title: Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) om upprättande av ett system för identifikation och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 07. 03. 1997 KOM(97) 103 slutlig 96/0228 (COD) 96/0229 (COD) Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING ŒGÏ om upprättande av ett system för identifikation och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a. 2 i Romfördraget) Motivering Den 2 oktober 1996 lade kommissionen fram två förslag för rådet (KOM(96)460 slutlig). Det ena avsåg identifikation och märkning av nötkreatur och det andra märkning av nötkött och nötköttsprodukter. Parlamentet yttrade sig om dessa förslag under veckan 17-24 februari 1997 och begärde då framförallt att de två förslagen skulle ha artikel 100a i EG-fördraget som rättslig grund. Kommissionen godtog denna begäran och bör följaktligen i enlighet med artikel 189a i fördraget lägga fram ett ändrat förslag inför rådet. Med tanke på det starka sambandet mellan de två förslagen är det lämpligt att sammanställa de två texterna så att ett enda ändrat förslag som i sin helhet grundar sig på artikel 100a i fördraget läggs fram för rådet. Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) om upprättande av ett system för identifikation och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter EUROPEISKA UNIONENS PARLAMENT OCH RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 189b i fördraget, och med beaktande av följande: Vad som nyligen hänt inom sektorn för nötkött har förstärkt allmänhetens oro vad beträffar hälso- och hygienfrågor på detta område. Denna oro kan ge upphov till ensidiga åtgärder som kan skapa problem på den inre marknaden. För att undvika sådana problem och för att återställa konsumenternas förtroende för nötkött och nötköttsprodukter är det av yttersta vikt att inom gemenskapen införa både ett effektivare system för identifikation och registrering av nötkreatur och ett särskilt, på objektiva kriterier grundat system för märkning av nötkött. I artikel 3. 1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden fastslås att djur som är föremål för handel inom gemenskapen skall identifieras på det sätt som anges i gemenskapsbestämmelserna och registreras så att det går att spåra den anläggning, central eller organisation som de ursprungligen kommer ifrån eller där de transiterats, samt att dessa system för identifikation och registrering före den 1 januari 1993 skall utvidgas till att även omfatta förflyttningar av djur inom de enskilda medlemsstaternas territorier. I artikel 14 i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från EGT nr C EGT nr C EGT nr L 224, 18. 8. 1990, s. 29. Direktiv senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG (EGT nr L 62, 15. 3. 1992,8. 49. ). tredje land och om ändring av direktiv 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG4 fastslås att identifikation och registrering enligt artikel 3. 1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste ske efter det att den veterinära kontrollen utförts, utom då införseln gäller slaktdjur eller registrerade hästdjur. För förvaltningen av vissa av gemenskapens stödprogram på jordbruksområdet krävs att vissa slag av djur märks individuellt. Därför måste identifikations- och registreringssystemet vara väl anpassat till tillämpningen och kontrollen av denna individuella märkning. Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna för en korrekt tillämpning av detta direktiv. Gemenskapsföreskrifter om detta har fastställts i rådets förordning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstatemas administrativa myndigheter samt om samarbete mellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen5 samt i rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor6. De gällande reglerna om identifikation och registrering av nötkreatur har fastställts i rådets direktiv 92/102/EEG om identifikation och registrering av djur7. Erfarenheterna visar att genomförandet av detta direktiv på nötkreatur inte alltid har varit tillfredsställande och behöver förbättras. Därför är det nödvändigt att anta en förordning för nötkreatur för att underbygga bestämmelserna i direktivet. Om det föreslagna förbättrade identifikationssystemet skall accepteras är det av avgörande betydelse att inte ställa överdrivna och byråkratiska krav på producenterna. Ansträngningar måste också göras för att hålla nere kostnaden per djur För att snabbt och korrekt kunna spåra djur med hänsyn till hälsan och till kontrollen av gemenskapens stödprogram skall alla medlemsstater upprätta en datoriserad databas där djurets identitet, alla anläggningar på deras territorium och förflyttningar av djuren registreras. EGT nr L 268, 24. 9. 1991, s. 56. Direktiv senast ändrat genom Anslutningsakten for Österrike, Finland och Sverige. EGT nr L 144, 2. 6. 1981, s. 1. Ändrad genom förordning (EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2. 4. 1987, s. 3. ). EGT nr L 351,2. 12. 1989, s. 34. EGT nr L 355, 5. 12. 1992, s. 32. Åtgärder måste vidtas för att säkerställa att den teknik är tillgänglig som garanterar att producenterna på ett fullgott sätt kan kommunicera med databaserna och att dessa används i full utsträckning. Det måste också finnas garantier för att data kan matas in i systemet med en felmarginal på låg nivå. Endast under dessa premisser är det meningsfullt att införa databaserna. För att göra det möjligt att spåra förflyttningar av nötkreatur skall djuren identifieras genom öronmärkning i båda öronen och åtföljas av ett pass vid varje förflyttning. Märkets form och innehåll och kraven på passet måste fastställas på gemenskapsnivå. Ett pass måste utfärdas för varje djur som har fått ett öronmärke. Ett nytt märke skall tilldelas djur vars öronmärke har blivit oläsligt eller har tappats bort. Ett ersättningsmärke skall ha samma kod som det ursprungliga öronmärket. På grundval av det arbete som utförs inom det gemensamma forskningscentret (GFC) undersöker kommissionen just nu om det är praktiskt möjligt att elektroniskt identifiera djuren. Djurhållarna skall fortlöpande föra register över de djur som finns på deras anläggningar. Kraven på registret skall fastställas på gemenskapsnivå. De personer som är verksamma inom handeln med djur måste föra register över sin handel. Den behöriga myndigheten skall vid förfrågan ges tillgång till dessa register. Detta förbättrade system får inte påverka tillämpningen av de särskilda kraven i kommissionens beslut 89/153/EEG av den 13 februari 1989 om sambandet mellan prov tagna för undersökning av restsubstanser och djuren och den gård djuren kommer från8 och fastställs genom direktiv tillämpningsregler inte heller eventuella relevanta 91/496/EEG som Det är nödvändigt att ändra förordning (EEG) nr 3508 /92 om ett integrerat system för administration och kontroll för vissa stödsystem inom gemenskapen. Vad beträffar det märkningssystem som införs genom denna förordning skall med "nötkött" avses sådana produkter som avses i artikel 1. 1 i rådets förordning nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött Ett sådant märkningssystem bör i ett övergångsskede vara frivilligt i den meningen att aktörer och organisationer som önskar märka sitt nötkött och sina nötköttsprodukter skall göra detta i enlighet med denna förordning. I ett senare skede bör det bli obligatoriskt. Under tiden bör dock medlemsstaterna själva få avgöra om systemet under vissa omständigheter skall bli obligatoriskt. 9 10 EGT nr L 59, 2. 3. 1989, s. 33. EGT nr L 355, 5. 12. 1992, s. 1. EGT nr L 148, 28. 6. 1968, s. 24. Bestämmelserna i denna förordning bör inte urvattna befintlig gemenskapsrätt på områdena märkning och kontroll av för geografiska beteckningar och ursprungsangivelser, åtgärder för att främja konsumtion och avsättning av kvalitetsnötkött och bestämmelser rörande hygienproblem som påverkar handeln med kött och köttprodukter inom gemenskapen. livsmedel, skydd Om ett märkningssystem är effektivt eller ej beror på möjligheten att spåra det märkta köttet eller de märkta köttprodukterna tillbaka till det ursprungliga djuret. Märkningssystem hos en aktör eller en organisation skall i inledningsskedet accepteras först sedan specifikationen lämnats in och godkänts av den behöriga myndigheten. För att den person som är ansvarig för den information som anges på etiketten skall kunna identifieras får aktörer och organisationer rätt att märka nötkött och nötköttsprodukter endast under förutsättning att etiketten innehåller deras namn och logotyp. Vilken information etiketten får innehålla skall specificeras. Aktörer och organisationer som importerar nötkött från tredje land till gemenskapen kan också vilja märka sina produkter i enlighet med den här förordningen. Bestämmelser bör alltså införas så att importerat nötkött kan omfattas av märkningssystemet. Dessa importerat nötkött är lika bestämmelser måste garantera att märkningssystem tillförlitliga som de som finns för gemenskapsnötkött. för I syfte att garantera tillförlitligheten hos de befintliga märkningssystemen är det nödvändigt att tvinga medlemsstaterna att utföra lämpliga och effektiva kontrollåtgärder. Dessa kontroller skall inte inverka på sådana kontroller som kommissionen kan komma att genomföra i enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 intressen11. december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas ekonomiska Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall ha rätt att dra in godkännandet av alla specifikationer vid oegentligheter. 11 EGT nr L 312, 23. 12. 1995, s. 1. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Avdelning I Identifikation och registrering av nötkreatur Artikel 1 1. 2. Varje medlemsstat skall upprätta ett system för identifikation och registrering av nötkreatur (härefter kallade "djur"), enligt vad som anges i artikel 2 i direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen12, i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning. Bestämmelserna i denna avdelning skall tillämpas utan att det påverkar några andra gemenskapsregler som har upprättats för att utrota eller kontrollera sjukdomar och utan att det påverkar direktiv 91/496/EEG och förordning (EEG) nr 3508/92. Bestämmelserna i direktiv 92/102/EEG skall inte längre tillämpas när de specifikt gäller nötkreatur. I denna avdelning avses med Artikel 2 anläggning varje inrättning, byggnad eller plats där djur som omfattas av bestämmelserna i denna avdelning försörjs, hålls eller hanteras och som ligger inom en medlemsstats territorium, djurhållare varje fysisk eller juridisk person som har ansvaret för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad, ansvarig myndighet myndigheten i den medlemsstat som är ansvarig för genomförandet av veterinära kontroller, för genomförandet av bestämmelserna i denna avdelning eller för genomförandet av förordning (EEG) nr 3508/92. 