräftade att det främsta ansvaret för den sociala utvecklingen åvilar den nationella politiken, underströks under toppmötet även de internationella institutionernas tilltagande betydelse. Mot bakgrund av globaliseringen av ekonomin, ökningen av världshandeln och globaliseringsprocesserna, påkallar den nationella politikens minskade oberoende i själva verket ett utökat internationellt samarbete. Omdaningen av de internationella institutionerna har för övrigt dragit G7:s uppmärksamhet till sig. I Halifax och Lyon diskuterade de största industriländerna konsekvenserna av globaliseringen och det ökade ömsesidiga beroendet såväl avseende ländernas nationella politik som politiken på olika områden som påverkar den hållbara utvecklingen. I Lyon uttryckte de också önskemål om ett nytt partnerskap för utveckling som bland annat skulle omfatta de av både utvecklingsländerna själva och bilaterala och multilaterala biståndsgivare. sociala utvecklingsaspekterna innebära deltagande och De beslut som togs av Europeiska rådets vid dess senare möten visar att EU går i riktning mot en integrerad politik vilket innebär att kampen mot arbetslösheten och minskningen av budgetunderskotten måste gå hand i hand, en större samverkan mellan rådet (sociala frågor) och rådet (ekonomiska och finansiella frågorna) borde möjliggöra att dessa frågor hanteras på ett mer enhetligt sätt På internationell nivå finns ett behov av att skapa möjligheter för tillväxt, stabilitet och sysselsättning med respekt för multilaterala arbetsnormer. fått förvisso större uppmärksamhet på den internationella Sysselsättningen har dagordningen under de senaste åren, särskilt inom ramen för G7-mötena inbegripet konferenserna internationella organisationernas arbetsprogram såsom EG och OECD. Likafullt har samarbetet mellan internationella institutioner på sysselsättningsområdet hittills bara lett till små resultat. Några lovande tecken är de kontakter som har inletts mellan IMF och ILO samt att en arbetsgrupp för i Detroit och Lille och inom de k "hållbara arbetstillfällen och livsvillkor" har inrättats inom ramen för FN:s administrativa samordningskommitté. Föreslagna riktlinjer institutioner som verkar Med hänsyn till den speciella roll som ILO får i handlingsprogrammet vad gäller möjligheten att påverka omfattningen och kvaliteten av sysselsättningen, anser kommissionen att det finns ett behov av närmare samarbete mellan denna organisation och de tre andra huvudområden, nämligen IMF för makroekonomisk politik, Världsbanken för utvecklingsfrågor, särskilt struktur- och sektorpolitik, och WTO för handelspolitik. Detta skulle komplettera de riktlinjer som fastställdes i Halifax och som följdes upp i Lyon, vilket skulle göra det möjligt för världssamfundet att bättre samordna den internationella politiken inom olika områden. inom I kapitel 5 i det handlingsprogram som antogs i Köpenhamn berörs uppföljningsfrågorna. I programmets underliggande analys understryks nödvändigheten av att ge mer utrymme till de ekonomiska och sociala aspekterna i utformningen och genomförandet av politiken inom dessa områden. På det praktiska planet föreslås särskilt att, eventuellt i samband med Världsbankens utvecklingskommittés och IMF:s sessioner, gemensamma möten på hög nivå organiseras med Förenta Nationernas generalsekreterare, IMF, Världsbanken, ILO, Förenta Nationemas fonder och program samt andra lämpliga organ, för att studera genomförandet av deklarationen och handlingsprogrammet. Kommissionen anser att Europeiska unionen borde stödja principen om sådana möten (nämns anmoda generalsekreteraren att regelbundet sammankalla dem från och med 1996 inom ramen för administrativa samordningskommittén. stycke 95g) och generalförsamlingen rekommendera att i Kommissionen borde likaledes stödja denna princip inom ramen för G7:s diskussioner rörande de internationella organisationerna, särskilt vad avser det mål om större enhetlighet som fastställdes i Lyon. Ekonomiska och sociala kommittén spelar en central roll i säkerställandet av samordnad uppföljning av de stora konferenserna inom ekonomiska, sociala och närliggande områden i syfte att undvika dubbelarbete och för att främja en integrerad politik. Ett förnyat utskott för social utveckling borde biträda Ekonomiska och sociala kommittén med ett flerårigt tematiskt arbetsprogram med inriktning på toppmötets tre huvudpunkter. INFÖRANDE 1. 2. FÖR GRUNDLÄGGANDE SOCIALA RÄITICHE1 ER SAMT OM FRÄMJANDE AV DEN SOCIALA OCH MÄNSKLIGA UTVECKLINGEN I BILATERALA AVTAL BESTÄMMELSER OM RESPEKT AV I sina yttre förbindelser har Europeiska unionen utvecklat en politik för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som täcker en bred skala av åtgärder. I detta hänseende offentliggjorde kommissionen i november 1995 ett meddelande med rubriken <r. "Europeiska unionen och den externa dimensionen av mänskliga rättigheter: från Rom till Maastricht och framöver" När det gäller i synnerhet avtalsbundna relationer med tredje land skall sedan 1992 en klausul om mänskliga rättigheter utgöra en väsentlig del av de avtal som ingås med länderna i fråga. Denna bestämmelse avser samtliga rättigheter, inte bara de medborgerliga och politiska rättigheterna, utan också rätten till utveckling samt ekonomiska, kulturella och sociala rättigheter. Kommissionen utvecklade innebörden av denna bestämmelse i sitt meddelande av maj 1995 "om införande av respekten för de demokratiska principerna och mänskliga rättigheterna i avtal mellan gemenskapen och tredje land". Vad gäller den sociala dimensionen tar unionen vederbörlig hänsyn till dessa frågor. Härvidlag antog rådet (utvecklingssamarbete) en resolution i november 1996 om mänsklig och social utveckling och Europeiska unionens utvecklingspolitik. Dessutom omfattar vitboken som skall fungera som vägledning åt länderna i Central- och Östeuropa vad gäller deras förberedelse för integrationen i den inre marknaden, också det nya Europa- Medelhavsavtalet om partnerskap som antogs av Europeiska rådet i Cannes och i vilken en stor del behandlas de sociala och mänskliga aspektema. I den del av handlingsprogrammet som ägnas åt förbättring av kvaliteten på arbete och sysselsättning förbinder sig samtliga regeringar som representerades i Köpenhamn att främja respekten för arbetstagarnas grundläggande rättigheter, och särskilt att tillämpa ILO- konventionerna (i de fall länderna har undertecknat dessa konventioner), eller respektera de principer som ligger till grund för dem (i övriga fall). När det gäller bilaterala relationer och vid tilldelning av stöd och handelsförmåner bör gemenskapen ge företräde åt länder som vidtar konkreta åtgärder för att respektera detta åtagande. Föreslagna åtgärder a) I sina yttre förbindelser har Europeiska unionen utarbetat en politik i fråga om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som omfattar en bred skala av åtgärder. I detta hänseende antog kommissionen i november 1995 ett meddelande med rubriken "Europeiska unionen och den externa dimensionen av mänskliga rättigheter: från Rom till Maastricht och framöver". När det gäller särskilt förbindelserna med tredje land skall sedan 1992 en bestämmelse infogas i de avtal som ingås med tredje land i vilken det anges att de mänskliga rättigheterna utgör en väsentlig del av dessa avtal. Denna bestämmelse avser samtliga rättigheter, inte bara de medborgerliga och politiska, utan också de som rör utveckling samt ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Kommissionen har utvecklat innebörden av denna bestämmelse i sitt meddelande från maj 1995 "om beaktandet av respekten för demokratiska principer och mänskliga rättigheter i gemenskapens avtal med tredje land". En dialog mellan unionen och utvecklingsländerna omfattar därför naturligtsvis dessa frågor. t b) Unionen ser till att utvecklingen av de mänskliga resurserna ingår som en viktig del i den ekonomiska och sociala utvecklingen genom utbildning och yrkeskvalifikationer samt genom att förbättra de missgynnade befolkningsgruppernas levnadsvillkor. När det gäller mänskliga rättigheter erkänner unionen behovet av att försvara arbetarnas grundläggande rättigheter med beaktande av de principer som anges i Internationella arbetsorganisationens bestämmelser, tvångsarbete och barnarbete, föreningsfrihet, rätten till organisation och till kollektiva förhandlingar samt principen om icke-diskriminering. inbegripet de som rör förbud mot I sitt samarbete med andra länder kommer gemenskapen att ta upp frågor rörande sysselsättning och respekten för de grundläggande sociala rättigheterna och försöka finna möjligheter till samarbete i sociala frågor. c) Målet skulle vara följande. -Främja ländernas egna analyser och fastställanden av konkreta ändamål för den sociala utvecklingen vad avser sysselsättning, hälsa, utbildning/yrkesutbildning och kamp mot fattigdom samt utvecklingen av politiska målsättningar på detta område, - Främja en utveckling av dialogen mellan regeringar, sociala partner och grupper inom det civila samhället om frågor som rör sysselsättning, hälsa och utbildning, - Genomföra konkreta åtgärder och program för att främja den sociala utvecklingens målsättningar och förverkliga respekten för ILO: s konventioner. För att genomföra denna del av det sociala samarbetet måste gemenskapen eftersträva ett närmare samarbete, dvs definitionen av de gemensamma samarbetsprogrammen, med specialinstitutioner och organ, såsom FN: s utvecklingsprogram, ILO och europeiska sociala partner. Kommissionen anser att ett bra sätt att förstärka den sociala dimensionen i genomförandet av gemenskapens utvecklingssamarbete, och särskilt med de minst utvecklade, är att på grundval av det åtagande toppmötets handlingsprogram genom gemensam överenskommelse avsätta 20 % av gemenskapens biståndsmedel för utveckling och 20 % av utvecklingsländernas offentliga utgifter till grundläggande sociala program. som anges i INFÖRLIVANDE 1. 3. I UTVECKLINGSÅTGÄRDERNA OCH FULLFÖLJANDE AV INITIATIVEN MOT SOCIAL UTSLAGNING INOM GEMENSKAPEN FATTIGDOM KAMPEN MOT AV 1. 3. 