title: Meddelande från kommissionen Modernisering och nydaning av social trygghet i Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
European social policy
employment policy
social change
social security
social-security harmonisation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 12. 03. 1997 KOM(97) 102 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN MODERNISERING OCH NYDANING AV SOCIAL TRYGGHET I EUROPEISKA UNIONEN INNEHÅLLSFÖRTECKNING SAMMANDRAG l. EU-DISKUSSION OM FRAMTIDENS SOCIALA TRYGGHET 1. 1 Bidrag till debatten 1. 2 Utmaning: Behov av bättre och moderniserade sociala trygghetssystem i EU 1. 2. 1 Förändringar i arbetsförhållandena 1. 2. 2 Åldrande befolkning i EU 1. 2. 3 Ny könsfördelning 1. 2. 4 Reformbehov för samordningen av de nationella systemen för social trygghet 2. CENTRALA MODERNISERINGSFRÅGOR 2. 1 Social trygghet som produktiv faktor 2. 2 Socialförsäkringssystem med tydligare sysselsättningsfrämjande profil 2. 2. 1 Sysselsättningsfrämjande skatte- och socialförsäkringssystem 2. 2. 2 Arbetslöshetsförsäkringen blir en nyanställningsförsäkring 2. 2. 3 Nya finansieringsmodeller för social trygghet 2. 2. 4 Flexiblare övergång från yrkesverksamhet till pension 2. 2. 5 Socialt skydd för att främja samhällsintegrering 2. 3 Anpassning av den sociala tryggheten till EU : s åldrande befolkning 2. 3. 1 Ekonomiskt hållbara allmänna pensionssystem 2. 3. 2 Trygga förutsättningar för tilläggspensionssystemen 2. 3. 3 Nya typer av omvårdnad för äldre 2. 3. 4 Bättre hälso- och sjukvård 2. 4 Anpassning av social trygghet till könsförskjutningen: Individualisering av rättigheterna 2. 5 Bättre social trygghet för människor som flyttar inom unionen 2 4 6 7 8 9 10 11 12 13 13 13 14 15 16 18 19 21 21 23 25 26 28 30 3. HUR UNIONSNIVÅN KAN ANVÄNDAS SOM STÖD I ANPASSNINGSARBETET 32 Bilaga SAMMANDRAG Offentligt finansierade sociala trygghetssystem svarar for merparten av utgifterna för socialt stöd, hälso- och sjukvård samt pensioner i medlemsstaterna i Europeiska inkomstfördelning och social unionen. De har haft fundamental betydelse för ekonomiskt och stabilitet politisk samt sammanhållning framåtskridande under unionens existens. bestående för De sociala trygghetssystemen svarar för 28 % av EU:s totala BNP. Procentsatsen varierar mellan medlemsstaterna -mellan 16 % och 35 % -beroende på skillnader i ersättningsnivåer och i avvägning mellan offentlig och privat finansiering. För de flesta av systemen lades såväl mål som ekonomi och funktion fast för årtionden sedan. Idag fyller de fortfarande samma grundläggande funktion, men de lyder under ekonomiska och sociala villkor som har förändrats och som ständigt kommer att förändras. För att säkerställa fortsatt effektivitet, och för att klara framväxande behov, krävs en snar modernisering. I synnerhet måste de sociala trygghetssystemen anpassas till följande: • Förändringar i arbetslivet, där ett nytt samspel krävs mellan flexibilitetsåtgärder och sociala trygghetsåtgärder. • Förskjutningen mellan könen i arbetslivet, där jämställdhetspolitiken aktualiserar nya frågeställningar och krav i fråga om social trygghet. • EU:s allt äldre befolkning som ger en snabb ökning av personer med omvårdnadsbehov och dels skapar nya behov, dels driver på pensionsreformen. • Behovet av att reformera samordningen av nationella sociala trygghetssystem för människor som flyttar inom EU. För att stödja medlemsstaterna i arbetet med dessa utmaningar lade kommissionen i slutet av 1995 fram en ram för en europeisk debatt om den sociala trygghetens framtid som gav upphov till en livlig diskussion. Nu är det dags att göra ett bokslut. Detta meddelande har följande två syften: • Att visa på olika moderniseringsalternativ. • Att ge konkreta förslag på hur unionsnivån kan ge stöd i arbetet. Framställningen bygger på att följande arbetsfördelning är underförstådd: • Varje medlemsstat ansvarar för organisation och finansiering av inhemsk social trygghet. • EU ansvarar för samordningen av nationella sociala medborgare utövar rätten till fri rörlighet inom unionen. trygghetssystem när • EU tjänar också som forum när det gäller att främja ömsesidig insikt i perspektiv för längre sikt samt att klarlägga utmaningar som är gemensamma på medlemsstaterna. Mot denna bakgrund föreslår kommissionen följande lista över frågor som förtjänar ytterligare analys, debatt och insatser: Social trygghet som produktiv faktor: Med utgångspunkt i diskussionen 1. under konferensen om socialpolitik och ekonomiska prestanda som ordförandelandet Nederländerna anordnade i januari 1997 kommer kommissionen under 1997 att studera den sociala trygghetens samlade kostnader och fördelar - särskilt hur den påverkar social sammanhållning, politisk stabilitet och ekonomiskt framåtskridande. Mera sysselsättningsfrämjande 2. Enligt uppdrag från Europeiska rådet vid dess möte i Dublin kommer kommissionen, i sitt bidrag till 1997 års enhetsrapport om sysselsättningen, att koncentrera sig på har reformer av social trygghet och beskattning skall utformas för att bli en integrerad del av en aktiv arbetsmarknadspolitik. Detta skall grundas på en utvärdering av de bästa metoderna inom aktiv arbetsmarknadspolitik. socialförsäkringssystem: Kommissionen kommer att undersöka hur en passiv arbetslöshetsförsäkring kan förvandlas till en aktiv nyanställningsförsäkring. Kommissionen kommer att fördjupa analysen av åtgärder som vidtas för att sänka lönebikostnaderna i sitt bidrag till interimsrapporten som skall läggas fram för Europeiska rådets möte i Amsterdam i juni 1997 och till enhetsrapporten om sysselsättningen som skall färdigställas till Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997. Frågan om hur beskattning påverkar sysselsättning kommer också att engagera gruppen om skattepolitik som Europeiska rådet godkände vid mötet i Dublin. Kommissionen kommer att behandla möjligheterna och svårigheterna med successiv övergång till pension i 1997 års rapport om sysselsättningen i Europa, som skall ges ut under 1997, samt planera för lämplig uppföljning. Under första halvåret 1997 kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande om hur social integrering kan främjas och, under andra halvåret 1997, en rapport om hur medlemsstaterna har utformat sina system för minimiinkomstgaranti. Anpassning av den sociala tryggheten till utvecklingen mot en allt 3. äldre befolkning i EU-samhällena: Den åldrande befolkningen i medlemsstaterna utövar ett avsevärt tryck på pensionssystemen. Kommissionen kommer att utveckla metoder för att förutsäga pensionskostnaderna och utvärdera sådana reformelement som förefaller bäst ägnade att ge hållbara allmänna pensionssystem med bibehållen solidaritet som huvudsakligt kännetecken. Under första halvåret 1997 kommer kommissionen också att ge ut en grönbok om tilläggspensioner. I den skall man försöka ange huvuddragen i en ram pä EU-niva som skall trygga förutsättningarna för tilläggspensionssystemen. För att klara omvårdnads be hoven för äldre människor på längre sikt genomför medlemsstaterna ett antal reformer. Kommissionen kommer att studera det pågående reformarbetet och ge medlemsstaterna en översikt. För att förbättra produktiviteten och kostnadseffektiviteten / hälso- och sjuk\>årdssystemen kommer kommissionen under 1997 att utreda om förebyggande vård skulle kunna sänka kostnaderna för hälso- och sjukvård. Kommissionen kommer i samma syfte att klarlägga om - och i så fall i vilken utsträckning och på vilka villkor - man genom att släppa i hälso- och sjukvårdssystemen kan sänka kostnaderna och samtidigt främja bättre kvalitet och säkerställa vård för alla in marknadskrafterna 4. Anpassning av social trygghet till köns fors k ju t ningen: Förskjutningen mellan könen kräver både nya grepp för att det skall gå att förena familjeliv med yrkesliv och nya initiativ för att stärka individens rättigheter. I slutet av 1997 kommer kommissionen att lägga fram förslag med inriktning på högre kvalitet när I årsrapporten det gäller omvårdnad av barn och andra med omvårdnadsbehov. 1997 om lika möjligheter kommer det att ingå en bedömning av medlemsstaternas strävanden att åstadkomma individualisering utan att äventyra kvinnors ekonomiska situation. inom unionen: 5. Bättre social trygghet för människor som flyttar Kommissionen kommer att utarbeta en strategi för att reformera och förenkla samordningen av social trygghet för migrerande arbetstagare och för att finna särskilda lösningar på problem med företags- eller yrkesbaserade system vid förflyttningar över gränserna. I arbetet ingår att, som ett första steg, under 1997 lägga förslag till ett direktiv som skall angripa några av problemen. Kommissionen uppmanar alla medlemsstater och EU-institutionerna att inleda ett samtal om moderniseringsstrategier för de sociala trygghetssystemen, utefter linjerna i detta meddelande. När enhetsrapporten om sysselsättningen för Europeiska rådet vid mötet i Luxemburg i december 1997 ges ett lämpligt tillfälle att skärskåda strategin. läggs fram Kommissionen uppmanar också arbetsmarknadsparterna, på alla nivåer, att delta i arbetet. Kommittén för den sociala dialogen och Stående sysselsättningskommittén uppmanas att ta på sig en ledande roll. Kommissionen avser att placera reformarbetet med den sociala tryggheten överst på dagordningen för samhällsdialogen vid Europeiskt socialpolitiskt forum 1998. I detta forum kommer medlemsstaterna, arbetsmarknadsparterna, icke-statliga organisationer och EU-institutionerna att delta. Slutligen kommer rapporten om social trygghet i Europa, som kommer ut i slutet av 1997, att innehålla en mera fullständig redogörelse för utvecklingen i medlems staterna, som ett bidrag till den gemensamma beredningsprocessen. 1. EU-DISKUSSION OM FRAMTIDENS SOCIALA TRYGGHET Ett av gemenskapens grundläggande mål är att vidmakthålla sysselsättningen och den sociala tryggheten pä en hög nivå. Detta mål nämns uttryckligen bland uppgifterna i trygghet är en kännetecknande och artikel 2 fundamental komponent i EU-samhällsmodellen. i Maastrichtfördraget. Social Rådet antog i juli 1992 en rekommendation om konvergerande mål och metoder fastställa inom gemensamma mål för medlemsstaternas politik. Därmed skulle olika nationella socialpolitiken1. Syftet med konvergeringsstrategin var att Rådets rekommendation 92/442/EEG av den 27 juli 1992 om konvergerande mal och metoder inom socialpolitiken, EGT nr L 245. 26. 8. 1992. socialförsäkringssystem kunna samexistera och utvecklas harmoniskt mot grundläggande mål för gemenskapen. En strategi som går ut på att verka för konvergerande politik och samtidigt respektera varje systems autonoma karaktär är en direkt tillämpning av subsidiaritetsprincipen. Varje medlemsstat ansvarar för organisation och finansiering av det egna sociala trygghetssystemet. Men, eftersom medlemsstaterna står inför samma svårigheter, finns det ett värde i att diskutera frågorna på EU-nivå. Över hela Europeiska unionen är reformer av socialförsäkringssystemen nu på väg och införs i många fall som en reaktion på hastiga förändringar i sociala och ekonomiska villkor2. Mot den bakgrunden lade kommissionen i slutet av 1995 fram en "Ram för en europeisk debatt om den sociala trygghetens framtid"3. Kommissionen föreslog att gemenskapens institutioner och medlemsstaterna gemensamt skulle granska åtgärder som skall vidtas för att göra social trygghet mera sysselsättningsfrämjande och mera effektiv. Arbetsmarknadsparterna och alla berörda parter har uppmanats att komma med bidrag. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén har också involverats lämnat yttranden. Förtroendepakten om sysselsättning underströk debattens betydelse4. i beredningsarbetet och 1. 1 Bidrag till debatten Debattramen5 gav upphov till en utomordentligt livlig debatt under hela 1996 i form av skrivna inlägg, konferenser, ad hoc-möten med experter och opinionsbildare. Ett sammandrag från medlemsstaterna, EU-institutionerna och arbetsmarknadsparterna publiceras separat som arbetsdokument för kommissionens tjänstemän. Mycket är gemensamt i reaktionerna, t. ex. följande: av bidragen • EU:s sociala modell värdesätts och den bör befästas. Det är en modell som grundar sig både på gemensamma värderingar och på uppfattningen att socialpolitik och ekonomiska prestanda inte strider mot varandra utan förstärker varandra. Högt utvecklade sociala trygghetssystem är en huvudkomponent i denna sociala modell. • Att vidmakthålla social trygghet innebär att vidareutveckla de olika systemen inom EU, eftersom det sammanhang de skapades för har förändrats. Utmaningen består i att anpassa social trygghet till en ny situation utan att ge upp kärnan av solidaritet och sammanhållning. Se rapporterna "Social trygghet i Europa - 1993" (KOM(93)531) och "Social trygghet i Europa - 1995" (KOM(95)457). Kommissionens meddelande KOM(95)466 av den 31 oktober 1995 "Den sociala trygghetens framtid. En ram för en europeisk debatt". Insatser för sysselsättningen i Europa: En förtroendepakt, SEK(96)1093 av den 6. 