12 EGT nr 121, 29. 7. 1964, s. 1977 Systemet för identifikation och registrering av nötkreatur skall omfatta följande element: Artikel 3 a. b. c. d. öronmärken för individuell identifikation av djur, datoriserade databaser, djurpass, individuella register som förs på alla anläggningar. Kommissionen och den berörda medlemsstatens behöriga myndighet skall ha tillgång till all information som omfattas av denna avdelning. De skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att denna information blir tillgänglig för alla berörda parter, intresse för särskilt för nationellt erkända konsumentorganisationer med särskilt informationen, och även för att den behandlas förtroligt. Artikel 4 1. Alla djur på en anläggning skall identifieras med hjälp av ett öronmärke som sätts fast i båda öronen och som är godkänt av den behöriga myndigheten. Öronmärkena skall bära samma unika identifikationskod. De första två tecknen skall identifiera den medlemsstat där den anläggning är belägen där djuret först identifierades i enlighet med landskoden alfa-2 som anges i beslut 93/317/EEG, följda av en numerisk kod som inte får överskrida 12 tecken, och som gör det möjligt att identifiera varje djur individuellt tillsammans med den anläggning som det föddes på. 2. Öronmärket skall sättas på inom 14 dagar efter det att djuret fötts och i varje fall innan djuret lämnar den anläggning där det fötts. Inget djur får flyttas från anläggningen om det inte identifieras i enlighet med denna artikel. 3. Varje djur som importeras från ett tredje land och som har klarat de kontroller som fastställs i direktiv 91/496/EEG samt blir kvar inom gemenskapens territorium skall genom ett öronmärke, som överensstämmer med bestämmelserna i denna artikel, identifieras på destinationsanläggningen inom 14 dagar efter det att det har genomgått förutnämnda kontroller och, i varje fall, innan det lämnar anläggningen. Det är emellertid inte nödvändigt att identifiera djuret om destinationsanläggningen är ett slakteri beläget i den medlemsstat där sådana kontroller genomförs och djuret faktiskt slaktas inom perioden på 14 dagar. Den ursprungliga identifikation som genomförts av tredje land skall registreras i den datoriserade databas som anges i artikel 6 tillsammans med den identifikationskod som djuret fått tilldelat sig av destinationsmedlemsstaten. 4. 5. 6. 7. 8. Alla djur från en annan medlemsstat skall behålla sitt ursprungliga öronmärke. Inget öronmärke får tas bort eller ersättas utan tillåtelse från den behöriga myndigheten. Om ett öronmärke har blivit oläsligt eller har tappats bort, skall ett ersättningsmärke med samma kod sättas fast i enlighet med denna artikel. Öronmärkena delas ut till anläggningen, distribueras och sätts fast på djuren på ett sätt som den behöriga myndigheten beslutat. Öronmärken som inte överensstämmer med de krav som är fastställda i denna artikel skall ersättas senast den 31. 12. 1999. Senast den 31 december år 2000 skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 9 avgöra om det är möjligt att införa elektronisk identifikation mot bakgrund av de framsteg som gjorts på detta område. Artikel 5 Den behöriga myndigheten skall skapa en datoriserad databas där minst följande uppgifter skall registreras: I. För varje djur: 1. -identifikationskod 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. - födelsedatum - kön - ras - moderns identifikationsnummer - födelseanläggningens nummer - identifikationsnummer på alla anläggningar där djuret har hållits - datum för förflyttningar - datum för död eller slakt. II. För varje anläggning : 1. - identifikationsnummer som består av en kod som inte överskrider 12 tecken, 2. - djurhållarens namn och adress, Hl. I databasen skall följande information alltid finnas tillgänglig: 1. 2. - en förteckning över samtliga djur som vid alla tillfällen finns på en anläggning, - en förteckning över alla djurs samtliga förflyttningar, med början på den anläggning där det fötts. Informationen skall finnas i databasen tills tre år har förflutit efter djurets död. Databasen skall senast den 31. 12. 1999 användas fullt ut och innehålla alla relevanta uppgifter. Artikel 6 1. 2. 3. 4. Den behöriga myndigheten skall inom sju dagar efter det att den har underrättats om ett djurs födsel utfärda ett pass för varje djur som har fått ett öronmärke tilldelat sig, eller, när det gäller djur som importerats från tredje land, efter underrättelsen om att den berörda medlemsstaten har identiferat djuret, i enlighet med artikel 4. 3. Den behöriga myndigheten får på samma villkor utfärda pass till djur från andra medlemsstater. I sådana fall skall det pass som åtföljer djuret när det ankommer, överlämnas till den behöriga myndigheten, som skall återlämna det till den medlemsstat som utfärdat det. Närhelst ett djur förflyttas skall det åtföljas av sitt pass. När ett djur dör skall djurhållaren lämna tillbaka passet till den behöriga myndigheten inom tre arbetsdagar efter det att djuret dött. Om djuret skickas till ett slakteri, skall driftsledaren där vara ansvarig för att passet skickas tillbaka till den behöriga myndigheten. Om ett djur exporteras till tredje land skall den senaste djurhållaren överlämna passet till den behöriga myndigheten i det land dit djuret exporteras. 1. Varje djurhållare skall Artikel 7 1. 2. 3. - föra ett aktuellt register, - inom tre dagar efter det att händelsen inträffat rapportera alla förflyttningar till och från anläggningen och alla djur som föds och dör där till den behöriga myndigheten, tillsammans med angivelser om vilka datum detta skett, - fylla i passet omedelbart vid varje djurs ankomst till anläggningen och innan det flyttas därifrån samt säkerställa att passet åtföljer djuret. 2. Varje djurhållare skall vid förfrågan bistå den behöriga myndigheten med all information om ursprung, identifikation och om så är lämpligt bestämmelseort för det djur denne har ägt, hållit, transporterat, sålt eller slaktat. Registret skall vara i ett format som är godkänt av den behöriga myndigheten och skall vara tillgängligt på anläggningen, och även, vid förfrågan, för den behöriga myndigheten under en period som skall fastställas av densamma men som inte får vara kortare än tre år. Artikel 8 Medlemsstaterna skall utse den behöriga myndighet som skall vara ansvarig för att säkerställa att bestämmelserna i denna avdelning efterlevs. De skall meddela varandra och kommissionen vilken denna myndighet är. 10 Artikel 9 Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter för bestämmelserna i denna avdelning i enlighet med förfarandet i artikel 13 i förordning (EEG) nr 729/70. Dessa föreskrifter skall särskilt omfatta I. kraven på öronmärkena, II. kraven på passen, III. kraven på registret, IV. miniminivåer för de kontroller som skall genomföras, V. tillämpningen av påföljder, VI. övergångsbestämmelser för systemets igångsättningsperiod. Artikel 10 Artikel 5 i förordning (EEG) nr 3508/92 skall kompletteras med följande: ". och förordning (EG) nr " 11 Avdelning II Märkning av nötkött och nötköttsprodukter Artikel 11 1. 2. 3. 4. 5. Ett obligatoriskt system för märkning av nötkött skall inrättas i Europeiska gemenskapen. En etikett på nötkött skall innehålla all den information som står i följande strecksatser: - Region, tredje land eller födelseanläggning. - Region, tredje länder eller födelseanläggningar där en del av gödningen ägt rum. Den partiella gödningen måste specificeras. - Den region, tredje land eller slakthus där slakten ägt rum. - Djurets identifikationsnummer och kön. - Gödningssätt eller annan information om utfodring. - Information om slakten, såsom ålder vid slakt och datum för slakten eller den tidsperiod då nötköttet hängdes. Slakthusets identifikation och datum för slakten skall alltid anges. Dessutom skall varje etikett innehålla ett referensnummer som säkerställer det samband som avses i artikel 15. 2 andra meningen. Detta nummer får utgöras av det berörda djurets identifikationsnummer. Det obligatoriska systemet för märkning av nötkött skall vara obligatoriskt i alla medlemsstater från och med den 1 januari 2000. Medlemsstaterna skall före den 1 maj 1999 överlämna rapporter till kommissionen om genomförandet av systemet för märkning av nötkött. Kommissionen skall till Europaparlamentet och till rådet överlämna en rapport om hur systemen för märkning av nötkött genomförs i de skilda medlemsstaterna. Senast den 31 december 1999 skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 i förordning (EG) nr 805/68 anta detaljerade tillämpningsföreskrifter för det obligatoriska systemet för märkning av nötkött i hela gemenskapen. Dessa föreskrifter skall särskilt gälla såväl den förteckning över produkter som omfattas av 12 6. 1. 2. 3. 1. 2. det obligatoriska systemet för märkning som de villkor under vilka aktörer eller organisationer får besluta att på etiketterna lämna annan information. I enlighet med förfarandet i punkt 5 och i enlighet med gemenskapens internationella förpliktelser skall kommissionen före den 31 december 1999 anta detaljerade tillämpningsföreskrifter för obligatorisk märkning av nötkött som importeras från tredje länder. Artikel 12 Till och med den 31 december 1999 får de medlemsstater som har ett tillräckligt utvecklat system för identifikation och registrering av nötkreatur införa ett obligatoriskt system för märkning av nötkött för djur som föds, göds och slaktas på deras territorium. Detta åliggande skall minst gälla både den information som anges i var och en av de tre första strecksatserna i artikel 11. 2 och den som anges i andra stycket. Det obligatoriska systemet enligt punkt 1 får inte medföra rubbningar i handeln mellan medlemsstaterna. Kommissionen skall på förhand godkänna förfarandena för genomförandet i de medlemsstater som avser att tillämpa bestämmelserna i punkt 1. Artikel 13 Artikel 13-18 skall tillämpas till och med den 31 december 1999. Om en aktör eller en organisation, enligt definition i artikel 14, önskar märka nötkött med uppgifter som anger ursprung, vissa kännetecken eller produktionsförhållanden när det gäller det märkta köttet eller djuret från vilket det kommer, på försäljningsstället, skall aktören eller organisationen göra det i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning. Denna avdelning skall emellertid inte gälla obligatoriska beteckningar som anges i artikel 3. 