text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 07. 03. 1997 KOM(97)98 endelig udg. 97/0066 (CNS) Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE Det foreslås Rådet at vedtage vedlagte forslag til forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle. Dette forslag fremlægges på et afgørende tidspunkt, da det er nu, det skal besluttes, hvordan den fremtidige ordning skal se ud. Den 31. december 1996 udløb programmet for sortsomlægning (til aromatiske sorter og superalfasorter, som bedre opfylder markedsbehovet) og den overgangsperiode, hvor der på visse betingelser kunne udbetales fuld producentstøtte, selv om medlemmerne af en producentsammenslutning ikke afsatte hele deres produktion via denne. Nødvendigheden af at tilpasse EU-lovgivningen til de reelle markedsforhold har resulteret i de forslag til ændringer, der er anført nedenfor. Man har desuden benyttet lovgivning og give producentsammenslutningerne en større grad af selvbestemmelse samt mulighed for større fleksibilitet. forenkle denne lejligheden til at Begrundelsen for at bibeholde støtten til producenterne er, at deres indtægter er meget små sammenlignet med deres høje produktionsomkostninger, og at det derfor er af afgørende betydning, at der ydes producentstøtte (selv et beskedent beløb som det, der er tale om for øjeblikket), hvis sektoren skal kunne overleve ved at producere humle - en produktion, som der har været tradition for i flere århundreder. Støtten kan gøre produktionen konkurrencedygtig i forhold til den amerikanske produktion og sikre en fortsat EU-eksport af humle. Man har besluttet, at bibeholde støtten på samme niveau i en femårsperiode, fordi det under de nuværende produktions- og afsætningsforhold er uhyre vigtigt at give producenterne garanti for en vis stabilitet. Samtidig ved man, at situationen med jævne mellemrum kan tages op til fornyet undersøgelse på basis af den beretning, som Kommissionen hvert år forelægger for Rådet, og grundforordningens artikel 12, stk. 6, hvorpå støtteniveauet om nødvendigt kan justeres. I forhold til den nuværende situation kan de foreslåede ændringer sammenfattes i fire hovedpunkter, hvor det overordnede sigte er at til markedsbehovene gennem en styrkelse af den rolle, som producentsammenslutningerne spiller: lette sektorens tilpasning Der ydes en fast årlig hektarstøtte, som er baseret på de historiske udbytter, uden at der skelnes mellem de forskellige sortsgrupper, og støtten udbetales på et tidspunkt, der ligger nær høsten. Støtten er en blanding af de to former for støtte, der fandtes under den tidligere ordning, dvs. producentstøtten og sortsomlægningen. Den udgør 450 ECU/ha. Producentsammenslutningerne kan vælge, om de vil betale den fulde støtte - efter fradrag af 5%, som skal tilbageholdes til sortsomlægningen - til medlemmerne i forhold til deres dyrkede areal eller kun en del af støtten, mellem 80% og 100%, afhængigt af, om der fortsat er behov, der skal opfyldes inden for sortsomlægningen, og om der eventuelt er andre foranstaltninger, der skal gennemføres (jf. nr. 4 ovenfor). Medlemmerne af en anerkendt producentsammenslutning får mulighed for, uden at det medfører støttenedsættelse, selv at afsætte alle eller en del af deres produkter, forudsat at de forud har fået tilladelse hertil af sammenslutningen. Sidstnævnte har ret til at kontrollere de priser, som forhandles mellem producenterne og de handlende, og den godkender eller afslår at godkende kontrakterne. Kan de foreslåede priser ikke accepteres, skal producentsammenslutningen overtage tilbuddet til en højere pris og finde en ny køber. Der bliver mulighed for sortsomlægning på permanent basis, dvs. uden areal- og tidsmæssig begrænsning; betalingen er medregnet i ovennævnte faste hektarstøtte. Producentsammenslutningen beslutter, hvilket budget der skal anvendes hertil, ud fra behovene og inden for bestemte grænser (jf. nr. 4 ovenfor). Der kan tilbageholdes indtil 20% af producentstøtten til gennemførelse af særforanstaltninger (under den nuværende ordning er maksimum 100%). Særforanstaltninger gælder rationalisering og mekanisering af dyrknings- og høstarbejdet, vedtagelse af fælles produktionsregler (dyrkningsteknikker, gødning, sorter mv. ), sortsomlægning, salgsfremme, kvalitetsforbedring, forskning og intervention. Formålet er at sikre, at producent sammenslutningerne kan forvalte støtten smidigt, og de kan anvende de fulde 20% af støtten til sortsomlægningen. Hvis producentsammenslutningerne ikke afsætter hele deres medlemmers produktion, bliver denne mulighed for tilbageholdelse en forpligtelse, og andelen er også i dette tilfælde 20%. Det er fastsat, at der i det femte år efter forordningens ikrafttrædelse foretages en vurdering af foranstaltningerne og deres indvirkning på den økonomiske situation i sektoren. Forslaget er budgetmæssigt neutralt. 5 Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) af om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: det er vigtigt, at producentstøtten først og fremmest tjener til at sikre en bedre og mere stabil indkomst; enhver tilbageholdelse i støtten med henblik på virkeliggørelsen af de mål, der er opstillet af producentsammenslutningerne, jf. artikel 7, stk. 1, litra a)-d), i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 19711, bør derfor ikke kunne overskride en rimelig maksimumsstørrelse; artikel 7, stk. la, bør derfor ændres; En forhøjelse af støtten til de øvrige sorter vil kunne resultere i en betydelig forøgelse af de arealer, der anvendes til dyrkning af de nævnte sorter, og en tilsvarende forringelse af kvaliteten; som følge af det overvældende store udbud og den ringe efterspørgsel vil priserne for disse sorter kunne falde til et meget lavt niveau, hvorved producentsammenslutningerne vil blive tvunget til at udøve deres vetoret og tilbagekøbe humlen; denne humle må ikke afsættes på markedet, og der er således fare for, at producentsammenslutningerne vil komme til at ligge inde med store lagre af sorter af mindre god kvalitet; dette vil kunne destabilisere markedet; for at undgå denne situation bør producentsammenslutningerne beslutte, hvilke sorter deres medlemmer må dyrke; artikel 7, stk. Î, litra d), samt stk. 3, litra b), første afsnit, i samme artikel bør derfor ændres; i artikel 7, stk. 3, litra b), i forordning (EØF) nr. 1696/71 er fastsat det princip, at producenter, der er medlemmer af sammenslutninger, og anerkendte producentsammenslutninger, der er medlemmer af en forening, skal afsætte hele deres produktion via sammenslutningen eller foreningen; det har vist sig, at dette princip er meget vanskeligt at anvende for de fleste EF-producenter, som er medlemmer af en enkelt sammenslutning; den overgangsperiode, der er fastsat i sidste afsnit i ovennævnte stykke, og i hvilken medlemmerne af en sammenslutning, hvis de får tilladelse til det af sammenslutningen, selv kan afsætte alle eller en del af deres produkter efter regler, som er fastlagt og kontrolleres af sammenslutningen, udløb den 31. december 1996; de! bør derfor besluttes, hvilken ordning der skaï anvendes fra den !. januar 1997, og artikel 7, stk. 3, litra b), bør derfor ændres; EFT nr. L 175 af 4. 8. Ï 971, s. Î. Forordningen er senest ændret vsd forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT nr. f. 349 af 3 !. 12. 1994, s. 105). det vil være urimeligt at tilbagekalde anerkendelsen af producentsammenslutninger, der i øvrigt er meget aktive, når det gælder de andre opgaver, der påhviler dem, såsom forvalming af producentstøtten og virkeliggørelsen af de mål, der er nævnt ovenfor; det bør derfor fastsættes, at medlemmer af en anerkendt sammenslutning kan afsætte alle eller en del af deres produkter, uden -at de herved rammes af en støttenedsættelse, hvis de har fået bemyndigelse hertil af sammenslutningen, idet det dog er en betingelse, at sammenslutningen fører kontrol med de priser, der forhandles mellem producenterne og de handlende, og at den har vetoret; i samme forbindelse bør det fastsættes, at producenter, som ønsker det, kan afsætte en del af deres produktion gennem en anden af deres egen sammenslutning valgt producentsammenslutning, når det gælder produkter med særlige karakteristika, som ikke automatisk indgår i førstnævntes håndeIsaktiviteter. hver producentsammenskitning har sin egenart, hvad angår produktions- og afsætningsbetingelser; derfor er sammenslutningen selv bedst i stand til på ethvert tidspunkt at afgøre for sine medlemmer, hvilke skridt der hurtigt skal tages, for at produktionen kan blive tilpasset til markedsbehovet; en sådan smidighed kræver, at der indføres en fleksibel ordning, hvad angår budgetmidler og budgetforvaltning; derfor er det vigtigt, at støtten betales på tidspunktet for den pågældende høst, uden at der skelnes mellem sortsgrupper; dette forudsætter, at den beregningsmetode, der er fastsat i artikel 12, stk. 5, litra a) og b), og som er baseret på medlemsstaternes erklæringer, ikke længere anvendes; den bør erstattes af en beregning af en fast hektarstøtte, der er baseret på de historiske gennemsnitsudbytter; i tilfælde af markedsforstyrrelser er der mulighed for kun at yde støtte til en del af de dyrkede arealer; i sådanne tilfælde bør der også være mulighed for at graduere støtteniveauet; det er derfor nødvendigt at ændre ovennævnte stykke og stk. 6 og at ophæve stk. 7 i samme artikel; producentsammenslutningerne bør kunne vælge, om de vil betale denne enhedsstøtte fuldt ud til deres medlemmer i forhold til deres dyrkede arealer - efter fradrag af 5%, som skal tilbageholdes