5. 1996, särskilt punkterna 3. 11 och 3. 16. 1 ett särskilt uttalande som den franska delegationen lämnade till rådet i november 1996 ger den sitt stöd till initiativet, såsom uppföljning till Europeiska rådets möte i Turin och det franska memorandumet om EU:s sociala modell. • Uppgiften är komplicerad och medlen för att lyckas osäkra. Varje medlemsstat måste finna lösningar som passar för dess särskilda system. Medlemsstaterna bör fortsätta att följa konvergeringsstrategin enligt rådets rekommendation från 1992 • De sociala trygghetssystemen måste anpassas på ett sätt som är förenligt med den europeiska integreringsprocessen, särskilt den inre marknaden, utvecklingen mot en gemensam valuta och mot EU-medborgarskap. • Beredskap att lära av varandra och anpassa sig snabbt är en förutsättning för att lyckas. EU bör fungera som en förmedlande länk för att ge medlemsstaterna möjlighet att lära av varandras erfarenheter och anpassa sig till förändrade förhållanden. Kommissionen åtog sig att, med hjälp av utfallet av beredningsprocessen, göra en sammanställning av reaktionerna på den debatt som kommissionen hade initierat och att föreslå lämplig uppföljning. Detta meddelande har följande dubbla syfte: • Att föreslå alternativa vägar när det gäller att förbättra social trygghet inom EU på grundval av debatten och ange centrala åtgärder på varje område. • Att lägga förslag på hur alla berörda parter kan involveras i anpassningsprocessen. 1. 2 Utmaning: Behov av bättre och moderniserade sociala trygghetssystem i EU Kostnaden för social trygghet svarar nu för 28 % av Europeiska unionens BNP med en nationell spridning inom intervallet 16-35 %. Social trygghet är av fundamental betydelse för inkomstfördelning och social sammanhållning, politisk stabilitet och ekonomisk framgång. Ju flexiblare arbetslivet blir, ju mer kommer medborgarna att begära trygghet av socialförsäkringssystemen. Bra social trygghet och framgångsrikt näringsliv stöttar därför varandra. Denna syn på social trygghet underbyggs av noggranna, internationella jämförelser som, om man tar såväl privata som offentliga utlägg med i beräkningen, antyder att hushållen spenderar ungefär lika mycket på socialt skydd, sjukvård och pension i ett antal utvecklade, industrialiserade länder6. Vidare har medlemsstater med ett starkt skyddsnät ofta bättre BNP per capita eller betalningsbalans än medlemsstater med ett svagt skyddsnät. Å andra sidan är det bara länder med sunda finanser som kan bibehålla en hög social skyddsnivå. Därför kommer det att bli allt viktigare att slutföra och befästa den inre marknaden. Det är viktigt att inse att skälen för en reform av socialförsäkringssystemen inte har något att göra med konkurrens från tredje länder. Frihandel och internationalisering bör inte ses som ett hot mot den sociala modellen inom EU. Skälen för att reformera är interna. Det verkliga hotet mot den sociala modellen i EU är vår egen oförmåga att hantera de befintliga problemen. För det första finns det ett Se t. ex. G. Esping-Andersen: "The Double Problem of Co-ordination in Contemporary Welfare States" (Nutida välfärdsstaters dubbla samordningsproblem), en uppsats som skrevs för konferensen om socialpolitik och ekonomiska prestanda, Amsterdam, 23-25 januari 1997. brådskande behov av att stärka statens finanser i de flesta medlemsstaterna för att undvika växande underskott och framtida, betungande räntekostnader som tränger ut anslag till social trygghet. Det finns ingen motsägelse mellan detta och en hög social trygghetsnivå, och det leder inte till att solidaritetstanken skrotas Tvärtom stärks solidariteten mellan olika generationer, eftersom kommande generationers börda blir lättare. För det andra behöver systemet reformeras för att främja ekonomisk och social integrering. Ett nyckelelement i sociala trygghetssystem är att ge människor som inte kan arbeta grundläggande ekonomisk trygghet. Detta har dock samtidigt fört med sig att dessa människor lämnats utanför det ekonomiska livet. Sociala trygghetssystem har både varit en framgång, när det gäller att lindra fattigdom, och ett misslyckande, när det gäller att nå full integrering i samhället. De transfereringar som krävs för att betala ersättning för utebliven inkomst till människor som inte har något arbete växer allt snabbare och leder till att allt högre avgifter måste läggas på arbetstagarnas löner. Samtidigt visar det sig att de berörda människorna hade föredragit nya möjligheter att aktivt ta del i det ekonomiska livet. Dessa problem - stora offentliga underskott och svårigheter att åstadkomma social integrering - är de verkliga hoten mot EU:s sociala modell. Situationens allvar kan i stor utsträckning förklaras med förändringar i de grundläggande villkoren för social reformarbetet på faktorer trygghet. Följande socialförsäkringsområdet: förändringar i arbetsförhållandena, ny könsfördelning, åldrande befolkning i EU samt reformbehov för samordningen av de nationella systemen för social trygghet för människor som flyttar inom EU. ligger bakom fyra viktiga 1. 2. 1 Förändringar i arbetsförhållandena Nu undergår det arbetsliv som låg till grund för trygghetssystemen genomgripande förändringar. Nya arbetstillfällen kommer till i tjänstesektorn medan arbeten i tillverkningsindustrin försvinner. Kompetenskraven förändras också: Vi rör oss från enkla, lågkvalificerade jobb mot arbeten som kräver nya, breda och högre kvalifikationer. Anställningsformerna förändras: Det finns fler deltidsarbeten och visstidsarbeten än någonsin förut. Slutligen har vårt yrkesverksamma liv blivit kortare: Vi utbildar oss längre och börjar arbeta senare, men vi lämnar arbetslivet tidigare och den genomsnittliga pensionsåldern är i realiteten under 60 år. Nya sätt att organisera arbetet växer fram. 1900-talets raka karriär kommer efter hand att ersättas av nya arbetslivsmönster med större variationsrikedom. Detta innebär att en person vid ett givet tillfälle skulle kunna ha flera betalda verksamheter på gång. De flesta arbetstagare kommer att uppleva arbetslöshetsperioder under silt yrkesverksamma liv. Dessa kommer att ingå i normala övergångsperioder mellan en verksamhet och en annan, under vilka de kommer att anpassa sina färdigheter eller förbereda sig för ett nytt arbete7. Dessa förändringar belyses i grönboken "Leva och arbeta i informationssamhället: Människan i centrum", KOM(96)389. Europeiska unionens bulletin - Tillägg 3/96. Dessutom är kommissionen i tard med att sammanställa en grönbok om "Partnerskap för en ny arbetsorganisation" som skall ges ut 1997. i trygghet. Tillgångarna förmånssystemen måste långt som möjligt måste finansieringen av de sociala Den viktigaste lärdomen av de senaste 20 åren är att trygghetssystemen inte kan ge göras mera fullgod sysselsättningsorientenule. Arbetslöshetsförsäkringen mäsle utformas mera cllektivt, dvs den skall ge arbetslösa större incitament att leta efter ett jobb (se 2. 2. 1) genom till kompetensutveckling, så att den successivt blir en att erbjuda möjligheter i stället för en simpel ersättning vid arbetslöshet (se 2. 2. 2). nyanställningsförsäkring Så trygghetssystemen reformeras, för att åstadkomma en verkningsfull sänkning av löne b i kostnaderna. Detta gäller särskilt låga löner (se 2. 2. 3). Utvecklingen bör styras mot en mera flexibel och successiv övergång till pension för att äldre arbetstagare skall ha möjlighet att stanna kvar på arbetsmarknaden (se 2. 2. 4). Samtidigt måste social trygghet ha kvar sin sammanhållande funktion. Medlemsstaterna undersöker också vägar att integrera alla fullt ut i samhället, även sådana grupper som hotas av utslagning (se 2. 2. 5). 1. 2. 2 Åldrande befolkning i EU Socialförsäkringen måste också kunna hantera konsekvenserna av att befolkningen i EU blir äldre. Mellan 1995 och 2025 kommer antalet 60-åringar och äldre, som var 77 miljoner 1995, att stiga under de kommande 30 åren med lägst 29 miljoner och högst 44 miljoner. Andelen äldre av hela befolkningen kommer att stiga från 21 % till ungefär 30 %. Transfereringarna från arbetstagare till pensionärer genom allmänna pensionssystem är så höga att det finns en risk för att de blir ohållbara. Flera (se 2. 3. 1 och 2. 3. 2). medlemsstater har börjat reformera sina pensionssystem Eftersom riktigt gamla människor hela tiden blir fler och fler kommer efterfrågan på sjukvård och omvårdnad att öka. Det kommer att bli svårt för medlemsstaterna att klara de stigande sjukvårdskostnaderna. Ökad effektivitet i hälso- och sjukvård för kommer att bli en prioriterad fråga (2. 3. 4). Parallellt ökar omvårdnadsbehovet äldre människor som inte klarar sig själva (se 2. 3. 3), och detta leder till nya krav på de sociala trygghetssystemen. De nya kraven har i sig en stor sysselsättningsskapande potential. Svårigheten ligger i att samtidigt fylla nya omvårdnadsbehov och hålla tillbaka kostnaderna för all vård. 10 Befolkningstillväxt mellan 1995 och 2025 för tre åldersgrupper i Europeiska unionen (15). M'Minivkor (iMl|')iit>c) 21. 1 -6. 7 1. 3 7F 0-19 20-59 60+ Källa: EUROSTAT 1. 2. 3 Ny könsfördelning Utvecklingen mot lika möjligheter för kvinnor och män påverkar arbetslivet kraftigt och samhället i sin helhet. Antalet förvärvsarbetande kvinnor har ökat från 46 till 61 miljoner under de senaste 20 åren, medan antalet förvärvsarbetande män ligger förvånansvärt stabilt (86 miljoner). Tendensen mot ökad kvinnlig förvärvsfrekvens kommer att hålla i sig under de närmaste åren och är välkommen som motvikt till effekten av att befolkningen åldras. Förvärvsfrekvens för män och kvinnor 1970-1995 i Europeiska unionen (15). Per kön och i procem av befolkningen i åldrarna 15-64 Män Kvinnor S S S S S S Källa: EUROSTAT Den nya könsfördelningen innebär att traditionella föreställningar om socialt skydd, som vilar på idén om en familjeförsörjande make och en maka utan avlönat arbete, blir förlegade. Del finns en konflikt mellan könsförskjutningen pä arbetsmarknaden och sådan traditionell familjepolitik som bygger på att kvinnorna tar hela ansvaret för hemarbetet samt omvårdnad av barn och gamla i hemmet. Låg och sjunkande nativitet i många medlemsstater är en larmsignal om att social trygghet måste förändras. De sociala trygghetssystemen står inte bara inför utmaningen att skapa jämlikhet mellan kvinnor och män. De måste också förändras mot individualiserade rättigheter utan att detta går ut över kvinnor som inte yrkesarbetar för att kunna ta hand om familjen. Och nya lösningar måste till för att underlätta omvårdnad av barn och gamla (se 2. 4). 11 Total nativitet 1960-1995 i Europeiska unionen (15). \ \ 2. S 1. 0 O. S :J. O |§J2-S mm " " ^1 S *|0. 5 0. 0 mmm0,Q 1960 1965 197» 19?>> 198Ö 1985 1990 1995 Å«//«: miROSTAT 1. 2. 4 Reformbehov för samordningen av de nationella systemen för social trygghet Sedan 19598 har unionen ett europeiskt system för samordning av social trygghet i medlemsstaterna. Det är till för att skydda rättigheterna för människor som flyttar inom unionen. Detta betyder att väldigt många människor helt eller delvis är beroende av en väl fungerande samordning för sin sociala trygghet9. Att hantera samordningen är en dynamisk process som återspeglar utvecklingen i de nationella trygghetssystemen och förändrade krav. Det finns nu ett behov av att förenkla och reformera samordningen för att anpassa den till nya behov som följer av nya typer av social trygghet och nya rörelsemönster. Rörlighet berör i allt större utsträckning högt kvalificerade arbetstagare10. Olika tilläggsförsäkringar, som inte omfattas av någon samordning på EU-nivå, är i synnerhet viktiga för dem (se 2. 5). 8 Förordningarna 3 och 4 om samordning av socialförsäkringssystemen i de dåvarande sex medlemsstaterna trädde i kraft den 1 januari 1959. De ersattes den 1 oktober 1972 av förordningarna 1408/71 och 574/72 som fortfarande gäller och har ändrats mänga ganger sedan dess. Dessa förordningar finns sammanställda i EGT nr L 28, 30. 