1 i rådets direktiv 79/112/EEG med undantag av punkt 7, uppgifter som är skyddade i enlighet med förordning (EEG) nr 2081/92 eller nr 2082/92, de uppgifter som anges i förordningarna (EEG) nr 1208/81 och nr 1186/90, uppgifter om kontroll märket i enlighet med direktiv 64/433/EEG och andra likartade uppgifter som föreskrivs i den relevanta veterinära lagstiftningen, 13 etiketter som endast innehåller uppgifter som lätt kan kontrolleras på försäljningsstället, däribland särskilt uppgifter om produktens vikt eller namnet på styckningsdelen. 3. Trots punkt 1 skall följande direktiv och förordningar fortsätta att gälla: Rådets förordning nr 26 av den 4 april 1962 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av och handel med jordbruksvaror13. Rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem vid produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött14. Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel. ' Rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1992 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel 16 Rådets direktiv 94/65/EEG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och utsläppande på marknaden av målet kött och köttberedningar1. Rådets förordning (EEG) nr 1208/81 av den 28 april 1981 om fastställande av en gemenskapsskala för klassificering av slaktkroppar av vuxna nötkreatur18. Rådets förordning (EEG) nr 1186/90 av den 7 maj 1990 om utökning av omfattningen av gemenskapens klassificeringsskala för slaktkroppar av vuxna nötkreatur19. Rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för jordbruksprodukter och geografiska och ursprungsbeteckningar livsmedel20. för 13 14 15 16 17 18 19 20 EGT nr 30, 20. 4. 1962, s. 993. EGT nr 121, 29. 7. 1964, s. 2012. EGT nr L 33, 8. 2. 1979, s. 1. EGT nr L 290, 24. 1. 1993, s. 14. EGT nr L 368, 31. 12. 1994, s. 10. EGT nr L 123, 7. 5. 1981, s. 3. EGT nr L 119, 11. 5. 1990, s. 32. EGT nr L 208, 24. 7. 1992, s. 1. 14 Rådets förordning (EEG) nr 2082/92 av den 14 juli 1992 om särartsskydd för jordbruksprodukter och livsmedel21. Rådets förordning (EEG) nr 2067/92 av den 30 juni 1992 om åtgärder för att främja konsumtion och avsättning av kvalitetsnötkött22. I denna avdelning avses med Artikel 14 - nötkött: produkter som omfattas av KN-nummer 0201, 0202, 0206 10 95 och 0206 29 91 - märkning: anbringandet av en etikett på en enskild köttbit eller köttbitar eller deras förpackning, till konsumenten på försäljningsstället, tillhandahållandet av information inbegripet -organisation: en grupp aktörer från samma eller olika delar av nötköttsbranschen. Artikel 15 Varje aktör eller organisation skall överlämna en specifikation för godkännande till den behöriga myndigheten i varje medlemsstat där nötköttet i fråga produceras eller säljs. Denna specifikation skall ange den information som skall finnas på etiketten, de åtgärder som skall vidtas för att säkerställa att denna information är korrekt, som skall det kontrollsystem tillämpas vid alla produktions- och försäljningsled, inklusive de kontroller som skall genomföras av ett oberoende organ som är erkänt av den behöriga myndigheten och som skall utses av aktören eller organisationen. Dessa organ skall uppfylla de kriterier som fastställs i den europeiska normen nr EN/45011 senast den 1 juli 1998. 21 22 EGT nr L 208, 24. 7. 1992, s. 9. EGT nr L 215, 30. 7. 1992, s. 57. 15 för en organisation, de åtgärder som kommer att vidtas vad beträffar alla medlemmar som inte följer specifikationen. Medlemsstaterna får besluta att det oberoende organets kontroller kan ersättas av en behörig myndighets kontroller. Den behöriga myndigheten skall till sitt förfogande ha den kvalificerade personal och de resurser som krävs för att utföra nödvändiga kontroller och skall tillställa kommissionen sitt arbetsprogram och en verksamhetsrapport. Kostnaderna för de kontroller som föreskrivs i denna avdelning skall bäras av den aktör eller organisation som använder märkningssystemet. För att en specifikation skall kunna godkännas skall den behöriga myndigheten efter en grundlig granskning av dess delar i enlighet med punkt 1 försäkra sig om att det planerade märkningssystemet, och i synnerhet dess kontrollsystem, fungerar korrekt och pålitligt. En behörig myndighet skall avslå varje specifikation som inte garanterar ett samband mellan å ena sidan identifieringen av slaktkroppen, kvartsparten, köttbitarna och, å andra sidan, det enskilda djuret, eller, där detta är tillräckligt för att möjliggöra en kontroll av att informationen på etiketten är korrekt, de berörda djuren. Sådana specifikationer skall också avslås som gör att etiketter innehåller missvisande eller inte tillräckligt tydlig information. Om produktion och/eller försäljning av nötkött äger rum i två eller flera medlemsstater skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna undersöka och godkänna de specifikationer som lämnas in i den mån de uppgifter som ingår i dessa avser händelser som äger rum inom deras respektive territorium. I detta fall skall varje berörd medlemsstat erkänna de godkännanden som utfärdats av varje berörd medlemsstat. Om ett godkännande varken har avslagits eller beviljats eller kompletterande uppgifter inte har begärts inom en tidsfrist som skall fastställas i enlighet med artikel 19 räknat från dagen efter den dag då ansökan lämnades in, skall specifikationen anses vara godkänd av den behöriga myndigheten. Om de behöriga myndigheterna i samtliga berörda medlemsstater godkänner den inlämnade specifikationen, skall den berörda aktören eller organisationen få rätt att märka nötkött, förutsatt att etiketten innehåller aktörens eller organisationens namn eller logotyp. Trots vad som sägs i föregående punkter kan kommissionen, enligt det förfarande som det anges i artikel 19, föreskriva ett påskyndat eller förenklat förfarande för godkännande i speciella fall, särskilt för nötkött i små detaljhandelsförpackningar 2. 3. 4. 5. 16 eller för första klassens styckbitar av nötkött i individuella förpackningar som har märkts i en medlemsstat i enlighet med en godkänd specifikation och förts in på en annan medlemsstats territorium, när lagts till den ursprungliga etiketten. information har ingen 6. En erhållen rätt skall gälla utan att efterlevnaden av artikel 13 i förordning ' (EEG) nr 2081/92 och av artikel 13 i förordning (EEG) nr 2082/92 åsidosätts. Artikel 16 1. Om produktionen av nötkött helt eller delvis äger rum i ett tredje land, skall aktörerna och organisationerna endast ha rätt att märka nötkött enligt bestämmelserna i denna avdelning om deras specifikationer, utöver att uppfylla kraven i artikel 15, har godkänts av den behöriga myndighet som utsetts för detta ändamål av vart och ett av de berörda tredje länderna. 2. För att ett godkännande i ett tredje land skall gälla i gemenskapen skall det tredje landet i förväg informera kommissionen om - den behöriga myndighet som utsetts, - de förfaranden och kriterier som skall iakttas av den behöriga myndigheten när den granskar specifikationen, - alla aktörer och organisationer vars specifikationer den behöriga myndigheten har godkänt. Kommissionen skall överlämna dessa uppgifter till medlemsstaterna. Om kommissionen på grundval av ovan nämnda uppgifter kommer fram till att de förfaranden och/eller kriterier som tillämpas i ett tredje land inte överensstämmer med de normer som anges i denna avdelning skall kommissionen efter samråd med det berörda tredje landet besluta att godkännanden som beviljats av det berörda tredje landet inte skall gälla inom gemenskapen. Artikel 17 1. En etikett skall inte innehålla någon information om det djur som nötköttet kommer från, med undantag av den som anges i följande förteckning: 17 - Region, tredje land eller födelseanläggning. - Region, tredje länder eller födelseanläggningar där en del av gödningen ägt rum. Den partiella gödningen måste specificeras. - Den region, tredje land eller slakthus där slakten ägt rum. - Djurets identifikationsnummer och kön. - Gödningssätt eller annan information om utfodring. - Information om slakten, såsom ålder vid slakt och datum för slakten eller den tidsperiod då nötköttet hängdes. - Varje annan information som aktören eller organisationen önskar ange och som den behöriga myndigheten har samtyckt till. 2. Om nötköttet innehåller kött från olika djur skall etiketten endast innehålla information som är gemensam för allt sådant nötkött. 3. Varje etikett skall innehålla ett referensnummer som säkerställer det samband som avses i artikel 15. 2 andra meningen. Detta nummer kan utgöras av det berörda djurets identifikationsnummer. Artikel 18 Utan att det påverkar någon åtgärd som vidtagits av organisationen själv eller det kontrollorgan som anges i artikel 15, om det visar sig att en aktör eller en organisation inte har följt den specifikation som anges i artikel 15. 1, får medlemsstaten ådöma påföljder i relation till hur allvarliga överträdelserna är, återkalla sitt godkännande enligt artikel 15. 2 eller ställa upp tilläggsvillkor som skall följas för att godkännandet skall fortsätta att gälla. Artikel 19 Kommissionen skall anta detaljerade tillämpningsföreskrifter för bestämmelserna i denna avdelning och om nödvändigt övergångsåtgärder i enlighet med det förfarande som anges i artikel 27 i förordning (EEG) nr 805/68. De detaljerade föreskrifterna får omfatta, i synnerhet, den information som etiketterna får innehålla enligt artikel 17. De får även utöka den förteckning över beteckningar eller märkningar som anges i artikel 13. 1 andra stycket. 18 Avdelning III Allmänna bestämmelser Artikel 20 Medlemsstaterna skall vidta alla de administrativa åtgärder och kontrollåtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i denna förordning. Dessa kontroller skall inte påverka några andra kontroller som kommissionen kan genomföra i enlighet med artikel 9 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95. De påföljder som medlemsstaterna ådömer djurhållama skall vara proportionella mot hur allvarliga överträdelserna är. Påföljderna kan, där så är berättigat, innebära en inskränkning av djurs förflyttning till eller från djurskötaren i fråga. Artikel 21 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med den första dagen i den fjärde månaden som följer det datum då den trädde i kraft. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel På Europaparlamentets vägnar Talman På rådets vägnar Ordförande 19 ISSN 1024-4506 KOM(97) 103 slutlig DOKUMENT SV 03 10 Katalognummer : CB-CO-97-096-SV-C ISBN 92-78-16743-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg Zö


