title: Komission tiedonanto - Vähiten kehittyneiden maiden markkinoillepääsyn parantaminen

eurovoc_concepts:
generalised preferences
international trade
least-developed country
market access
trading operation

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 16. 04. 1997 KOM(97) 156 1opull. KOMISSION TIEDONANTO VÄHITEN KEHITTYNEIDEN MAIDEN MARKKINOILLEPÄÄSYN PARANTAMINEN VÄHITEN KEHITTYNEIDEN MAIDEN MARKKINOILLEPÄÄSYN PARANTAMINEN SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO • Aihe • Kansainväliset suuntaukset • Eurooppaa koskevat tavoitteet VÄHITEN KEHITTYNEITÄ MAITA KOSKEVA 1. YHTEISÖN KAUPPAPOLITIIKKA EUROOPAN 1. 1. Markkinoillepääsyn edellytykset - edunsaajat - vähiten kehittyneitä AKT-valtioita koskeva Lomén kauppajärjestelmä - yleisen tullietuusjärjestelmän soveltaminen käytännössä AKT-valtioihin kuulumattomiin vähiten kehittyneisiin maihin - yleinen arviointi 1. 2. Vapauttamisen laajentamismahdollisuudet - maataloustuotteiden kauppa - tullietuusjärjestelmän hyödyntäminen - AKT-valtioihin kuulumattomat vähiten kehittyneet maat - Euroopan yhteisön ja AKT-vallioidcn tulevaisuuden suhteita koskeva vihreä kirja 2. SINGAPOREN MINISTERIKOKOUKSEN TULOKSET JA EUROOPAN YHTEISÖN ASEMA 2. 1. WTO. n toimintasuunnitelma 2. 2. Markkinoillepääsyn parantamisen vaihtoehdot: Euroopan yhteisön haasteet 3. PÄÄTELMÄT/EHDOTUKSET VÄHITEN KEHITTYNEIDEN MAIDEN MARKKINOILLEPÄÄSYN PARANTAMINEN JOHDANTO Kansainvälinen yhteisö on tunnustanut, että vähiten kehittyneiden maiden lisääntyvä syrjäytyminen kansainvälisessä kaupassa ja kansainvälisessä kau^pajärjestclmässä on vakava ongelma. Singaporessa kokoontuneet WTO-maiden ministerit ovat sopineet aloitteista, jotka koskevat sekä markkinoillepääsyn parantamista että teknisen avun yhteensovittamista vähiten kehittyneiden maiden hyväksi ja järjestämällä ensi kesäkuun lopussa pidettävän 'korkean tason kokouksen. toimtntasuunnitelrnan hyväksymällä laaja-alaisen Tässä tiedonannossa ehdotetaan pitkän aikavälin strategiaa, jonka tavoitteena on parantaa vähiten kehittyneiden maiden vähiten kehittyneiden maiden etuuskohteluun perustuvaa pääsyä Euroopan yhteisön markkinoille WTO:n toimintasuunnitelmassa esitettyjen vaihtoehtojen perusteella. Kyseisen strategian ensimmäisessä vaiheessa suunnitellaan sellaisten vähiten kehittyneille maille tarkoitettujen etuuksien yhteensovittamista, jotka nykyään perustuvat Lomén järjestelmään ja yleiseen tullietuusjärjestelmään, sekä määrätään alkuperäsääntöjen joustavammasta soveltamisesta. Lopuksi kaikki maat kattavan etuusjärjestelmän vaihtoehto voitaisiin ottaa huomioon myöhemmässä vaiheessa seuraavan tariffeja koskevan neuvottelukierroksen yhteydessä. Tässä asiakirjassa ei käsitellä sellaista laajempaa kysymystä, joka liittyy vähiten kehittyneiden maiden tarvitsemaan tekniseen apuun, jotta ne voisivat hyödyntää tehokkaammin kaupan vapauttamisen tarjoamia mahdollisuuksia. Tätä asiaa koskeviin aloitteisiin keskitytään korkean tason kokouksessa, josta sovittiin Singaporessa pidetyssä WTO:n ministerikokouksessa ja joka pidetään Genevessä myöhemmin tämän