1. I det handlingsprogram som antogs i Köpenhamn rekommenderas att strategier genomförs i vilka fastställs konkreta mål för minskning av fattigdomen och avskaffande av den absoluta fattigdomen, och i vilka dessa mål integreras med den ekonomiska och sociala politik som förs på lokal, nationell och regional nivå. Programmet manar också till ett förstärkt internationellt samarbete, till stöd för internationella organisationer och till mobilisering av både de offentliga sektorerna och de privata för att bidra till förverkligandet av nationella mål för att minska fattigdomen. På EU-planet, inom ramen för utvecklingssamarbetet, är kampen mot fattigdomen en av de prioriterade områdena inom vilket medlemsstaterna och gemenskapen avser att förstärka samordningen av deras respektive politik och åtgärder ute i samhället. Allmänna gemensamma riktlinjer antogs av rådet i december 1993, vilka särskilt understryker den grundläggande politiska dimensionen hos kampen mot fattigdomen som inte kan nå sitt mål utan en bestående politisk vilja att minska orättvisorna vid fördelningen av tillväxtens resultat och vid tillgången till produktionsresurser och sociala tjänster. I detta hänseende bör en minskning av orättvisorna mellan män och kvinnor prioriteras Den politik som har valts av rådet är en integrerad och långsiktig politik som berör samtliga utvecklingsinstrument och där tonvikten ligger på den politiska dialogen mellan finansiärerna och myndigheterna i mottagarländerna, liksom på befolkningens deltagande. För att bättre bekräfta sin roll att stödja den interna politiken som syftar till att minska fattigdomen och orättvisorna, och närmare definiera prioriteringarna vid handläggningen av utvecklingsprojekt och utvecklingsprogram, skulle gemenskapen kunna öka sitt stöd till utveckling av analys- och informationsinstrument, och verkligen integrera dem med olika samarbetsområden. föreslagna åtgärder I den politiska dialog som gemenskapen för med utvecklingsländerna beaktas systematiskt en analys av situationen vad beträffar fattigdom, på grundval av framstegsindikatorer samt en utvärdering av inhemska politiska åtgärder till förmån för en minskning av fattigdom och orättvisor, genom indikatorer såsom andelen offentliga utgifter som går till grundläggande social service jämfört med andra icke-produktiva utgifter, eller en uppskattning av de allmänna hindren för tillträde, särskilt för kvinnor, till produktionsresurser och produktion På samma gång kommer gemenskapen att förbättra sitt eget system för analys och utvärdering av sina program för att möjliggöra en mera exakt uppskattning av deras inverkan på fattigdomen. Slutligen skulle gemenskapen kunna överväga en utökning av sina åtgärder avseende utvecklingsutbildning för att öka det allmänna medvetandet i Europa om fattigdomsproblemen i världen. 1. 3. 2. Det bör också säkerställas att de ekonomiska framsteg som görs inom unionen kommer alla till del. Som understryks i de analyser som gjordes inom ramen för toppmötet ökar den sociala utslagningen i industrialiserade ekonomier vid strukturomvandlingar. Kommissionen kommer, såsom antyds i det medelsiktiga sociala handlingsprogrammet, att fortsätta att uppmärksamt följa denna fråga. En europeisk debatt om social utslagning inleddes under 1996 och en rapport om alla gemenskapsåtgärder på det här området lades fram under 1996. Inom ramen för Europeiska socialfonden blev kampen mot social utslagning redan 1989 en av prioriteringarna. Ett av dess viktigaste mål syftar till att bekämpa långtidsarbetslösheten och underlättaden social integrationen för ungdomar och för personer från mer utsatta grupper (narkomaner, invandrare, fd interner,. ). När det gäller jämlikhet mellan män och kvinnor har denna princip på det hela taget införlivats i gemenskapens politik och åtgärder. I dag används 5,6 miljarder ecu till kampen mot utslagning. I gemenskapen sysselsättningsprogram möjliggörs ett smidigare tillvägagångssätt där alla aspekter av utslagning beaktas och behandlas på ett enhetligt sätt. 730 miljoner ecu används till kampen mot utslagning under avsnittet Horisont i programmet Sysselsättning. 1. 4. PRIORITERING FÖR DEN EKONOMISKA OCH SOCIALA POLITIKEN UPPRÄTTHÅLLANDE AV SYSSELSÄTTNINGEN SOM EN I Köpenhamnsdeklarationen och handlingsprogrammet läggs tonvikten i den ekonomiska och sociala politiken och i strategierna för hållbar utveckling på att skapa sysselsättning, minska arbetslösheten och främja skäligt betalda arbeten. Regeringarna åtog sig att föra en aktiv sysselsättningspolitik och prioritera nationell och som skapar sysselsättning internationell politik I handlingsprogrammet understryks sysselsättningens betydelsefulla roll för att minska fattigdomen och för att främja social integration Tonvikten ligger på nödvändig samverkan på alla plan mellan staten, arbetsmarknadspartema och det civila samhället, och på de 9 ansträngningar som måste göras när det gäller att satsa på immateriellt kapital. Satsningen på utbildning är av avgörande betydelse för den ekonomiska tillväxten och därmed också för sysselsättningen samt för att förbättra anpassningsförmågan hos män och kvinnor inför de globala ekonomiska förändringarna. Sysselsättningspolitiken måste dessutom säkerställa jämställdheten mellan män och kvinnor samt respekten för principen mot rasdiskriminering, etnisk, religiös eller annan diskriminering. Europeiska unionen har gjort kampen för sysselsättningen till en av sina viktigaste uppgifter. I den strategi som valts i överensstämmelse med den makroekonomiska politiken vars mål är monetär stabilitet och minskning av för stora budgetunderskott, identifieras fem huvudområden som är av stor betydelse för skapandet av sysselsättning: - Förbättring av utsikterna till sysselsättning genom investeringar i yrkesutbildning. - Tillväxten skall leda till ökad sysselsättning. - Sänkning av den indirekta arbetskostnaden till förmån för skapande av sysselsättning. - Effektivisering av arbetsmarknadspolitiken. - Åtgärder till förmån för grupper som är särskilt hårt drabbade av arbetslöshet. i ett flerårigt program, med hänsyn tagen Europeiska rådet i Essen uppmanade medlemsstaterna att införliva dessa rekommendationer i deras nationella politik till särdragen i medlemsstaternas ekonomiska och sociala situation. I december 1995 bekräftade Europeiska rådet i Madrid att skapandet av sysselsättning utgör det ekonomiska, sociala och politiska huvudmålet för Europeiska unionen och dess medlemsstater För första gången har en av rådet (ekonomiska och finansiella frågor samt abetsmarknadsfrågor och sociala frågor) och kommissionen gemensamt framlagd rapport utmynnat i samstämmighet i analysen av den väg som skall följas för att den ekonomiska återhämtningen skall leda till en tydligare förbättring av sysselsättningssituationen. I juni 1996 föreslog ordförande Santer en förtroendepakt för sysselsättning i syfte att mobilisera alla berörda aktörer att fullt ut utnyttja den europeiska multiplikatoreffekten och ge en dimension på lång och medellång sikt till åtgärder för bekämpning av arbetslösheten. Denna politik i vilken ett omfattande ramverk fastställs välkomnades av Europeiska rådet i Florens som underströk behovet att ge ny kraft till strategin för skapande av sysselsättning. Den gemensamma rapporten och förslaget till förtroendepakten följdes upp av Europeiska rådet i Dublin med en sysselsättningsförklaring som omfattar en rad konkreta och nödvändiga åtgärder för att (1) förbättra arbetsmarknadens effektivitet och investeringar i mänskliga i samhället, (3) göra skatte- och resurser, (2) ge stöd och socialförsäkringssystemen mer tjänstemarknaden, (5) förbättra konkurrenskraften och (6) främja lokal utveckling. till de svagaste grupperna sysselsättningsvänliga, (4) modernisera varu- Föreslagen inriktning Den verksamhet som beslutats och inletts av Europeiska unionen i nära samarbete med de arbetsmarknadsparterna skulle, inom ramen för en analys av de bästa tillvägagångssätten, på ett användbart sätt kunna föras vidare och konfronteras med andra initiativ inom en vidare internationell ram Med hänsyn till den speciella roll i handlingsprogrammet som ILO har lått i sysselsättningsfrågor, föreslär kornmissionen att regelbundna möten ordnas mellan de tvä institutionerna Diskussionerna om sysselsättningen bör också fortsätta inom ramen för OECD och G7. 1. 5. SÄKERSTÄLLA RESPEKTEN OCH SKYDDET FÖR INVANDRARNA, KAMPEN MOT RASISM OCH FRÄMLINGSFIENTLIGHET I Köpenhamndeklarationen förpliktar sig regeringarna att säkerställa skyddet för invandrad arbetskraft, sådan den är definierad i nationella och internationella bestämmelser, att motverka rasistiska och främlingsfientliga handlingar och att främja toleransen i samhället. Respekten för de mänskliga rättigheterna och de medborgerliga fri- och rättigheterna, kulturella och religiösa skillnader, social rättvisa och rätten till lika möjligheter är viktiga aspekter i ett mänskligare, rättvisare och mera tolerant samhälle. Planerade åtgärder - I sitt medelfristiga sociala handlingsprogram avser kommissionen att inom kort utfärda en rekommendation i syfte att uppmuntra samtliga medlemsstater att ratificera Förenta Nationemas konvention från 1990 om förbättring av villkoren för invandrad arbetskraft och deras familjer. - I kommissionens sociala handlingsprogram föreskrivs också att en rekommendation skall läggas fram som uppmanar medlemsstaterna att underlätta anställning av medborgare från tredje land som vistas stadigvarande och lagligt i en annan medlemsstat när dessa arbetstillfällen inte kan besättas antingen av medborgare i Europeiska unionen eller av medborgare i tredje land som vistas lagligt i den berörda medlemsstaten. Det bör nämligen noteras att medborgare i tredje land som vistas stadigvarande och lagligt i en medlemsstat för närvarande inte har rätt att flytta till en annan medlemsstat för att bedriva ekonomisk verksamhet där. - I december 1995 antog kommissionen ett meddelande om bekämpning av rasism, främlingsfientlighet och antisemitism för att dels samordna kommissionens verksamheter på detta område, dels föreslå åtgärdspunkter för framtiden. Detta meddelande åtföljs av ett förslag till rådet om att utnämna 1997 till "Europeiskt år mot rasism". 2. BREDDNING OCH STIMULERING AV DEBATTEN I TOPPMÖTETS ANDA 2. 1. FRÄMJA DET CIVILA SAMHÄLLETS DELTAGANDE Deklarationen och handlingsprogrammet stadfäster begreppet om ett samhälle för alla, där varje individ med sina rättigheter och skyldigheter spelar en aktiv roll. Regeringarna uppmanas att uppmuntra alla till att delta i samhällslivet. / '/anerade åtgärder Kommissionen liar beslutat att var I8:e månad anordna ett europeiskt forum tor att diskutera social- och arbetsmarknadspolitiken Detta forum har till uppgift att samla största möjliga urval av berörda organ. Utan att det påverkar den roll som arbetsmarknadsparterna spelar, anser kommissionen att enskilda organisationer och övriga representativa organisationer bör rådfrågas i en hel rad sociala frågor. Det första europeiska forumet har ägde rum i mars 1996. fl 2. 2 PLANERA EXPERTMÖTEN FÖR ATT FÖLJA UPP GENOMFÖRANDET AV HANDLINGSPROGRAMMET FRÅN KÖPENHAMN Expertmöten bör anordnas 1997 och 1999 för att följa upp utvecklingen i de viktigaste frågorna som berördes i Köpenhamn och, inför generalförsamlingens speciella session år 2000 som har planerats för att granska genomförandet av handlingsprogrammet från Köpenhamn, utforma en sammanställning som samtidigt täcker både de externa och interna aspekterna av EU: s politik. •IX ISSN 1024-4506 KOM(96) 724 slutlig DOKUMENT SV 11 05 Katalognummer : CB-CO-96-736-SV-C ISBN 92-78-14166-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Protocolo relativo à extensão do Acordo de Cooperação entre a Comunidade Europeia e os países membros da ASEAN à República Socialista do Vietname