til sortsomlægningen - eller blot en del af støtten, nærmere bestemt mellem 80% og 95%; artikel 7, stk. 1, litra e), der omhandler forvaltningen af støtteordningen, bør derfor ændres; producentsammenslutningerne bør kunne tilbageholde indtil 20% af støtten til virkeliggørelsen af de mål, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, litra a)-d), især eller endog udelukkende til sortsomlægning, hvis der fortsat er behov herfor; hvis producentsammenslutningerne ikke afsætter hele deres medlemmers produktion, bliver ovennævnte mulighed en forpligtelse; denne bør indføjes i artikel 12, stk. 5; for at udbetalingerne kan blive rationaliseret og forenklet, er det hensigtsmæssigt, at de finder sted som en enkelt årlig udbetaling, der omfatter både producentstøtten og sortsomlægningen; dette beløb bør udbetales på en dato, der ligger nær høsten, dog senest den 31. december det pågældende år; for 1996-høstens vedkommende er denne dato imidlertid allerede passeret, og der må derfor findes en fornuftig løsning; til det formål bør artikel 17 ændres; det er nødvendigt, at de iværksatte foranstaltninger og deres indvirkning på sektorens økonomiske situation vurderes; der bør indsættes en bestemmelse herom i artikel 18 - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 5 Artikel 1 I forordning (EØF) nr. 1696/71 foretages følgende ændringer: 1. Artikel 7 ændres således: a) Stk. 1, litra d), affattes således: "d) at beslutte, hvilke humlesorter medlemmerne må producere, og at fastsætte fælles produktionsregler. " b) Stk. 1, litra e), affattes således: "e) at forvalte den i artikel 11 fastsatte støtteordning ved at tildele hver producent, der er medlem af sammenslutningen, hans andel af støtten i forhold til de dyrkede arealer, jf. dog stk. 5 i nævnte artikel". c) Stk. la affattes således: " 1 a. Producentsammenslutningerne kan anvende indtil 20% af støtten til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af de i stk. 1, litra a)-d), nævnte mål. " d) Stk. 3, litra b), affattes således: "b) deres vedtægter skal for de tilsluttede medlemmer eller de tilsluttede anerkendte producentsammenslutninger indeholde forpligtelse til: at overholde de fælles produktionsregler og beslutningerne om, hvilke sorter der kan produceres at sælge deres samlede produktion gennem sammenslutningen eller foreningen. Denne forpligtelse gælder ikke for produkter, for hvilke producenterne har indgået købekontrakter, inden de tiltrådte sammenslutningen, for så vidt den pågældende sammenslutning er blevet underrettet herom og har godkendt dem. Hvis producentsammenslutningen tillader det, kan de tilsluttede producenter dog på de af sammenslutningen fastlagte betingelser: til at sælge hele produktionen gennem opfylde forpligtelsen producentsammenslutningen ved en afsætning, der er baseret på fælles regler, som er fastlagt i sammenslutningens vedtægter, og som sikrer, at denne har ret til indsigt i størrelsen af salgspriserne, idet disse skal godkendes af sammenslutningen, dog således, at manglende godkendelse forpligter sammenslutningen til at overtage humlen til en højere pris. e en anden af deres gennem valgt producentsammenslutning sælge de produkter, som på grund af deres karakteristika førstnævntes handelsaktiviteter. " sammenslutning automatisk indgår egen ikke i 2. 3. 4. Artikel 9 udgår. Artikel 10 bliver artikel 9, og numrene på de følgende artikler ændres tilsvarende. I stedet for artikel 10 indsættes som artikel 9: "Artikel 9 1. Rådet vedtager på forslag af Kommissionen efter afstemningsmåden i traktatens artikel 43, stk. 2, de almindelige regler for anvendelsen af artikel 8. 2. Gennemførelsesbestemmelserne til artikel 8 vedtages efter proceduren i artikel 20. " 5. Artikel 12 ændres således: a) Stk. 5 affattes således: "5. a) Beløbet for denne hektarstøtte er ens for hver gruppe af sorter. Det fastsættes til 450 ECU/ha fra 1996-høsten for en periode på fem år. b) Hvis støtten ydes til en anerkendt producentsammenslutning ifølge stk. 3, første afsnit, kan denne vælge, om den vil betale den fulde støtte til sine medlemmer i forhold til deres dyrkede arealer - efter fradrag af 5%, som skal tilbageholdes til sortsomlægningen - eller kun en del af denne, nærmere betegnet mellem 80% og 95%, afhængigt af, om der fortsat er behov, der skal opfyldes inden for sortsomlægning, eller om der eventuelt er andre mål, der skal nås, jf. artikel 7, stk. 1, litra a)-d). c) Hvis støtten ydes til en anerkendt producentsammenslutning og denne ikke afsætter hele sine medlemmers produktion, skal den obligatorisk tilbageholde 20% af producentstøtten til virkeliggørelsen af de i litra b) nævnte mål. " b) Stk. 6 affattes således: "6. a) b) Hvis den i artikel 11 omhandlede beretning viser, at der er risiko for strukturelle overskud eller forstyrrelser af strukturen i forsyningen af EF- markedet for humle: kan støtten begrænses til en del af det dyrkede areal, der er registreret for det pågældende år; støtteniveauet kan ligeledes gradueres, hvis det skønnes nødvendigt; kan de arealer, produktionsår, udelukkes fra støtteordningen. " for hvilke der er tale om første og/eller andet V c) Stk. 7 udgår. 6. Artikel 12a udgår. 7. I stedet for artikel 16 indsættes som artikel 15: "Artikel 15 Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens artikel 92, 93 og 94 anvendelse på produktionen og handelen med de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter. " 8. I stedet for artikel 17 indsættes som artikel 16: "Artikel 16 1. 2. 3. Bestemmelserne vedrørende finansieringen af den fælles landbrugspolitik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denne forordning fastlagte ordning. Den støtte, som medlemsstaterne yder i medfør af artikel 8, udgør en fælles foranstaltning efter artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4256/882. Støtten er omfattet af de overslag over de årlige udgifter, der er nævnt i artikel 31, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2328/913. Artikel 1, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2328/91 anvendes på den i nærværende stykke nævnte støtte. Støtten udbetales ifølge artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/884. Medlemsstaterne udbetaler støtten til producenterne på en dato, der ligger så nær høsten som muligt, dog senest den 15. oktober 1997 for 1996-høsten og - fra 1997- høsten - mellem den 16. oktober og den 31. december i det produktionsår, som støtteansøgningen er indgivet for. 4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel. " Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser ti! forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen (EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25). Forordningen er ændret ved forordning (EØF) nr. 2085/93 (EFT nr. L 193 af 3 i. 7. 1993, s. 44). Rådet ; forordning (EØF) nr. 2328/91 af 15. juli 1991 om forbedring af landbrugsstrukturernes effekt: vitet (EFT nr. L 218 af 6. 8. 1991, s. 1). Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2387/95 (EFT nr. L 24 af 12. 10 1995, s. 50). Råde; ; forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 193? om gennemførelsesbestemmelse^ H! ' ) ^052 ,* for så v'idt angår sj'v^rdnivjen af d-. - 'b^i. jlîi. nc s. ruir;""r •••'•ici fo'. , !r\^ster: •;-;-, \. :;k og ink. dv_ c\ •>% ,_ r'J); "ii<_. !ijl; -vSi^u \,. 'it' i'-\'. ^rcrc'M'iC (EF^i nr. 3)'>' '•''•' '••. ¥"' nr L 33/ m "!•-" •'. ,,; '--I. c, 1!*. _ r. nar. iolle instrumente- i'V ' ' n-. !. ?7 i •<•'" Vi. 12. > 1, -. i). F. ir: r-jrmi '•_•-. '- J 4';'som med intervint/". ne ira Den • uroj •? ; f? 9. I stedet for artikel 18 indsættes som artikel 17: "Artikel 17 Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er nødvendige til gennemførelsen af denne forordning. De nærmere bestemmelser om meddelelse, vurdering og udbredelse af disse oplysninger vedtages efter proceduren i artikel 20. Kommissionen forpligter sig til på grundlag af disse oplysninger at udarbejde en vurdering af sektoren til Rådet inden den 1. september 2000. " Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen Fællesskabers Tidende. i De Europæiske Artikel 2 Den anvendes fra den 1. januar 1997. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Rådets vegne 5 FINANSIERINGSOVERSIGT DATO: 20. 12. 1996 1. BUDGETPOST: 181 BEVILLINGER: 14,6 mio. ECU 2. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE: Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle 3. RETSGRUNDLAG: Traktatens artikel 42 og 43 4. FORMÅL: Tilpasning af den fælles markedsordning for humle i form af indførelse af en fast enhedsstøtte pr. ha. 5. FINANSIELLE VIRKNINGER 12-MÅNEDERS- PERIODE INDEVÆRENDE REGNSKABSÅR (1997) FØLGENDE REGNSKABSÅR (1998) 5. 0 UDGIFTER, SOM AFHOLDES - OVER EF-BUDGETTET RESTITUTION/INTERVENTION - OVER DE NATIONALE BUDGETTER - AF ANDRE 5. 1 INDTÆGTER - EF's EGNE INDTÆGTER (AFGIFTER/TOLD) - NATIONALE KILDER 5. 0. 1 OVERSLAG - UDGIFTER 5. 1. 1 OVERSLAG - INDTÆGTER 5. 2 BEREGNING: 12,5 12,5 12,5 1999 12,5 2000 12,5 2001 12,5 2002 27 200 ha x 450 ECU/ha x 1,018 (DK) 12,5 mio. ECU 6. 0 ER FINANSIERING MULIG GENNEM BEVILLINGER OPFØRT UNDER DET JA/N&J PÅGÆLDENDE KAPITEL I DET LØBENDE BUDGET? 6. 1 ER FINANSIERING MULIG VED OVERFØRSEL MELLEM KAPITLER I DET LØBENDE BUDGET? 6. 2 ER ET TILLÆGSBUDGET NØDVENDIGT? 6. 3 SKAL DER OPFØRES BEVILLINGER PÅ FREMTIDIGE BUDGETTER? IA /Tsl 171 JA/NEJ JA/NE4 BEMÆRKNINGER: AG ISSN 0254-1459 KOM(97) 98 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 02 01 Katalognummer : CB-CO-97-083-DA-C ISBN 92-78-16591-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg Al