title: QUESTION ECRITE no 953/97 de Jup WEBER à la Commission. Projet de loi autorisant le gouvernement luxembourgeois à procéder à la construction d'une route reliant Luxembourg à Ettelbruck

eurovoc_concepts:
EC Directive
Luxembourg
environmental impact
environmental protection
impact study
infringement of EU law
protected area
protected species
road building

formats: html print


title: REGULAMENTO (CE) Nº 444/97 DA COMISSÃO de 7 de Março de 1997 relativo ao fornecimento de produtos lácteos a título de ajuda alimentar

eurovoc_concepts:
India
Peru
award of contract
food aid
skimmed milk powder
vitamin


title: Decisión de la Comisión de 7 de marzo de 1997 relativa al marcado y la utilización de la carne de porcino con arreglo a lo establecido en el artículo 9 de la Directiva 80/217/CEE del Consejo (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
Belgium
health certificate
health control
meat processing industry
pigmeat
veterinary legislation

formats: html pdfa1b print


title: Decisão da Comissão de 7 de Março de 1997 relativa à marcação e utilização de carne de suíno nos termos do artigo 9º da Directiva 80/217/CEE do Conselho (Texto relevante para efeitos do EEE)


title: Proposta alterada de regulamento (CE) do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece um sistema de identificação e registo de bovinos e relativo à rotulagem da carne de bovino e dos produtos à base de carne de bovino

eurovoc_concepts:
beef
cattle
consumer protection
labelling
veterinary inspection