vuoden aikana. Aihe Vähiten kehittyneiden maiden1 osuus kansainvälisestä kaupasta ja sijoituksista on edelleen huolestuttavan pieni. Vaikka maailmanlaajuinen kauppa on kasvanut, kyseisten maiden osuus maailman kokonaisviennistä ja niiden vientituotteiden kokonaisarvo ovat viime vuosina pienentyneet samalla, kun niiden tuonnin määrä on pysynyt ennallaan. Koska alkutuotteiden osuus maailmankaupasta vähenee jatkuvasti, Sellaisina, kuin ne on määriteltyinä Ylulistyneulon Kansakuntien perusteilla (liitteet I ja II). ja kasvun heikkoa menestystä niiden hinnat ovat pitkään olleet alhaiset ja ne vaihtelevat suuresti, vähiten kehittyneiden maiden jatkuva riippuvuus näistä tuotteista selittää suurelta osin näiden maiden viennin taloudellista haavoittuvuutta. Sijoitusten kohdalla tilanne on samanlainen; kehitysmaiden osuus ulkomaisista suorista sijoituksista on kokonaisuudessaan kasvanut jyrkästi viime vuosina, mutta tämä kasvu on kohdistunut etupäässä noin kahteenkymmeneen Itä- ja Kaakkois-Aasian taas vähiten kehittyneisiin maihin on ohjautunut suhteellisen pieni osa ulkomaisista suorista sijoituksista. sekä Latinalaisen Amerikan valtioon, kun sekä niiden 2. Vähiten kehittyneiden maiden suhteellinen osuus maailmankaupasta on hyvin pieni - vuonna 1993 (viimeinen vuosi, jolta on saatavilla täydellisiä tilastotietoja) se oli alle puoli prosenttia. Tämä voi kuitenkin vastata suurelta osin kyseisten maiden ulkomaankauppatarpeita. Vähiten kehittyneiden maiden viennin osuus niiden bruttokansantuotteesta on 9 prosenttia kun taas tuonnin osuus on 16 prosenttia. On selvää, että kaikilla toimenpiteillä, jotka parantavat vähiten kehittyneiden maiden pääsyä vientimarkkinoille, voitaisiin auttaa näitä maita pienentämään tätä suurta epätasapainoa. Vertailun vuoksi voidaan mainita, että virallisen kehitysavun osuus oli vuonna 1993 hieman yli 8,5 prosenttia vähiten kehittyneiden valtioiden bruttokansantuotteesta. Vähiten kehittyneiden maiden tuonnin rakenteen ja määrän syynä ovat osittain niiden yleisesti heikot tuotantorakenteet sekä teollisuusmaiden niille nykyisin myöntämät kauppaetuudet. Teollisuusmaiden tuonti vähiten kehittyneistä maista on usein vaihdellut tavaroiden hintojen muutosten myötä. Kaupan koostumus vaihtelee vähiten kehittyneiden maiden välillä, mutta niistä useimmille hyödykkeiden vienti on teollisuustuotteiden ohella tärkeää. Viimeksi mainittujen tuotteiden kaupan määrä riippuu osittain kohdemarkkinoista ja vallitsevasta kauppajärjestelmästä. Kansainväliset suuntaukset 3. G7-valtioiden päämiehet pidetyssä tunnustivat Lyonissa huippukokouksessa tämän ongelman vakavuuden ja keskittyivät erityisesti siihen, miten vähiten kehittyneet maat voitaisiin ottaa osaksi maailmantalouden toimintaa. He tunnustivat, että tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää kauppapolitiikan lisäksi myös kaikkien muiden poliittisten välineiden käyttöönottoa, mutta katsoivat myös, että markkinoillepääsyn parantaminen vähiten kehittyneistä maista tulevan tuonnin osalta oli tärkeä kehityksen osa-alue ja ilmoittivat seuraavaa: vuonna 1996 "Tässä yhteydessä tutkimme itse kukin sitä, miten voisimme parantaa vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoillemme ja rohkaista toisia - mukaan lukien muut kehitysmaat - toimimaan samoin". 