eurovoc_concepts:
ASEAN countries
Vietnam
accession to an agreement
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
multilateral agreement
protocol to an agreement

formats: html pdf print

text: 5. 5. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 117/31 relativo (cid:133) extens(cid:209)o do Acordo de Coopera(cid:135)(cid:209)o entre a Comunidade Europeia e os pa(cid:146)ses membros da ASEAN (cid:133) Rep(cid:156)blica Socialista do Vietname PROTOCOLO O CONSELHO DA UNI(cid:212)O EUROPEIA, por um lado, O GOVERNO DO BRUNEI DARUSSALAM, O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DA INDON(cid:144)SIA, O GOVERNO DA MAL(cid:214)SIA, O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DAS FILIPINAS, O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DE SINGAPURA, O GOVERNO DO REINO DA TAIL(cid:215)NDIA, e O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA SOCIALISTA DO VIETNAME, por outro, TENDO EM CONTA o Acordo de Coopera(cid:135)(cid:209)o entre a Comunidade Econ(cid:155)mica Europeia e a Indon(cid:130)sia, a Mal(cid:145)sia, as Filipinas, Singapura e a Tail(cid:131)ndia, pa(cid:146)ses membros da Associa(cid:135)(cid:209)o das Na(cid:135)(cid:210)es do Sudeste Asi(cid:145)tico, assinado em 7 de Mar(cid:135)o de 1980 em Kuala Lumpur e posteriormente alargado ao Brunei Darussalam em 16 de Dezembro de 1984, a seguir designado «acordo», CONSIDERANDO QUE o Vietname, na qualidade de novo membro da Associa(cid:135)(cid:209)o das Na(cid:135)(cid:210)es do Sudeste Asi(cid:145)tico, pediu a ades(cid:209)o ao acordo, DECIDEM tornar o acordo extensivo ao Vietname e, para o efeito, designaram como plenipotenci(cid:145)rios: O CONSELHO DA UNI(cid:212)O EUROPEIA: Hans VAN MIERLO Vice Primeiro-Ministro e Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros dos Pa(cid:146)ses Baixos, Presidente em exerc(cid:146)cio do Conselho da Uni(cid:209)o Europeia Manuel MAR(cid:237)N Vice-Presidente da Comiss(cid:209)o das Comunidades Europeias O GOVERNO DO BRUNEI DARUSSALAM: Pr(cid:146)ncipe MOHAMED BOLKIAH Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DA INDON(cid:144)SIA: ALI ALATAS Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros O GOVERNO DA MAL(cid:214)SIA: DATUK ABDULLAH HAJI AHMAD BADAWI Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DAS FILIPINAS: Domingo L. SIAZON, JR. Secret(cid:145)rio dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA DE SINGAPURA: Professor S. JAYAKUMAR Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros O GOVERNO DO REINO DA TAIL(cid:215)NDIA: PRACHUAB CHAIYASAN Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros L 117/32 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 5. 5. 1999 O GOVERNO DA REP(cid:230)BLICA SOCIALISTA DO VIETNAME: NGUYEN MANH CAM Ministro dos Neg(cid:155)cios Estrangeiros OS QUAIS, ap(cid:155)s terem trocado os seus plenos poderes, reconhecidos em boa e devida forma, ACORDARAM NO SEGUINTE: O Vietname adere ao acordo por for(cid:135)a do presente protocolo. Artigo 1. o Artigo 2. o As disposi(cid:135)(cid:210)es do acordo, juntamente com as do protocolo no que respeita ao artigo 1. o do acordo, aplicam-se ao Vietname. A aplica(cid:135)(cid:209)o do acordo ao Vietname n(cid:209)o obsta (cid:133) aplica(cid:135)(cid:209)o do Acordo de Coopera(cid:135)(cid:209)o entre a Comunidade Europeia e a Rep(cid:156)blica Socialista do Vietname, assinado em 17 de Julho de 1995, que entrou em vigor em 1 de Junho de 1996. Artigo 3. o O presente protocolo entra em vigor no primeiro dia do m(cid:136)s seguinte (cid:133) data em que as partes procederem (cid:133) notifica(cid:135)(cid:209)o rec(cid:146)proca do cumprimento das formalidades necess(cid:145)rias para o efeito. Artigo 4. o O presente protocolo (cid:130) redigido em 11 exemplares nas l(cid:146)nguas alem(cid:209), dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente f(cid:130) todos os textos. Artigo 5. o Hecho en Singapur, el catorce de febrero de mil novecientos noventa y siete. Udfærdiget i Singapore den fjortende februar nitten hundrede og syvoghalvfems. Geschehen zu Singapur am vierzehnten Februar neunzehnhundertsiebenundneunzig. (cid:130)cime stg Sicjapo(cid:151)qg, stir dejat(cid:146)sseqir Vebqouaq(cid:148)ou w(cid:148)kia emmiaj(cid:149)sia emem(cid:147)mta ept(cid:145). Done at Singapore on the fourteenth day of February in the year one thousand nine hundred and ninety-seven. Fait (cid:133) Singapour, le quatorze f(cid:130)vrier mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept. Fatto a Singapore, add(cid:141) quattordici febbraio millenovecentonovantasette. Gedaan te Singapore, de veertiende februari negentienhonderd zevenennegentig. Feito em Singapura, em catorze de Fevereiro de mil novecentos e noventa e sete. Tehty Singaporessa nelj(cid:132)nten(cid:132)toista p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta vuonna tuhatyhdeks(cid:132)nsataayhdeks(cid:132)n- kymment(cid:132)seitsem(cid:132)n. Som skedde i Singapore den fjortonde februari nittonhundranittiosju. 5. 5. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 117/33 Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab F(cid:129)r die Europ(cid:132)ische Gemeinschaft Cia tgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) Joim(cid:149)tgta For the European Community Pour la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne Per la Comunit(cid:133) europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteis(cid:148)n puolesta P(cid:134) Europeiska gemenskapens v(cid:132)gnar For the Government of Brunei-Darussalam For the Government of the Republic of Indonesia For the Government of Malaysia L 117/34 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 5. 5. 1999 For the Government of the Republic of the Philippines For the Government of the Republic of Singapore For the Government of the Kingdom of Thailand For the Government of the Socialist Republic of Vietnam


title: 1997 m. vasario 14 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 270/97, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I, II, III ir IV priedus