title: RÈGLEMENT (CE) N° 450/97 DE LA COMMISSION du 7 mars 1997 modifiant les prix représentatifs et les droits additionnels à l'importation pour certains produits du secteur du sucre

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar


eurovoc_concepts:
aid per hectare
aid system
common organisation of markets
hops
production aid

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 07. 03. 1997 COM(97)98 final 97/0066 (CNS) Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) amending Regulation (EEC) No 1696/71 on the common organization of the market in hops (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM It is proposed that the Council adopt the appended proposal for a Regulation amending Regulation (EEC) No 1696/71 of 26 July 1971 on the common organization of the market in hops. From the point of view of timing, these amendments come at a juncture when a decision needs to be taken regarding the system in the future, 31 December 1996 marking the end of the varietal conversion programme (to aromatic or super-alpha varieties, which are better adapted to market requirements) and of the transitional period during which aid to producers could be paid in full, under certain conditions, where the members of the producer group did not market all their produce through the latter. The need to adapt Community legislation to market realities has resulted in the proposed amendments set out below. The opportunity has been grasped of simplifying that legislation and granting producer groups greater scope and flexibility. The justification for maintaining the aid to producers lies in the fact that their income is very low compared with their high production costs and that it is therefore vital to grant aid to producers (even of a small amount, as is the case at present) to allow the sector to survive by maintaining production of hops, a tradition going back several centuries, and making it competitive with American production and to ensure that Community hops is present on export markets. The decision to maintain the same rate of aid for a period of five years is explained by the fact that it is essential, under present production and marketing conditions, to give guarantees of stability to producers while bearing in mind that, on the basis of the report drawn up by the Commission for the Council each year and pursuant to Article 12(6) of the basic Regulation, the situation may be reviewed periodically with the result, where the need arises, of an adjustment to the rate of aid. The impact of the proposed amendments on the present situation can be summed up in four major points, the main aim being to facilitate the sector's adjustment to market requirements by strengthening the role of the producer groups: - - the granting of flat-rate annual aid per hectare based on historical averages, with no distinction between the various groups of varieties and payment being made as soon as possible after the harvest. The aid comprises two amounts existing under the previous scheme, i. e. aid to producers and aid for varietal conversion. It amounts to ECU 450/ha. The producer group can decide whether to pay all the aid, after deducting 5%, to be withheld compulsorily for varietal conversion, to its members in proportion to the area cultivated or only a percentage of between 80% and 95% thereof, depending on whether there are still applications pending in respect of varietal conversion or possibly other measures to be implemented (see point 4 below), the possibility for members of recognized producer groups to market all or part of their produce themselves, without any reduction in the aid resulting by way of a penalty, where they are so authorized by the group. The latter has the right to monitor prices negotiated between producers and traders and can grant or refuse approval for the conclusion of contracts. In the event of disagreement on prices proposed, the producer group is under an obligation to take over the hops at a higher price and find another purchaser, m the possibility of varietal conversion on a permanent basis, i. e. with no limit in area or time, payment being covered by the flat-rate aid per hectare mentioned above. The funds allocated to that end will be decided by the producer group in line with its requirements and subject to certain limits (see point 4 below), the possibility of withholding up to 20% (100% under the present system) of the aid to producers to implement special measures. The latter involve measures relating to the rationalization and mechanization of cultivation and harvesting, the adoption of common rules on production (cultivation techniques, fertilizers, varieties, etc. ), varietal conversion, promotion, measures to determine and improve quality, research and intervention. The objective of the measure is to ensure the producer group has some latitude in managing the aid, with the option of using the full 20% of the aid for the purposes of varietal conversion. Should producer groups not market their members' whole production, this possibility become an obligation, the percentage in that case continuing to stand at 20%. During the fifth year following the entry into force of the Regulation, there is provision for an assessment to be made of the measures applied and of their impact on the economic situation of the sector. This proposal has no impact on the budget. Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) of amending Regulation (EEC) No 1696/71 on the common organization of the market in hops THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 42 and 43 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee, Whereas aid to producers should be used principally to ensure higher and more stable incomes; whereas any amount withheld with a view to attaining the aims of producer groups as laid down in Article 7(1 )(a) to (d) of Council Regulation (EEC) No 1696/71 of 26 July 1971 ' must accordingly be subject to a fair ceiling; whereas Article 7(la) of that Regulation must be amended accordingly; Whereas increasing aid for other varieties is likely to result in a considerable rise in the areas under those varieties to the detriment of the quality produced; whereas, given overplentiful supply and weak demand, prices for such varieties could plummet, forcing producer groups to exercise their right of veto and to buy back the hops; whereas such hops may not find purchasers on the market and major stocks of varieties of poorer quality are liable to build up within producer groups; whereas this could destabilize the market; whereas, to prevent such a situation from arising, producer groups should decide what varieties can be grown by their members; whereas, to that end, Article 7(1 )(d) and the first subparagraph of Article 7(3)(b) of Regulation (EEC) No 1696/71 should be amended; OJ No L 175, 4. 8. 1971, p. 1. Last amended by Regulation (FX) No 3290/94 (OJ No L 349, 31. 12. 1994, p. 105). V Whereas Article 7(3)(b) of Regulation (EEC) No 1696/71 provides for an obligation in principle on producers who are members of groups and on recognized producer groups which are members of unions to sell all their produce through the group or union; whereas the application of that principle has proved highly problematic for Community producers, a majority of whom are members of one and the same group; whereas the transitional period laid down in the last subparagraph of the abovementioned provision, during which the members of a recognized group may, on condition they are so authorized by the latter, market all or part of their produce themselves in accordance with the rules laid down and under the group's supervision, expires on 31 December 1996; whereas, as a consequence, a decision should be taken on the arrangements to apply from 1 January 1997 and abovementioned Article 7(3)(b) should be amended accordingly; Whereas it would be detrimental to withdraw recognition from producer groups, which, moreover, diligently perform all their other tasks, such as the administration of aid to producers and the attainment of their aims as referred to above; whereas members of recognized producer groups should accordingly be granted the option of marketing all or part of their produce themselves, without suffering any reduction in the aid by way of a penalty, where they are so authorized by the group and on condition that the latter enjoys the right to monitor prices negotiated between producers and traders and can veto them; whereas in the same connection producers so desiring should be allowed to sell part of their produce through another producer group designated by their own group where products with special characteristics not necessarily covered by the commercial activities of the latter are concerned; Whereas each producer group has its own specific characteristics as regards conditions of production and marketing; whereas it is accordingly in the best position to take a decision at any time on behalf of its members as to what steps should be taken quickly to adapt production to market requirements; whereas this latitude presupposes the introduction of some flexibility as regards budget funds and management; Whereas, to that end, the aid must be paid at the time of the harvest concerned, no distinction being made between groups of varieties; whereas this implies abandoning the method of calculation laid down in Article 12(5)(a) and (b) of that Regulation, which is based on declarations by the Member States; whereas it should be replaced by flat-rate aid per hectare calculated on the basis of historical averages; whereas, in the event of market disturbance, the aid 6 can be paid in respect of only part of the areas under hops; whereas it should also be possible in such cases to vary the aid; whereas the abovementioned paragraph and paragraph 6 of that Article should be amended and paragraph 7 deleted; Whereas producer groups should be able to decide whether to pay the flat-rate aid in full, after deducting 5%, to be withheld compulsorily for varietal conversion, to their members in proportion to area cultivated or only a percentage of between 80% and 95% thereof; whereas Article 7(1 )(e) of that Regulation relating to the administration of the aid scheme should accordingly be adapted; Whereas producer groups should be able to withhold up to 20% of the aid with a view to the aims set out in Article 7(1 )(a) to (d) of that Regulation, mainly or exclusively for purposes of varietal conversion, where there is still a need; Whereas, where producer groups do not market all the produce of their members, the abovementioned option becomes an obligation; whereas it should be incorporated in Article 12(5) of that Regulation; Whereas, with a view to rationalization and simplification, payments should henceforth be made once a year only and should cover both aid to producers and aid for varietal conversion; whereas such payments should be made soon after the harvest and in any case by 31 December of the year concerned; whereas, however, that date has already passed as regards the 1996 harvest and a suitable solution should therefore be found; whereas Article 17 of that Regulation should be amended to that end; Whereas provision should be made to assess the measures introduced and their impact on the economic situation of the sector; whereas that obligation should be incorporated in Article 18 of that Regulation, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Regulation (EEC) No 1696/71 is hereby amended as follows: Co 1. In Article 7: (a) paragraph 1(d) is replaced by the following: "(d) deciding what varieties of hops may be grown by its members and adopting common rules on production;"; (b) paragraph 1(e) is replaced by the following: "(e) managing the aid system provided for in Article 11 by allocating the share of the aid to each member of the group in proportion to area cultivated, subject to the application of paragraph 5 of that Article. "; (c) paragraph la is replaced by the following: "la. Producer groups may use up to 20% of the aid for measures designed to attain the aims referred to in paragraph 1(a) to (d). "; (d) paragraph 3(b) is replaced by the following: "(b) include an obligation in their statutes on producers who are members of groups and on recognized producer groups which are members of unions to: - - comply with the common rules on production and decisions on the varieties to be grown, market all their produce through the group or the union. That obligation shall not apply, however, to products covered by sales contracts concluded by producers before they joined the group, provided that the latter is informed of and has approved such contracts. However, where the producer group so authorizes and under the conditions it lays down, member producers may: f - replace the obligation to have all their production marketed by the producer group with marketing in accordance with common rules incorporated in the statutes to ensure that the producer group has the right to monitor selling prices, which it must approve, failure to do so requiring the group to take over the hops at a higher price; - market, through the offices of another producer group designated by their own group, products which by virtue of their characteristics are not necessarily covered by the commercial activities of the latter. " 2. Article 9 is repealed. 3. Article 10 becomes Article 9 and so on. 4. Article 10 is replaced by the following: "Article 9 1. The Council, acting in accordance with the voting procedure laid down in Article 43(2) of the Treaty on a proposal from the Commission, shall adopt general rules for the application of Article 8. 2. Detailed rules for the application of Article 8 shall be adopted in accordance with the procedure provided for in Article 20. " 5. In Article 12: (a) paragraph 5 is replaced by the following: "5. (a) The aid per hectare shall be the same for all groups of varieties. For five years from the 1996 harvest, it shall amount to ECU 450/ha. (b) Where the aid is granted to a recognized producer group in accordance with the first subparagraph of paragraph 3, the group t shall be able to decide whether to pay the full aid, after deducting 5%, to be withheld compulsorily for varietal conversion, to its members in proportion to the area they cultivate or only a percentage of between 80% and 95% thereof, depending on whether there are still applications pending for varietal conversion or possibly other aims to be attained in accordance with Article 7(1 )(a) to (d). (c) Where the aid is granted to a recognized producer group and where that body does not market all the produce of its members, it shall withhold 20% of the aid to producers to attain the aims referred to in point (b) above. "; (b) paragraph 6 is replaced by the following: "(6) Where the report referred to in Article 1 shows that there is a risk of creating structural surpluses or disturbance in the supply structure of the Community hop market: (a) the aid may be granted solely in respect of part of the area under hops registered for the year in question; the aid may also be adjusted where the need arises; (b) those areas under hops which are in their first and/or second year of production may be declared ineligible for aid. "; (c) paragraph 7 is deleted. 6. Article 12a is repealed. 7. Article 16 is replaced by the following: "Article 15 Except where otherwise provided for in this Regulation, Articles 92, 93 and 94 of the Treaty shall apply to production of and trade in the products referred to in Article 1(1). " 5 8. Article 17 is replaced by the following: "Article 16 1. The Regulations on the financing of the common agricultural policy shall apply to the market in the products referred to in Article 1(1) from the date of implementation of the arrangements laid down herein. 2. The aid granted by the Member States pursuant to Article 8 shall constitute a common measure within the meaning of Article 2(1) of Regulation (EEC) No 4256/882. It shall be covered by the annual expenditure forecasts referred to in Article 31(1) of Regulation (EEC) No 2328/913. Article 1(3) of Regulation (EEC) No 2328/91 shall apply to the aid covered by this paragraph. The aid shall be paid in accordance with Article 21 of Regulation (EEC) No 4253/884. 3. The Member States shall pay the aid to the producers as soon as possible after the harvest and by no later than 15 October 1997 in respect of the 1996 harvest and, as from the 1997 harvest on, between 16 October and 31 December of the marketing year in respect of which the aid is applied for. 4 The Commission shall adopt detailed rules for the application of this Article. " Council Regulation (EEC) No 4256/88 of 19 December 1988 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards the EAGGF Guidance Section (OJ No L 374, 31. 12. 1988, p. 25). Amended by Regulation (EEC) No 2085/93 (OJ No L 193, 31. 7. 1993, p. 44). Council Regulation (EEC) No 2328/91 of 15 July 1991 on improving the efficiency of agricultural structures (OJ No L 218, 6. 8. 1991, p. 1). Last amended by Commission Regulation (EC) No 2387/95 (OJ No L 24, 12. 10. 1995, p. 50). Council Regulation (EEC) No 4253/88 of 19 December 1988 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards coordination of the activities of the different Structural Funds between themselves and with the operations of the European Investment Bank and the other existing financial instruments (OJ No L 374 ,31. 12. 1988, p. 1 ). Last amended by Regulation (EC) No 3193/94 (OJ No L 337, 24. 12. 1994, p. 11). 4© 9. Article 18 is replaced by the following: "Article 17 The Member States and the Commission shall send each other such information as is necessary for the implementation of this Regulation. The procedure for forwarding, assessing and disseminating such information shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 20. The Commission shall undertake to draw up an assessment of the sector for the Council on the basis of that information before 1 September 2000. " Article 2 This Regulation shall enter into force on the third day following its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 January 1997. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at For the Council M FINANCIAL STATEMENT BUDGET HEADING: 181 2. TITLE: Date: 20 December 1996 APPROPRIATIONS: ECU 14. 6 million Proposal for a Council Regulation amending Regulation (EEC) No 1696/71 on the common organization of the market in hops 3. LEGAL BASIS: Articles 42 and 43 of the Treaty AIMS: To adapt the COM in hops, introducing a single flat-rate aid per hectare FINANCIAL IMPLICATIONS 5. 0 EXPENDITURE - CHARGED TO THE EC BUDGET (REFUNDS/INTERVENTION) - NATIONAL AUTHORITIES - OTHER 5. 1. REVENUE - OWN RESOURCES OF THE EC (LEVIES/CUSTOMS DUTIES) - NATIONAL 5. 0. 1 5. 1. 1 5. 2 ESTIMATED EXPENDITURE ESTIMATED REVENUE METHOD OF CALCULATION: 27 200 ha x ECU 450/ha = ECU 12. 5 million PERIOD OF 12MONTHS (ECU million) CURRENT FINANCIAL YEAR (97) (ECU million) FOLLOWING FINANCIAL YEAR (98) (ECU million) 12. 5 12. 5 12. 5 1999 12. 5 2000 12. 5 2001 12. 5 2002 12. 5 6. 0 6. 1 CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE RELEVANT CHAPTER OF THE CURRENT BUDGET? CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF THE CURRENT BUDGET? WILL A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY? WILL FUTURE BUDGET APPROPRIATIONS BE NECESSARY? 6. 2 6. 3 OBSERVATIONS: YES/NO YES/NO YES/NQ YES/NO 41 ISSN 0254-1475 COM(97) 98 final DOCUMENTS EN 03 02 01 Catalogue number : CB-CO-97-083-EN-C ISBN 92-78-16594-8 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg