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 07. 03. 1997 COM(97) 103 final 96/0228 (COD) 96/0229 (COD) Proposta alterada de REGULAMENTO (CE) DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO que estabelece um sistema de identificação e registo de bovinos e relativo à rotulagem da carne de bovino e dos produtos à base de carne de bovino (apresentada pela Comissão em conformidade com o disposto no n* 2 do artigo 189°-A do Tratado CE) Exposição dos motivos Em 2 de Outubro de 1996, a Comissão apresentou duas propostas ao Conselho (COM (96) 460 final), uma relativa à identificação e registo de bovinos e a outra à rotulagem da carne de bovino e dos produtos à base de carne de bovino. O Parlamento emitiu o seu parecer sobre essas propostas na semana de 17 a 21 de Fevereiro de 1997. Requereu, nessa ocasião, que antes de mais as duas propostas em causa se baseassem no artigo 100°-A do Tratado CE. A Comissão aceitou esse pedido, pelo que deve apresentar uma proposta alterada ao Conselho, em conformidade com o artigo 189°-A do Tratado. Atendendo à ligação entre as duas propostas, é adequado juntar agora os dois textos, de modo a que seja transmitida ao Conselho uma única proposta alterada baseada, no seu conjunto, no artigo 100o-A do Tratado. Proposta alterada de REGULAMENTO (CE) do Parlamento Europeu e do Conselho que estabelece um sistema de identificação e registo de bovinos e relativo à rotulagem da carne de bovino e dos produtos à base de carne de bovino O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 100°-A, Tendo em conta a proposta da Comissão , Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social2, Deliberando em conformidade com o procedimento referido no artigo 189°-B do Tratado, Considerando que acontecimentos recentes no sector da carne de bovino contribuíram para aumentar a preocupação do público com questões de saúde relacionadas com esse sector; que essas preocupações podem suscitar acções unilaterais das quais resultem problemas relacionados com o funcionamento do mercado único; que, para evitar esses problemas e para restabelecer a confiança dos consumidores na carne de bovino e nos produtos à base de carne de bovino, é essencial, por um lado, criar um sistema mais eficaz de identificação e registo de bovinos e, por outro, estabelecer, para o sector da carne de bovino, um sistema comunitário específico de rotulagem baseado em critérios objectivos; 1 2 J O n °C JO n° C Considerando que, em conformidade com o n° 1, alínea c), do artigo 3o da Directiva 90/425/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa aos controlos veterinários e zootécnicos aplicáveis ao comércio intracomunitário de certos animais vivos e produtos, na perspectiva da realização do mercado interno3, os animais destinados ao comércio intracomunitário devem ser identificados em conformidade com as exigências da regulamentação comunitária e ser registados de modo a permitir conhecer a exploração, o centro ou o organismo de origem ou de passagem e que, até 1 de Janeiro de 1993, os sistemas de identificação e registo devem ser alargados à circulação de animais no interior dos territórios dos Estado-membros; Considerando que, em conformidade com o artigo 14° da Directiva 91/496/CEE do Conselho, de 15 de Julho de 1991, que fixa os princípios relativos à organização dos controlos veterinários dos animais provenientes de países terceiros introduzidos na Comunidade e que altera as Directivas 89/662/CEE, 90/425/CEE e 90/675/CEE4, a identificação e o registo, previstos no n° 1, alínea c), do artigo 3o da Directiva 90/425/CEE, desses animais devem, excepto no caso dos animais para abate e dos equídeos registados, ser efectuados após a realização dos controlos referidos; Considerando que a gestão de certos regimes de ajudas comunitários no domínio da agricultura exige a identificação individual de certos tipos de gado; que os sistemas de identificação e registo devem, pois, ser adequados para aplicação e controlo de tais medidas; Considerando que é necessário assegurar o intercâmbio rápido e eficaz de informações entre os Estados-membros para a aplicação correcta do presente regulamento; que foram estabelecidas disposições comunitárias pelo Regulamento (CEE) n° 1468/81 do Conselho, JO n° L 224 de 18. 8. 1990, p. 29. Directiva com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 92/118/CEE (JO n° 62 de 15. 3. 1992, p. 49). JO n° L 268 de 24. 9. 1991, p. 56. Directiva com a última redacção que lhe foi dada pelo Acto de Adesão da Áustria, da Finlândia e da Suécia. de 19 de Maio de 1981, relativo à assistência mútua entre as autoridades administrativas dos Estados-membros e à colaboração entre estas e a Comissão, tendo em vista assegurar a boa aplicação das regulamentações aduaneira ou agrícola5, e pela Directiva 89/608/CEE do Conselho, de 21 de Novembro de 1989, relativa à assistência mútua entre as autoridades administrativas dos Estados-membros e à colaboração entre estas e a Comissão, tendo em vista assegurar a boa aplicação das legislações veterinária e zootécnica6; Considerando que as actuais regras relativas à identificação e ao registo de bovinos foram fixadas pela Directiva 92/102/CEE do Conselho relativa à identificação e ao registo de animais ; que a experiência demonstrou que a aplicação dessa directiva não foi, no caso dos bovinos, satisfatória, necessitando ser melhorada; que é necessário adoptar um regulamento relativo aos bovinos com o objectivo de reforçar as disposições dessa directiva; Considerando que, para permitir a aceitação de um sistema melhorado de identificação, é essencial não submeter o produtor a imposições excessivas em termos de burocracia; que, da mesma forma, devem ser tomadas medidas para que o custo por animal permaneça baixo; Considerando que, para um conhecimento rápido e preciso dos antecedentes dos animais por razões sanitárias e para controlo dos regimes de ajudas comunitários, cada Estado- membro deve criar uma base de dados informatizada para registo da identidade dos animais de todas as explorações no seu território e da circulação dos animais; Considerando que devem ser tomadas medidas para assegurar a existência de condições técnicas que garantam uma perfeita comunicação do produtor com a base de dados e uma utilização global dessas bases; que devem também existir garantias de que, aquando da JO n° L 144 de 2. 6. 1981, p. 1. Com a redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) n° 945/87 (JO n° L 90 de 2. 4. 1987, p. 3). J O n ° L 3 51 de 2. 12. 1989, p. 34. Jon°L355de5. 12. 1992, p. 32. 6 7 notificação dos dados à base de dados, a probabilidade de erro não exceda um determinado nível; que, nessas condições, a criação de bases de dados é pertinente; Considerando que, para permitir conhecer os anteriores movimentos dos bovinos, os animais devem ser identificados por uma marca auricular aplicada a cada orelha e ser acompanhados de um passaporte sempre que se desloquem; que a forma da marca e as indicações dela constantes, bem como as exigências relativas ao passaporte, devem ser determinadas numa base comunitária; que deve ser emitido um passaporte para cada animal a que tenha sido atribuída uma marca auricular; Considerando que deve ser aplicada uma nova marca aos animais cuja marca auricular se tenha tomado ilegível ou se tenha perdido; que a marca de substituição deve ter o mesmo código que a marca auricular inicial; Considerando que a Comissão está a examinar, com base nos trabalhos do CCI, a exequibilidade de utilizar meios electrónicos para identificar os animais; Considerando que o detentor dos animais deve manter um registo actualizado dos animais nas suas explorações; que as características desse registo devem ser determinadas numa base comunitária; que as pessoas envolvidas no comércio de animais devem manter registos das suas transacções; que, a seu pedido, as autoridades competentes devem ter acesso a esses registos; Considerando que o sistema melhorado não deve afectar exigências específicas constantes da Decisão 89/153/CEE da Comissão, de 13 de Fevereiro de 1989, relativa ao estabelecimento da relação entre as amostras colhidas para pesquisa de resíduos e os animais e respectivas explorações de origem , nem quaisquer regras de execução relevantes estabelecidas em conformidade com a Directiva 91/496/CEE; JOn°L59de2. 3. 