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
waste

text: 274 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/20 t. 31997R0270 L 45/8 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1997 2 15 KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 270/97 1997 m. vasario 14 d. iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I, II, III ir IV priedus EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90, nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nusta- tymo tvarką Bendrijoje (1), su paskutiniai pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 211/97 (2), ypač į jo 6, 7 ir 8 straipsnius, kadangi pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 didžiausi likučių kiekiai palaipsniui turi būti nustatyti visoms farmakologiškai aktyvioms medžiagoms, Bendrijoje naudojamoms veterinari- niuose vaistuose, kurie skiriami maistui skirtiems gyvūnams; kadangi didžiausi likučių kiekiai turėtų būti nustatomi tik po to, kai Veterinarinių vaistų komitetas patikrina visą atitinkamą informaciją apie konkrečios medžiagos likučių saugą gyvūninės kilmės maisto produktų vartotojui ir likučių poveikį pramoni- niam maisto produktų perdirbimui; kadangi nustatant didžiausią veterinarinių vaistų likučių kiekį gyvūninės kilmės maisto produktuose būtina apibrėžti gyvūnų, kuriuose gali būti likučių, rūšis, likučių lygius kiekviename svar- biame gydyto gyvūno kūno audinyje (tiriamasis audinys), ir likučio (nustatomasis likutis), tinkamo stebėti ir kontroliuoti likučių kiekį, tipą; kadangi siekiant kontroliuoti likučių kiekį, kaip numatyta atitin- kamuose Bendrijos teisės aktuose, didžiausi likučių kiekiai paprastai turėtų būti nustatyti tiriamuose kepenų arba inkstų audiniuose; kadangi vis dėlto kepenys ir inkstai dažnai pašali- nami iš skerdenų, skirtų tarptautinei prekybai, todėl didžiausi likučių kiekiai visuomet turėtų būti nustatyti raumenų arba riebalų audiniuose; kadangi doramektinas ir sefazolinas (pienui) turėtų būti įtraukti į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I priedą; alfaprostolis, sefazolinas, medroksiprogesterono kadangi acetatas ir propileno glikolis turėtų būti įtraukti į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 II priedą; kadangi siekiant baigti mokslinius tyrimus, sepafirinas turėtų būti įtrauktas į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 III priedą; kadangi matyti, kad didžiausi likučių kiekiai negali būti nusta- likučiai, bet kokiu kiekiu esantys tyti chloroformui, kadangi gyvūninės kilmės maisto produktuose, kelia pavojų vartotojo sveikatai; kadangi todėl chloroformas turėtų būti įtrauktas į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 IV priedą; kadangi iki šio reglamento įsigaliojimo turėtų būti numatytas 60 dienų laikotarpis, kad valstybės narės, siekdamos atsižvelgti į šio reglamento nuostatas, galėtų padaryti visas pritaikomąsias pataisas, kurių gali prireikti į rinką atitin- kamus veterinarinius vaistus, kurie buvo išduoti pagal Tarybos direktyvą 81/851/EEB (3) su paskutiniais pakeitimais padarytais Direktyva 93/40/EEB (4), kad būtų atsižvelgta į šio reglamento nuostatas; leidimams pateikti kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Veteri- narinių vaistų nuolatinio komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I, II, III ir IV priedai keičiami kaip nurodyta pridedamame priede. kadangi tais atvejais, kai veterinariniai vaistai skirti dedekliams paukščiams, gyvūnams laikotarpiu arba bitėms, laktacijos didžiausi likučių kiekiai taip pat turi būti nustatomi kiauši- niams, pienui arba medui; 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja šešiasdešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. (1) OL L 224, 1990 8 18, p. 1. (2) OL L 35, 1997 2 5, p. 1. (3) OL L 317, 1981 11 6, p. 1. (4) OL L 214, 1993 8 24, p. 31. 03/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 275 Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1997 m. vasario 14 d. Komisijos vardu Martin BANGEMANN Komisijos narys A. Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I priedas keičiamas taip: 1. Priešinfekciniai reagentai 1. 2. Antibiotikai 1. 2. 2. Sefalosporinai PRIEDAS Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Nustatomasis likutis Gyvūnų rūšys DLK Tiksliniai audiniai Kitos nuostatos „1. 2. 2. 2. Sefazolinas Sefazolinas Galvijai 50 ###g/kg Pienas“ 2. Priešparazitiniai reagentai 2. 3. Reagentai, veikiantys endoparazitus ir ektoparazitus 2. 3. 1. Avermektinai Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Nustatomasis likutis Gyvūnų rūšys DLK Tiksliniai audiniai Kitos nuostatos „2. 3. 1. 3. Doramektinas Doramektinas Galvijai 150 µg/kg Riebalai 100 µg/kg Kepenys 30 µg/kg 10 µg/kg Inkstai Raumenys“ B. II priedas keičiamas taip: 2. Organiniai junginiai „2. 75. Alfaprostolis 2. 76. Sefazolinas 2. 77. Medroksiprogesterono acetatas 2. 78. Propileno glikolis Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Gyvūnų rūšys Kitos nuostatos Galvijai, kiaulės, arkliai, asilai ir jų hibridai Galvijai Avys Tik intramamariniam vartojimui (išskyrus atvejus, kai tešmuo gali būti vartojamas žmonių maistui) Vaginalinis vartojimas tik zootechnikos tikslais Visos rūšys, iš kurių gaminamas maistas“ 2 7 6 L T E u r o p o s S ą j u n g o s o f i c i a l u s i s l e i d n y s i 0 3 / 2 0 t. C. III priedas keičiamas taip: 1. Priešinfekciniai reagentai 1. 2. Antibiotikai 1. 2. 4. Sefalosporinai Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Nustatomasis likutis Gyvūnų rūšys DLK Tiksliniai audiniai Kitos nuostatos „1. 2. 4. 2. Sefapirinas Sefapirino ir dezacetilse- fapirino suma Galvijai 100 µg/kg Inkstai 50 µg/kg 10 µg/kg Raumenys, kepenys, riebalai Pienas“ Laikini DLK nustoja galioti nuo 1999 1 1" D. IV priedas keičiamas taip: Farmakologiškai aktyvių medžiagų, kurioms gali būti nustatyti didžiausi kiekiai, sąrašas: „9. Chloroformas“ 0 3 / 2 0 t. L T E u r o p o s S ą j u n g o s o f i c i a l u s i s l e i d n y s i 2 7 7


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 280/97 dell'on. Gérard CAUDRON al Consiglio. Ora legale

eurovoc_concepts:
EU Member State
France
approximation of laws
competence of the Member States
summertime

formats: html print


title: Verordnung (EG) Nr. 271/97 der Kommission vom 14. Februar 1997 zur Regelung der Einfuhr bestimmter Er. eugnisse des Rindfleischsektors gemäß Verordnung (EG) Nr. 70/97 des Rates

eurovoc_concepts:
Yugoslavia
beef
certificate of origin
import
originating product
tariff quota

formats: html pdfa1b print


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 528/97 van Hiltrud BREYER aan de Commissie. Het ongeval met het kernafvaltransport in Apach (Lotharingen)

eurovoc_concepts:
Lorraine
container
cross-border transport
radiation protection
radioactive waste
radioactivity
rail transport
transport accident
transport of dangerous goods
transport safety


title: Protokoll om utvidgning av samarbetsavtalet mellan medlemsländerna i ASEAN och Europeiska gemenskapen till att omfatta även Socialistiska republiken Vietnam

text: 5. 5. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 117/31 om utvidgning av samarbetsavtalet mellan medlemsl(cid:132)nderna i ASEAN och Europeiska gemenskapen till att omfatta (cid:132)ven Socialistiska republiken Vietnam PROTOKOLL EUROPEISKA UNIONENS R(cid:143)D, (cid:134) ena sidan, BRUNEI DARUSSALAMS REGERING, REPUBLIKEN INDONESIENS REGERING, MALAYSIAS REGERING, REPUBLIKEN FILIPPINERNAS REGERING, REPUBLIKEN SINGAPORES REGERING, KONUNGARIKET THAILANDS REGERING och SOCIALISTISKA REPUBLIKEN VIETNAMS REGERING, (cid:134) andra sidan, SOM BEAKTAR samarbetsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Indonesien, Malaysia, Filippinerna, Singapore och Thailand – medlemsstater i sammanslutningen av sydostasiatiska stater – som undertecknades i Kuala Lumpur den 7 mars 1980 och den 16 november 1984 utvidgades till att omfatta (cid:132)ven Brunei Darussalam, nedan kallat avtalet, SOM BEAKTAR att Vietnam som ny medlem i sammanslutningen av sydostasiatiska stater har ans(cid:148)kt om anslutning till avtalet, HAR BESLUTAT att utvidga avtalet till att omfatta (cid:132)ven Vietnam, och har i detta syfte som sina befullm(cid:132)kti- gade ombud utsett EUROPEISKA UNIONENS R(cid:143)D: Hans VAN MIERLO Nederl(cid:132)ndernas vice premi(cid:132)rminister och utrikesminister, Europeiska unionens r(cid:134)ds sittande ordf(cid:148)rande Manuel MARIN vice ordf(cid:148)rande f(cid:148)r Europeiska gemenskapernas kommission BRUNEI DARUSSALAMS REGERING: Prins MOHAMED BOLKIAH Utrikesminister REPUBLIKEN INDONESIENS REGERING: ALI ALATAS Utrikesminister MALAYSIAS REGERING: DATUK ABDULLAH HAJI AHMAD BADAWI Utrikesminister REPUBLIKEN FILIPPINERNAS REGERING: Domingo L. SIAZON, JR Sekreterare f(cid:148)r utrikes fr(cid:134)gor REPUBLIKEN SINGAPORES REGERING: Professor S. JAYAKUMAR Utrikesminister KONUNGARIKET THAILANDS REGERING: PRACHUAB CHAIYASAN Utrikesminister L 117/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 5. 5. 1999 SOCIALISTISKA REPUBLIKEN VIETNAMS REGERING: NGUYEN MANH CAM Utrikesminister SOM, sedan de utv(cid:132)xlat sina fullmakter och funnit dem vara i god och beh(cid:148)rig form, HAR ENATS OM F(cid:153)LJANDE: Genom detta protokoll ansluter sig Vietnam till avtalet. Artikel 1 Artikel 2 Best(cid:132)mmelserna i avtalet tillsammans med protokollet om artikel 1 i avtalet skall till(cid:132)mpas p(cid:134) Vietnam. Artikel 3 Avtalets till(cid:132)mpning p(cid:134) Vietnam skall inte p(cid:134)verka till(cid:132)mpningen av det samarbetsavtal mellan Europeiska gemenskapen och Socialistiska republiken Vietnam som undertecknades den 17 juli 1995 och tr(cid:132)dde i kraft den 1 juni 1996. Detta protokoll tr(cid:132)der i kraft den f(cid:148)rsta dagen i den m(cid:134)nad som f(cid:148)ljer p(cid:134) den dag d(cid:134) parterna underr(cid:132)ttat varandra om att de f(cid:148)rfaranden som (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndiga f(cid:148)r detta (cid:132)ndam(cid:134)l har avslutats. Artikel 4 Detta protokoll (cid:132)r uppr(cid:132)ttat i elva exemplar p(cid:134) danska, nederl(cid:132)ndska, engelska, finska, franska, tyska, grekiska, italienska, portugisiska, spanska och svenska, vilka samtliga texter har samma giltighet. Artikel 5 Hecho en Singapur, el catorce de febrero de mil novecientos noventa y siete. Udfærdiget i Singapore den fjortende februar nitten hundrede og syvoghalvfems. Geschehen zu Singapur am vierzehnten Februar neunzehnhundertsiebenundneunzig. (cid:130)cime stg Sicjapo(cid:151)qg, stir dejat(cid:146)sseqir Vebqouaq(cid:148)ou w(cid:148)kia emmiaj(cid:149)sia emem(cid:147)mta ept(cid:145). Done at Singapore on the fourteenth day of February in the year one thousand nine hundred and ninety-seven. Fait (cid:133) Singapour, le quatorze f(cid:130)vrier mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept. Fatto a Singapore, add(cid:141) quattordici febbraio millenovecentonovantasette. Gedaan te Singapore, de veertiende februari negentienhonderd zevenennegentig. Feito em Singapura, em catorze de Fevereiro de mil novecentos e noventa e sete. Tehty Singaporessa nelj(cid:132)nten(cid:132)toista p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta vuonna tuhatyhdeks(cid:132)nsataayhdeks(cid:132)n- kymment(cid:132)seitsem(cid:132)n. Som skedde i Singapore den fjortonde februari nittonhundranittiosju. 5. 5. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 117/33 Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab F(cid:129)r die Europ(cid:132)ische Gemeinschaft Cia tgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) Joim(cid:149)tgta For the European Community Pour la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne Per la Comunit(cid:133) europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteis(cid:148)n puolesta P(cid:134) Europeiska gemenskapens v(cid:132)gnar For the Government of Brunei-Darussalam For the Government of the Republic of Indonesia For the Government of Malaysia L 117/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 5. 5. 1999 For the Government of the Republic of the Philippines For the Government of the Republic of Singapore For the Government of the Kingdom of Thailand For the Government of the Socialist Republic of Vietnam