title: Commission Regulation (EC) No 448/97 of 7 March 1997 derogating, for certain regions in Italy, from the trading standards set for artichokes

eurovoc_concepts:
derogation from EU law
designation of origin
labelling
marketing standard
perennial vegetable
regions of Italy

formats: html pdfa1b print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 951/97 do Deputado Reimer BÖGE à Comissão. Reconhecimento mútuo de certificados de formação profissional no domínio agrícola

eurovoc_concepts:
farmer
plant health product
professional qualifications
recognition of diplomas
vocational training

formats: html print


title: Proposition de REGLEMENT (CE) DU CONSEIL modifiant le règlement (CEE) n 1696/71 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 07. 03. 1997 COM(97)98 final 97/0066 (CNS) Proposition de REGLEMENT (CE^ DU CONSEIL modifiant le règlement (CEE) n' 1696/71 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon (présentée par la Commission) EXPOSÉ DES MOTIFS Il est proposé que le Conseil adopte la proposition de règlement ci-jointe modifiant le règlement (CEE) n° 1696/71 du Conseil du 26 juillet 1971 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon. D'un point de vue temporel, cette modification intervient à un moment où il convient de décider quel sera le régime pour le futur, l'échéance du 31 décembre 1996 ayant mis fin au programme de reconversion variétale - vers des variétés aromatiques ou des variétés super alpha, mieux adaptées aux besoins du marché-, et à la période transitoire au cours de laquelle l'aide aux producteurs pouvait être payée intégralement, sous certaines conditions, au cas où les membres ne commercialisaient pas la totalité de leur production via le groupement de producteurs. La nécessité d'adaptation de la législation communautaire aux réalités du marché a résulté en propositions de modifications reprises ci-après. A cette occasion, l'opportunité a été saisie de simplifier cette législation et de donner une plus grande autonomie et flexibilité aux groupements de producteurs. La justification du maintien de l'octroi de l'aide aux producteurs réside dans le fait que les recettes sont très basses comparées aux coûts de production élevés, qu'il est donc primordial d'accorder une aide aux producteurs (même d'un montant modeste, comme c'est le cas actuellement) pour permettre au secteur de survivre en maintenant la production houblonnière - dont la tradition remonte à plusieurs siècles -, en la rendant compétitive vis-à-vis de la production américaine, et d'assurer la présence du houblon européen sur les marché à l'exportation. Le fait de garder un même niveau d'aide pendant une période de 5 années s'explique par le fait, qu'il est primordial, dans le contexte actuel de production et de commercialisation, de donner des gages de stabilité aux producteurs, tout en sachant que - sur base du rapport préparé chaque année par la Commission pour le Conseil et de l'article 12 paragraphe 6 du règlement de base - la situation peut être réexaminée régulièrement résultant, si besoin en est, en une modulation du niveau de l'aide. Par rapport à la situation actuelle, les modifications proposées peuvent se résumer en quatre grands points, le but principal visé consistant à faciliter l'adaptation du secteur aux besoins du marché, par le biais d'un renforcement du rôle des groupements de producteurs: l'octroi d'une aide annuelle forfaitaire à l'hectare basée sur des moyennes historiques, sans distinction aucune entre les différents groupes de variétés, et le paiement de cette aide à une date proche de celle de la récolte. Cette aide est en fait l'amalgame de deux aides existant dans le régime précédent, à savoir l'aide aux producteurs et la reconversion variétale. Elle s'élève à 450 ECU/ha. Le groupement de producteurs a la faculté de décider s'il paie cette aide intégralement - après avoir déduit 5% à retenir obligatoirement pour la reconversion variétale - à ses membres au prorata de leurs superficies cultivées ou seulement une fraction de celle-ci - située entre 80% et 95% - suivant qu'il y a encore des demandes à satisfaire en matière de reconversion variétale, ou éventuellement d'autres mesures à réaliser (voir point 4 ci-dessous), £ la possibilité pour les membres d'un groupement reconnu de producteurs de commercialiser eux-mêmes - sans être pénalisés par une réduction de l'aide - tout ou partie de leurs produits s'ils y sont autorisés par le groupement. Celui-ci exerce un droit de contrôle sur les prix négociés entre les producteurs et les négociants et donne ou ne donne pas son accord pour la conclusion des contrats. En cas de désaccord sur les prix proposés, le groupement de producteurs a l'obligation de reprendre l'offre à un prix plus élevé et de trouver un nouvel acheteur, la possibilité d'effectuer la reconversion variétale sur une base permanente, c'est-à-dire sans limitation de surface et de temps, le paiement de celle-ci étant inclu dans l'aide forfaitaire par hectare mentionnée ci-dessus. Le budget consacré à cet effet sera décidé par le groupement de producteurs en fonction des besoins, et dans le cadre de certaines limites (voir point 4 ci-dessous), la possibilité de retenir jusqu'à un maximum de 20% (dans le système actuel, le maximum est de 100%) de l'aide aux producteurs pour la réalisation de mesures spéciales. Celles-ci consistent en mesures relatives à la rationalisation et la mécanisation des opérations de culture et de récolte, l'adoption de règles communes de production (techniques culturales, engrais, variétés,. ), la reconversion variétale, les actions de promotion, les actions visant à déterminer et améliorer la qualité, les actions de recherche et les mesures d'intervention. L'objectif de cette mesure est de garantir la flexibilité du groupement de producteurs en matière de gestion de l'aide, avec la possibilité, s'il le désire, d'utiliser intégralement les 20% de l'aide pour la réalisation de la reconversion variétale. Au cas où les groupements de producteurs ne commercialisent pas la totalité de la production de leurs membres, cette possibilité devient une obligation, le pourcentage dans ce cas étant toujours 20%. Au cours de la 5ème année suivant la mise en vigueur de ce règlement, il est prévu d'effectuer une évaluation des mesures appliquées et de leur impact sur la situation économique du secteur. La présente proposition est budgétairement neutre. 3 Proposition de RÈGLEMENT (CE) CONSEIL du modifiant le règlement (CEE) n" 1696/71 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 42 et 43, vu la proposition de la Commission, vu l'avis du Parlement européen, vu l'avis du Comité économique et social, considérant qu'il est important que l'aide aux producteurs serve principalement à assurer un revenu meilleur et plus stable; que toute retenue à des fins de réalisation des buts visés par les groupements de producteurs - tels que définis à l'article 7 paragraphe 1 points a) à d) inclus du règlement (CEE) n* 1696/71 du Conseil du 26 juillet 1971 ' - doit par conséquent être plafonnée à un maximum équitable; qu'il convient à cet effet de modifier le paragraphe 1 bis de l'article 7; considérant que l'accroissement de l'aide pour les autres variétés risque de se traduire par une augmentation considérable des superficies desdites variétés au détriment de la qualité produite; que suite à l'offre surabondante et à la faible demande, les prix pour ces variétés pourraient descendre à des niveaux très bas obligeant les groupements de producteurs à exercer leur droit de veto et à racheter ce houblon; que ce houblon pourrait ne pas trouver d'acquéreur sur le marché et que des stocks importants de variétés de moindre qualité risquent de se constituer au sein des groupements de producteurs; que ceci pourrait déstabiliser le marché; que pour éviter cette situation, il est opportun que les groupements de producteurs décident quelles variétés peuvent être cultivées par leurs membres; qu'à cette fin, il convient de modifier l'article 7 paragraphe 1 point d), ainsi que le paragraphe 3 point b) 1er alinéa du même article; considérant que l'article 7 paragraphe 3 point b) du règlement (CEE) n° 1696/71 établit en principe l'obligation pour les producteurs membres des groupements et pour les groupements reconnus de producteurs membres de l'union d'effectuer la mise en marché de la totalité de leur production par l'intermédiaire du groupement ou de l'union; que la mise en application de ce principe s'est révélée être très problématique pour la majorité des producteurs communautaires regroupés en un seul groupement; que la période transitoire, établie au dernier alinéa de la disposition visée ci-dessus - au cours de laquelle les membres d'un groupement reconnu peuvent, s'ils y sont autorisés par ce groupement, commercialiser eux-mêmes tout ou une partie de leurs produits, conformément aux règles établies et contrôlées par le groupement - vient à échéance au 31 décembre 1996; qu'il convient par conséquent de décider quel sera le régime à appliquer à partir du 1er janvier 1997 et de modifier l'article 7 paragraphe 3 point b) en conséquence; JO n° L 175 du 4 août 1971, p. 1 Règlement modifié en dernier lieu par le règlement (CliF. ) n° 3290/94 (JO n° L 349 du 31. 12. 1994, p. 105). h considérant qu'il serait préjudiciable de retirer la reconnaissance à des groupements de producteurs par ailleurs très actifs en ce qui concerne toutes les autres tâches qui leur incombent, telles que la gestion de l'aide aux producteurs et la réalisation des buts, mentionnés ci-dessus; qu'il est opportun, de ce fait, d'octroyer la possibilité pour les membres d'un groupement reconnu de producteurs de commercialiser eux-mêmes - sans être pénalisés par une réduction de l'aide - tout ou partie de leurs produits s'ils y sont autorisés par le groupement à condition que celui-ci exerce un droit de contrôle sur les prix négociés entre les producteurs et les négociants et puisse exercer un droit de veto; que dans ce même contexte, il convient de donner la possiblité aux producteurs, qui le désirent, de vendre une partie de leur production par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs, déterminée par leur propre organisation, lorsqu'il s'agit de produits présentant des caractéristiques particulières ne relevant pas à priori des activités commerciales de cette dernière; considérant que chaque groupement de producteurs a ses spécificités en ce qui concerne les conditions de production et de commercialisation; que, de ce fait, il est le mieux à même de pouvoir décider, à tout moment, pour ses membres, quelles sont les démarches à effectuer rapidement pour adapter la production aux besoins du marché; que l'octroi de cette flexibilité présuppose l'instauration d'un système souple en ce qui concerne la disponibilité et la gestion du budget; considérant que pour ce faire, il est important que l'aide soit payée au moment de la récolte concernée, sans faire de distinction entre les groupes de variétés; que ceci suppose l'abandon de la méthode de calcul, telle que définie à l'article 12, paragraphe 5, points a) et b), basée sur les déclarations des Etats membres; qu'il convient de remplacer celle-ci par le calcul d'une aide forfaitaire à l'hectare basée sur des moyennes historiques; qu'il est possible en cas de perturbation du