4. Näitä ajatuksia on kehitetty Maailman kauppajärjestössä (WTO), ja ne muodostivat jossa WTO:n suuntaviivat Singaporen ministerikokouksen jäsenvaltiot sopivat seuraavista vähiten kehittyneitä maita koskevista aloitteista: julkilausumalle, • julkaistaan toimintasuunnitelma, johon sisältyy jäsenvaltioiden yksipuolisesti toteuttamia myönteisiä toimenpiteitä - kuten tulliton markkinoillepääsy - ja jonka tavoitteena on parantaa vähiten kehittyneiden maiden kokonaisvalmiuksia kauppajärjestelmän tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi; • pyritään luomaan toimintasuunnitelmalle toiminnallinen sisältö, esimerkiksi vahvistamalla sijoitusedellytyksiä ja varmistamalla vähiten kehittyneiden maiden tuotteille ennakoitavat ja suotuisat markkinoillepääsyn edellytykset; pyritään edistämään niiden viennin kasvua ja tuotteiden monipuolistumista teollisuusmaiden markkinoilla sekä asianomaisten kehitysmaiden kaikkien osalta yleisen tullietuusjärjestelmän yhteydessä; ja • järjestetään mahdollisimman pian vuoden 1997 alussa Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehitysjärjestön (UNCTAD) ja Kansainvälisen kaupan keskuksen (FTC) kanssa kokous, johon osallistuvat kehitysapujärjestöt, monenväliset rahoituslaitokset ja vähiten kehittyneet maat ja jonka tavoite on maiden edistää kaupankäyntimahdollisuuksien vahvistamiseksi. lähestymistapaa yhtenäistä näiden Eurooppaa koskevat tavoitteet 5. Euroopan yhteisö on ollut erittäin aktiivinen WTO:ssa käynnistyneessä vähiten kehittyneitä maita koskevassa keskustelussa ja se on osaltaan myötävaikuttanut lopputulokseen. Tässä yhteydessä neuvosto ministerikokouksen onnistuneeseen seuraavassa vahvisti köyhimpiä maita koskevan poliittisen julkilausumassa: sitoumuksensa unioni yhteydessä Euroopan pitää WTO:n ministerikokouksen "Tässä hyväksyttäväksi annettua sekä WTO:n kauppa- ja kehityskomitean selontekoon sisältynyttä toimintasuunnitelmaa hyödyllisenä välineenä sellaisten lisätoimien aloittamiseksi, joilla helpotetaan vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoille. Euroopan unioni on osaltaan valmis tekemään sitoumuksia, joilla se avaa markkinoitaan entistä enemmän kaikista vähiten kehittyneistä maista tulevalle tuonnille ja se aikoo arvioida rakentavassa hengessä kaikkien kumppaneidensa kanssa tarkoituksena määritellä yhteensovitetulla tavalla WTO:ssa kaikkien osapuolten konkreettinen panos, jotta täytäntöönpano voisi tapahtua pikaisesti. " toimintasuunnitelmassa esitettyjä vaihtoehtoja 6. On tärkeää, että ei yliarvioida teollisuusvaltioiden markkinoillepääsyn mahdollisen parantamisen taloudellista merkitystä vähiten kehittyneille maille. Ensinnäkin niiden mahdollisuudet päästä kyseisille markkinoille ovat jo nykyisin melko hyvät; toiseksi, näiden maiden perusongelmana on tuotanto pikemminkin kuin markkinoillepääsy; vientimahdollisuuksien lisäksi hyödyntämisessä muun muassa jakelu-ja