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 554/97 dell'on. Doeke EISMA alla Commissione. Programmi ECOS e Ouverture

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
EU financing
EU programme
administrative procedure
management
project management
region
regional cooperation
town


title: Wanderungsstatistik 1996.

eurovoc_concepts:
migration
population statistics


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 313/97 von Michèle LINDEPERG an den Rat. Politik des Rates betreffend das Asylrecht

eurovoc_concepts:
aid to refugees
approximation of laws
human rights
international human rights law
refugee
right of asylum


eurovoc_concepts:
Mauritius
agreement (EU)
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing regulations
protocol to an agreement

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 14. 02. 1997 COM(97)43 final 97/0035 (CNS) Proposition de DECISION DU CONSEIL concernant la conclusion de l'accord sous forme d'échange de lettres relatif à l'application provisoire du protocole fixant les possibilités de pêche et la compensation financière prévues dans l'accord entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche au large de Maurice, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999 Proposition de REGLEMENT (CEÏ DU CONSEIL relatif à la conclusion du protocole définissant, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, les possibilités de pêche et la contribution financière prévues par l'accord conclu entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche dans les eaux mauriciennes (présentées par la Commission) i lift "1 EXPOSE DES MOTIFS Le protocole annexé à l'accord de pêche entre la CE et Maurice est arrivé à échéance le 30. 11. 1996. Un nouveau protocole a été paraphé entre les deux parties le 26. 11. 1996, pour fixer les conditions techniques et financières des activités de pêche des navires de la CE dans les eaux de Maurice pour la période du 1. 12. 1996 au 30. 11. 1999. La Commission propose sur cette base que le Conseil adopte : par décision, le projet d'accord sous forme d'échange de lettres relatif à l'application provisoire du nouveau protocole dans l'attente de son entrée en vigueur définitive, par règlement, le protocole fixant les possibilités de pêche et les conditions techniques et financières y afférentes convenues entre la CE et Maurice pour la période du 1. 12. 1996 au 30. 11. 1999. £ Proposition de DECISION DU CONSETL concernant la conclusion de l'accord sous forme d'échange de lettres relatif à l'application provisoire du protocole fixant les possibilités de pêche et la compensation financière prévues dans l'accord entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche au large de Maurice, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999 LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche dans les eaux mauriciennes (1), vu la proposition de la Commission, considérant que la Communauté et l'île Maurice ont procédé à des négociations pour déterminer les modifications ou compléments à introduire dans l'accord concernant la pêche au large de l'île Maurice à la fin de la période d'application du protocole; considérant que, à la suite de ces négociations, un nouveau protocole a été paraphé le 26 novembre 1996 ; considérant que, par ce protocole, les pêcheurs de la Communauté détiennent des possibilités de pêche dans les eaux relevant de la souveraineté ou de la juridiction de l'île Maurice pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999 ; considérant que, pour éviter une interruption des activités de pêche des navires de la Communauté, il est indispensable que le protocole en question soit approuvé dans les plus brefs délais ; que, pour (1) J O n °L 159 du 10. 6. 1989, p. 2. cette raison, les deux parties ont paraphé un accord sous forme d'échange de lettres prévoyant l'application, à titre provisoire, du protocole paraphé, à partir du jour suivant la date à laquelle expirent les protocoles en vigueur ; qu'il y a lieu de conclure l'accord sous forme d'échange de lettres, sous réserve d'une décision définitive au titre de l'article 43 du traité, DECIDE : Article premier L'accord sous forme d'échange de lettres relatif à l'application provisoire du protocole fixant des possibilités de pêche et la compensation financière prévues dans l'accord entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche au large de Maurice, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, est approuvé au nom de la Communauté. Le texte de l'accord est joint à la présente décision. Article 2 Le président du Conseil est autorisé à désigner les personnes habilitées à signer l'accord sous forme d'échanges de lettres à l'effet d'engager la Communauté. Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le président H ACCORD SOUS FORME D'ECHANGE DE LETTRES RELATIF A L'APPLICATION PROVISOIRE DU PROTOCOLE FIXANT LES POSSIBILITES DE PECHE ET LA COMPENSATION FINANCIERE PREVUES DANS L'ACCORD ENTRE LA COMMUNAUTE EUROPEENNE ET LE GOUVERNEMENT DE L'ILE MAURICE CONCERNANT LA PECHE AU LARGE DE L'ILE MAURICE POUR LA PERIODE DU 1ER DECEMBRE 1996 AU 30 NOVEMBRE 1999 A. ' ^TRE DU GOUVERNEMENT DE L'ILE MAURICE ML ur, érant au protocole, paraphé le 26 novembre 1996, fixant les possibilités de pêche et Mt la c apensation financière pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, j'ai l'honneur de vous informer que le gouvernement de l'île Maurice est prêt à appliquer ce protocole à titre provisoire, à partir du 1er décembre 1996, en attendant son entrée en vigueur conformément à son article 6, pourvu que la Communauté européenne soit disposée à faire de même. Il est entendu que, dans ce cas, le versement d'une première tranche égale à un tiers de la compensation financière fixée à l'article 2 du protocole doit être effectué avant le 31 mai 1997. Je vous saurais gré de bien vouloir me confirmer l'accord de la Communauté européenne sur une telle application provisoire. Veuillez agréer, Monsieur, l'assurance de ma très haute considération. Pour le gouvernement de l'île Maurice -5" B. LETTRE DE LA COMMUNAUTE EUROPEENNE Monsieur, J'ai l'honneur d'accuser réception de votre lettre de ce jour libellée comme suit : "Me référant au protocole, paraphé le 26 novembre 1996, fixant les possibilités de pêche et la compensation financière pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, j'ai l'honneur de vous informer que le gouvernement de l'île Maurice est prêt à appliquer ce protocole à titre provisoire, à partir du 1er décembre 1996, en attendant son entrée en vigueur conformément à son article 6, pourvu que la Communauté européenne soit disposée à faire de même. Il est entendu que, dans ce cas, le versement d'une première tranche égale à un tiers de la compensation financière fixée à l'article 2 du protocole doit être effectué avant le 31 mai 1997. Je vous saurais gré de bien vouloir me confirmer l'accord de la Communauté européenne sur une telle application provisoire. " J'ai l'honneur de vous confirmer l'accord de la Communauté européenne sur une telle application provisoire. Veuillez agréer, Monsieur, l'assurance de ma très haute considération. Au nom du Conseil de l'Union européenne 6 Proposition de REGLEMENT (CE) DU CONSEfL relatif à la conclusion du protocole définissant, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, les possibilités de pêche et la contribution financière prévues par l'accord conclu entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche dans les eaux mauriciennes 97/0035 (CNS) LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 43 en liaison avec l'article 228 paragraphe 2 et paragraphe 3, premier alinéa, vu la proposition de la Commission , vu l'avis du Parlement européen , considérant que, conformément à l'accord entre la Communauté économique européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche dans les eaux mauriciennes 3, les deux parties ont procédé à des négociations pour déterminer les modifications ou compléments à introduire dans cet accord à la fin de la période d'application du protocole; considérant que, à la suite de ces négociations, un nouveau protocole fixant les possibilités de pêche et la contribution financière prévues dans l'accord précité, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, a été paraphé le 26 novembre 1996 ; considérant qu'il est dans l'intérêt de la Communauté d'approuver ce protocole, 1 2 3 JO n° C Avis rendu le (non encore paru au Journal officiel). JO n° L 159 du 10. 6. 1989, p. 2. r- A ARRETE LE PRESENT REGLEMENT : Article premier Le protocole définissant, pour la période du 1er décembre 1996 au 30 novembre 1999, les possibilités de pêche et la contribution financière prévues par l'accord conclu entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche est approuvé au nom de la Communauté. Le texte du protocole est joint au présent règlement. Article 2 Le président du Conseil est autorisé à désigner les personnes habilitées à signer le protocole à l'effet d'engager la Communauté(1). Article 3 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre. Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le président (1) La date d'entrée en vigueur du protocole sera publiée au Journal officiel des Communautés européennes par les soins du Secrétariat général du Conseil. PROTOCOLE DEFINISSANT, POUR LA PERIODE DU 1er DECEMBRE 1996 AU 30 NOVEMBRE 1999, LES POSSIBILITES DE PECHE ET LA CONTRIBUTION FINANCIERE PREVUESPAR L'ACCORD CONCLU ENTRE LA COMMUNAUTE EUROPEENNE ET LE GOUVERNEMENT DE L'ILE MAURICE CONCERNANT LA PECHE DANS LES EAUX MAURICIENNES ARTICLE PREMIER 1. En application de l'article 2 de l'accord et pour une période de trois ans à compter du 1er décembre 1996, les possibilités de pêche suivantes sont accordées : pour les thoniers senneurs océaniques : licences pour 43 navires pour les bateaux qui pèchent à la ligne (excepté les thoniers-ligneurs et les thoniers- palangriers de surface) : licences pour 100 tjb/mois en moyenne annuelle. Des licences de pêche peuvent aussi être accordées aux thoniers-ligneurs et aux thoniers-palangriers de surface. A la demande de la Communauté, ces possibilités de pêche peuvent être augmentées par la commission mixte visée à l'article 8 de l'accord. ARTICLE 2 La compensation financière visée dans l'accord pour la période susmentionnée est fixée à 1. 218. 750 écus, payables en trois tranches annuelles. En ce qui concerne la pêche du thon, cette compensation couvre un poids de captures dans les eaux mauriciennes de 7. 500 tonnes par an. Si les captures de thonidés effectuées dans les eaux mauriciennes par les bateaux de la Communauté dépassent cette quantité, le montant précité est majoré de 50 écus par tonne additionnelle. L'affectation de cette compensation relève de la compétence exclusive de l'île Maurice. La compensation financière est versée sur un compte ouvert auprès d'une institution financière ou de tout autre organisme désigné par l'île Maurice. 2. 3. 1. 2. 3. 4. ARTICLE 3 1. 2. 3. La Communauté verse également une participation de 418. 