marché de n'octroyer l'aide que pour une partie des superficies cultivées; qu'il est opportun dans de tels cas d'aussi inclure la possibilité de moduler le niveau de l'aide; qu'il s'avère par conséquent nécessaire de modifier le paragraphe sus-mentionné, le paragraphe 6, et d'abroger le paragraphe 7 du même article; considérant que le groupement de producteurs devrait pouvoir décider s'il paie cette aide unique intégralement - après avoir déduit 5%, à retenir obligatoirement pour la reconversion variétale - à ses membres au prorata de leurs superficies cultivées ou seulement une fraction de celle-ci située entre 80% et 95%; qu'il convient, par conséquent, d'adapter le point e) du 1er paragraphe de l'article 7, relatif à la gestion du régime d'aide; considérant que le groupement de producteurs devrait pouvoir retenir jusqu'à 20% de l'aide pour la réalisation des buts visés à l'article 7, paragraphe 1, points a) à d) inclu, principalement ou même exclusivement à la reconversion variétale, s'il y a encore des besoins dans ce domaine; considérant que dans le cas où les groupements de producteurs ne commercialisent pas la totalité de la production de leurs membres, la possiblité évoquée ci-dessus devient une obligation; qu'il convient d'intégrer celle-ci à l'article 12, paragraphe 5; considérant que dans un but de rationalisation et de simplification des paiements, il est opportun de ne plus effectuer qu'en seul paiement par an, englobant l'aide aux producteurs et la reconversion variétale; que ces paiements devraient être effectués à une date proche de celle de la récolte et en tous cas avant le 31 décembre de l'année concernée; que cependant pour la récolte 1996, cette date est déjà révolue et qu'il convient donc de trouver une solution appropriée; qu'à cet effet, il est opportun de modifier l'article 17; considérant qu'il est nécessaire de prévoir l'évaluation des mesures en place et de leur impact sur la situation économique du secteur; qu'il convient d'ajouter cette obligation à l'article 18, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT REGLEMENT: Le règlement (CEE) n° 1696/71 est modifié comme suit: Article premier 1. A l'article 7, a) le point d) du 1er paragraphe est remplacé par le texte suivant: "d) de décider quelles variétés de houblon peuvent être produites par ses membres et d'adopter des règles communes de production. " b) le point e) du 1er paragraphe est remplacé par le texte suivant: "e) de gérer le régime d'aide prévu à l'article 11 en attribuant à chaque producteur membre du groupement sa part d'aide au prorata des superficies cultivées, sous réserve de l'application des dispositions prévues au paragraphe 5 dudit article. " c) le paragraphe 1 bis est remplacé par le texte suivant: "Les groupements de producteurs peuvent utiliser jusqu'à 20% de l'aide pour prendre des mesures permettant de réaliser les buts visés au paragraphe 1 points a) à d) inclu. " d) le point b) du paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant: "b) comporter dans leurs statuts l'obligation pour les producteurs membres des groupements et pour les groupements reconnus de producteurs, membres de l'union: - de se conformer aux règles communes de production, et aux décisions concernant les variétés à produire, - d'effectuer la mise en marche de la totalité de leur production par l'intermédiaire du groupement ou de l'union. Cette obligation ne s'applique pas aux produits pour lesquels les producteurs avaient conclu des contrats de vente avant leur adhésion pour autant que les groupements en aient été informés et les aient approuvés. Toute fois, si l'organisation de producteurs l'autorise et dans les conditions qu'elle détermine, les producteurs associés peuvent: - substituer l'obligation de commercialiser la totalité de la production par le groupement de producteurs par une commercialisation basée sur des règles communes établies dans leurs statuts qui garantissent que le groupement de producteurs a un droit de regard sur le niveau des prix de vente, ceux-ci étant soumis à l'approbation du groupement, la non acceptation obligeant le groupement à reprendre ce houblon à un prix plus élevé, - commercialiser, par l'intermédiaire d'une autre organisation de producteurs déterminée par leur propre organisation, les produits qui^ du fait de leurs caractéristiques, ne relèvent pas, a priori, des activités commerciales de cette dernière," G 2. L'article 9 est supprimé. 3. L'article 10 devient l'article 9 et ainsi de suite. 4. L'article 10 est remplacé par le texte suivant: "Article 9: 1. Le Conseil, statuant sur proposition de la Commission selon la procédure de vote prévue à l'article 43 paragraphe 2 du traité, arrête les règles générales d'application de l'article 8. 2. Les modalités d'application de l'article 8 sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 20. " 5. A l'article 12, a) le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant: "5. a) Le montant de cette aide par hectare, est unique pour tous les groupes de variétés. Elle est fixée à 450 Ecu/Ha à partir de la récolte 1996, pour une période de 5 ans. b) Au cas où l'aide est accordée à un groupement reconnu de producteurs conformément au paragraphe 3, 1er alinéa, celui-ci a la faculté de décider s'il paie cette aide intégralement - après avoir déduit 5%, à retenir obligatoirement pour la reconversion variétale - à ses membres au prorata de leurs superficies cultivées ou seulement une fraction de celle-ci - située entre 80% et 95% - suivant qu'il y a encore des demandes à satisfaire en matière de reconversion variétale, ou éventuellement d'autres buts à réaliser, conformément à l'article 7, paragraphe 1, point a) à d) inclu. c) Au cas où l'aide est accordée à un groupement reconnu de producteurs et où cet organisme ne commercialise pas la totalité de la production de ses membres, le groupement retient obligatoirement 20% de l'aide aux producteurs pour la réalisation de buts mentionnées au point b) ci-dessus. " b) le paragraphe 6 est remplacé par le texte suivant: "6. Au cas où le rapport visé à l'article 11 fait apparaître le risque de création d'excédents structurels ou d'une perturbation dans la structure de l'approvisionnement du marché communautaire du houblon: a) l'octroi de l'aide peut être limité à une partie de la superficie cultivée enregistrée pour l'année concernée; le niveau de l'aide peut également être adapté en cas de besoin; b) les superficies qui se trouvent dans la première et/ou la deuxième année de production peuvent être exclues du bénéfice de l'aide. " c) le paragraphe 7 est supprimé. ¥ 6. L'article 12 bis est supprimé. 7. L'article 16 est remplacé par le texte suivant: " Article 15: Sous réserve de dispositions contraires du présent règlement, les articles 92, 93 et 94 du traité sont applicables à la production et au commerce des produits visés à l'article 1er paragraphe 1. " 8. L'article 17 est remplacé par le texte suivant: "Article 16: 1. Les dispositions réglementaires relatives au financement de la politique agricole commune s'appliquent au marché des produits visés à l'article 1er paragraphe 1, à partir de la date de mise en application du régime prévu par le présent règlement. 2. Les aides octroyées par les Etats membres conformément à l'article 8 constituent une action commune au sens de l'article 2 paragraphe 1 du règlement (CEE) n° 4256/882. Elles sont couvertes par les prévisions de dépenses annuelles visées à l'article 31 paragraphe 1 du règlement (CEE) n° 2328/913. L'article 1er paragraphe 3 du règlement (CEE) n° 2328/91 s'applique aux aides visées au présent paragraphe. Le paiement du concours s'effectue conformément à l'article 21 du règlement (CEE)n° 4253/884. 3. Les Etats membres versent l'aide aux producteurs à une date la plus proche possible de la récolte, et au plus tard le 15 octobre 1997 pour la récolte 1996, et - à partir de la récolte 1997 - entre le 16 octobre et le 31 décembre de la campagne de commercialisation pour laquelle la demande d'aide a été introduite. 4. La Commission arrête les modalités d'application du présent article. " Règlement (CEE) n* 4256/88 du Conseil, du 19 décembre 1988, portant dispositions d'application du règlement (CEE) n" 2052/88 en ce qui concerne le Fonds européen d'orientation et de garantie agricole (FEOGA) section "orientation" (JO n" L 374 du 31. 12. 1988, p. 25). Règlement modifié par le règlement (CEE) n' 2085/93 (JO n' L 193 du 31. 7. 1993, p. 44). Règlement (CEE) n" 2328/91 du Conseil, du 15 juillet 1991, concernant l'amélioration de l'efficacité des structures de l'agriculture (JO n° L 218 du 6. 8. 1991, p. 1). Règlement modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n' 2387/95 de la Commission (JO n* L 24 du 12. 10. 1995, p. 50). Règlement (CEE) n'4253/88 du Conseil, du 19 décembre 1988, portant dispositions d'application du règlement (CEE) n° 2052/88 en ce qui concerne la coordination entre les interventions des différents Fonds structurels, d'une part, et entre celles-ci et celles de la Banque européenne d'investissement et des autres instruments financiers existants, d'autre part (JO n° L 374 du 31. 12. 1998, p. l). Règlement modifié en dernier lieu par le règlement (C£) n* 3193/94 (JO n° L 337 du 24. 12. 1994, p. l 1). S 9. L'article 18 est remplacé par le texte suivant: "Article 17: Les Etats membres et la Commission se communiquent réciproquement les données nécessaires à l'application du présent règlement. Les modalités de la communication, de l'évaluation et de la diffusion de ces données sont arrêtées selon la procédure prévue à l'article 20. Sur base de ces données, la Commission s'engage à établir une évaluation du secteur, pour le Conseil, avant le 1er septembre 2000. " Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Il est applicable à partir du 1er janvier 1997. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre. £ Fait à Par le Conseil FICHE FINANCIERE LIGNE BUDGETAIRE : 181 2. INTITULE DE LA MESURE : DATE : 20/12/1996 CRÉDITS: 14,6 Mio ECU Proposition de règlement du Conseil modifiant le règlement (CEE) n° 1696/71 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon. BASE JURIDIQUE : Articles 42 et 43 du traité OBJECTIFS DE LA MESURE : Adaptation de l'OCM houblon avec instauration d'une aide forfaitaire à l'hectare, unique. INCIDENCES FINANCIERES PERIODE DE 12 MOIS Mio ECU EXERCICE EN COURS (97) Mio ECU EXERCICE SUIVANT (98) Mio ECU 5. 0 5. 1 DEPENSES A LA CHARGE - DU BUDGET DES CE (RESTITUTIONS/INTERVENTIONS) - DES BUDGETS NATIONAUX - D'AUTRES SECTEURS RECETTES - RESSOURCES PROPRES DES CE (PRÉLÈVEMENTS/DROITS DE DOUANE) - SUR LE PLAN NATIONAL 5. 0. 1 5. 1. 1 PREVISIONS DES DEPENSES PRÉVISIONS DES RECETTES 5. 2 MODE DE CALCUL : 12,5 12,5 12,5 1999 Mio ECU 12,5 2000 Mio ECU 12,5 2001 Mio ECU 12,5 2002 Mio ECU 27. 200 Ha x 450 ECU/Ha x 1,018 (DT) 12,5 Mio ECU 6. 0 6. 1 6. 2 6. 3 FINANCEMENT POSSIBLE PAR CRÉDITS INSCRITS AU CHAPITRE CONCERNE DU BUDGET EN COURS D'EXÉCUTION FINANCEMENT POSSIBLE PAR VIREMENT ENTRE CHAPITRES DU BUDGET EN COURS D'EXÉCUTION NECESSITE D'UN BUDGET SUPPLEMENTAIRE CREDITS A INSCRIRE DANS LES BUDGETS FUTURS O U I / N ON OUI / NON OUI / NON OUI/NON OBSERVATIONS Xo ISSN 0254-1491 COM(97) 98 final DOCUMENTS FR 03 02 01 N° de catalogue : CB-CO-97-083-FR-C ISBN 92-78-16595-6 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg M