1989, p. 33. Considerando que é necessário alterar o Regulamento (CEE) n° 3508/92 que estabelece um sistema integrado de gestão e de controlo relativo a determinados regimes de ajudas comunitários ; Considerando que, no âmbito do sistema de rotulagem estabelecido pelo presente regulamento, se entende por carne de bovino determinados produtos referidos no n° 1 do artigo Io do Regulamento (CEE) n° 805/68 do Conselho, de 27 de Junho de 1968, que estabelece a organização comum de mercado no sector da carne de bovino10 Considerando que esse sistema de rotulagem deve, transitoriamente, ser facultativo para os operadores e as organizações que comercializam carne de bovino, que deverão, quando desejem efectuar a respectiva rotulagem, proceder em conformidade com o presente regulamento; que, numa fase posterior, o sistema deve passar a ser obrigatório; que, entretanto, os Estados-membros devem poder optar por, em certas circunstâncias, tornar o sistema obrigatório; Considerando que as disposições do presente regulamento não devem pôr em causa nem a legislação comunitária em vigor nos domínios da rotulagem e do controlo de géneros alimentícios ou da protecção das indicações geográficas e denominações de origem, nem as acções de promoção e comercialização da carne de bovino de qualidade, nem a regulamentação que rege os problemas sanitários que afectam o comércio intracomunitário de carne e produtos à base de carne; Considerando que um sistema eficaz de rotulagem depende da possibilidade de descobrir o animal ou os animais de que provém a carne de bovino; que, durante o período inicial, as disposições relativas à rotulagem a adoptar por um operador ou uma organização só podem 9 10 JOn°L355de5. 12. 1992, p. 1. J O n °L 148 de 28. 6. 1968, p. 24. n ser aceites quando tenha sido apresentado às autoridades competentes um caderno de especificações e estas o tenham aprovado; Considerando que, para identificar adequadamente a pessoa responsável pelas informações constantes do rótulo, os operadores e as organizações só serão autorizados a rotular a carne de bovino se o rótulo indicar o seu nome ou logotipo; que deve ser especificado o tipo de informações que podem constar do rótulo; Considerando que os operadores e as organizações que importam carne de bovino de países terceiros para a Comunidade podem também pretender rotular os seus produtos em conformidade com o presente regulamento; que devem ser previstas disposições para incluir a carne de bovino importada no sistema de rotulagem; que essas disposições devem garantir que as medidas relativas à rotulagem da carne de bovino importada sejam tão fiáveis quanto as estabelecidas para a carne de bovino da Comunidade; Considerando que, para garantir a fiabilidade das disposições em vigor sobre a rotulagem, é necessário obrigar os Estados-Membros a aplicar medidas de controlo adequadas e eficazes; que esses controlos não devem prejudicar quaisquer controlos que a Comissão possa efectuar por analogia com o artigo 9o do Regulamento (CE, Euratom) n° 2988/95 do Conselho, de 18 de Dezembro de 1995, relativo à protecção dos interesses financeiros das Comunidades Europeias11; qu? as autoridades competentes dos Estados-Membros devem ser autorizadas a retirar a sua aprovação a um caderno de especificações no caso de se verificarem irregularidades, ADOPTARAM O PRESENTE REGULAMENTO: 11 J O n °L 312 de 23. 12. í:^95, p. 1. TITULO I: IDENTIFICAÇÃO E REGISTO DE BOVINOS Artigo 1° 1. Cada Estado-membro estabelecerá um sistema de identificação e registo de animais da espécie bovina (a seguir designados por "animais"), conforme definidos no artigo 2o da Directiva 64/432/CEE relativa a problemas de fiscalização sanitária em matéria de comércio intracomunitário de animais das espécies bovina e suína12, em conformidade com as disposições do presente título. 2. As disposições do presente título são aplicáveis sem prejuízo de qualquer regulamentação comunitária que possa ser estabelecida para erradicação de doenças ou para efeitos de controlo e sem prejuízo da Directiva 91/496/CEE e do Regulamento (CEE) n° 3508/92. No entanto, as disposições da Directiva 92/102/CEE deixam de ser aplicáveis na medida em que digam respeito especificamente a bovinos, Artigo 2o Para efeitos do presente título, entende-se por: - exploração, qualquer estabelecimento, construção ou local em que os animais abrangidos pelo presente título sejam alojados, criados ou mantidos, situado no território do mesmo Estado-membro; - detentor, qualquer pessoa singular ou colectiva responsável pelos animais, numa base permanente ou temporária, incluindo durante o transporte ou num mercado; 12 JOn° 121 de 29. 7. 1964, p. 1977. - autoridades competentes, as autoridades de um Estado-membro responsáveis pela realização de controlos veterinários, pela aplicação do presente título ou pela aplicação do Regulamento (CEE) n° 3508/92. Artigo 3o O sistema de identificação e registo de bovinos deve incluir os seguintes elementos: A. Marcas auriculares para identificar individualmente os animais; B. Bases de dados informatizadas; C. Passaportes para os animais; D. Registos individuais mantidos em cada exploração. A Comissão e as autoridades competentes do Estado-membro em causa terão acesso a todas as informações previstas no presente título. Adoptarão as medidas necessárias para assegurar o acesso adequado de todas as partes envolvidas a esses dados, nomeadamente o das organizações de consumidores com um interesse específico reconhecido pelo Estado- membro, bem como para garantir a protecção da confidencialidade dos mesmos. Artigo 4° 1. Todos os animais de uma exploração devem ser identificados por uma marca auricular aprovada pelas autoridades competentes, aplicada a cada orelha. As marcas auriculares terão o mesmo código de identificação único. As duas primeiras posições devem identificar o Estado-membro em que se situa a exploração onde o animal é identificado 10 pela primeira vez, em conformidade com o código alfa do país estabelecido pela Decisão 93/317/CEE, seguido de um código numérico com um máximo de 12 caracteres, que torne possível a identificação de cada animal individualmente, bem como da exploração em que nasceu. 2. A marca auricular será aplicada num prazo de 14 dias seguintes ao nascimento do animal e, em qualquer caso, antes de este deixar a exploração em que tiver nascido. Nenhum animal pode ser retirado de uma exploração se não estiver identificado em conformidade com o presente artigo. 3. Qualquer animal importado de um país terceiro que tenha sido submetido aos controlos estabelecidos pela Directiva 91/496/CEE e que permaneça em território comunitário deve ser identificado na exploração de destino por uma marca auricular que satisfaça as disposições do presente artigo, no prazo de 14 dias a contar da realização dos controlos referidos, e, em qualquer caso, antes de deixar a exploração. No entanto, não é necessário identificar o animal se a exploração de destino for um matadouro situado no Estado-membro onde esses controlos são efectuados e se o animal for efectivamente abatido no prazo de 14 dias referido. A identificação original estabelecida pelo país terceiro deve ser registada na base de dados informatizada prevista no artigo 6o, juntamente com o código de identificação atribuído pelo Estado-membro de destino. 4. Todos os animais provenientes de outro Estado-membro devem manter a sua marca auricular original. 5. Nenhuma marca auricular pode ser retirada ou substituída sem a autorização das autoridades competentes. Quando uma marca auricular se tenha tornado ilegível ou se 11 tenha perdido, será aplicada, em conformidade com o presente artigo, uma marca de substituição com o mesmo código. 6. As marcas auriculares serão atribuídas à exploração, distribuídas e aplicadas aos animais de forma determinada pelas autoridades competentes. 7. As marcas auriculares que não satisfaçam as exigências fixadas no presente artigo serão substituídas em 31 de Dezembro de 1999, o mais tardar. 8. Até 31 de Dezembro de 2000, a Comissão decidirá, de acordo com o procedimento previsto no artigo 9o, da possibilidade de introduzir disposições relativas à identificação electrónica, à luz dos progressos alcançados nesse domínio. Artigo 5o As autoridades competentes criarão uma base de dados informatizada, na qual serão pelo menos registados: I. Para cada animal: 1. o código de identificação, 2. a data de nascimento, 3. o sexo, 4. a raça, 5. o código de identificação do progenitor feminino, 6. o número da exploração de nascimento, 7. os números de identificação de todas as explorações onde o animal foi mantido, 8. as datas de circulação, 9. a data da morte ou abate. 12 II. Para cada exploração: 1. o número de identificação, constituído por um código com um máximo de 12 caracteres, 2. o nome e o endereço do detentor. III. A base de dados terá sempre disponíveis as seguintes informações: 1. uma lista de todos os animais presentes na exploração em qualquer momento, 2. uma lista de todas as deslocações de cada animal com início na exploração de nascimento. As informações serão mantidas na base de dados até que tenham decorrido três anos consecutivos após a morte do animal. A base de dados estará plenamente operacional e disporá de todos os dados relevantes em 31 de Dezembro de 1999, o mais tardar. Artigo 6o 1. As autoridades competentes emitirão um passaporte para cada animal a que tenha sido atribuída uma marca auricular nos sete dias seguintes à notificação do seu nascimento ou, no caso de animais importados de países terceiros, à notificação da sua identificação pelo Estado-membro em causa, conforme previsto no n° 3 do artigo 4o. As autoridades competentes podem emitir um passaporte para animais de outro Estado-membro nas mesmas condições. Nesses casos, o passaporte que acompanha o animal à sua chegada deve ser entregue às autoridades competentes, que o devolverão ao Estado-membro emissor. 