000 écus au financement de programmes scientifiques et techniques (équipements, infrastructures, etc. ) destinés à améliorer les connaissances des ressources halieutiques et de la pêche en général. Les autorités mauriciennes compétentes communiquent à la Commission un rapport succinct sur l'utilisation de ces fonds. La participation de la Communauté aux programmes scientifiques et techniques est versée sur un compte indiqué par les autorités mauriciennes. ARTICLE 4 Les deux parties reconnaissent que l'amélioration des compétences et du savoir-faire des personnes qui se livrent à la pêche maritime est une condition essentielle de la réussite de leur coopération. A cette fin, la Communauté aidera les ressortissants mauriciens à trouver des places dans des établissements situés dans ses Etats membres ou dans des Etats avec lesquels elle a conclu des accords de coopération et affectera une somme de 110 000 écus à l'octroi de bourses d'études ou de stages pratiques d'une durée maximale de cinq ans dans les diverses matières scientifiques, techniques et économiques qui se rapportent à la pêche. De cette somme, 30 000 écus peuvent être utilisés, à la demande des autorités mauriciennes, pour couvrir les frais de participation à des réunions internationales qui se rapportent à la pêche. ARTICLE 5 L'accord concernant la pêche peut être suspendu en cas de défaut de paiement par la Communauté des sommes mentionnées aux articles 2 et 3. ARTICLE 6 L'annexe de l'accord entre la Communauté européenne et le gouvernement de l'île Maurice concernant la pêche dans les eaux mauriciennes est abrogée et remplacée par l'annexe du présent protocole. Le présent protocole et son annexe entrent en vigueur à la date de leur signature. ARTICLE 7 Ils sont applicables à partir du 1er décembre 1996. AX) ANNEXE CONDITIONS DE L'EXERCICE DE LA PECHE DANS LES EAUX MAURICIENNES PAR LES NAVIRES DE LA COMMUNAUTE 1. Formalités relatives à la demande et à la délivrance de licences La procédure de demande et de délivrance des licences autorisant les navires de la Communauté à pêcher dans les eaux mauriciennes est la suivante : a) par l'intermédiaire de son représentant à l'île Maurice, la Commission des Communautés européennes présente aux autorités mauriciennes une demande de licence pour chaque navire, formulée par l'armateur qui souhaite exercer une activité de pêche au titre du présent accord, au moins vingt jours avant la date du début de la période de validité souhaitée. La demande doit être faite au moyen du formulaire prévu à cet effet par l'île Maurice, selon le modèle ci-joint ; b) toute licence est délivrée à l'armateur pour un navire déterminé. Sur demande de la Commission des Communautés européennes, la licence délivrée pour un navire peut être et, en cas de force majeure, est remplacée par une licence établie pour un autre navire de la Communauté ; c) la licence est délivrée par les autorités mauriciennes au représentant de la Commission des Communautés européennes à l'île Maurice ; d) la licence doit être conservée à bord en permanence ; toutefois, à la réception de la notification du paiement anticipatif adressée par la Commission des Communautés européennes aux autorités mauriciennes, le navire est inscrit sur une liste, qui est notifiée aux autorités mauriciennes chargées du contrôle de la pêche. Une copie de ladite licence peut être obtenue par fax dans l'attente de la réception de la licence proprement dite ; cette copie est conservée à bord et autorise le navire à pêcher sans attendre la délivrance de la licence originale ; e) les autorités mauriciennes communiquent, avant l'entrée en vigueur du présent accord, les modalités de paiement du droit de licence, et notamment les renseignements relatifs au compte bancaire et à la monnaie à utiliser. 2. Validité et paiement des licences pour les thoniers a) Les licences ont une durée de validité d'un an. Elles sont renouvelables. b) Le droit de licence est fixé à 20 écus par tonne capturée dans les eaux mauriciennes. Les licences pour thoniers sont délivrées moyennant paiement anticipatif à l'île Maurice d'une somme forfaitaire de 1 000 écus par an et par thonier-senneur, soit V /M l'équivalent du droit à acquitter pour la capture de 50 tonnes de thonidés par an dans les eaux mauriciennes. c) Le droit de licence des petits thoniers-ligneurs et des thoniers-palangriers de surface mentionnés à l'article 1er du protocole est fixé à 20 écus par tonne capturée dans les eaux mauriciennes. Les licences pour thoniers sont délivrées moyennant paiement anticipatif à l'île Maurice d'une somme forfaitaire de 500 écus par an et par navire, soit l'équivalent du droit à acquitter pour la capture de 25 tonnes de thonidés par an dans les eaux mauriciennes. d) A la fin de chaque année civile, la Commission des Communautés européennes arrête un décompte provisoire des droits dus au titre de la campagne annuelle, en se fondant sur les déclarations de captures établies par les armateurs et communiquées simultanément aux autorités mauriciennes et à la Commission des Communautés européennes. Le montant correspondant est versé au Trésor mauricien par les armateurs, au plus tard le 31 mars de l'année suivante. Le décompte définitif dès droits dus au titre d'une campagne annuelle est arrêté par la Commission des Communautés européennes, qui tient compte des avis scientifiques disponibles et de toute donnée statistique pouvant être recueillie dans l'océan Indien par l'Office de la recherche scientifique et technique outre-mer (ORSTOM), par l'Institut espagnol d'océanographie ou par une organisation internationale de la pêche. Les armateurs reçoivent notification du décompte de la Commission des Communautés européennes et disposent d'un délai de trente jours pour s'acquitter de leurs obligations financières. Si le montant dû au titre des activités de pêche effectives n'atteint pas le montant du paiement anticipatif, la somme résiduelle correspondante n'est pas récupérable par l'armateur. 3. Validité et paiement des licences pour les autres navires Pour les navires qui pèchent à la ligne (excepté les thoniers-ligneurs et les thoniers- palangriers de surface), les licences ont une durée de validité de trois, six ou douze mois. Le droit de licence annuel est fixé en fonction du tonnage de jauge brute, à raison de 60 écus par tonneau de jauge brute (tjb) au prorata de la durée de la licence. 4. Observateurs Sur demande des autorités mauriciennes, tous les navires de plus de 50 tjb prennent à bord un observateur désigné par celles-ci, qui a pour mission de vérifier les captures effectuées dans les eaux mauriciennes. L'observateur dispose de toutes les facilités, y compris l'accès aux locaux et documents, nécessaires à l'exercice de sa fonction. Il ne doit pas rester à bord plus de temps qu'il ne lui faut pour accomplir sa mission. Il est nourri et logé convenablement pendant son séjour à bord. Si un navire ayant à son bord un observateur mauricien sort des eaux mauriciennes, toute mesure doit être prise pour assurer un retour de l'observateur à l'île Maurice aussi prompt que possible, aux frais de l'armateur. 5. Rapports et communications radio At A chaque entrée dans les eaux mauriciennes ou sortie de celles-ci et tous les trois jours lorsqu'ils y pèchent, les navires de plus de 50 tjb communiquent leur position et le volume des captures détenues à bord à une station de radio (dont le nom, l'indicatif et la fréquence d'appel sont mentionnés sur la licence) ou par fax (n° 230-208-1929). Les capitaines de tous les navires, y compris les navires qui pèchent à la ligne, remplissent un formulaire "rapport de pêche" qui indique la date, la position du navire ainsi que la quantité et la ventilation par espèce des captures. Les thoniers mentionnent aussi le nombre de coups de seine et la ventilation par espèce des thonidés capturés. Ce formulaire doit être remis aux autorités mauriciennes dans les trois semaines qui suivent chaque campagne de pêche. Toutefois, pour les navires qui pèchent à la ligne, les thoniers- ligneurs et les thoniers-palangriers de surface, il doit être remis dans le mois qui suit la fin de chaque trimestre. 6. Zones de pêche Les thoniers-senneurs, thoniers-ligneurs et thoniers-palangriers de surface sont autorisés à pêcher dans les eaux mauriciennes, sauf à l'intérieur d'une zone de 12 milles marins à compter de la ligne de base. Les navires qui pèchent à la ligne ne sont autorisés à opérer que sur leurs lieux de pêche habituels, c'est-à-dire Soudan Bank et East Soudan Bank. 7. Approvisionnement des conserveries de thon Les thoniers de la Communauté doivent tenter de vendre une partie de leurs captures aux conserveries de thon mauriciennes à un prix qui doit être fixé d'un commun accord par les armateurs de la Communauté et les propriétaires des conserveries de thon mauriciennes. : A3 \;-- DEMANDE DE LICENCE POUR UN NAVIRE DE PECHE ETRANGER Nom du demandeur : Adresse du demandeur : Nom et adresse de l'affréteur du navire, s'il ne s'agit pas de la personne susmentionnée Nom et adresse d'un agent à l'île Maurice : Nom du navire : Type du navire : Pays d'immatriculation : Port et numéro d'immatriculation : Identification extérieure du navire : Indicatif d'appel radio et fréquence : Numéro de fax du navire : Longueur du navire : Largeur du navire : Type et puissance du moteur : Tonnage de jauge brute du navire : Tonnage de jauge nette du navire : Effectif minimal de l'équipage : Type de pêche pratiquée : Espèces envisagées : Période de validité demandée : Je certifie que les renseignements donnés ci-dessus sont corrects. Date : Signature : Aif FICHE FINANCIERE 1. INTITULE DE L'ACTION: Nouveau protocole financier CE/Maurice 2. LIGNE BUDGETAIRE CONCERNEE: B7-800 3. BASE LEGALE: art. 43 du traité, en liaison avec l'art. 228,par. 2 et par. 3 premier alinéa Accord CE/Maurice (JO L 159 du 10. 6. 89) 4. DESCRIPTION DE L'ACTION: 4. 1. Objectif général de l'action: protocole et annexe pour une période de 3 ans 4. 2. Période couverte par l'action et modalités prévues pour son renouvellement ou sa prorogation Période: 1. 12. 1996 au 30. 11. 1999 Modalités pour renouvellement: négociation avant l'expiration du protocole 5. CLASSIFICATION DE LA DEPENSE/RECETTE: 5. 1. DO 5. 2. CD 5. 3. Types de recette visées 6. TYPE DE LA DEPENSE - Autres: contrepartie financière en faveur d'un pays tiers en échange de possibilités de pêche octroyées par lui et consignées, dans le protocole. 7. INCIDENCE FINANCIERE 7. 1. Mode de calcul du coût total de l'action (définition des coûts unitaires) voir annexe du protocole 7. 2. Ventilation par éléments du coût de l'action CE en écus courants Ventilation (écus courants) 1997 1997 1998 Participation visée à l'art. 2 Programme scientifique Bourses 406. 250 418. 000 110. 000 406. 250 406. 250 TOTAL 1. 218. 750 418. 000 110. 000 TOTAL 934. 250 406. 250 406. 250 1. 746. 750 AÇ 7. 3. Echéancier à remplir en cas de proposition d'action nouvelle EN écus courants 1997 1997 1998 Crédits d'engagement 934. 250 406. 250 406. 250 Crédits de paiement 1997 1997 1998 934. 250 406. 250 406. 250 " " '" • • " •" •" ' TOTAL 1. 746. 750 934. 250 406. 250 406. 250 TOTAL 934. 250 406. 250 406. 250 1. 746. 750 8. DISPOSITIONS ANTI-FRAUDE PREVUES (ET RESULTATS DE LEUR MISE EN OEUVRE) Etant le paiement d'une prestation (possibité de pêcher), les contreparties financières versées par la Communauté sont utilisées par les autorités du pays tiers comme elles l'entendent, sauf à fournir à la Communauté les rapports, selon les modalités prévues dans chaque accord, sur l'utilisation de certains crédits (contribution au programme scientifique). Par ailleurs, les Etats membres doivent certifier à la Commission l'exactitude des indications figurant sur les certificats de jauge des navires afin que les contreparties financières (et les redevances) soient calculées sur des bases incontestables. A cette fin, l'accord prévoit des déclarations de captures pour les navires de la Communauté. 9. ELEMENTS D'ANALYSE COUT-EFFICACITE En terme de bénéfices de cet accord, il est évident que la valeur des captures dépasse de loin le coût de 1,75 MECU. En plus de la valeur commerciale directe des captures, on peut dégager de cet accord les bénéfices suivants : - garantie d'emploi à bord des navires de pêche, - l'effet multiplicateur dans les régions concernées sur l'emploi dans les ports, les criées, les usines de transformation, les chantiers navals et les industries de services, A G - ces emplois sont créés dans des régions où il n'existe pas d'autre alternative que la pêche, - assurer l'approvisionnement du marché communautaire en produits de la pêche. Evidemment, en plus de ces bénéfices, il faut tenir compte de l'importance de nos relations avec Maurice tant dans le secteur de la pêche que dans le domaine politique. 10. DEPENSES ADMINISTRATIVES (PARTIE A DU BUDGET) Pas d'incidence sur les dépenses administratives. siï ISSN 0254-1491 COM(97) 43 final DOCUMENTS FR 11 03 N° de catalogue : CB-CO-97-039-FR-C ISBN 92-78-15533-0 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg A g