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 450/97 DER KOMMISSION vom 7. März 1997 zur Änderung der im Zuckersektor für bestimmte Erzeugnisse geltenden repräsentativen Preise und zusätzlichen Einfuhrzölle


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 953/97 af Jup WEBER til Kommissionen. Lovforslag om den luxembourgske stats anlæggelse af en vejforbindelse mellem Luxembourg og Ettelbrück

eurovoc_concepts:
EC Directive
Luxembourg
environmental impact
environmental protection
impact study
infringement of EU law
protected area
protected species
road building


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 450/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 7ης Μαρτίου 1997 για τροποποίηση των αντιπροσωπευτικών τιμών και των προσθέτων εισαγωγικών δασμών ορισμένων προϊόντων του τομέα της ζάχαρης


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 449/97 av den 7 mars 1997 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable


title: Verordening (EG) nr. 448/97 van de Commissie van 7 maart 1997 houdende afwijking, voor bepaalde gebieden in Italië, van de handelsnormen die zijn vastgesteld voor artisjokken


title: Energie und Umwelt.

eurovoc_concepts:
EU Member State
statistics


title: Verordnung (EG) Nr. 448/97 der Kommission vom 7. März 1997 zur Abweichung von den für Artischocken vorgesehenen Qualitätsnormen in bestimmten Gebieten in Italien


title: Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter

eurovoc_concepts:
beef
cattle
consumer protection
labelling
veterinary inspection