1. 97. ,; Det är samordningen som avgör vad 2,8 miljoner EU-mcdborgarc, som nu arbetar i en annan medlemsstat, har för socialförsäkringsrättighctcr. Det är ocksä genom den man fastställer rättigheter tor miljoner EU-mcdborgarc som tidigare under en del av sitt yrkesverksamma liv arbetat i fler än en medlemsstat, eller som kommer att göra det framöver. Genom att unionen successivt utvidgats har antalet berörda människor ökat kraftigt och varje kommande utvidgning innebär en ny ökning (EUROSTAT. Labour Force Survey, 1995). 10 "Social Security in Europe - Equality between nationals and non-nationals" (Social trygghet i Europa - Jämlikhet mellan medborgare och icke-medborgare) Första europeiska konferensen om social trygghet för migrerande arbetstagare. Oporto, november 1994. 12 2. CENTRALA MODERNISERINGSFRÅGOR 2. 1 Social trygghet som produktiv faktor Förmågan att skapa arbete för en allt större andel av den arbetsföra befolkningen, och därigenom sänka graden av bidragsberoende, har en grundläggande betydelse för att de sociala trygghetssystemen skall bestå. Kampen för sysselsättning och mot arbetslöshet har högsta prioritet i Europeiska unionen, vilket Europeiska rådet vid sitt möte i Dublin nyligen underströk. Reformerna i de sociala trygghetssystemen måste ses mot bakgrund av den europeiska sysselsättningsstrategin. De övergripande ekonomiska riktlinjerna, som lades fast vid Europeiska rådets möte i Florens, uppmanar till en omfördelning av de offentliga utgifterna för att nå ökat utrymme för sådana utgifter som gynnar sysselsättning, vari även ingår att föra över medel från passiva till aktiva arbetsmarknadsinsatser och till investeringar i mänskliga resurser. En central fråga som uppstår när man försöker modernisera sociala trygghetssystem är hur skyldigheter och möjligheter skall kombineras. Större möjligheter för enskilda att fa arbete eller återgå till arbete måste vara en förutsättning för sådana nedskärningar i sociala förmåner som leder till att ett större ansvar läggs på den enskilde Ordförandelandet Nederländerna belyste helt nyligen, under en konferens i Amsterdam11, kopplingen mellan resultat. Kommissionen har samlat information och inlett utredningar om sambanden mellan socialpolitik och ekonomisk politik. Pågående arbeten kommer att sammanställas för att väcka debatt om hur god socialpolitik och god ekonomisk politik förstärker varandras verkan. socialpolitik och ekonomiska Mål: Skapa insikt om socialpolitik som produktiv faktor. Central åtgärd: Med utgångspunkt i diskussionen under konferensen om socialpolitik och ekonomiska prestanda som ordförandelandet Nederländerna anordnade i januari 1997 kommer kommissionen under 1997 att studera den sociala trygghetens samlade kostnader och fördelar - särskilt hur den påverkar social sammanhållning, politisk stabilitet och ekonomiskt framåtskridande. 2. 2 Socialförsäkringssystem med tydligare sysselsättningsfrämjande profil Idag är sysselsättningen Europeiska unionens högst prioriterade fråga. Mot bakgrund av Förtroendepakten om sysselsättning, särskilt vädjan om att påskynda reformen av sysselsättningssystemen, antog Europeiska rådet vid mötet den 13-14 december 1996 "Dublinförklaringen om sysselsättningen", i vilken man betonar att skatte- och socialförsäkringssystem måste bli mera sysselsättningsfrämjande. Rådets resolution av den 2 december 1996 om socialförsäkringssystemens roll i kampen mot 11 Ordförandelandet Nederländernas konferens "Social policy and Economic Employment, activating ekonomiska prestanda: Sysselsättning, att aktivera välfärdsstaten och konkurrenskraften) Amsterdam 23-25 januari 1997. the welfare state and economic competitiveness" Performance: (Socialpolitik och - 13 arbetslösheten12 innehåller vidare en anvisning om hur man skall kunna uppnä detta i samverkan samt en uppmaning intensifiera informations- och erfarenhetsutbytet samt fördjupa medlemsstaternas gemensamma ansträngningar att till sysselsättningsfrämjande socialförsäkringssystem. till kommissionen och medlemsstaterna att finna metoder och vägar leder som i takt med att Det förefaller alltmer uppenbart att socialförsäkringssystemen, förändras, måste ge mera stabilitet och trygghet. I morgondagens arbetslivet innebära att man arbetsliv måste avvägningen mellan flexibilitet och trygghet erkänner och reglerar nya anställningsformer. Även den trygghet som kommer av att individen ges större inflytande över sitt arbete och större möjlighet att bygga upp sina färdigheter och stärka sitt värde på r: betsmarknaden skall ingå. Följande idéer bör diskuteras med målet att åstadkomma ett sysselsättningsfrämjande socialförsäkringssystem för ögonen: 2. 2. 1 Sysselsättningsfrämjande skatte- och socialförsäkringssystem Skatte- och socialförsäkringssystemen måste bli mera sysselsättningsfrämjande genom tydliga incitament till arbetssökande att ta arbete eller delta i verksamhet som kan leda till anställning. Samtidigt skall det även framgent finnas ett skyddsnät för de arbetslösa. Det är därför viktigt att förbättra samverkan mellan system för skatter och sociala förmåner. En situation med växande bidragsberoende kommer att bestå så länge förväntad nettovinst av att återgå till ett arbete är liten. Ett läge där en arbetslös far en högre disponibel inkomst av bidrag än han/hon kan räkna med att fa i arbete kan uppstå. Kontroller och socialt tryck kanske förmäl människor att söka arbete även om vinsten jämfört med arbetslöshet är liten, men i det långa loppet är en sådan situation inte sysselsättningsfrämjande. Ekonomiska incitament behövs som förstärkning till andra incitament. risk att drabbas av negativa signaler i Störst arbetslöshetsfällan: Förlorade skattekilar kan omintetgöra hela den förväntade vinsten av en inkomst till en familj. Förmånstagaren sitter då verkligen i en fälla och några ekonomiska motiv för att ta sig ur den finns inte. löper de som sitter i kombination med förmåner fast Ett socialt skydd bör vara så neutralt som möjligt i förhållande till övrig betald verksamhet i ett par, och kan gärna uppmuntra till sådan verksamhet. Det börjar bli sällsynt med sociala förmåner - särskilt familjeförmåner - på villkor att en i vissa medlemsstater finns det familjemedlem fortfarande tilläggsförmåner som endast beviljas om den arbetslöse bor med en partner som inte är yrkesverksam. Att detta har en motverkande effekt är uppenbart. särskilt tillägg vid arbetslöshet inte har någon inkomst. Men Ett annat problem uppstår när inkomstgränser anges för rätt till bidrag. I alla medlemsstater, utom Spanien, utgår barnbidrag till alla familjer, fastän i Tyskland, 12 Resolution antagen av rådet och medlemsstaternas regeringsföreträdare vid rådsmötet den 2 december 1996 om socialförsäkringssystemens roll i kampen mot arbetslösheten. EGT nr C 386, 20. 12. 1996. 14 Italien och Grekland begränsas beloppet när familjens inkomst överstiger en viss gräns. Om det finns andra familje- eller bostadsförmåner är dessa emellertid vanligen inkomstprövade. Här är det viktigt att undvika fattigdomsfällan. Faran kan undvikas på två sätt: Antingen genom att endast delvis sänka förmånen när hushållets inkomster ökar, eller genom att införa en särskild högre inkomstgräns om hushållet far två inkomster. I de flesta medlemsstater finns ingen särskild bestämmelse för att hantera det här problemet. Ett annat sätt att göra socialförsäkringar mera sysselsättningsfrämjande kan vara att ge indirekt inkomststöd som inte är lön. Tidigare programs oförmåga att ge incitament till människor att ta sig ur långvarigt bidragsberoende, särskilt kvinnor med ansvar för omvårdnad, antogs vara ett resultat av att de mest utsatta människorna inte fick tillräcklig hjälp med att kombinera hemarbete och lönearbete. Ensamföräldrarnas särskilt bräckliga ställning beror i stor utsträckning på att de misslyckas med att kombinera arbete och omsorg. Ett indirekt inkomststöd genom offentlig eller subventionerad barnomsorg kan därför påverka tillgången på arbetskraft väsentligt. Mål: sysselsättningsfrämjande Göra socialförsäkringssystemen mera genom att integrera skatte- och förmånssystem med inriktning pä starkare sysselsättningsincitament. Central åtgärd: Kommissionen kommer, enligt Europeiska rådets slutsatser vid mötet i Dublin, att utreda om nyligen genomförda ändringar i socialförsäkringarnas regelsystem har gett arbetssökande starkare incitament att ta ett arbete. Kommissionen kommer också att klarlägga hindren för att nå dessa mål. inriktning och 2. 2. 2 Arbetslöshetsförsäkringen blir en nyanställningsförsäkring Incitament för att leta efter en anställning är nödvändiga. Men incitamenten måste stöttas med bättre möjligheter att fa anställning. Om man ser till hela unionen erbjuds idag bara 7 % av de arbetslösa omskolning. Man förutsätter att de allra flesta hittar ett nytt arbete på en allt mer kompetenskrävande arbetsmarknad även om deras kvalifikationer ofta är förlegade. för att Arbetslöshetsförsäkringar utformades ursprungligen säkerställa en ersättningsinkomst åt människor som tillfälligt saknade arbete men räknade med att snart arbeta igen. För det mesta krävdes liknande eller samma färdigheter för det nya jobbet som för det gamla. Men idag utvecklas arbetsmarknaden snabbt för att reagera på förändringar i behov och efterfrågan, och kraven på kompetens växer. Då är det viktigt att de som söker anställning är inställda på att tillägna sig nya och andra färdigheter. Ett framgångsrikt yrkesliv omfattar numera livslångt lärande. En del av de arbetslösa erbjuds nu förutom ekonomiskt stöd också skräddarsydda insatser som skall ge dem bättre kompetens och bättre möjligheter att göra sig gällande på arbetsmarknaden. Detta är nödvändigt om de skall ha en realistisk chans att hitta nya arbeten. Av statistiken framgår vidare att ju längre arbetslösa går utan arbete, ju svårare har de att fa nytt fotfäste på arbetsmarknaden. På grund av krympande ekonomiskt utrymme arbetslöshetsförsäkringens ersättningsperiod genom att knyta periodens längd till uppgifter om tidigare 15 flera medlemsstater förkortat har blir anställning. Ett växande antal arbetslösa hamnar i en process som, när de utför säkras, kan leda till att de lämnar arbetsmarknaden helt och hållet eller till att deras färdigheter av arbetslöshetsförsäkringar, som garanterar ersättning under en begränsad lid. och bidiagssyslem, antingen de ar kopplade till arbetslöshet eller utgör en del av en ihop med dagens arbets minimiinkomstgaranti, går kanske marknadsförhållanden. sammanlagda rostigare. effekten så bra Den inte allt Uppgiften är alltså att åstadkomma ett system som hjälper arbetslösa att utveckla ny kompetens eller vidareutveckla den de har, samt att omgärda detta system med ett socialt skyddsnät som förhindrar att människor driver mot fattigdom eller utslagning från arbetsmarknaden och från samhället i sin helhet. Större uppmärksamhet måste ägnas arbetsmarknadsåtgärder med inriktning på att stödja och hjälpa arbetslösa genom att ge dem nödvändig kompetens för att komma in på arbetsmarknaden eller komma tillbaka till arbetsma. knaden. Socialt skydd bör stödja reformer inriktade på att ge bättre yrkesinriktad utbildning eller allmän utbildning. Flera medlemsstater har reformerat sina arbetslöshetsförsäkringar med siktet inställt på att ge aktivt stöd till de arbetslösa i ett tidigt skede av sysslolösheten, och på att avlägsna signaler som motverkar aktivt arbetssökande. En förskjutning måste ske från passiva till aktiva insatser som skall omfatta deltagande i utbildning och stöd till program för arbetslivserfarenhet. Mål: Göra socialt skydd mera sysselsättningsfrämjande genom att till att bli nyanställnings utveckla arbetslöshetsförsäkringar försäkringar, i linje med utvecklingen mot livslångt lärande. Central åtgärd: Kommissionen kommer att undersöka vilka förändringar i de att för nuvarande arbetslöshetsförsäkringarna genomföra den överenskomna omställningen från passivt till aktivt stöd. som behövs 2. 2. 