markkinointiongelmien vuoksi tai koska ne eivät pysty täyttämään kansainvälisiä standardeja ja niin edelleen. Kauppaa ja kehitystä ei kuitenkaan saa tarkastella erillään muista näkökohdista, ja markkinoiden avaamista koskeviin lisätoimiin olisi yhdistettävä teknistä tukea, jotta vähiten kehittyneiden maiden kaupankäyntimahdollisuuksia voitaisiin parantaa. kehittyneillä mailla on ongelmia vähiten Tässä yhteydessä yhteisö on toiminut tarmokkaasti myötävaikuttaakseen Genevessä myöhemmin tänä vuonna pidettävän korkean tason kokouksen menestykseen; kokouksessa keskitytään yhteensovitettuun lähestymistapaan kansainvälisen teknisen avun yhteydessä, erityisesti kauppapolitiikan ja apuyhteisöjen toiminnan välillä. WTO:n, ITC:n ja UNCTAD:n sihteeristöt toimivat tiiviissä yhteistyössä Maailman pankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston tukemina sellaisissa kysymyksissä, joita käsitellään WTO:n kauppa-ja kehityskomitean yhteydessä. Yhteisön tavoite on saada aikaan todellisia tuloksia, joiden avulla voidaan vastata kehitysmaiden eri tarpeisiin (kiinnittäen erityisesti huomiota inhimillisten voimavarojen kouluttamiseen) ja joilla jaetaan tehtävät toimeenpanevien järjestöjen välillä. Vaikka vähiten kehittyneiden maiden auttamisella osallistumaan täysimääräisemmin WTO. n ja muiden asianmukaisten elinten toimintaan saavutetaan vain pieniä ja lyhytaikaisia taloudellisia vaikutuksia, se voi olla hyödyllinen poliittinen ele. Se, että tukisi vähiten kehittyneitä maita WTO:ssa edistämällä Euroopan yhteisö markkinoillepääsyä koskevaa aloitetta, olisi erittäin tärkeä poliittinen ele, joka kuvastaisi Euroopan yhteisön sitoutumista vähiten kehittyneiden maiden aseman parantamiseen sekä myös siihen periaatteeseen, jonka mukaisesti WTO-jäsenyyden olisi hyödytettävä kaikkia järjestön jäseniä. Euroopan yhteisön olisi myös edistettävä näkemystä, jonka mukaan rikkaampia kehitysmaita olisi rohkaistava avaamaan markkinoitaan vähiten kehittyneille maille merkittävällä tavalla, kuten Euroopan yhteisö on jo tehnyt. 1. VÄHITEN KEHITTYNEITÄ MAITA KOSKEVA EUROOPAN YHTEISÖN KAUPPAPOLITIIKKA 1. 1. MARKKINOILLEPÄÄSYN EDELLYTYKSET Edunsaajat tullietuusjärjestelmässä määritellään viisikymmentä vähiten Euroopan yleisessä teollisuus- ja maataloustuotteisiin sovelletaan kehittynyttä maata (liite I), joiden laajennettua tullietuuskohtelua niiden etujen lisäksi, jotka on myönnetty muille yleiseen tullietuusjärjestelmään oikeutetuille kehitysmaille. Tämä luettelo muistuttaa hyvin paljon Yhdistyneiden kansakuntien laatimaa luetteloa (48 vähiten kehittynyttä maata; liite II) kahta poikkeusta lukuun ottamatta: Euroopan yleisen tullietuusjärjestelmän mukaan Botswana ja Tonga ovat vähiten kehittyneitä maita, kun taas Angola ci ole. Euroopan tullietuusjärjestelmään oikeutetuista viidestäkymmenestä vähiten kehittyneestä maasta 41 on myös Lomén yleissopimuksen sopimuspuolia, ja siten ne hyötyvät myös tämän siinä määrätyistä kauppaehdoista. Tullietuusjärjestelmään verrattuna Lomén sopimus tarjoaa paremmat mahdollisuudet markkinoillepääsyyn, ja siten laajennettua