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER •k -k Bruxelles, den 07. 03. 1997 KOM(97) 103 endelig udg. 96/0228 (COD) 96/0229 (COD) ) î i Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2) Begrundelse Den 2. oktober 1996 forelagde Kommissionen to forslag for Rådet (KOM(96) 460 endelig udg. ), det ene vedrørende identifikation og registrering af kvæg, det andet vedrørende mærkning af oksekød og oksekødsprodukter. Parlamentet afgav udtalelse om disse forslag i ugen fra den 17. til den 21. februar 1997. Ved denne lejlighed anmodede det fremfor alt om, at de to forslag blev baseret på EF-traktatens artikel 100 A. Kommissionen har accepteret dette forslag og skal følgelig forelægge et ændret forslag for Rådet, jf. traktatens artikel 189 A. På grund af sammenhængen mellem de to forslag forekommer det hensigtsmæssigt ved denne lejlighed at sammensmelte de to tekster, således at der kun skal forelægges et enkelt ændret forslag for Rådet, som i sin helhed er baseret på traktatens artikel 100 A. Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FQ^QRDNTNG (Ff) ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter om indførelse af en EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen1, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B, og ud fra følgende betragtninger: Den senere tids begivenheder i oksekødssektoren har understreget offentlighedens bekymring i forbindelse med sundhedsspørgsmål i denne sektor; denne bekymring vil kunne give anledning til ensidige foranstaltninger, der kan skabe problemer for enhedsmarkedets funktion; for at undgå sådanne problemer og genskabe forbrugertilliden til oksekød og oksekødsprodukter er det vigtigt, dels at indføre et mere effektivt system for identifikation og registrering af kvæg, dels at indføre et særligt mærkningssystem i oksekødssektoren på EF-plan baseret på objektive kriterier; ifølge artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked3 skal dyr, der skal indgå i samhandelen inden for EF, være identificeret i overensstemmelse med kravene i EF-bestemmelserne og være registreret på en sådan måde, at de kan føres tilbage til oprindelsesbedriften, -centret eller -organisationen, og identifikations- og registreringsordningerne skulle inden den 1. januar 1993 udvides til også at omfatte flytning af dyr inden for hver enkelt medlemsstats område; i artikel 14 i Rådets direktiv 91/496/EØF af 15. juli 1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF4 er det fastsat, at den i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 90/425/EØF nævnte identifikation og registrering af sådanne dyr undtagen slagtedyr og registrerede enhovede dyr skal finde sted, efter at denne kontrol er foretaget; EFT nr. C EFT nr. C EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/118/EØF (EFT nr. L 62 af 15. 3. 1992, s. 49). EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 56. Direktivet er senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse. forvaltningen af visse EF-støtteordninger på landbrugsområdet kræver individuel identifikation af visse typer husdyr; identifikations- og registreringsordningerne skal derfor være egnede til anvendelse og kontrol af sådanne foranstaltninger; der bør sikres hurtig og effektiv udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne, således at dette direktiv kan anvendes korrekt; der er fastsat EF-bestemmelser ved Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 af 19. maj 1981 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den told- og landbrugsbestemmelserne5 og ved Rådets direktiv 89/608/EØF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af de veterinære og zootekniske bestemmelser6; rette anvendelse af de nugældende regler for identifikation og registrering af kvæg er fastsat i Rådets direktiv 92/102/EØF om identifikation og registrering af dyr7; erfaringerne har vist, at anvendelsen af dette direktiv ikke har været tilfredsstillende for kvægs vedkommende, og at en forbedring er nødvendig; der bør derfor vedtages en forordning for kvæg for at styrke direktivets bestemmelser; for at et forbedret identifikationssystem kan blive acceptabelt, er det vigtigt ikke at pålægge producenten for store krav i form af bureaukrati; der må tilsvarende sørges for, at omkostningerne pr. dyr forbliver lave; for hurtigt og nøjagtigt at kunne spore dyr af sundhedshensyn og af hensyn til kontrollen af EF-støtteordningerne bør hver enkelt medlemsstat oprette en database, hvori dyrenes identitet, alle bedrifter på deres område og flytninger af dyrene registreres; der må tages skridt til at sikre, at de tekniske betingelser er opfyldt for at sikre perfekt kommunikation mellem producenten og databasen og omfattende anvendelse af databaserne; der må også gives garanti for, at sandsynligheden for fejl ikke overstiger et vist niveau, når data indlæses i databasen; indførelse af databaser giver mening på disse betingelser; for at gøre det muligt at spore flytninger af kvæg bør dyrene identificeres ved hjælp af et øremærke i hvert øre og ledsages af et pas under enhver flytning; mærkets form og indhold og de krav, der skal gælde for passet, bør fastlægges på EF-plan; der bør udstedes et pas for hvert dyr, som har fået tildelt et øremærke; hvis et øremærke er blevet ulæseligt eller er gået tabt, bør dyret udstyres med et nyt øremærke; erstatningsmærket bør være forsynet med samme kode som det oprindelige øremærke; på grundlag af arbejdet i FFC er Kommissionen i færd med at undersøge muligheden for at identificere dyr ad elektronisk vej; EFT nr. L 144 af 2. 6. 1981, s. 1. Ændret ved forordning (EØF) nr. 945/87 (EFT nr. L 90 af 2. 4. 1987, s. 3). EFT nr. L 351 af 2. 12. 1989, s. 34. EFT nr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 32. husdyrbrugerne bør føre en opdateret liste over dyrene på deres bedrift; de krav, der skal gælde for listen, bør fastlægges på EF-plan; kreaturhandlere bør føre bog over deres transaktioner; den kompetente myndighed bør have adgang til disse registre efter anmodning herom; det forbedrede system må ikke indskrænke de specifikke krav i Kommissionens beslutning 89/153/EØF af 13. februar 1989 om korrelation mellem prøver taget med henblik på undersøgelse for restkoncentrationer og dyrene og deres oprindelsesbedrifter8 eller relevante gennemførelsesbestemmelser, der er fastsat i overensstemmelse med direktiv 91/496/EØF; det er nødvendigt at ændre forordning (EØF) nr. 3508/92 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger9; i forbindelse med det mærkningssystem, der indføres med denne forordning, forstås ved oksekød visse produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for oksekød10; en sådan mærkningsordning bør i en overgangsperiode være frivillig for erhvervsdrivende og organisationer, der markedsfører oksekød, idet erhvervsdrivende og organisationer, der ønsker at mærke deres oksekød, dog skal foretage mærkning i overensstemmelse med denne forordning; på et senere stadium bør ordningen gøres obligatorisk; i mellemtiden bør medlemsstaterne have mulighed for at gøre ordningen obligatorisk under visse omstændigheder; bestemmelserne i denne forordning bør ikke tilsidesætte den allerede eksisterende EF- lovgivning om mærkning og kontrol af levnedsmidler, beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser, foranstaltninger til forbrugsfremme og afsætning af kvalitetsoksekød og bestemmelserne om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med kød og kødprodukter inden for Fællesskabet; for at mærkningsordningen kan fungere effektivt, skal det være muligt at spore oksekød, der er mærket, tilbage til det eller de dyr, det stammer fra; i den indledende periode skal en erhvervsdrivendes eller organisations mærkning først godkendes, efter at den kompetente myndighed har modtaget og godkendt en specifikation; for entydigt at kunne identificere den person, der er ansvarlig for de oplysninger, der er anført på mærket, skal erhvervsdrivende og organisationer kun have ret til at mærke oksekød, hvis mærket indeholder den pågældendes navn eller logo; det skal specificeres, hvilke oplysninger mærket må indeholde; erhvervsdrivende og organisationer, der til Fællesskabet, ønsker måske også at mærke deres produkter i overensstemmelse med denne forordning; det bør derfor fastsættes, at også importeret oksekød kan omfattes af mærkningsordningen; disse bestemmelser skal sikre, at mærkningen af oksekød, der importeres, er lige så pålidelig som mærkningen af EF-oksekød; importerer oksekød fra tredjelande 9 10 EFTnr. L 59 af 2. 3. 1989, s. 33. EFTnr. L 355 af 5. 12. 1992, s. 1. EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 24. for at sikre mærkningens pålidelighed må medlemsstaterne forpligtes til at gennemføre relevante og effektive kontrolforanstaltninger; disse kontrolforanstaltninger tilsidesætter dog ikke anden kontrol, som Kommissionen kan foretage i analogi med artikel 9 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af Det interesser11; medlemsstaternes kompetente Europæiske Fællesskabs myndigheder har bemyndigelse til at tilbagekalde godkendelser af specifikationer i tilfælde af uregelmæssigheder - finansielle UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Afsnit I: Identifikation og registrering af kvæg Artikel 1 1. 2. Medlemsstaterne indfører en ordning for identifikation og registrering af kvæg (i det følgende benævnt "dyr") som defineret i artikel 2 i direktiv 64/432/EØF om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin12 i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit. Bestemmelserne i dette afsnit finder anvendelse, medmindre andet fastsættes i EF-regler, der indføres med henblik på udryddelse eller bekæmpelse af sygdomme, og uden at direktiv 91/496/EØF og forordning (EØF) nr. 3508/92 derved indskrænkes. Bestemmelserne i direktiv 92/102/EØF er dog ikke længere gældende, for så vidt de specifikt vedrører kvæg. I dette afsnit forstås ved: Artikel 2 bedrift: enhver virksomhed, enhver bygning eller ethvert sted, hvor dyr, der er omfattet af dette afsnit, holdes, opdrættes eller håndteres, og som ligger på samme medlemsstats område bruger, enhver fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for dyr, også midlertidigt, herunder under transport eller på et marked kompetent myndighed', den myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for at udføre veterinærkontrol med henblik på gennemførelsen af dette afsnit eller på gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 3508/92. Ordningen for identifikation og registrering af kvæg omfatter følgende punkter: Artikel 3 A. B. øremærker til identifikation af de enkelte dyr databaser EFT nr. L 312 af 23. 12. 1995, s. 1. EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 1977. C. D. dyrepas individuelle lister på hver enkelt bedrift. Kommissionen og den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat skal have adgang til alle oplysninger i henhold til dette afsnit. De træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at disse oplysninger er tilgængelige for alle berørte parter, navnlig forbrugerorganisationer, der har en særlig af medlemsstaten anerkendt interesse heri, og til at sikre, at oplysningerne behandles fortroligt. Artikel 4 1. Alle dyr på en bedrift skal identificeres ved hjælp af et øremærke i hvert øre, som er godkendt af den kompetente myndighed. Øremærkerne skal være forsynet med samme entydige identificere medlemsstaten, hvori den bedrift, hvor dyret først identificeres i overensstemmelse med alfa-2-landekoden i beslutning 93/317/EØF, ligger, efterfulgt af en talkode på højst tolv tegn, som gør det muligt at identificere hvert enkelt dyr tillige med den bedrift, hvor dyret er født. identifikationskode. De første to tegn skal 2. Øremærket anbringes senest 14 dage efter, at dyret er født, og under alle omstændigheder inden dyret flyttes fra den bedrift, hvor det er født. Dyr må ikke flyttes fra en bedrift, medmindre de er identificeret i henhold til denne artikel. Dyr, der er indført fra et tredjeland, og som har bestået den kontrol, der er fastsat ved direktiv 91/496/EØF og forbliver på Fællesskabets område, skal identificeres på bestemmelsesbedriften ved hjælp af et øremærke, der er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel, senest 14 dage efter at have undergået ovennævnte kontrol og under alle omstændigheder inden de flyttes fra bedriften. Det er dog ikke nødvendigt at identificere dyrene, hvis bestemmelsesbedriften er et slagteri, som ligger i den medlemsstat, hvor denne kontrol er foretaget, og dyrene slagtes inden for perioden på 14 dage. Den oprindelige identifikation, der er foretaget af tredjelandet, skal registreres i den i artikel 5 nævnte database sammen med den identifikationskode, som bestemmelsesmedlemsstaten har tildelt den. Dyr fra en anden medlemsstat skal beholde deres oprindelige øremærke. Øremærker må ikke fjernes eller udskiftes uden den kompetente myndigheds tilladelse. Hvis et øremærke er blevet ulæseligt eller er gået tabt, anbringes et erstatningsøremærke med samme kode i overensstemmelse med denne artikel. Øremærkerne tildeles bedriften og fordeles og anbringes på dyrene på en måde, der fastlægges af den kompetente myndighed. Øremærker, der ikke opfylder betingelserne i denne artikel, skal udskiftes senest den 31. 12. 1999. 3. 4. 5. 6. 7. 8. Senest den 31. 12. 2000 træffer Kommissionen efter proceduren i artikel 9 afgørelse om muligheden for at indføre elektronisk identifikation på baggrund af de fremskridt, der er gjort på dette område. Den kompetente myndighed opretter en database, hvori mindst følgende registreres: Artikel 5 I. For hvert dyr: 1. identifikationskode 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. fødselsdato køn race moderens identifikationskode oprindelsesbedriftens nummer identifikationsnummeret på alle bedrifter, hvor dyret har været holdt datoer for flytning dato for død eller slagtning. II. For hver bedrift: 1. 2. identifikationsnummer bestående af en kode på ikke over tolv tegn brugerens navn og adresse. III. Databasen skal til enhver tid indeholde følgende oplysninger: 1. 2. en liste over alle dyr, der holdes på en bedrift til enhver tid en liste over alle flytninger af hvert dyr begyndende med flytningen fra oprindelsesbedriften. Oplysningerne skal lagres i databasen i tre på hinanden følgende år efter dyrets død. Databasen skal være fuldt ud driftsklar og indeholde alle relevante oplysninger senest den 31. 12. 1999. Artikel 6 1. Den kompetente myndighed udsteder et pas for hvert dyr, der har fået tildelt et øremærke, senest syv dage efter meddelelsen om dyrets fødsel eller, hvis det drejer sig om dyr, der er indført fra tredjelande, fra meddelelsen om den pågældende medlemsstats identifikation af dyret, jf. artikel 4, stk. 3. Den kompetente myndighed kan udstede et pas til dyr fra en anden medlemsstat på de samme betingelser. I sådanne tilfælde skal passet, der ledsager dyret ved dets ankomst, afleveres til den kompetente myndighed, der returnerer det til den udstedende medlemsstat. Når et dyr flyttes, skal det være ledsaget af sit pas. Hvis dyret dør, skal brugeren returnere passet til den kompetente myndighed senest tre arbejdsdage efter dyrets død. Hvis dyret sendes til et slagteri, er slagteriets leder ansvarlig for passets returnering til den kompetente myndighed. Hvis dyr udføres til tredjelande, skal den sidste bruger aflevere passet til den kompetente myndighed på det sted, hvor dyret udføres. 2. 3. 4. 1. Alle brugere skal: Artikel 7 1. 2. 