3 Nya finansieringsmodeller för social trygghet Kampen mot arbetslösheten handlar inte bara om att stärka incitament och skapa möjligheter för arbetslösa som söker anställning. Valet av finansieringsmodell för social lågkvalificerade arbetstagares sysselsättning - genom finansieringsmodellens inverkan på kostnaden för arbetskraften. trygghet påverkar också sysselsättningen särskilt - I vitboken från 1993 Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning1* rekommenderas en sänkning av lönebikostnaderna med 1-2 % av BNP i EU som helhet. Rekom mendationen betonades ytterligare vid Europeiska rådets möte i Essen 1994, där en sänkning av lönebikostnaderna, särskilt för okvalificerade arbetstagare, angavs som en av fem prioriterade åtgärder i kampen mot arbetslösheten. Denna sänkning har ännu inte genomförts helt. Den viktigaste orsaken till detta är att medlemsstaterna har svårt att finna lämpliga och tillräckligt stora budgetmedel för att kompensera intäktsminskningen. ' "Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning: En vitbok", KOM(93)7()(), december 1993. 16 Under en längre tid har tendensen inom beskattning varit ogynnsam för arbete. Mellan 1980 och 1994 steg totalt skatteuttag på arbete stadigt från i genomsnitt 34,7 % till 40,5 % i medlemsstaterna. Under samma period sjönk skattesatsen från 44,1 % till 35,2% för andra produktionsfaktorer (kapital, egenföretagande, energi, naturtillgångar). Flera medlemsstater har vidtagit åtgärder för att sänka lönebikostnaderna. Vissa undersökningar visar att detta inte haft någon väsentlig inverkan på den allmänna sysselsättningsnivån eftersom det leder till en förskjutning mellan subventionerat och icke-subventionerat arbete och till att organisationen slimmas14. Samtidigt framgår det av undersökningarna att de positiva effekterna blir större om åtgärderna är noggrant utformade och knyts till nyskapade arbetstillfällen. Om dessa riktade sänkningar av lönebikostnaderna genomförs konsekvent under en längre tid kan nya arbetstillfällen skapas åt kategorier med stora svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. Rent allmänt bör man ge en tydlig signal om att den långvariga trenden mot högre skatt på arbete skall vändas. bakom Avståndet mellan å ena sidan total lönekostnad och å andra sidan nettoinkomst för lågutbildade arbetstagare måste krympa. Den sista tiden har framstegen på området varit små. Detta misslyckande har flera orsaker. Det är ofta svårt att förändra finansieringsmodellerna samtidigt behålla människors rättigheter, särskilt om förmånerna ersätter lön. Det finns dock visst manöverutrymme i vissa länder, skatteväxling från skatt på arbete till skatt på andra produktionsfaktorer kan innebära en omfördelning av lönebikostnaderna så att låga löner slipper I vitboken "Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning" angavs skatt på miljöpåverkan och energi som möjliga alternativa intäktskällor för att möjliggöra sänkt beskattning av arbete. socialförsäkringarna lindrigare undan. och En sådan skatteväxling skulle gynnas av ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna, vilket kommissionen betonar i nyligen utgivna meddelanden15. En skattesamordning skulle dels kunna bidra till att undanröja snedvridningar i den gemensamma marknaden, dels till att vända den långvariga trenden inom beskattning mot mera sysselsättningsfrämjande modeller. För att motarbeta vikande skatteintäkter på mera rörliga skatteunderlag har medlemsstaterna i någon mån drivits att sänka skatten på kapital och kompensera detta genom att överbelasta arbetskraften. Detta leder i sin tur till oönskade effekter på sysselsättningen och inkomstfördelningen. Mål: Göra socialt skydd mer sysselsättningsfrämjande genom att krympa avståndet mellan total lönekostnad och nettoinkomst för lågutbildade arbetstagare. 14 Se t. ex. "L'allégement des charges sociales sur les bas salaires" (Sänkta arbetsgivaravgifter på låga löner), rapport till premiärministern, Conseil supérieur de l'emploi, des revenus et des coûts, Paris, juni 1996 och "Labour cost. Wages, and Employment in the EU" (Arbetskostnader, löner och sysselsättning i EU), not till Kommittén för ekonomipolitik, september 1996. 15 1 SEK(96)487. 20. 3. 96 "Beskattningen inom Europeiska Unionen" och i meddelandet KOM(96)546, 22. 10. 96 "Rapport om skattesystemens utveckling". 17 Central åtgärd: Kommissionen kommer att göra en fördjupad analys av de åtgärder som vidtagits för att sänka lönebikostnaderna. Resultaten kommer att redovisas i den interimsrapport som skall läggas fram för Europeiska rådet vid mötet i Amsterdam i juni 1997 och i den enhetsrapport om sysselsättningen som skall sammanställas inför Europeiska rådets möte i december 1997. Kommissionen kommer bl. a. att undersöka hur trenden mot växande skatt på arbete kan vändas och vilka konkreta steg mot en skattesamordning mellan medlemsstaterna som krävs för detta. i Luxemburg Dessutom kommer den ständiga högnivågruppen för skattepolitik, som inrättades \1J Europeiska rådets möte i Dublin, att bl. a. undersöka sätt att omvandla skattesystemen, vari ingår avgifter till socialförsäkringarna och beskattning av arbete. 2. 2. 4 Flexiblare övergång från yrkesverksamhet till pension De äldre arbetstagarnas situation har förändrats dramatiskt under de senaste tjugo åren. Företagen eftersträvar flexiblare anställningsförhållanden, sett både ut kvantitativ och kvalitativ synvinkel. Extern flexibilitet, avsedd att anpassa arbetsstyrkan till behoven för stunden, har varit lika viktigt som intern flexibilitet. Resultatet har bl. a. varit stadigt sjunkande sysselsättning för äldre arbetstagare. För att minska arbetslösheten och skapa arbetstillfällen för unga människor har många länder i Europa försökt förkorta de äldre arbetstagarnas yrkesverksamma liv. Man har lanserat program som tillåter arbetstagare att lämna yrkeslivet långt före pensionsåldern genom förmånssystem på grund av arbetsoförmåga, särskilda förmånssystem riktade till äldre arbetstagare, förtidspensionering eller tidigarelagd pensionering i händelse av arbetslöshet. Denna arbetslivsförkortning har genomförts i brett, underförstått samförstånd mellan arbetsgivare, arbetstagare och stat. Sysselsättningsgraden i årskullar över 55 har fallit mycket märkbart på tjugo år. Föreställningen att man skall gå i pension på en förutbestämd dag är på väg att försvinna. Men medellivslängden fortsätter att öka och många medlemsstater försöker höja pensionsåldern för att lätta trycket på de allmänna pensionssystemen (se 2. 3. 1 nedan). Mot denna bakgrund är det viktigt att vända trenden mot tidig avgång från arbetslivet. Övergången till pensionering har, paradoxalt nog, blivit mindre flexibel. Arbetstagarnas förväntningar har förändrats i takt med att utbudet på möjligheter till tidig pensionering ökat. När företagen visat sig mindre villiga att investera i utbildning av äldre arbetstagare eller att befordra dem, har de berörda individerna blivit mindre motiverade och ofta kommit att uppfatta förtidspensionering som det bästa - eller det enda - alternativet. Insikten om vad förtidspensionering kan leda till inom en tioårsperiod är ringa. De förändringar som nu sker i företagen, där yngre arbetstagare ersätter äldre, är på längre sikt ohållbara. Det finns tecken som tyder på att, om den nuvarande trenden håller i sig, dvs. att människor över 50 eller 55 betraktas som omöjliga att anställa, kan allvarlig brist på arbetskraft uppstå i ett antal regioner. Om allvarliga störningar skall undvikas och om sysselsättningsgraden i EU skall stiga, måste krafttag till för att behålla de äldre arbetstagarna på arbetsmarknaden. Till en del betyder detta större investeringar i fortbildning för äldre arbetstagare än vad som är vanligt idag16. Kommissionen undersöker särskilt möjligheterna att via skatteincitament stimulera investeringar i mänskliga resurser. Vidare krävs en kraftig förskjutning mot flexiblare hantering av övergången lian arbetsliv till pension oeh inni dc-llid. -tnii. sinllniiijj, en rekommendation i denna fråga så tidigt som 198217 har lite gjorts för att nå fram till mera flexibla system. En nyckelfaktor är frågan om huruvida det går att möta stimulansåtgärder riktade till äldre arbetstagare för att de skall stanna kvar i arbetslivet med tillräckligt många arbetstillfällen som passar för dem. Nyligen genomförda initiativ i vissa medlemsstater bör granskas. aldic aibelslugaie Tiol. s all antog läilcl loi Mål: Göra social trygghet mer sysselsättningsfrämjande genom att ge äldre arbetstagare kraftigare sysselsättningsincitament och fler arbetstillfällen. Centralåtgärd: att kommer behandla möjligheterna Kommissionen och svårigheterna med successiv övergång till pension i rapporten om sysselsättningen i Europa, som skall ges ut i september 1997, samt planera för lämplig uppföljning. Kommissionen kommer också att uppmana arbetsmarknadens parter att fördjupa den sociala dialogen om följderna av att bli äldre. 2. 2. 5 Socialt skydd för att främja samhällsintegrering De sociala trygghetssystemen i EU fick sin moderna utformning strax efter andra världskriget. Avsikten var att ge arbetstagarna en ersättningsinkomst under perioder utan arbete, antingen det rörde sig om ett tillfälligt (sjukdom eller arbetslöshet) eller ett slutgiltigt uppehåll (permanent arbetsoförmåga eller pension). På så vis bidrog de verksamt till att lindra fattigdom. Nu står emellertid social trygghet inför en ny företeelse: Utslagningen. Utslagning går längre än fattigdom. Det är en anhopning eller en kombination av bristtillstånd: brist på utbildning, bristande hälsa, brist på bostad, brist på stöttande till familj, bristfälligt deltagande i normalt samhällsliv och brist på möjlighet anställning. Varje enskild bit förstärker de andra. Resultatet är en ond cirkel, som går från långtidsarbetslöshet till avbrutna familjeband och eventuellt till marginalisering och brottslighet. Enbart social trygghet kan inte vara ett medel mot alla typer av utslagning. Social trygghet kan emellertid spela en roll när det gäller att ge utslagna människor medel som tillåter dem att leva ett värdigt liv, men också stötta dem på väg tillbaka in i samhället. Både arbetslöshetsförsäkringar och socialbidragssystem, samt särskilt sådana skyddsnät som är utformade som en minimiinkomstgaranti åt alla invånare, bör bli viktiga vapen i en aktiv kamp mot utslagning. Det förefaller särskilt alltmer uppenbart att system inriktade på minimiinkomstgaranti, enligt definitionen i rådets 16 Se vitboken om utbildning "Lära och lära ut - Pä väg mot kunskapssamhället", KOM(95)59(). 17 Radels rekommendation 82/857/EEG av den 10 december 1982 om grunden för en gemenskapspolitik om pensionsålder, EGT nr L 357, 18. 12. 1982. 19 rekommendation frän I992IX, bör ingå i en övergripande strategi för att motverka utslagning. Samtidigt har system inriktade på minimiinkomstgaranti fatt en annorlunda roll. Till följd av att antalet förmånstagare växer, löper systemen risk att bli någon slags kompensation för utslagning som snabbt bekräftar socialt sönderfall, såvida de inte kopplas samman med aktiva integreringsåtgärder. Det råder nu allt större enighet om att man måste röra sig bort från det traditionella socialbiståndstänkandet. Hur bär man sig åt för att ge utslagna människor en roll i samhället? Å ena sidan har de utslagna mycket svårt att hitta arbete eftersom de inte uppfyller företagens krav på färdigheter, produktivitet och flexin;,itet. Det går inte att kräva av marginaliserade människor att de skall vara lika produktiva och flexibla på arbetsmarknaden som utbildade och fullt integrerade arbetstagare. Om de utslagna skall kunna återskapa sig en existens behöver de öppningar mot samhället med en garanterad lägsta stabilitetsnivå. Denna lägsta stabilitetsnivå finner man svårligen i den privata, vinstgenererande sektorn av samhällsekonomin. tjänster som staten, lokala myndigheter och Å andra sidan finns det behov som för närvarande inte tillgodoses av de icke marknad smässiga icke-statliga organisationer tillhandahåller. Flera medlemsstater har slagit in på en ny väg som innebär aktivering av socialbidragskostnaderna och en strävan att åstadkomma bestående integrering av utslagna genom att tillgodose sociala behov som för närvarande är ekonomiskt utom räckhåll. Samma försöksverksamhet genomförs såväl av de länder som har kommit längst när det gäller aktiv arbetsmarknadspolitik som av dem för minimiinkomstgaranti. De måste förvandla en passiv och bräcklig solidaritet med utslagna människor till ett kontrakt som erbjuder de utslagna verkliga möjligheter till social och ekonomisk integrering mot ett åtagande att göra en egen ansträngning. Dock måste denna förvaltas omsorgsfullt och vissa band till marknadsanpassad verksamhet måste utvecklas för att förhindra ökad segmentering av arbetsmarknaden och fastlåsning av människor i subventionerade arbeten. icke-marknadsmässig verksamhet försöker utveckla integreringsdelen satsning på systemen som av Mål: socialt Göra aktiverande minimiinkomstgaranti. skydd mer integreringsåtgärder sysselsättningsfrämjande i kombination med genom en Central åtgärd: Under första halvåret 1997 kommer kommissionen att lägga fram ett meddelande om att främja samhällsintegrering och, under det andra halvåret 1997, en rapport över system för minimi socialförsäkringar. Dessa inkomstgaranti en av dokument integreringskontrakt till (kontraktstid, villkor reguljärt arbete osv. ) och av hur en sådan strategi kan göras ekonomiskt hållbar för stat och kommun. i medlemsstaternas att granskning för övergång kommer omfatta 18 Rådets rekommendation 92/441/EEG av den 24 juni 1992 om gemensamma kriterier för tillräckliga tillgångar och socialt bistånd i socialskyddssystem, EGT nr L 245, 26. 