title: Kommissionens Forordning (EF) nr. 271/97 af 14. februar 1997 om gennemførelsesbestemmelser til importordningen i Rådets forordning (EF) nr. 70/97 vedrørende visse produkter i oksekødssektoren


title: COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT - THE EUROPEAN UNION'S FOLLOW-UP TO THE WORLD SUMMIT FOR SOCIAL DEVELOPMENT

eurovoc_concepts:
employment policy
international cooperation
poverty
social development
summit meeting

text: flijflP COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 14. 02. 1997 COM(96) 724 final COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT THE EUROPEAN UNION'S FOLLOW-UP TO THE WORLD SUMMIT FOR SOCIAL DEVELOPMENT Summary At the Copenhagen World Summit for Social Development in March 1995, Heads of State and Government adopted a declaration and a three-pronged action programme aimed at eradicating poverty, increasing productive employment along with a cut in unemployment, and fostering social integration. The policies being implemented both at Member State and Community level already go a long way towards meeting the commitments made in Copenhagen. In line with the priorities singled out by the European Union before and during the Summit, the purpose of this communication is to outline a limited number of areas on which the EU could now focus its action. This in no way reduces the need for the EU to continue its efforts to table common positions on the range of issues arising from the Summit which are to be followed up by the United Nations. The communication also puts forward the idea of expert meetings to gauge the extent to which the EU is fulfilling the undertakings it made in Copenhagen. THE EUROPEAN UNION'S FOLLOW-UP TO THE WORLD SUMMIT FOR SOCIAL DEVELOPMENT Introduction 1. FIVE AREAS FOR ACTION 1. 1 1. 2 1. 3 Incorporating social aspects into the international institutional framework Incorporating respect for basic social rights and promoting social and human development in bilateral agreements Incorporating the fight against poverty in*development action and continuing efforts to combat marginalization within the Community 1. 4 Keeping employment as the top priority for economic and social policy 1. 5 Respect and protection for immigrants and the fight against racism and xenophobia 2. TAKING A CUE FROM THE SUMMIT TO EXPAND AND STIMULATE DEBATE 2. 1 Fostering the involvement of civil society 2. 2 A plan for expert meetings to monitor implementation of the Copenhagen action programme. 3 4 4 5 6 7 8 9 9 9 THE EUROPEAN UNION'S FOLLOW-UP TO THE WORLD SUMMIT FOR SOCIAL DEVELOPMENT Introduction The Copenhagen World Summit on Social Development, the first of its kind, provided an opportunity for the international community to spell out the principles underpinning an integrated people-centred approach to development. Such an approach is founded on common values and highlights the close links that exist between certain development goals, prominent among which are upholding human rights and the equality of the sexes, reducing poverty and inequality, boosting employment, respecting workers' basic rights and integrating disadvantaged groups. In this way, the Summit dovetailed with a series of recent conferences on human development (Rio, Vienna, Cairo and Beijing). In the run-up to the Summit, the Commission presented a communication (COM(94)669) setting out the European Union's priorities for Copenhagen. These priorities covered multilateral commitments (aimed at encouraging all countries to set explicit social development goals, improving social rights in keeping with the ILO Conventions, and reducing inequalities) and the incorporation of certain aspects in the Community's bilateral relations with countries benefiting from financial aid or trade preferences. The purpose of this communication is to look at ways in which the European Union could act upon the commitments made in Copenhagen. While the Commission takes the view that the full range of commitments and action set out in the declaration and action programme should be put into practice (as indeed Member State and Community policies are already starting to do), it also feels that the Union in line with the priorities it pinpointed prior to and at the Summit could formulate proposals in five of the areas mentioned in the Summit texts. These are: the international institutional environment, the inclusion of basic social rights in bilateral agreements, the fight against poverty, the priority to be given to employment in economic and social policies, respect and protection for immigrants, and measures to combat xenophobia. The choice of these five themes in no way reduces the need for the EU to continue its efforts to table common positions on the range of issues arising from the Summit to be followed up in the UN. The Community also subscribes to the notion that civil society should play a part in social development and intends to take practical initiatives to achieve this. Similarly, in a bid to promote the principles of the integrated approach advanced in Copenhagen and ensure that the Community subsequently does what it undertook to do, the Commission also proposes that expert meetings be held to examine the extent to which the undertakings made at the Summit are coming to fruition. 1. FIVE AREAS FOR ACTION 1. 1 DEVELOPING SOCIAL ASPECTS INSTITUTIONAL FRAMEWORK IN THE INTERNATIONAL While stressing that social development was primarily a domestic policy matter, the Summit highlighted the growing importance of the international institutional environment. trade and growing With internationalisation, the loss of national autonomy over policies calls for greater cooperation world-wide. the emergence of a global economy, burgeoning * The overhaul of the system of international institutions has also been a topic of G7 discussion: in Halifax and Lyon the main industrialised nations focused on the consequences of globalization and the increased interdependence both of national policies and of the various policies affecting sustainable development. At Lyon they also called for a new Partnership for Development covering, among others, the social aspects of development and involving both the developing countries themselves and bilateral and multilateral donors. The decisions of the recent European Councils are evidence of the EU's move towards an integrated approach, making a necessary link between the fight against unemployment and the curbing of public deficits. Closer interaction between Council meetings on social affairs and those on economics and finance should open the way for a more consistent approach to such matters. Internationally, there is a clear need to create conditions for growth, stability and new jobs which abide by multilaterally-agreed labour standards. Employment has certainly moved up the international agenda in recent years, particularly in meetings of the G7 including the Detroit and Lille Conferences, and in the work programmes of international organisations such as the EC and the OECD. Still, co operation between international institutions in the field of employment has so far netted only modest results. Some encouraging signs are initial contacts between the IMF and ILO and the creation of a task force on sustainable jobs and living conditions as part of the UN's Administrative Committee on Co-ordination (CAC). Proposed guidelines In view of the special role which the action programme accords the ILO in influencing the quantity and quality of employment, the Commission sees a vital need for closer cooperation between this organisation and those bodies working in three other key areas, i. e. macroeconomic policies (IMF), development issues, particularly structural and sectoral policies (World Bank) and trade policies (WTO). This would build on the guidelines agreed in Halifax, and followed-up in Lyon, enabling the international community to make international policies dovetail better. Chapter V of the action programme deals with the follow-up to the Summit. The thinking behind the programme highlights the need to give more weight to economic and social aspects when drawing up and implementing policies. In practical terms, one suggestion is to have joint high-level gatherings, possibly on the sidelines of World Bank and IMF Development Committee meetings, which would bring the UN Secretary-General, the IMF, the Bank, the ILO, UN funds and programmes and other relevant bodies to examine how the declaration and action programme are being implemented. together The Commission believes the Union should support the holding of such meetings the (mentioned in paragraph 95g) and recommend that the General Assembly call on Secretary-General to start convening them from 1996 on a regular basis under the umbrella of the Administrative Co-ordination Committee. The Commission should also back this idea in G7 discussion of international institutions, especially in the light of the objective of greater consistency set out in Lyon. ECOSOC has a central role to play in ensuring that the main economic, social and other relevant conferences lead on from each other so as to avoid overlapping and encourage an integrated approach. A revitalised Social Development Committee should assist ECOSOC with a multiannual thematic work programme centred on the three main topics of the Summit. 1. 2 INCORPORATING RESPECT FOR BASIC SOCIAL RIGHTS AND PROMOTING SOCIAL AND HUMAN DEVELOPMENT IN BILATERAL AGREEMENTS In its relations with other countries, the European Union has developed a policy for human rights and basic freedoms, covering a wide range of activities. In November 1995, the Commission published a communication entitled "The European Union and the external dimension of human rights policy: from Rome to Maastricht and beyond". More specifically, agreements with non-member countries have since 1992 had to include a human rights clause as part and parcel of the whole accord. Not only does this cover civil and political rights but also the right to development as well as economic, cultural and social rights. The clause was fleshed out by the Commission in its communication of May 1995 on "the inclusion of respect for democratic principles and human rights in agreements between the Community and third countries". On the social front, the Community makes sure that due account is taken of such matters. In this regard the Development Council of November 1996 adopted a resolution on 'Human and Social Development and European Union Development policy'. In addition the White Paper, which should help guide the countries of Central and Eastern Europe in their preparations to join the single market, also covers social aspects and the Euro- Mediterranean partnership adopted by the Cannes European Council includes a major component on social and human issues. In that part of the action programme dealing with improvements in the quality of work and employment all governments represented in Copenhagen undertook to promote respect for basic workers' rights and to implement the ILO Conventions (where they were signatory to them) or abide by their principles (where they were not). In its bilateral relations and in granting aid and trade preferences, the Community should give priority to those countries taking concrete steps to comply with this undertaking. Proposed initiative (a) In relations with other countries, the European Union has developed a policy for human rights and basic freedoms covering a range of activities. In November 1995, the Commission adopted a Communication entitled "The European Union and the external dimension of human rights policy: from Rome to Maastricht and beyond". More specifically, agreements with third countries have, since 1992 had to include a human rights clause as part and parcel of the whole accord. Not only does this cover civil and political rights but also the right to development as well as economic, social and cultural rights. The clause was fleshed out by the Commission in its Communication of May 1995 on "the inclusion of respect for democratic principles and human rights in agreements between the Community and third countries. Dialogue between the Union and developing countries therefore naturally covers these matters. (b) The Union ensures that the development of human resources, through education, vocational training and the improvement of living conditions of disadvantaged sections of the population, is an integral part of economic and social development. In the human rights context it recognises the need to protect workers fundamental rights on the basis set out in the relevant instruments of the International Labour Organisation, including those on the prohibition of forced and child labour, the freedom of association, the right to organise and to bargain collectively and the principle of non-discrimination. In its cooperation with other countries, the Community may take up matters relating to employment and respect for basic social rights and try to find ways of working together on social aspects. (c) the aim would be to promote analysis, the development of national policies and the formulation of goals for social progress in the fields of employment, health, education/training and combating poverty; foster dialogue between governments, the social partners and civil society on issues relating to employment, health and education; implement schemes and programmes which contribute to the goals of social development and ensure compliance with the ILO Conventions. In order to do all this, the Community would have to seek closer cooperation or even mount joint cooperation programmes with specialised bodies such as UNDP, the ILO and European social partners. In the Commission's view, a good way to strengthen the social dimension in the Community's development aid, particularly for the poorest countries, is by making good the undertaking mooted in the Summit's action programme whereby basic social programmes would, by joint agreement, receive one fifth of the Community's public development aid and one fifth of developing countries' own public spending. 