3. føre en opdateret liste til de kompetente myndigheder indberette alle flytninger til og fra bedriften og alle fødsler og dødsfald på bedriften sammen med datoerne for disse begivenheder senest tre arbejdsdage efter, at begivenheden er indtruffet udfylde passet straks ved ankomsten og inden hvert enkelt dyrs flytning fra bedriften og sørge for, at passet ledsager dyret. 2. 3. Brugerne skal, for så vidt angår dyr, som de har ejet, holdt, transporteret, markedsført eller slagtet, efter anmodning herom give den kompetente myndighed alle oplysninger om oprindelse, identifikation og, hvis det er relevant, bestemmelsessted. Listen skal have et format, som er godkendt af den kompetente myndighed, og være til disposition på bedriften og for den kompetente myndighed efter anmodning herom i en periode, som skal fastlægges nærmere af den kompetente myndighed, men som mindst skal være på tre år. Artikel 8 Medlemsstaterne udpeger den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at sikre, at dette afsnit overholdes. De underretter hinanden og Kommissionen om, hvem denne myndighed er. Artikel 9 Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelser til dette afsnit efter proceduren i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 729/70. Disse gennemførelsesbestemmelser omfatter navnlig: I. krav gældende for øremærker II. krav gældende for passet III. krav gældende for registre IV. mindstekrav med hensyn til den kontrol, der skal foretages V. anvendelse af sanktioner VI. overgangsbestemmelser for ordningens indkøringsperiode. Artikel 10 I artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3508/92 tilføjes følgende: ». og forordning (EF) nr. «. 1. 2. 3. 4. 5. Afsnit II: Mærkning af oksekød og oksekødsprodukter Artikel 11 Der indføres en obligatorisk mærkningsordning for oksekød i Det Europæiske Fællesskab. Et mærke, der anbringes på oksekød, skal indeholde de oplysninger, der er anført i hvert af de følgende led: region, tredjeland eller bedrift, hvor dyret er født region, tredjeland eller bedrift, hvor en del af eller hele opfedningen fandt sted; der skal gives præcise oplysninger om en delvis opfedning region, tredjeland eller slagteri, hvor slagtningen fandt sted dyrets identifikationsnummer og køn opfedningsmetode eller andre oplysninger med hensyn til fodring oplysninger om slagtningen såsom slagtealder og slagtedato eller, hvor længe oksekødet har hængt til modning Under alle omstændigheder skal identifikationen af slagteriet og slagtedatoen anføres. Endvidere skal hvert mærke indeholde et referencenummer, der sikrer den sammenhæng, der er omtalt i artikel 15, stk. 2, andet punktum. Dette nummer kan være det samme som det pågældende dyrs identifikationsnummer. Den obligatoriske mærkningsordning for oksekød skal anvendes medlemsstater efter den 31. december 1999. i alle Medlemsstaterne skal inden den 1. 5. 1999 aflægge rapport til Kommissionen om gennemførelsen af mærkningsordningen for oksekød. Kommissionen skal aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvor langt gennemførelsen af mærkningsordningen for oksekød er kommet i de forskellige medlemsstater. Inden den 31. 12. 1999 skal Kommissionen efter proceduren i artikel 27 i forordning (EØF) nr. 805/68 vedtage gennemførelsesbestemmelser for anvendelsen af en obligatorisk mærkningsordning for oksekød for hele Fællesskabet fra denne dato. Disse bestemmelser skal navnlig omfatte listen over de produkter, der er omfattet af obligatorisk mærkning, og de betingelser, under hvilke erhvervsdrivende eller organisationer kan beslutte at anføre andre oplysninger på mærket. 6. Efter proceduren i stk. 5 skal Kommissionen inden den 31. 12. 1999 vedtage gennemførelsesbestemmelser for obligatorisk mærkning af oksekød, der importeres fra tredjelande, i overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser. 10 Artikel 12 1. 2. 3. 1. 2. Indtil den 31. 12. 1999 kan medlemsstaterne, hvor der findes en tilstrækkeligt ud viklet identifikations- og registreringsordning for kvæg, indføre en obligatorisk mærkningsordning for oksekød fra dyr, der er født, opfedet og slagtet på deres område. Denne forpligtelse skal mindst omfatte de oplysninger, der er omhandlet i hvert af de tre første led i artikel 11, stk. 2, og i andet afsnit. En obligatorisk ordning som omhandlet i stk. 1 må ikke føre til afbrydelser i handelen mellem medlemsstaterne. De gennemførelsesordninger, der skal gælde i de medlemsstater, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, skal have forudgående godkendelse fra Kommissionen. Artikel 13 Artikel 13-18 anvendes indtil den 31. december 1999. Hvis en erhvervsdrivende eller organisation som defineret i artikel 14 ønsker at foretage mærkning af oksekød, således at der på salgsstedet gives oplysninger om oprindelse, visse karakteristika eller produktionsforhold vedrørende det mærkede kød eller det dyr, som det stammer fra, skal det ske i overensstemmelse med dette afsnit. Dette afsnit vedrører dog ikke obligatoriske oplysninger som omhandlet i Rådets direktiv 79/112/EØF, artikel 3, stk. 1, med undtagelse af nr. 7), betegnelser, der er beskyttede i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2081/92 eller nr. 2082/92, de oplysninger, der er omhandlet i forordning (EØF) nr. 1208/81 og nr. 1186/90, oplysninger vedrørende sundhedsmærkning i direktiv 64/433/EØF og andre lignende oplysninger i henhold til den relevante veterinærlovgivning; fastsat som mærker, der udelukkende indeholder oplysninger, som let kan kontrolleres på salgsstedet, herunder navnlig angivelse af produktets vægt eller betegnelse for udskæringen. 3. Uanset stk. 1 er nedenstående retsakter fortsat gældende: 11 - Rådets forordning nr. 26 af 4. april 1962 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer1 - Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet2 - Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler3 - Rådets direktiv 93/99/EØF af 29. oktober 1992 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler4 - Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød5 - Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 af 28. april 1981 om fastsættelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg6 - Rådets forordning (EØF) nr. 1186/90 af 7. maj 1990 om udvidet anvendelse af Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg7 - Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler8 - Rådets forordning (EØF) nr. 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler9 - Rådets forordning (EØF) nr. 2067/92 af 30. juni 1992 om foranstaltninger til forbrugsfremme og afsætning af kvalitetsoksekød10. I dette afsnit forstås ved: Artikel 14 - "oksekød"', de produkter, der henhører under KN-kode 0201 og 0202, 0206 10 95 og 0206 29 91 i 2 3 4 5 6 7 8 9 10 EFT nr. 30 af 20. 4. 1962, s. 993. EFT nr. 121 af 29. 7. 1964, s. 2012. EFTnr. L 33 af 8. 2. 1979, s. 1. EFT nr. L 290 af 24. 1. 1993, s. 14. EFT nr. L 368 af 31. 12. 1994, s. 10. EFTnr. L 123 af7. 5. 1981, s. 3. EFTnr. L 119 af 11. 5. 1990, s. 32. EFTnr. L 208 af 24. 7. 1992, s. 1. EFT nr. L 208 af 24. 7. 1992, s. 9. EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 57. 12 - "mærke ": anbringelse af et mærke på et eller flere kødstykker eller på deres emballage, herunder forbrugerinformation på salgsstedet - "organisation": en gruppe erhvervsdrivende fra samme eller forskellige dele af oksekødshandelen. Artikel 15 1. Den enkelte erhvervsdrivende eller organisation indsender en specifikation, der skal godkendes af de kompetente myndigheder i hver enkelt medlemsstat, hvor det pågældende oksekød produceres eller sælges. I en sådan specifikation anføres det: - hvilke oplysninger mærket skal indeholde - hvilke foranstaltninger der skal træffes for at sikre nøjagtigheden af disse oplysninger - hvilken kontrolordning der vil blive anvendt i alle produktions- og afsætningsled, herunder hvilke former for kontrol, der skal udføres af et uvildigt organ, der er godkendt af de kompetente myndigheder, og som udpeges af den erhvervsdrivende eller organisationen. Disse organer skal opfylde kriterierne i europæisk standard nr. EN/45011 senest den 1. 7. 1998 - når det drejer sig om en organisation, hvilke foranstaltninger der vil blive truffet over for et medlem, som ikke har overholdt specifikationen. Medlemsstaterne kan beslutte, at kontrol udført af det uvildige organ kan erstattes af kontrol udført af en kompetent myndighed. Den kompetente myndighed skal have de kvalificerede medarbejdere og de ressourcer, der er nødvendige for at foretage den fornødne kontrol, og skal forelægge en arbejdsplan og en aktivitetsrapport for Kommissionen. Omkostningerne til kontrol i henhold til dette afsnit dækkes af den erhvervsdrivende eller den organisation, der anvender mærkningsordningen. sikkerhed 2. For at en specifikation kan godkendes, skal den kompetente myndighed ved en grundig undersøgelse af de specifikationsoplysninger, der er omhandlet i stk. 1, have for, at den påtænkte mærkningsordning, og navnlig opnået kontrolordningen, er pålidelig og fungerer efter hensigten. Den kompetente myndighed godkender ikke specifikationer, der ikke gør det muligt at fastslå en sammenhæng mellem på den ene side identifikation af slagtekrop, fjerding og kødstykker og på den anden side det enkelte dyr, eller de pågældende dyr, hvis dette er tilstrækkeligt til at sikre nøjagtigheden af oplysningerne på det mærke, der skal kontrolleres. Specifikationer, der giver mulighed for mærker med misvisende eller uklare oplysninger, godkendes heller ikke. 3. Hvis produktionen og/eller afsætningen af oksekød finder sted i to eller flere i de medlemsstater, undersøger og godkender de kompetente myndigheder 13 pågældende medlemsstater de indsendte specifikationer, for så vidt de deri anførte oplysninger vedrører foranstaltninger, der foregår på deres respektive områder. I så fald anerkender medlemsstaterne de godkendelser, der er givet af andre medlemsstater. Specifikationen anses for at være godkendt af den kompetente myndighed, hvis ansøgningen hverken er blevet afslået eller godkendt, og der ikke er fremsat ønske om yderligere oplysninger inden for et tidsrum, som fastsættes i henhold til artikel 19, og som løber fra dagen efter indsendelsen af ansøgningen. 4. Hvis de kompetente myndigheder i alle relevante medlemsstater godkender den indsendte specifikation, har den erhvervsdrivende eller organisationen ret til at mærke oksekød, forudsat at mærkerne er forsynet med pågældendes navn eller logo. 5. Som undtagelse fra stk. 1 -4 kan Kommissionen efter proceduren i artikel 19 fastsætte en fremskyndet eller forenklet procedure for godkendelse i særlige tilfælde, navnlig i forbindelse med oksekød i små detailpakker eller primære oksekødsudskæringer i enkeltpakninger, der er mærket i en medlemsstat efter en godkendt specifikation og indført til en anden medlemsstats område, hvis der ikke er tilføjet nogen oplysninger til den oprindelige mærkning. 6. En sådan ret indskrænker dog ikke anvendelsen af artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2081/92 og artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2082/92. Artikel 16 1. Hvis produktionen af oksekød helt eller delvis finder sted i et tredjeland, har erhvervsdrivende og organisationer kun ret til at mærke oksekød efter dette afsnit, hvis de, ud over at opfylde kravene i artikel 15, har fået godkendt deres specifikationer af den kompetente myndighed, som hvert enkelt af de berørte tredje lande har udpeget med henblik herpå. 2. For at en godkendelse givet af et tredjeland har gyldighed i Fællesskabet, skal tredjelandet i forvejen have givet Kommissionen meddelelse om: - hvilken kompetent myndighed tredjelandet har udpeget - hvilke procedurer og kriterier den kompetente myndighed skal anvende, når den undersøger specifikationen - hvilke erhvervsdrivende eller organisationer der har fået deres specifikation godkendt af den kompetente myndighed. Kommissionen fremsender disse meddelelser til medlemsstaterne. Hvis Kommissionen på grundlag af ovennævnte meddelelser konkluderer, at de procedurer og/eller kriterier, der anvendes i et tredjeland, ikke kan ligestilles med de i dette afsnit fastsatte normer, beslutter Kommissionen efter samråd med det på gældende tredjeland, at godkendelser givet af det pågældende tredjeland ikke skal være gyldige i Fællesskabet. 14 Artikel 17 1. Et mærke må ikke indeholde andre oplysninger om det dyr, som oksekødet stammer fra, end følgende: - region, tredjeland eller bedrift, hvor dyret er født - region, tredjeland eller bedrift, hvor en del af eller hele opfedningen fandt sted; der skal gives præcise oplysninger om en delvis opfedning - region, tredjeland eller slagteri, hvor slagtningen fandt sted - dyrets identifikationsnummer og køn - opfedningsmetode eller andre oplysninger med hensyn til fodring - oplysninger om slagtningen såsom slagtealder og slagtedato eller, hvor længe oksekødet har hængt til modning - eventuelle andre oplysninger, som den erhvervsdrivende eller organisationen ønsker at anføre, og som er godkendt af den kompetente myndighed. 2. Hvis oksekød fra forskellige dyr er blandet, må mærket kun indeholde de oplysninger, der er fælles for alt sådant oksekød. 3. Alle mærker skal indeholde et referencenummer, der sikrer den sammenhæng, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, andet punktum. Dette nummer kan være det pågældende dyrs identifikationsnummer. Artikel 18 Hvis det fastslås, at en erhvervsdrivende eller organisation ikke overholder den i artikel 15, stk. 1, omhandlede specifikation, kan medlemsstaten idømme sanktioner, der står i forhold til overtrædelsens alvor eller tilbagekalde godkendelsen efter artikel 15, stk. 2, eller opstille yderligere krav, der skal opfyldes for at vedkommende kan beholde sin godkendelse, uden at dette i øvrigt berører de foranstaltninger, der træffes af organisationen selv eller af det kontrolorgan, der er omhandlet i artikel 15. Artikel 19 Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelser til dette afsnit og om fornødent overgangsforanstaltninger efter proceduren i artikel 27 i forordning (EØF) nr. 805/68. Disse bestemmelser kan bl. a. indeholde regler for, hvilke oplysninger der må indgå i mærkerne efter artikel 17. De kan også indebære en udvidelse af listen over oplysninger og mærker i artikel 13, stk. 1, andet afsnit. 15 Afsnit III: Fælles bestemmelse Artikel 20 Medlemsstaterne træffer alle administrative foranstaltninger og kontrolforanstaltninger til at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes. Disse foranstaltninger foregriber ikke eventuel kontrol, som Kommissionen kan gennemføre i analogi med artikel 9 i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95. Eventuelle sanktioner, som medlemsstaten pålægger, skal stå i forhold til overtrædelsens alvor. Sanktionerne kan, når det er berettiget, omfatte en restriktion i flytningen af dyrene til eller fra den pågældende bruger. Artikel 21 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen Fællesskabers Tidende. i De Europæiske Den anvendes fra den første dag i den fjerde måned efter dagen for ikrafttrædelsen. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådets vegne Formand 16 ISSN 0254-1459 KOM(97) 103 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 10 Katalognummer : CB-CO-97-096-DA-C ISBN 92-78-16734-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg tt


title: Décision de la Commission du 7 mars 1997 relative au marquage et à l'utilisation de viandes porcines en application de l'article 9 de la directive 80/217/CEE du Conseil (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
Belgium
health certificate
health control
meat processing industry
pigmeat
veterinary legislation