13 2. Os animais não podem circular sem estar acompanhados do seu passaporte. 3. No caso da morte de um animal, o passaporte será devolvido pelo detentor às autoridades competentes no prazo de três dias úteis a seguir à morte do animal. Se o animal for enviado para um matadouro, o operador do matadouro será responsável pela devolução do passaporte às autoridades competentes. 4. No caso de animais exportados para países terceiros, o passaporte será entregue pelo último detentor às autoridades competentes no local onde o animal é exportado. Artigo 7o 1. Cada detentor deve: - manter um registo actualizado, - comunicar às autoridades competentes todas as deslocações para a exploração e a partir desta e todos os nascimentos e mortes de animais na exploração, bem como as datas dessas ocorrências, no prazo de três dias úteis a seguir à sua verificação; - preencher o passaporte imediatamente à chegada e antes da partida de cada animal da exploração e assegurar que o passaporte acompanha o animal. 2. Cada detentor deve fornecer às autoridades competentes, a pedido destas, todas as informações relativas à origem, identificação e, se for caso disso, destino dos animais que possuiu, manteve, transportou, comercializou ou abateu. 14 3. O registo terá um formato aprovado pelas autoridades competentes e estará disponível na exploração e à disposição das autoridades competentes, a pedido destas, por um período mínimo, não inferior a três anos, a determinar pelas autoridades competentes. Artigo 8o Os Estados-membros designarão as autoridades competentes responsáveis pela garantia do cumprimento do presente título. Informarão os outros Estados-membros e a Comissão da identidade dessas autoridades. Artigo 9o A Comissão adoptará regras de execução do presente título em conformidade com o processo previsto no artigo 13° do Regulamento (CEE) n° 729/70. Essas regras de execução devem nomeadamente abranger: I. As exigências relativas às marcas auriculares; II. As exigências relativas ao passaporte; III. As exigências relativas ao registo; IV. O nível mínimo de controlos a efectuar; V. A aplicação de sanções; VI. As disposições transitórias para o período de arranque do sistema. Artigo 10° Ao artigo 5 o do Regulamento (CEE) n° 3508/92 são aditados os seguintes termos: "e do Regulamento (CE) n° 15 TITULO II: ROTULAGEM DA CARNE DE BOVINO E DOS PRODUTOS A BASE DE CARNE DE BOVINO Artigo 11° 1. É introduzido na Comunidade Europeia um sistema obrigatório de rotulagem da carne de bovino. 2. Qualquer rótulo aposto em carne de bovino deve conter as informações previstas em cada um dos seguintes travessões: - - região, país terceiro ou exploração de nascimento; região, país terceiro ou exploração onde foi efectuada parte ou a totalidade da engorda; a engorda parcial deverá ser especificada; - região, país terceiro ou matadouro onde o abate foi realizado; - número de identificação e sexo do animal; - método de engorda e outras informações relativas à alimentação; - informações sobre o abate, tais como idade aquando do abate e data deste ou período de maturação da carne. Em qualquer caso, deve ser indicada a identificação do matadouro e a data do abate. Além disso, cada rótulo deve conter um número de referência que assegure a ligação prevista no n° 2, segundo período, do artigo 15°. Esse número pode ser o número de identificação do animal em causa. 3. O sistema obrigatório de rotulagem da carne de bovino será compulsivo em todos os Estados-Membros após 31 de Dezembro de 1999. 16 4. Os Estados-Membros enviarão à Comissão, até 1 de Maio de 1999, relatórios sobre a aplicação do sistema de rotulagem da carne de bovino. A Comissão enviará ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a situação da implementação dos sistemas de rotulagem da carne de bovino nos diversos Estados-Membros. 5. Antes de 31 de Dezembro de 1999, a Comissão adoptará as regras de execução do sistema obrigatório de rotulagem da carne de bovino para toda a Comunidade a partir dessa data, de acordo com o procedimento previsto no artigo 27° do Regulamento (CEE) n° 805/68. Essas regras compreenderão, nomeadamente, a lista dos produtos abrangidos pela rotulagem obrigatória, bem como as condições em que os operadores ou organizações podem decidir incluir outras informações nos rótulos. 6. De acordo com o procedimento previsto no n° 5, a Comissão adoptará, antes de 31 de Dezembro de 1999, as regras de execução da rotulagem obrigatória da carne de bovino importada de países terceiros, em conformidade com as obrigações internacionais da Comunidade. Artigo 12° 1. Até 31 de Dezembro de 1999, os Estados-Membros em que exista um sistema de identificação e registo de bovinos suficientemente desenvolvido, podem impor um sistema obrigatório de rotulagem da carne de bovino proveniente de animais nascidos, engordados e abatidos no seu território. Esta obrigação deve, no mínimo, estar relacionada com as informações previstas em cada um dos primeiros três travessões do n° 2 do artigo 11°, bem como no seu segundo parágrafo. 2. Um sistema obrigatório tal como o que está previsto non0 1 não deverá resultar numa qualquer ruptura das trocas comerciais entre os Estados-Membros. 17 3. Os convénios de implementação aplicáveis nos Estados-Membros que tenham a intenção de aplicar o disposto no n° 1 necessitam da aprovação prévia da Comissão. Artigo 13° 1. Os artigos 13° a 18° são aplicáveis até 31 de Dezembro de 1999. 2. Sempre que um operador ou uma organização, conforme definida no artigo 14°, pretender que a carne de bovino seja rotulada por forma a conter informações sobre a origem, sobre certas características ou condições de produção da mesma ou sobre o animal donde provém, no ponto de venda, deve proceder em conformidade com o presente título. No entanto, o presente título não diz respeito: - às indicações obrigatórias previstas no n° 1 do artigo 3 o da Directiva 79/112/CEE do Conselho, com excepção do ponto 7; - às indicações protegidas nos termos dos Regulamentos (CEE) n° 2081/92 ou 2082/92; - às indicações previstas nos Regulamentos (CEE) n° 1208/81 e 1186/90; - às indicações relativas à marca de salubridade como previsto na Directiva 64/433/CEE bem como a outras indicações similares previstas na legislação veterinária relevante; - aos rótulos que contêm somente informações que podem ser facilmente verificadas no ponto de venda, tais como, em particular, a indicação do peso do produto ou o nome da peça. 3. Não obstante o disposto no n° 1, continuam a aplicar-se os seguintes diplomas: 18 Regulamento n° 26 do Conselho, de 4 de Abril de 1962, relativo à aplicação de determinadas regras de concorrência à produção e ao comércio de produtos agrícolas 13, Directiva 64/433/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1964, relativa às condições sanitárias de produção de carnes frescas e da sua colocação no mercado 14, Directiva 79/112/CEE do Conselho, de 18 de Dezembro de 1978, relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes à rotulagem, apresentação e publicidade dos géneros alimentícios destinados ao consumidor final1$, Directiva 93/99/CEE do Conselho, de 29 de Outubro de 1993, relativa a medidas adicionais respeitantes ao controlo oficial dos géneros alimentícios 16, Directiva 94/65/CEE do Conselho, de 14 de Dezembro de 1994, que institui os requisitos de produção e de colocação no mercado de carnes picadas e de preparados de carnes 1?, Regulamento (CEE) n° 1208/81 do Conselho, de 28 de Abril de 1981, que estabelece a grelha comunitária de classificação das carcaças de bovinos adultos18, 13 14 15 16 17 18 JOn° 30 de 20. 4. 1962, p. 993. JO n° L 121 de 29. 7. 1964, p. 2012. JOn°L33de8. 2. 1979, p. 1. JOn° L 290 de 24. 1. 1993, p. 14. JO n °L 368 de 31. 12. 1994, p. 10. J O n °L 123 de 7. 5. 1981, p. 3. 19 - Regulamento (CEE) n° 1186/90 do Conselho, de 7 de Maio de 1990, que estabelece a extensão do âmbito de aplicação da grelha comunitária de carcaças de bovinos adultos 19, classificação das - Regulamento (CEE) n° 2081/92 do Conselho, de 14 de Julho de 1992, relativo à protecção das indicações geográficas e denominações de origem dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios , 20 - Regulamento (CEE) n° 2082/92 do Conselho, de 14 de Julho de 1992, relativo aos certificados de especificidade dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios21, - Regulamento (CEE) n° 2067/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo a acções de promoção e comercialização da carne de bovino de qualidade. Artigo 14° Para efeitos do presente título, entende-se por: - "carne de bovino", os produtos abrangidos pelos códigos NC 0201, 0202, 0206 10 95 e 0206 29 91, - "rotulagem", a aposição de um rótulo a uma peça ou peças de carne ou ao material com que são embaladas, bem como a prestação de informações ao consumidor no ponto de venda, 19 20 21 22 JOn° LI 19 de 11. 5. 1990, p. 32. JO n° L 208 de 24. 