8. 1992. 20 2. 3 Anpassning av den sociala tryggheten till EU:s åldrande befolkning 2. 3. 1 Ekonomiskt hållbara allmänna pensionssystem i EU-ländernas befolkningar håller på att förändras Ålderssammansättningen radikalt19. Kvoten mellan äldre, icke-yrkesarbetande människor och människor i yrkesverksam ålder stiger i de flesta länder och når tidigare aldrig uppnådda värden. Även om man är ganska osäker på hur åldrandet långsiktigt påverkar den offentliga budgeten, eftersom det beror på hur samhällsekonomin anpassar sig till förändringarna, är det troligt att en förskjutning mot större offentliga utgifter sker under de närmaste årtiondena. De allmänna pensionssystemen kommer att fa ta en stor del av bördan eftersom utbetalningarna därifrån hänger intimt samman med hur befolkningspyramiden ser ut. I en nyligen genomförd studie granskas nationella prognoser om kostnaden för pensionerna i EU-15 under perioden 1995-203020. Prognoserna är byggda på antagandet att politiken förblir oförändrad men tar hänsyn till större reformer i medlemsstaterna sedan mitten av 80-talet. Under perioden 1995-2030 förväntas EU:s genomsnittliga pensionskostnad i procent av BNP stiga med tre eller fyra procentenheter (från 12% till 15 % eller 16%). År 2030 kan pensionskostnaden i flera länder (Belgien, Finland, Frankrike, Tyskland, Italien och Nederländerna) mycket väl utgöra mellan 15 % och 20 % av BNP. Kostnaden beräknas bli lägre i Danmark, Spanien, Sverige (mellan 10% och 15%) samt i Irland och Förenade kungariket (under 10 %). Nödvändig produktivitetsökning per år tor att uppväga effekten av Europeiska unionens (15) åldrande befolkning. « - « i A ^ a ' - W i i f t N O t ' - J j a ' l j s B t i - t t i r t f s O i ' - f l J j rt Î Î * Î * Î 2 2 ; £ £ 8 S 8 % 8 8 A £ A $ 8 SS Källa: liUROSTAT 19 Rapporten om "The demographic situation in the European Union" (Befolkningslaget i Europeiska unionen). 1996, handlade om befolkningsutvecklingen i EU-ländema pä läng och medellång sikt. I diagrammen i anslutning till meddelandet visas befolkningstillväxt mellan 1995 och 2015 för tre åldersgrupper i de olika EU-ländema. 20 D. Franco och T. Munzi: "Public Pension Expenditure Prospects in the European Union: A Survey of National Projections" (Utsikterna för kostnader för allmänna pensioner i Europeiska unionen: Översikt över nationella prognoser), European Economy, Reports and Studies nr 3, 1996. 21 Det faktum att befolkningen i EU blir allt äldre har utlöst en debatt om de nuvarande allmänna pensionssystemens möjligheter att överleva och om alternativa sätt att göra pensionssystem stabila. I princip existerar två sätt att finansiera pensioner. Det ena är att komma överens om ett system som anger hur arbetstagare kommer att erhålla transfereringar när de har gått i pension i utbyte mot att de nu gör inbetalningar som går till dagens pensionärer. Detta är fördelningssystemet. Pensionsförmåner räknas ut enligt en i förväg uppgjord modell som brukar grunda sig på antal tjänsteår och genomsnittlig lön eller slutlön. Pensionsförmånerna finansieras genom avgifter från arbetstagare och arbetsgivare samt med hjälp av budgetmedel. Systemets livskraft beror på avgiftsbetalarnas beredskap att betala. Detta är i sin tur avhängigt av deras förväntningar på att ett fungerande transfereringssystem kommer att finnas kvar i framtiden. Den andra finansieringsmetoden, premiereservsystemet, är att grunda överföring av tillgångar, inte på ett löfte om att det kommer att rulla kontinuerligt, utan på egendom eller finansiella tillgångar. Sådana system finansieras som regel genom avsättningar och ger utdelning beroende på avkastningen på de investerade tillgångarna. Detta betyder att pensionen utsätts för sådana risker som inflation och investeringsförluster. Debatten om pensionssystemen och arbetet med finansieringsmodeller har lett fram till några viktiga slutsatser. För det första går det inte att fly från det faktum att det alltid är innevarande års BNP som varje år delas mellan dem som har sin utkomst av yrkesaktivt liv och dem som inte deltar i arbetslivet. Detta gäller både för fördelningssystemet och för premiereservsystemet. alternativa att hitta För det andra är en radikal övergång från fördelningssystem till premiereservsystem inte realistisk, eftersom det skulle medföra ofantliga övergångskostnader. Vid en hastig övergång överförs alla deltagare i pensionssystemet tillsammans med sina innestående krav till premiereservsystemet på en gång. Då blir alla åtaganden enligt nuvarande system plötsligt synliga, dvs. statens skulder ökar direkt. Ur flödessynpunkt fortsätter utbetalningarna, men utan att några avgifter kommer in. Om utgående pensioner finansieras helt genom ökad statlig upplåning, kommer kostnaden för övergången att fördelas över alla kommande generationer. Om den finansieras delvis genom ökad statlig upplåning och delvis skattevägen, kommer nuvarande generation att fa leva med högt skattetryck och betala pensionen två gånger, medan kommande generationer gynnas. En successiv övergång (dvs. endast nykomlingar på arbetsmarknaden deltar i premiereservsystemet) betyder att ett konstant tryck utövas mot statens finanser under hela övergångstiden. Båda alternativen är svåra att genomföra i rådande skatteläge. Eftersom en total omställning till premiereservsystem framstår som en orealistisk lösning, inriktar sig de flesta medlemsstater på att göra de allmänna pensionssystemen av fördelningstyp ekonomiskt hållbara. Detta kommer att tvinga fram omfattande reformer. Den viktigaste är att hitta vägar som tillåter människor att arbeta istället för att gå i pension i förtid. Med andra ord måste den faktiska pensionsåldern, nu under 60 år och tendensen är fallande, höjas och den formella pensionsåldern måste bibehållas på nuvarande nivå, vanligen 65 år. Detta ger både en ökning i inbetalningar och en sänkning i utbetalningar. Går inte den lösningen att genomföra återstår i teorin alternativen att höja inbetalningarna, skjuta till allmänna medel, sänka förmånsnivån eller en kombination av dessa. 22 I de flesta EU-länderna knyts inte pensionerna längre till löneindex utan till prisindex. Mera grundläggande reformer i vissa medlemsstater på senare tid (Belgien, Finland, Frankrike, Tyskland, Italien, Sverige) uppvisar överensstämmande drag Tidpunkten för pension bestäms inte längre genom en lagstadgad pensionsålder, utan i lika stor utsträckning ay hur många avsättningsår som krävs för full pension. Några medlemsstater har antagit principen om flexibel pensionering inom ett givet tidsintervall. Ur rättvisesynpunkt är detta en positiv utveckling. Pensionssystemen inom EU har ibland anklagats för att åstadkomma en orättvis omfördelning (dvs. de gynnar de rika på de fattigas bekostnad), eftersom förväntad livslängd korrelerar positivt med inkomst. Detta blir mindre uttalat om man går över till flexiblare pensionering, eftersom åldern för inträde på arbetsmarknaden också korrelerar positivt med inkomst. Ett annat återkommande inslag är att pensionsförmånernas storlek knyts närmare till total avsättning under hela det yrkesverksamma livet. Att på detta sätt förskjuta pensionssystemens tyngdpunkt till inbetalningarna är förnuftigt i en tid då incitament till arbete är en prioriterad fråga. Men det blir då samtidigt viktigt att lyfta fram solidaritetselementet i pensionssystemen: Hur mycket skall pensionen sänkas på grund av avbrott i yrkesverksamheten till följd av arbetslöshet, sjukdom, omvårdnad av barn eller gamla? Faran är att kvinnor, vars aktiva liv är mindre rätlinjigt än mäns, straffas genom denna utveckling. På längre sikt kan tendensen också motverka olika förändringar i arbetslivet, såsom perioder utan yrkesaktivitet för kompetens utveckling. Mål: Främja en anpassning av de allmänna pensionssystemen till EU- 1 ändernas åldrande befolkning. gemensamma Central åtgärd: Utveckla jämförbara prognoser för pensionskostnader med hjälp av harmoniserade ekonomiska och demografiska antaganden. Utvärdera sådana lämpade att göra de allmänna reformelement pensionssystemen bibehållen solidaritetskomponent samt lägga fram slutsatser i rapporten om social trygghet i Europa, som skall ges ut i slutet av 1997. prognosmetoder hållbara med som verkar ekonomiskt samt 2. 3. 2 Trygga förutsättningar för tilläggspensionssystemen Det är inte bara viktigt att säkerställa ekonomisk hållbarhet i de allmänna pensionssystemen. Allt viktigare blir det dessutom att se till att nuvarande arbetstagare och kommande pensionärer far en inkomstnivå efter pensionering som innebär bibehållen levnadsstandard. Ett sätt att åstadkomma detta är att verka för tilläggspensionssystem fungera helt enligt premiereservprincipen Premiereservsystem kan förväntas löpa parallellt med fördelningssystem i länder där sädana system tår fotfäste. Det blir medlemsstaternas sak att avgöra om sädana system skall användas. skall som tilläggspensionerna blir, ju viktigare blir det att staten tryggar Ju viktigare tilläggspensionssystemen. Alla förutsättningarna medlemsstaterna omgärdar penningförvaltning med regler om försiktighetsåtgärder. förvaltning effektiv för av 23 På gemenskapsnivå säkerställer direktiven 80/987/EEG och 77/187/EEG21 ett skydd för tillgångarna, särskilt när en arbetsgivare kommer på obestånd eller ett företag byter ägare. Om arbetstagare genom enskilt val kan ange ett finansinstitut för avsättning till pension, bör de ha tillgång till begriplig information som kan hjälpa dem att välja rätt och undvika att gå i pension med lägre ersättning än väntat. Inom ramen för den inre marknaden finns möjligheter att utveckla yrkesbaserade system av premiereservtyp till ett effektivare alternativ. Detta skulle gynna både i sin helhet. Möjligheterna erbjuds genom försäkringstagarna och ekonomin fördragets bestämmelser om fri rörlighet för kapital och fri provision för tjänster. I fördragets artikel 73b finns bestämmelser om fria kapitalrörelser som tillåter pensionsfonder i alla medlemsstater att sprida sina tillgångar, både internt och internationellt. Detta borde ge bättre avkastning, begränsa risker förenade med inhemska konjunktursvängningar och inskränka negativ prisinverkan under avyttringsperioder när äldrs generationer realiserar sina tillgångar. Kapitalets fria rörlighet kan dock av försiktighetsskäl inför valutabindningsregler. allvarligt begränsas genom att medlemsstaterna Regelverket måste också förverkliga principen om likabehandling av män och kvinnor. I "Post-Barber"-direktivet22 från 1996, som följde på flera domar i EG- domstolen, finns principerna för hur detta skall ske. Praktisk tillämpning av dessa principer skall vid förvaltning av pensionsfonder inte vara till nackdel för kvinnor, som inte skall bestraffas för att de blir äldre än medellivslängden. Detta skulle t. ex. kunna inträffa genom lägre nettolön på grund av krav på högre avsättning, eller genom att arbetsgivare tvekar att anställa kvinnor, eftersom de kommer att kosta mer att anställa än män med samma arbete, om det krävs högre inbetalningar tor kvinnorna. i motsats likabehandling framhäver behovet av att reglera Svårigheterna att genomföra tilläggspensionssystemen. Med allmänna pensionssystem, till privata pensionsförsäkringar, försöker man genom att skapa en mycket stor gemensam pott skilja mellan individuell risk för varje enskild person och de inbetalningar som kommer för att från enskilda personer eller deras arbetsgivare. Detta är högriskgrupper inte skall missgynnas, antingen genom lägre nettolön eller genom högre anställningskostnader. Risksammanslagning på detta vis är svårare att åstadkomma i tilläggspensionernas mindre sammanhang och saknas i system med individuell avsättning. Tilläggspensionssystem av premiereservtyp är visserligen inte inriktade på solidaritet, men det är ändå viktigt att värna om rättvis behandling av alla deltagare, däribland även deltidsarbetande och arbetstagare som gör uppehåll i sitt yrkesverksamma liv. Detta är i synnerhet viktigt eftersom sådana system troligen kommer att ra allt större betydelse. 