1. 3 INCORPORATING IN DEVELOPMENT ACTION AND CONTINUING EFFORTS TO COMBAT MARGINALISATION WITHIN THE COMMUNITY FIGHT AGAINST POVERTY THE 1. 3. 1 The Copenhagen action programme contains recommendations the implementation of national strategies which explicitly seek to reduce relative poverty, and eradicate absolute poverty and which include such goals in local, national and regional economic and social policies. The programme also calls for closer international co operation, support for international institutions, and mobilisation of the public and private sectors alike to help achieve national poverty-reduction goals. for As part of the EU's development co-operation, the fight against poverty is one of the main areas in which the Member States and Community intend to step up co-ordination of policies and on-the-spot action. In December 1993, the Council adopted general joint guidelines stressing the inherently political dimension of a task which can only succeed with the sustained political will to ensure a more equitable distribution of the fruits of growth and fairer access to productive resources and social services. For this to happen, priority must be giving to narrowing inequalities between men and women. The approach chosen by the Council is an integrated, long-term one, covering all development mechanisms and emphasising policy dialogue between donors and the recipient countries' authorities, as well as grassroots involvement. In order to boost its role in supporting domestic policies to alleviate poverty and inequality and fine-tune its priorities in managing development schemes, the Community could give more backing to the development of analysis and information instruments, incorporating them into the various areas of co-operation. Proposed initiative In the policy dialogue between the Community and developing countries, poverty would be routinely taken into account, using progress indicators and an assessment of national policy action for reducing poverty and inequality. Other indicators would be examined, such as the share of public spending on basic social services compared to other non productive expenditure or the barriers that prevent access for all, particularly women, to productive resources and activities. Alongside this, the Community would improve its own system for analysing and evaluating its programmes so that their impact on poverty could be gauged more clearly. The Community could also step up its development education activities to make citizens more aware of the problems of poverty in the world. 1. 3. 2 Efforts should also be made to ensure that the economic progress made by Community countries benefit everyone. The picture painted at the Summit of the situation in industrialised economies shows that social marginalization is growing in the face of structural changes. As indicated in its medium-term social action programme, the Commission will continue to monitor this issue carefully. 1996 has seen an EU-wide debate on social exclusion and a report on all Community action in this field. The fight against exclusion has been a priority for the European Social Fund since 1989. Among its main goals have been measures to combat long-term unemployment and to facilitate the social integration of young people and those belonging more generally to vulnerable groups (drug addicts, immigrants, ex-prisoners, etc. ). As regards sex equality, the principle is included in all Community policies and activities. Currently, ECU 5. 6 billion is being earmarked for the fight against marginalization. The Community "Employment" initiative allows a more flexible approach, taking into account all aspects of exclusion and dealing with them as a whole. ECU 730 million under the "Horizon" section of this initiative has gone on the fight against exclusion. 1. 4 KEEPING EMPLOYMENT AS THE TOP PRIORITY FOR ECONOMIC AND SOCIAL POLICY The Copenhagen declaration and action programme place job creation, reducing unemployment and promoting decently paid work at the centre of economic and social policies and strategies for sustainable development. Governments undertook to conduct active employment policies and give priority to national and international policies conducive to employment. The action programme stresses the vital role of employment in reducing poverty and fostering social integration. Emphasis is placed on the cooperation required at all levels between the state, social partners and civil society, and on the need to invest in people. Investment in education and training is essential for economic growth and hence jobs, and instrumental in enabling men and women to adapt more easily to global change. Employment policies must also ensure equality between men and women and non-discrimination on racial/ethnic, religious or other grounds. The EU has made the battle for employment one of its central tasks. The chosen strategy, consistent with macro economic policies aimed at monetary stability and the reduction of excessive public deficits identifies five key areas vital for job creation: better job prospects through investment in vocational training; harnessing growth for greater job creation; lower indirect labour costs to help create jobs; more effective labour market policies; measures to help those worst affected by unemployment. The Essen European Council asked the Member States to these recommendations into multiannual policy programmes tailored to the particular economic and social situations prevailing in each country. In December 1995, the Madrid European Council reaffirmed that job creation was the main social, economic and political goal of the EU and its Member States. For the first time, a joint report by the Council (Ecofin and Labour and Social Affairs ministers) and the Commission concurred on how best to ensure that economic recovery was accompanied by a clearer improvement in the job situation. incorporate In June 1996 President Santer proposed a confidence pact for employment in order to mobilise all those concerned, make full use of the European multiplier effect, and give a medium- and long term dimension to efforts to combat unemployment. This policy, which sets out a comprehensive framework, was welcomed by the Florence European Council, which stressed the need to give new impetus to the job creation strategy. The joint report and the confidence pact proposal were followed-up at the Dublin European Council with a Declaration on Employment, which outlines a concrete set of desirable measures to (1) improye labour market efficiency and investment in human resources, (2) provide support for the most vulnerable groups in society, (3) render tax and benefit systems more employment friendly, (4) modernise markets for goods and services, (5) enhance competitiveness, and (6) promote local development. Proposed guideline The decisive steps taken by the European Union in close collaboration with the social partners could, as part of an analysis of best practice, be usefully passed on and compared with other initiatives in a wider international framework. Given the special employment role accorded by the action programme to the ILO, the Commission proposes to hold regular meetings with the organisation. Discussion on employment should also continue within the OECD and G7. 1. 5 RESPECT AND PROTECTION FOR IMMIGRANTS AND THE FIGHT AGAINST RACISM AND XENOPHOBIA The Copenhagen declaration commits governments to affording migrant workers protection as laid down in national and international laws and agreements, to combating acts of racism and xenophobia, and to fostering social tolerance. Respect for human rights, fundamental freedoms of all, cultural and religious diversity, social justice and equal opportunities are vital for more humane, tolerant and just societies. Planned initiatives In its medium-term social action programme, the Commission plans in the near future to present a recommendation encouraging Member States to ratify the 1990 UN Convention on improving the lot of migrant workers and their families. The same programme also makes provision for a recommendation calling on Member States to make it easier for residents of non-member countries permanently and legally domiciled in another Member State to find employment in instances where the relevant post cannot be filled by EU nationals or by national of other countries legally resident in that Member State. As things stand, nationals of non-member countries legally and permanently residing in one Member State are not entitled to go and work in another. In December 1995, the Commission adopted a communication on racism, xenophobia and antisemitism in a bid to co-ordinate its own activities in these 10 areas and as a way of mapping out avenues for future action. The communication was accompanied by a proposal to the Council to have 1997 designated as the "European Year Against Racism". 2. TAKING A CUE FROM THE SUMMIT TO EXPAND AND STIMULATE DEBATE 2. 1 FOSTERING THE INVOLVEMENT OF CIVIL SOCIETY The declaration and action programme enshrine the idea of a society for all, in which each individual has rights and responsibilities and an active part to play. Governments are urged to encourage the involvement of everyone in society. Planned initiatives The Commission has decided to hold a European forum every eighteen months to discuss social policy. The forum will bring together as many relevant bodies as possible. While fully acknowledging the role played by the social partners, the Commission believes that NGOs and other representative organisations should be consulted on a whole range of social issues. The first forum was held in March 1996. 2. 2 A PLAN FOR EXPERT MEETINGS TO MONITOR IMPLEMENTATION OF THE COPENHAGEN ACTION PROGRAMME Expert meetings are due to be held in 1997 and 1999 to examine how the main issues raised at Copenhagen have been handled and how both the internal and external aspects of EU policies have progressed. This is with a view to the special session of the General Assembly planned for 2000, when implementation of the action programme will be examined. 11 ISSN 0254-1475 COM(96) 724 final DOCUMENTS EN 11 05 Catalogue number : CB-CO-96-736-EN-C ISBN 92-78-14160-7 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg M


RÈGLEMENT (CE) N° 277/97 DE LA COMMISSION du 14 février 1997 fixant les taux de conversion agricoles


title: PERGUNTA ESCRITA n. 280/97 do Deputado Gérard CAUDRON ao Conselho. Hora de Verão