7. 1992, p. 1. J O n °L 208 de 24. 7. 1992, p. 9. J O n °L 215 de 30. 7. 1992, p. 57. 20 - "organização", um grupo de operadores do mesmo ramo ou de diferentes ramos do sector do comércio da carne de bovino. Artigo 15° 1. Cada operador ou organização apresentará um caderno de especificações para ser aprovado pelas autoridades competentes do Estado-Membro em que a produção ou venda da carne de bovino em questão tiver lugar. Nesse caderno de especificações devem indicar-se: - as informações a incluir no rótulo, - as medidas a tomar para assegurar a exactidão dessas informações, - o sistema de controlo a aplicar em todas as fases da produção e da venda, incluindo os controlos a efectuar por um organismo reconhecido pelas autoridades competentes e que deverá ser designado pelo operador ou pela organização. Estes organismos deverão respeitar os critérios constantes da norma europeia n° EN/45011 o mais tardar até 1 de Julho de 1998, - no caso de uma organização, as medidas que serão tomadas relativamente aos membros que não cumpram o disposto no caderno de especificações. Os Estados-Membros poderão decidir que os controlos do organismo independente podem ser substituídos por controlos de uma autoridade competente. A autoridade competente terá à sua disposição o pessoal qualificado e os recursos necessários para realizar os controlos necessários, e apresentará à Comissão o seu plano de trabalho e um relatório de actividade. 21 As despesas com os controlos previstos no presente título serão suportadas pelo operador ou pela organização que utiliza o sistema de rotulagem. 2. Como condição para a aprovação de qualquer caderno de especificações, as autoridades competentes certificar-se-ão, com base num exame rigoroso dos elementos enumerados no n° 1, do funcionamento correcto e fiável do sistema de rotulagem previsto, nomeadamente do seu sistema de controlo. Uma autoridade competente recusará qualquer caderno de especificações que não estabeleça uma relação entre, por um lado, a identificação da carcaça, quartos ou peças de carne e, por outro lado, o animal de que provêm, ou, se isso for suficiente para permitir o controlo da exactidão das informações contidas no rótulo, os animais de que provêm. Os cadernos de especificações relativos a rótulos que contenham informações enganadoras ou pouco claras também serão recusados. 3. Se a produção e/ou a venda de carne de bovino se realizar em dois ou mais Estados- -Membros, as autoridades competentes dos Estados-Membros em causa examinarão e aprovarão os cadernos de especificações apresentados na medida em que os elementos neles contidos digam respeito a operações realizadas nos respectivos territórios. Nesse caso, todos os Estados-Membros envolvidos reconhecerão as aprovações concedidas por qualquer um dos outros Estados-Membros. Se, dentro de um prazo a fixar em conformidade com o artigo 19°, a contar do dia seguinte ao da apresentação do requerimento, não tiver sido recusada ou concedida a aprovação e não tiverem sido solicitadas quaisquer informações complementares, considera-se que o caderno de especificações foi aprovado pelas autoridades competentes. 22 4. Se as autoridades competentes de todos os Estados-Membros em causa aprovarem o caderno de especificações apresentado, o operador ou a organização em questão terá o direito de rotular a carne de bovino, desde que o seu nome ou logotipo conste do rótulo. 5. Em derrogação do número anterior, a Comissão, de acordo com o procedimento referido no artigo 19°, pode prever para casos específicos um procedimento acelerado ou simplificado, nomeadamente para a carne de bovino em pequenas embalagens para venda a retalho ou para peças primárias de carne de bovino em embalagens individuais, rotuladas num Estado-Membro de acordo com um caderno de especificações aprovado e introduzidas no território de outro Estado-Membro sem que sejam acrescentadas outras informações ao rótulo original. 6. Qualquer direito é aplicável sem prejuízo do artigo 13° do Regulamento (CEE) n° 2081/92 e do artigo 13° do Regulamento (CEE) n° 2082/92. Artigo 16° 1. Sempre que, na totalidade ou em parte, a produção de carne de bovino se realizar num país terceiro, os operadores e as organizações apenas terão o direito de rotular a carne de bovino em conformidade com o presente título se, além da observância das exigências previstas no artigo 15°, tiverem obtido a aprovação dos seus cadernos de especificações pelas autoridades competentes designadas para o efeito por cada um dos países terceiros em causa. 2. A validade na Comunidade de qualquer aprovação concedida por um país terceiro fica sujeita a notificação prévia pelo país terceiro à Comissão: 23 - das autoridades competentes designadas; - dos processos e critérios a seguir pelas autoridades competentes ao examinarem os cadernos de especificações; - dos operadores e organizações cujos cadernos de especificações tenham recebido a aprovação das autoridades competentes. A Comissão transmitirá essas notificações aos Estados-Membros. Sempre que, com base nas notificações supra, a Comissão concluir que os processos e/ou critérios aplicados num país terceiro não são equivalentes aos previstos no presente título, a Comissão decidirá, após consulta do país terceiro em causa, que as aprovações concedidas por esse país terceiro não são válidas na Comunidade. Artigo 17° 1. Um rótulo não deve conter informações relativas ao animal de que provém a carne de bovino para além das a seguir enumeradas: - - região, país terceiro ou exploração de nascimento; região, país terceiro ou exploração onde foi efectuada parte ou a totalidade da engorda; a engorda parcial deverá ser especificada; - região, país terceiro ou matadouro onde o abate foi realizado; - número de identificação e sexo do animal; - método de engorda e outras informações relativas à alimentação; - informações sobre o abate, tais como idade aquando do abate e data deste ou período de maturação da carne; - quaisquer outras informações que o operador ou a organização deseje indicar e que tenham recebido o acordo das autoridades competentes em causa. 24 2. Quando seja misturada a carne de bovino de diferentes animais, o rótulo deve conter apenas informações comuns a toda essa carne. 3. Cada rótulo deve conter um número de referência que assegure a ligação prevista non0 2, segundo período, do artigo 15°. Esse número pode ser o número de identificação do animal em causa. Artigo 18° Sem prejuízo de qualquer acção da própria organização ou do organismo previsto no artigo 15°, quando se constate que um operador ou uma organização não cumpriu o caderno de especificações referido no n° 1 do artigo 15°, o Estado-Membro pode impor sanções proporcionais à gravidade da infracção ou retirar a sua aprovação nos termos do n° 2 do artigo 15° ou impor condições suplementares a satisfazer para manutenção da sua aprovação. Artigo 19° A Comissão adoptará as regras de execução do presente regulamento e, se necessário, medidas de transição, em conformidade com o procedimento previsto no artigo 27° do Regulamento (CEE) n° 805/68. Essas regras podem incluir, nomeadamente, a informação que pode constar do rótulo ao abrigo do artigo 17°. Podem também aumentar a lista de indicações ou rótulos a que se refere o n° 1, segundo parágrafo, do artigo 13°. 25 TITULO III: DISPOSIÇÕES COMUNS Artigo 20° Os Estados-membros adoptarão todas as medidas administrativas e de controlo necessárias para assegurar o cumprimento das disposições do presente regulamento. Essas medidas não prejudicarão quaisquer controlos que a Comissão possa efectuar por analogia com o artigo 9° do Regulamento (CEE, Euratom) n° 2988/95. Quaisquer sanções impostas pelo Estado-membro serão proporcionais à gravidade da infracção. As sanções podem implicar, quando tal se justifique, uma restrição da circulação dos animais para ou a partir do detentor em causa. Artigo 21° O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é aplicável a partir do primeiro dia do quarto mês seguinte à data de entrada em vigor. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros. Feito em Bruxelas, Pelo Parlamento Europeu O Presidente Pelo Conselho O Presidente 26 ISSN 0257-9553 COM(97) 103 final DOCUMENTOS PT 03 10 N. " de catálogo : CB-CO-97-096-PT-C ISBN 92-78-16741-X Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo 2?


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 451/97 af 7. marts 1997 om fastsættelse af landbrugsomregningskurserne

eurovoc_concepts:
primary sector
representative rate


title: Regulamento (CE) nº 448/97 da Comissão de 7 de Março de 1997 que derroga, relativamente a determinadas regiões em Itália, às normas comerciais fixadas para as alcachofras

eurovoc_concepts:
derogation from EU law
designation of origin
labelling
marketing standard
perennial vegetable
regions of Italy


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 445/97, annettu 7 päivänä maaliskuuta 1997, viljan toimittamisesta elintarvikeapuna

eurovoc_concepts:
Cape Verde
award of contract
common wheat
food aid