21 Direktiv 77/187/EEG (EGT nr L 061, 5. 3. 1977) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter och direktiv 80/987/EEG tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens. (EGT nr 283, 20. 10. 1980) om 22 Direktiv 96/97/EEG av den 20 december 1996 (EGT nr L 046, 17. 2. 1997) om ändring av direktiv 86/378/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet. 24 Frågan måste angripas på ett kreativt sätt om tilläggspensionernas växande betydelse inte skall leda till att solidaritetstanken går förlorad. Det vore i synnerhet negativt för dem som har en udda eller mera utsatt arbetssituation (deltid, karriäruppehåll) om de inte täcktes pä ett rättvist sätt av de yrkesbaserade systemen Mål: Ge tilläggspensionssystemen trygga förutsättningar. Central åtgärd: Under första halvåret 1997 kommer kommissionen att ge ut en grönbok om tilläggspensioner. Den skall vara inriktad på att, tillsammans med alla berörda parter, även arbetsmarknadens parter, ta fram viktiga komponenter i ett EU-regelverk, som skall trygga förutsättningarna för att förvalta tilläggspensionssystemen effektivt. 2. 3. 3 Nya typer av omvårdnad för äldre I takt med att EU-samhällena förändras sker också en förändring när det gäller behov av social trygghet. Medellivslängden har ökat avsevärt sedan åren direkt efter andra världskriget. Ålderdomen är som regel inte längre en svår tid ur ekonomiskt hänseende. Men det uppstår nya behov i samband med levnadsförhållandena i slutet av människornas liv och EU:s växande andel gamla människor kommer att påverka omvårdnadsbehoven. Allt bättre metoder att behandla akuta sjukdomstillstånd i kombination med stigande medellivslängd innebär att ett växande antal människor under sina sista år är beroende av daglig omvårdnad. Tidigare har det ofta varit medlemmar i familjekretsen som på ett informellt sätt skött vården. Denna typ av solidaritet inom familjen blir allt svårare att upprätthålla eftersom kvinnor arbetar utanför hemmet och vuxna barn bor långt bort från sina föräldrar. Alla EU-länderna strävar efter att låta äldre människor bo kvar i sina hem så länge det är möjligt och att undvika vårdinstitutioner. Äldre människor delar den åsikten. För att äldre människor som är beroende av daglig hjälp skall kunna bo hemma krävs bl. a. att de kan få sjuk- och hälsovård samt hjälp i hemmet med dagliga behov. Detta är tjänster som, om de skall tillhandahållas under ett antal år, kan bli mycket dyra. I flera länder finns en stark rädsla för att frivilliga försäkringar mot kostnader förenade med detta slags beroende skulle kunna innebära en förstärkning av sådana fenomen som negativt urval och moralisk risk. Detta leder till svårigheter med att bedöma kostnaderna och ange premier. Till slut har man kanske en produkt som privata försäkringsbolag uppfattar som riskabel och därför knappast uppskattar. Om försäkringen är frivillig finns också farhågor för att en stor del av befolkningen undervärderar den risk de löper och avstår från att teckna ett tillräckligt försäkringsskydd i tid. En ny typ av social trygghet tar alltså form inför våra ögon. Det förefaller både ekonomiskt och socialt befogat att skapa ett obligatoriskt försäkringsskydd för befolkningen mot beroende av daglig hjälp. Det är emellertid inte lätt att fa dessa nya behov av omvårdnad att gå ihop med kravet på att hålla tillbaka kostnaderna för omvårdnad. Huvudfrågor i sammanhanget är vilken typ av täckning ett obligatoriskt försäkringsskydd bör ge (tjänster eller pengar, varvid pengar ger förmånstagaren större valfrihet), hur behov av omvårdnad skall bedömas och förmåner i förhållande 25 till behov skall fördelas samt vilka fördelar respektive nackdelar det innebär att inrikta förmånerna och välja Ibimänstagare pä basis av inkomst. I vilket fall som helst kommer ell växande behov av sociala tjänster alt göra sig gällande Detta är ett behov som har en enastående sysselsättningsskapande potential och som inte kan tillgodoses utan en noggrann föregående politisk bearbetning. Särskilt bör jämställdhetsaspekten beaktas när det skapas nya arbetstillfällen inom vårdsektorn, eftersom detta, om tendensen inte motverkas, kan skapa obalans mellan könen. Slutligen måste de tjänster som tillhandahålls vara av hög kvalitet. Mål: Modifiera socialförsäkringssystemen sä att de tillgodoser de omvärdnadsbehov -om äldre människor i behov av daglig hjälp har. Central åtgärd: Analysera erfarenheter från de medlemsstater som redan har i 1997 års rapport om social för finna bra modeller att genomfört omvårdnadsprojekt syfte i Europa trygghet försäkringssystem inriktade på långvarig omvårdnad. i 2. 3. 4 Bättre hälso- och sjukvård Varje medlemsstat har sitt speciella hälso- och sjukvårdssystem som återspeglar ett unikt mönster av historisk och kulturell utveckling. Systemen inom Europeiska unionen hör emellertid till en av två grundtyper: biandsystem innefattande både offentlig och privat vård huvudsakligen finansierad via obligatoriska avgifter eller statliga hälso- och sjukvårdssystem med finansiering och förvaltning förlagd framför allt till den offentliga sektorn. Medlemsstaternas totala utlägg för hälso- och sjukvård varierar mellan strax över 5 % och nästan 10 % av BNP. I absoluta tal har kostnaden stigit under många år och i alla medlemsstaterna är hälso- och sjukvårdssektorn under stigande press. Exempelvis är vårdkostnaden för mycket gamla fem gånger så hög som för en människa i arbetsför ålder. Åldersgruppen 75 år och däröver kommer att växa med 50 % under de närmaste 20 åren. Detta kommer naturligtvis att påverka den totala kostnaden för vård märkbart. Detta är en utveckling som inte enbart beror på förändringar i befolkningspyramiden utan också på stigande förväntningar på vad sjukvården kan och bör åstadkomma. Trycket mot hälso- och sjukvårdssystemen har drivit fram åtskilliga reformer i medlemsstaterna. Syftet har varit att förbättra effektiviteten såväl i meningen starkare samband mellan erbjuden värd och därav resulterande bättre hälsa som i meningen effektivare organisation inom hälso- och sjukvårdsinrättningar. I rapporten frän 1995 om hälso- och sjukvårdens tillstånd i Europeiska unionen23 beskrevs några av de genomförda reformerna. Rapporten bekräftade också att medlemsstaterna satsar mera på friskvård och hälsovård i tanke att förhållandevis mindre investeringar på dessa områden skall påverka avgörande faktorer bakom viktiga orsaker till dödlighet och sjuklighet. Efter att ha misslyckats med att hålla tillbaka kostnaderna för hälso- och sjukvårdssystemen genom att t. ex. höja patienternas egna avgifter, försöker nu 23 KOM(95)357, 19. 7. 1995. 26 ett antal medlemsstater införa marknadsmekanismer i hälso- och sjukvårdssystemen. Ett särskilt intressant reforminitiativ har varit att separera funktionerna upphandling av värd och tillhandahällande av vård. Sjukhus och andra värdgivande instanser sluter kontrakt med hälso- och sjukvårdsmyndigheter pä lokal nivå om att tillhandahålla angivna värdtjänster. Pä detta sätt tvingas myndigheterna att definiera sina krav tydligare och söka det mest kostnadseffektiva sättet att uppfylla dem. Därmed stimuleras konkurrensen mellan dem som tillhandahåller vårdtjänster. Det finns uppenbara risker för att både myndigheter och tjänstetillhandahållare i sin jakt på besparingar frestas att tillgripa billiga snarare än optimala lösningar. Vidare finns det exempel på att kontrakt utformats otydligt både i fråga om vad som skall tillhandahållas och vilken kvalitet som krävs. Det är dock än så länge alldeles för tidigt att fälla slutgiltiga omdömen om följderna av dessa och andra reformer. En önskan att nå bättre effektivitet i hälso- och sjukvårdssystemen ligger bakom vissa medlemsstaters försök att skapa konkurrens mellan sjukvårdsförsäkringar - privata och offentliga - inom en ram av nödvändiga bestämmelser och garantier. Det är viktigt att utestänga inslag, såsom urval grundat på risk, som kan innebära att vissa förnekas nödvändigt skydd. Å andra sidan bör försäkringsgivare, under förutsättning att lämpliga villkor undanröjer risken för snedvridning, ges möjlighet att sluta avtal med de tjänstetillhandahållare som erbjuder de bästa tjänsterna till överkomliga priser. Dessa faktorer i kombination kan mycket väl leda till lägre kostnader, men de stora besparingarna måste göras i utgifterna för hälso- och sjukvård snarare än i förvaltningen av försäkringsverksamheten. Mot denna bakgrund framstår det som viktigt med en väl förankrad frihet att tillhandahålla hälso- och sjukvårdstjänster samt att släppa relevanta produkter på den gemensamma marknaden. Den underliggande basen skall vara sådan att den gynnar hälso- och sjukvårdssystemen samt leder till överkomliga priser och jämn kvalitet i hälso- och sjukvården över hela gemenskapen. En sådan bas kan byggas av principer om att underlätta spridning av fördelar med ingripanden, om nya teknikers effektivitet och kostnadseffektivitet, att uppmuntra till kunskapsöverföring försöka åstadkomma optimal användning av befintliga resurser, särskilt i randområden, samt nedbringa förvaltningen kring sådan sjukvårdskonsumtion som medborgare i andra medlemsstater står för till ett minimum. information om komparativa tjänstetillhandahållande organisationer, om att MM: Förbättra produktiviteten, kostnadseffektiviteten och kvaliteten i hälso- och sjukvårdssystemen så att de klarar ökande efterfrågan från en allt äldre befolkning och andra utmaningar. Central åtgärd: - Göra en uppskattning av vad förebyggande vård kan betyda i minskade hälso- och sjukvårdskostnader. - Klarlägga om man genom att släppa in marknadskrafterna i hälso- och sjukvårdssystemen kan sänka kostnaderna och samtidigt främja bättre kvalitet och säkerställa vård för alla. från - Kommissionen kommer att sammanställa utredningar medlemsstaterna om produktivitet och kostnadseffektivitet i hälso- och sjukvårdssystem samt göra en bedömning av vad som kan 27 göras på gemenskapsnivå för att bistå medlemsstaterna i arbetet med att sänka kostnaderna och främja folkhälsan. 2. 4 Anpassning av social trygghet till köiisförskjutningen: Individualisering av rättigheterna Kvinnornas intåg på arbetsmarknaden kommer att fortsätta under den närmaste tiden. För att tillåta dem att delta i så stor utsträckning som möjligt är det viktigt att anpassa den sociala tryggheten till den pågående könsförskjutningen i arbetslivet. Detta innebär att man måste a) b) hitta nya grepp s^m gör det möjligt att jämka samman arbetsliv och familjeliv, gå över successivt till att knyta rättigheterna till individen. Nya mönster när det gäller familjebildning och hushållens sammansättning kräver nya lösningar. Nyskapande och livskraftiga system måste utarbetas. De skall ha förmågan att jämka samman arbetslivet med de behov familjer, hushåll och individer har, utan att för den skull lägga hela ansvaret för omvårdnad på familjen. I det fjärde handlingsprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000)24 utforskar kommissionen en uppsättning konkreta initiativ och politiska valmöjligheter, däribland åtgärder inriktade på att höja kvaliteten på omvårdnad av barn och andra med behov av omvårdnad. Efter ett initiativ från kommissionen nådde arbetsmarknadens parter en överenskommelse om föräldraledighet som tillförsäkrade män och kvinnor en individuell rätt till föräldraledighet som garanterade rätten att komma tillbaka till den tidigare arbetsplatsen efter bortovaron. Överenskommelsen antogs i form av ett rådsdirektiv den 3 juni 199625. individens sociala skydd till hans eller hennes I praktiskt taget alla medlemsstater innehåller det sociala trygghetssystemet regler som knyter familjesituation, ensamstående, gift, sambo osv. Härledda rättigheter har tidigare varit ett bra sätt att skydda många människor från fattigdom. De tar hänsyn till familjebanden, värdesätter arbete i hemmet och omvårdnad samt ger dem som inte utfört betalt arbete kontinuerligt för att de skött marktjänsten i familjen den trygghet en inkomst efter familjeförsörjarens frånfälle innebär. Ur den synvinkeln kan en uppdelning av pensionstillgodohavanden i samband med skilsmässa ses som ett erkännande av det osynliga bidrag den icke-yrkesverksamma eller lågt betalda kontrahenten står för. Men härledda rättigheter skapar också problem. De skapar ett beroendeförhållande till den som är direkt berättigad till sociala trygghetsförmåner. Eftersom direkta sociala trygghetsförmåner för det mesta är intjänade genom betalt arbete, kommer kvinnors lägre förvärvsfrekvens till uttryck i att de saknar direkta rättigheter. Kvinnor blir därför mera sårbara när ett förhållande spricker, t. ex. vid en skilsmässa. Dessutom tillerkänns härledda rättigheter, i de flesta länder, endast makar och barn. 24 KOM(95)381. 19. 7. 1995, EGT nr C 306, 17. 11. 1995. 25 Rädets direktiv 96/34/EEG av den 3 juni 1996 om Ramavtalet om föräldraledighet mellan UNICE, CEEP och ETUC. EGT ur L 145/4, 19. 6. 1996. 28 Reglerna tar inte alltid hänsyn till andra former av familjebildning, som blir allt vanligare. För det andra kan härledda rättigheter påverka kvinnors benägenhet att gå ut på arbetsmarknaden negativt och innebära incitament till att snarare ta informella jobb utanför den reguljära arbetsmarknaden. inte marginell yrkesverksamhet rätt till någon social trygghet. Detta kan förekomma därför att marginellt sysselsatta vanligen omfattas av härledda rättigheter och för att deras arbete inte betraktas som ett självständigt sätt att försörja sig utan som ett tillskott till familjens inkomster, varvid personen i fråga förblir beroende av sin partners sociala trygghet. länder ger I vissa För efterlevandepensioner gäller slutligen att människor åtnjuter pension i kraft av inbetalningar från hans/hennes avlidna maka/make, utan att förmånstagaren behöver göra några extra inbetalningar. Detta kan ge upphov till en situation där en maka/make som aldrig arbetat utanför hemmet far en högre pension, beräknad på den avlidnes arbetsliv och inkomst, än en ensamstående som arbetat hela sitt liv för en lägre sociala tenderar höginkomsttagarnas trygghetsförmåner familjemedlemmar eller efterlevande. alltså genomsnittsinkomsttagaren att omfördela till lön. Härledda rättigheter från Att individualisera rättigheterna är att sluta låta personliga band påverka en människas samlade sociala skydd. Det är en åtgärd som för social trygghet närmare lagstiftning för anställningskontrakt, där arbetstagarna betraktas som individer. På ett allmännare plan är individualiseringen i linje med den allmänna utvecklingen mot mera fristående individer. I den meningen går den utanpå könsfrågor och berör även förhållandet mellan föräldrar och barn mot bakgrund av nya familjebildningsmönster och nya familjebildningar. Man måste medge att individualiserade rättigheter ibland kan leda till hårda villkor. Exempelvis kan härledda rättigheter medföra att arbetslösa indirekt blir berättigade till förmåner för barn som de försörjer. En individualisering av rättigheterna kan också leda till att ålderskrav för att vara berättigad till förmåner läggs fast. Detta till trots måste en strategi följas som stimulerar alla potentiella arbetstagare att tjäna in egna rättigheter på arbetsmarknaden, men som inte i onödan belastar familjernas ekonomi. En eventuell individualisering lär fa olika slags inverkan på å ena sidan enskildas förhållanden, å andra sidan de allmänna medlen beroende på vilken slags social trygghet det rör sig om. Individualisering av rätten till hälso- och sjukvård samt till arbetslöshetsersättning förefaller någotsånär okomplicerat att genomföra eftersom effekten pä de allmänna medlen förmodligen bli liten. Den trygghetstyp som troligen både är viktigast och svårast att individualisera är ålderspensionen, för på det området finns de flesta härledda rättigheterna. En individualisering skulle inte bara betyda att tillägg för personer som förmånstagaren är skyldig att underhålla försvinner, utan också att efterlevandepensionen ersätts med någon annan sorts bidrag. Man skulle kunna bevilja änkor/änklingar under pensionsålder en särskild övergångspension tills de når pensionsålder eller far arbete. Med hänsyn till kvinnornas ställning på arbetsmarknaden är det mycket möjligt att de som grupp skulle förlora på att efterlevandepensionerna försvinner, många riskerar kanske t o m. att hamna under existensminimum. Ett system med en allmän 29 ålderspension i kombination med en yrkesbaserad pension är kanske en lösning på detta svåra problem, varvid den allmänna ålderspensionen säkerställer att alla över pensionsålder erhåller tillräckliga medel för sin försörjning. Men medlemsstaternas pensionsreformer pekar snarast i motsatt riktning, dvs. de strävar mot en fastare bindning mellan inbetalningar via tjänst och pensionsförmåner (se 2. 3. 1 ovan), vilket gör det ännu svårare att lösa detta problem. En djupgående analys av hur avbrott i yrkesverksamheten påverkar pensionsförmånerna är nödvändig för att hitta sätt att hantera denna synbarliga intressekonflikt. På detta område kan medlemsstaterna dra lärdom av de olika infallsvinklar på problemet som finns representerade i unionen. Mål: Anpassa social trygghet till könsförskjutningen i arbetslivet och till nya typer av familjebildningar. Central åtgärd: Kommissionen kommer att ta initiativ inriktade på att höja kvaliteten nå omvårdnad av barn och andra med behov av omvårdnad. Årsrapporten för 1997 om lika möjligheter kommer att bedöma medlemsstaternas försök att individualisera utan att äventyra kvinnors ekonomiska situation. 2. 5 Bättre social trygghet för människor som flyttar inom unionen Förordning 1408/71, grundad på artiklarna 51 och 235 i EG-fördraget, samordnar social trygghet för människor som flyttar inom unionen. Detta är en förutsättning för fri rörlighet för arbetstagare. Denna förordning ger människor som flyttar mellan medlemsstaterna ett höggradigt skydd. Det skyddsnät som existerar genom förordning 1408/7126 innehåller icke desto mindre en del hål. Dessutom riskerar samordningen i sin nuvarande utformning att bli förlegad och förlora kontakt med utvecklingen på området. Medlemsstaterna har på senaste tiden infört nya typer av förmåner, exempelvis förmåner riktade till äldre människor med behov av långvarig omvårdnad, som inte genom enkla ändringar kan införlivas i de rättsliga begreppen i förordning 1408/71, eftersom den är uppbyggd kring en traditionell uppfattning av det sociala trygghetssystemets ingående delar. Nya former av social trygghet i medlemsstaterna får inte hindras av osäkerhet om hur samordningen påverkar de nya systemen. Den ursprungliga idén bakom den europeiska integreringen, dvs. föreställningen om en gemensam marknad och fri rörlighet för arbetstagare, har berikats med ett nytt inslag: medborgarskap 1408/71 i Europeiska tillämpningsområde ingår en personkrets som bör anpassas följdenligt. förordningens unionen. I Att samordna olika nationella, sociala trygghetssystem är självklart en komplicerad sak. Men omotiverad komplexitet måste undvikas och reglerna bör förenklas när det går. Målsättningen bör vara att göra reglerna enklare att förstå för medborgare som flyttar inom unionen och att undanröja praktiska problem och onödig byråkrati vid 26 Åtskilliga av hålen behandlades i kommissionens grönbok "Grundutbildning, vidareutbildning, forskning: hinder för rörlighet över gränserna", KOM(96)462. 30 tillämpning av förordningen, eftersom detta är sådant som skymmer fördelarna med den. Kommissionen kommer att utveckla en strategi för att förenkla och reformera samordningssystemet så att det uppfyller dagens och morgondagens krav. Nationella myndigheter och instanser, Europaparlamentet och arbetsmarknadsparterna kommer att involveras i arbetet med att utarbeta en sådan strategi. Under debatten har man från många håll gjort gällande att det inte längre finns någon motivering för att arbetstagare som är försäkrade och legalt bosatta i en medlemsstat, och därmed omfattas av nationell, social trygghet där, skall uteslutas helt från samordningens skyddsnät bara för att de inte är medborgare i något EU-land. Under andra halvåret 1997 kommer kommissionen att lägga förslag till rådet om att utvidga samordningen, helt eller delvis, till att omfatta anställda och egenföretagare, som är försäkrade i en medlemsstat men inte är medborgare i något EU-land. Av debatten framgick också att en ingående diskussion behövs om att upplåta sjukvårdsinrättningar över gränserna, särskilt för att möjliggöra bättre och effektivare användning av befintliga anläggningar, särskilt i gränsregioner. Man bör emellertid beakta att detta kan få följdverkningar för den ekonomiska jämvikten i medlemsstaternas sjukvårdsförsäkringar. Dessutom bör de finansiella bestämmelserna i samordningsförordningar på hälso- och sjukvårdsområdet ses över. Med anledning av domstolens avgöranden i målen Decker och Kohll27 kommer kommissionen att lägga fram förslag på ändringar av förordning 1408/71 för att sjukvård enklare skall kunna erbjudas över gränserna. Att det inte finns någon skattesamordning på gemenskapsnivå, medan det däremot finns samordning på området social trygghet skapar ibland absurda förhållanden. Vissa gränsgångare tvingas exempelvis betala två gånger för social trygghet - genom hög beskattning i bosättningslandet och höga sociala trygghetsavgifter i arbetslandet. Kommissionen kommer att utreda problemen under 1997 och söka sätt att åtgärda dem på gemenskapsnivå. Det finns inget samordningssystem för tilläggspensioner på EU-nivå. Det råder bred samsyn om att detta är ett verkligt problem för dem som flyttar inom unionen. Detta är i synnerhet fallet i de medlemsländer där yrkesbaserade system spelar en viktig roll i det sociala trygghetssystemet. Kommissionens meddelande från juli 199128 handlade om de särskilda hindren på området. Eftersom många av dessa system är speciellt utformade och varierar kraftigt från land till land vad gäller sådant som ursprung, omfattning ur yrkeshänseende och materiellt hänseende, rättslig och teknisk form, framstår den nuvarande samordningen, som upprättats för lagstadgade system, inte som något bra verktyg för att angripa problemet. Ett smidigare angreppssätt krävs 27 Domstolen utreder nu i vilken utsträckning de nuvarande bestämmelserna i förordning 1408/71, som innehåller noggranna villkor för att tillåta sjukvård över gränserna på bekostnad av den behöriga staten, är förenliga med artikel 30 i EG-fördraget (fri rörlighet för varor såsom farmaceutiska produkter) och artikel 59 i EG-fördraget (frihet att tillhandahålla tjänster såsom sjukvård): Målen Decker (C-120/95) och Kohll (C-158/96). 28 Kommissionens meddelande till rådet "Supplementary social security schemes, the place of supplementary pension schemes in the social protection of workers and their effect of free movement" (Tilläggspensionssystem: tilläggspensioner som en del av arbetstagarnas sociala trygghet samt effekt pa fri rörlighet) SEK(91)1332. 31 Rapporten från högnivågruppen om fri rörlighet för personer, som leddes av Simone Veil29, innehåller ett förslag till kommissionen om hur man kan komma framåt på området. Kommissionen kommer att utreda alla hinder för fri rörlighet på området i en kommande grönbok om tilläggspensioner. Som en första åtgärd på området avser kommissionen dock lägga fram ett förslag till direktiv som i princip bör täcka de aspekter som berördes i högnivågruppens rapport. Mål: Anpassa samordningssystemet till nya typer av social trygghet och till nya behov på fältet. Undvika onödig komplexitet och undanröja hinder för rörlighet över gränserna. Central åtgärd: - Kommissionen '. ommer att utarbeta en strategi för att dels reformera och förenkla, dels uppdatera samordningssystemet. Nationella myndigheter, Europaparlamentet och arbetsmarknads parterna kommer att involveras i arbetet. Strategin skall också omfatta sökandet efter lösningar på gränsöverskridningsproblem i förhållande till yrkesbaserade system. - Kommissionen kommer att ge ut en grönbok om tilläggspension som skall behandla alla hinder för fri rörlighet på området. Som ett första steg mot att ta itu med hindren avser kommissionen lägga fram ett förslag till direktiv som i princip bör täcka de aspekter som berördes i högnivågruppens rapport. 3. HUR UNIONSNIVÅN KAN ANVÄNDAS SOM STÖD I ANPASSNINGSARBETET Detta meddelande bygger på subsidiaritetsprincipen. Varje medlemsstat ansvarar för organisation och finansiering av sitt eget sociala trygghetssystem. Samordning av social trygghet när det gäller skydd för människor som utövar sin rätt att flytta inom unionen sker på unionsnivå. På unionsnivån kan man också åstadkomma ett viktigt mervärde genom erfarenhetsutbyten mellan medlemsstaterna. Det går inte att åstadkomma modernare och bättre social trygghet i EU om inte alla berörda aktörer deltar aktivt. I del 2 i meddelandet nämner kommissionen att antal centrala åtgärder som både anger inriktningen mot målet och ger konkreta förslag på ytterligare beredning. Kommissionen uppmanar rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, Kommittén sysselsättnings- och arbetsmarknadsfrågor och Kommittén för ekonomisk politik att yttra sig över idéerna i meddelandet om hur social trygghet kan moderniseras. för Kommissionen uppmanar arbetsmarknadens parter på alla lämpliga nivåer att delta i debatten, särskilt med avseende på följande tre punkter: • Hur påverkas övergången till pension av att befolkningen blir äldre? 29 Rapport om tilläggspensioner antagen vid högnivågruppens möte den 28/29 november 1996. 32 • Hur skall en EU-reglering utformas för att ge trygga förutsättningar åt tilläggspensionssystemen? • Hur påverkas social trygghet av att nya arbetslivsmönster växer fram, särskilt effekten av uppehåll i yrkesaktiviteten? Frågor som rör social trygghet måste inarbetas i EU. s sysselsättningspolitik. Idag är sysselsättningen Europeiska unionens och medlemsstaternas högst prioriterade fråga och största utmaning. Detta engagemang skapar både behov av och en öppning för ytterligare handling på gemenskapsnivå. Kommissionen kommer att lämna ett bidrag till processen i enhetsrapporten som skall läggas fram för Europeiska rådet vid dess möte i Luxemburg i december 1997. Bidraget kommer att innehålla en analys av medlemsstaternas reformer med inriktning på att göra social trygghet mera sysselsättningsfrämjande och förslag till ytterligare åtgärder. Gruppen av höga ämbetsmän på området social trygghet skall inbjudas att bidra till rapporten. I denna gemensamma beredningsprocess måste dessutom en vidare krets delta, exempelvis företrädare för det civila samhället. Hela problematiken kommer att stå överst på dagordningen för Europeiskt socialpolitiskt forum 1998. I forumet kommer medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer att delta tillsammans med EU-institutionerna. Inriktningen på reformarbetet för social trygghet under kommande decennium kommer att diskuteras. Mera specifikt kommer diskussionen att fokuseras på olika sätt att anpassa social trygghet till de nya behov som beskrivs ovan. Slutligen kommer rapporten om social trygghet i Europa, som ges ut i slutet av 1997, att ge en fullödigare bild och analys av den senaste tidens utveckling i medlemsstaterna, som ett led i den gemensamma beredningsprocessen. 33 Bilaga Befolkningstillväxt mellan 1995 och 2015 för tre åldersgrupper. Sannolikt scenario Österrike 40% W Belgien Danmark Tyskland Spanien Finland 21. 2% 2j 40% p' \ 20% k 1 WMb\ 20-59 60+ 40% k 20* x 0 %r:'iiS -20% 0-19 Frankrike 40% 0-19 20-5$ «0+ 34 Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Storbritannien Europeiska unionen Källa: EUROSTAT 35 ISSN 1024-4506 KOM(97) 102 slutlig DOKUMENT SV 05 04 Katalognummer : CB-CO-97-104-SV-C ISBN 92-78-17140-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av bilagorna 2 och 3 till förordning (EG) nr 519/94 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder

eurovoc_concepts:
China
footwear industry
household article
tariff quota
toy industry

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 12. 03. 1997 KOM(97) 104 slutlig 97/0086 (ACC) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING ŒGÏ om ändring av bilagorna 2 och 3 till förordning (EG) nr 519/94 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder (framlagt av Kommissionen) Motivering Den 29 januari 1997 överlämnade kommissionen en rapport till rådet om kvantitativa kvoter och övervakningsåtgärder som tillämpas på vissa andra produkter än textilprodukter med ursprung i Kina1 och som införts genom rådets förordning (EG) nr 519/94 av den 7 mars 19942, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1897/96 av den 1 oktober 19963. Bifogade förslag innehåller de ändringar av förordning (EG) nr 519/94 som följer av de slutsatser som kommissionen drar i rapporten: - - Avskaffande av kvoten för bordsglas (KN-nummer 7013) (denna produkt skall dock omfattas av kontrollåtgärder). Uteslutande av "delar och tillbehör till leksaker" ur kvoten för leksaker (KN- nummer 9503 41, 9503 49 och 9503 90) (delar och tillbehör till leksaker skall dock omfattas av kontrollåtgärder). Avskaffande av kontrollåtgärderna i fråga om fyra produkter som år 1995 importerades i obetydliga mängder eller i mindre omfattning än 1994 (vissa livsmedelsberedningar, och bilradioapparater). glasprodukter, olegerad vissa zink 'KOM (97) 11 2EGTnrL67, 10. 3. 1994, s. 89. 3EGTnrL250, 2. 10. 1996, s. 1. I Förslag till rådets förordning (EG) nr. J97 av den. 1997 om ändring av bilagorna 2 och 3 till förordning (EG) nr 519/94 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Genom rådets förordning (EG) nr 519/94 av den 7 mars 19941 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1897/96 av den 1 oktober 19962 , infördes med avseende på Kina vissa kvantitativa kvoter (bilaga 2 till förordningen) och vissa kontrollåtgärder (bilaga 3 till förordningen). Vid fastställandet av dessa kvoter hade rådet som mål att bibehålla jämvikten mellan ett lämpligt skydd för den berörda gemenskapsindustrin och upprätthållandet av en godtagbar handelsnivå med Kina, med beaktande av de olika intressena i saken. En analys av de viktigaste ekonomiska indikatorerna, särskilt den kinesiska importens volym och marknadsandel, leder till slutsatsen att kvoten för bordsglas som omfattas av HS/KN-nummer 7013 bör avskaffas. Detta avskaffande skulle inte vara oförenligt med de ovan angivna målen, och det är heller inte sannolikt att det skulle störa gemenskapsmarknaden De produkter för vilka kvoten avskaffas genom denna förordning bör dock omfattas av gemenskapens förhandskontroll för att säkerställa en ändamålsenlig övervakning av de berörda produkternas importvolym och priser. Kvoten för leksaker som omfattas av HS/KN-nummer 9503 41, 9503 49 och 9503 90 inbegriper delar och tillbehör till leksaker. Mot bakgrund av gemenskapstillverkarnas erfarenheter har detta verkningar utöver vad som är nödvändigt för att säkerställa ett lämpligt skydd för den berörda gemenskapsindustrin. Delar och tillbehör till leksaker bör därför r idantas från kvoten. Det anses inte längre vara nödvändigt att bibehålla kontrollåtgärderna för en rad produkter som år 1995 importerades i obetydliga mängder eller i mindre omfattning än 1994. De bör därför strykas ur listan över produkter som omfattas av kontrol låtgärderna. 'EGTnrL67, 10. 3. 1994, s. 89. 2 EGT nr L 250, 2. 10. 1996, s. 1. 3 De kvantitativa kvoter och kontrollåtgärder som införts genom förordning (bU) nr 519/94 bör följaktligen ändras. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga 2 till förordning (EG) nr 519/94 skall ersättas med bilaga I till den här förordningen. Artikel 2 Bilaga 3 till förordning (EG) nr 519/94 skall ersättas med bilaga II till den här förordningen. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1997. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. V BILAGA I BILAGA 2 Lista över kvoter för vissa produkter med ursprung i Kina Varubeskrivning HS/KN-nr Skodon som omfattas av HS/KN-nr Bords-och köksartiklar av porslin som omfattas av HS/KN-nr Bords-och köksartiklar av andra keramiska material än porslin som omfattas av HS/KN-nr Leksaker som omfatts av HS/KN-nr Kvoter (årsbaserade) 39 151481 2 795 000 par par 12 120 000 par " 18 228 780 par 31897 716 par 45 800 ton ex 6402 991 6403 51 6403 59 ex 6403 91 ' ex 6403 99' ex 6404 112 6404 19 10 691110 6912 (K) 34 650 ton ex 9503 413 ex 9503 493 ex 9503 903 1 056 996 632 ecu Utom skodon tillverkade med hjälp av särskild teknologi: skor som har ett cif-pris per par av 1 • minst 9 ecu, avsedda för sport- eller idrottsutövning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor utan insprutning, tillverkade av syntetmaterial som är speciellt framtagna för att absorbera effekten av vertikala eller horisontella rörelser och med tekniska detaljer såsom hermetiskt tillslutna kuddar innehållande gas eller vätska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar stötar eller material såsom polymerer med låg densitet. Utom 2. a) skodon som är utformade för att användas vid sport- eller idrottsutövning, med sulor utan insprutning, som är utrustade eller kan utrustas med broddar, stift, spikar, dubbar eller liknande detaljer, och b) skodon tillverkade med hjälp av särskild teknologi: skor som har ett cif-pris per par av minst 9 ecu, avsedda för sport- eller idrottsutövning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor utan insprutning, tillverkade av syntetmaterial som är speciellt framtagna för att absorbera effekten av vertikala eller horisontella rörelser och med tekniska detaljer såsom hermetiskt tillslutna kuddar innehållande gas eller vätska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar stötar eller material saso*1* polymerer med låg densitet. 3. Utom delar och tillbehör. X BILAGA II BILAGA 3 Lista över produkter med ursprung i Kina under gemenskapskontroll Varubeskrivning Ammoniumklorid Andra polyoler som omfattas av KN-nr Citronsyra Tetracykliner och tetracyklinderivat Kloramfenikol Basiska färgämnen samt preparat på basis av sådana färgämnen Kypfärgämnen samt preparat på basis av sådana färgämnen Pyrotekniska artiklar Polyvinylalkoholer Skodon som omfattas av HS/KN-nr Prydnadsföremål av porslin Glasvaror som omfattas av HS/KN-nr Leksaker som omfatta av HS/KN-nr Pussel Delar och tillbehör till leksaker som omfattas av HS/KN-nr Spelkort Artiklar som omfattas av HS/KN-nr HS/KN-nr 2827 10 2905 49 90 2918 14 ex 2941 30 ex 2941 40 3204 13 3204 15 3604 3905 30 6402 19 ex 6402 991 6403 19 ex 6403 91 ' ex 6403 991 ex 6404 112 ex 6913 10 70133 9503 30 9503 60 ex 9503 41 ex 9503 49 ex 9503 90 9504 40 9603 29 9603 30 9603 40 9603 90 Skodon tillverkade med hjälp av särskild teknologi: skor som har ett cif-pris per par av minst 9 1 • ecu, avsedda för sport- eller idrottsutövning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor utan insprutning, tillverkade av syntetmaterial som är speciellt framtagna för att absorbera effekten av vertikala eller horisontella rörelser och med tekniska detaljer såsom hermetiskt tillslutna kuddar innehållande gas eller vätska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar stötar eller material såsom polymerer med låg densitet. 2. a) Skodon som är utformade för att användas vid sport- eller idrottsutövning, med sulor utan insprutning, som är utrustade eller kan utrustas med broddar, stift, spikar, dubbar eller liknande detaljer. b) Skodon tillverkade med hjälp av särskild teknologi: skor som har ett cif-pris per par av minst 9 ecu, avsedda för sport- eller idrottsutövning, med enkla eller flerskiktade formgjutna sulor utan insprutning, tillverkade av syntetmaterial som är speciellt framtagna för att absorbera effekten av vertikala eller horisontella rörelser och med tekniska detaljer såsom hermetiskt tillslutna kuddar innehållande gas eller vätska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar stötar eller material såsom polymerer med låg densitet. Utom clipsinramningar med glasskiva bestående av en maskinellt framställd glasskiva med 3. slipade kanter, ett tryckt pappersark samt en träfiblerskiva som bildunderlag, sammanhållna av klämmor av oädel metall. 1 ISSN 1024-4506 KOM(97) 104 slutlig DOKUMENT SV 11 02 Katalognummer : CB-CO-97-092-SV-C ISBN 92-78-16699-5 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: PERGUNTA ESCRITA n. 923/97 do Deputado Miguel ARIAS CAÑETE à Comissão. O FED e o Acordo de pesca com a Serra Leoa

eurovoc_concepts:
EDF
EU aid
EU financing
European Commission
Sierra Leone
development aid
exchange of information
fishing agreement

formats: html print