tullietuusjärjestelmää sovelletaan käytännössä ainoastaan yhdeksään AKT-valtioihin kuulumattomaan vähiten kehittyneeseen maahan2 Seuraavassa osiossa tarkastellaan näitä kahta järjestelmää yksityiskohtaisesti: - Vähiten kehittyneitä AKT-valtioita koskeva Lomén kauppaiäriestelmä TEOLLISUUSTUOTTEET: Lomén yleissopimuksen mukaan kaikkia teollisuustuotteita voidaan tuoda tullitta ja kiintiöittä Euroopan yhteisön markkinoille. Tämän järjestelmän eräs seuraus on se, että Euroopan yhteisö on vähiten kehittyneistä AKT-valtioista peräisin olevien valmistettujen tavaroiden merkittävin tuoja. Vuonna 1994 Euroopan yhteisö toi näistä valtioista teollisuustavaroita 1,8 miljardin ecun arvosta. Teollisuustavaroiden tuonnin kokonaisarvo (yhdistetyn nimikkeistön 25 - 97 ryhmä, mukaan lukien öljy, kivennäistuotteet ja epäjalot metallit) oli vuonna 1994 yhteensä noin 2,9 miljardia ecua. MAATALOUSTUOTTEET: Lomén kauppajärjestelmän ansiosta Euroopan yhteisöön tuodaan tulleitta 97 prosenttia vähiten kehittyneiden AKT-valtioiden maataloustuotteista. Jäljelle jäävistä tuotteista (eli yhtenäismarkkinajärjestelmään kuuluvista tuotteista) useimmille on myönnetty jonkinlainen etuuskohtelu siten, että niihin sovelletaan rajoittamattomia tapauksissa, esimerkiksi hedelmä- ja vihannestuotteiden yhteydessä, kiintiöihin perustuvaa tullietuuskohtelua. On huomattava, että Lomén yleissopimuksen mukaan myös kalastustuotteet voidaan tuoda tulleina yhteisön markkinoille (vuonna 1994 tuonnin arvo oli 267 miljoonaa ecua). tullietuuksia tai eräissä ERITYISPÖYTÄKIRJAT: Yleisen kauppajärjestelmän lisäksi Lomén yleissopimuksen pöytäkirjoissa myönnetään lisäetuja eräille AKT-valtioille. Naudan- ja vasikanlihaa koskevan pöytäkirjan mukaan erään vähiten kehittyneen AKT-valtion, Madagaskarin, Euroopan yhteisöön viemän luuttoman naudanlihan paljoustulleja on laskettu 92 prosenttia (arvotulleista on luovuttu kaikkien AKT-valtioiden osalta) siten, että lihan tuonnin vuosikiintiö on 7579 tonnia. Lisäksi sokeria koskevan pöytäkirjan mukaan neljä vähiten kehittynyttä AKT-valtiota - Madagaskar, Malawi, Uganda ja Tansania -voivat myydä Euroopan yhteisöön sokeria takuuhinnoilla ennakolta määrättyjä, joskin erilaisia vuotuisia määriä (Madagaskar 10 000 tonnia, Malawi 20 000 tonnia, Uganda 5 000 tonnia ja Tansania 10 000 tonnia). Yleisen tullietuusjärjestelmän soveltaminen käytännössä AKT-valtioihin kuulumattomiin vähiten kehittyneisiin maihin AKT-valtioihin kuulumattomiin vähiten kehittyneisiin maihin sovelletaan erityistä tullietuusjärjestelmää, johon sisältyvät seuraavat edut: TEOLLISUUSTUOTTEET: Käytännössä kaikki tiuula yhteisön aliuHle tulleitta. Poikkeuksena ovat ainoastaan eräät alkutuotteut ja muut kuin rautapitoiset metallit-'. Todellisuudessa nämä poikkeukset koskevat kuitenkin hyvin teollisuustuotteet voidaan AKT-valtioihin kuulumattomat vähiten kehittyneet maat ovat. Jemen, Afganistan, Bangladesh, Malediivit, Nepal, Bhutan, Burma, Laos ja Kamputsca. On huomattava, että komissio on ehdottanut neuvostolle yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttamista Burman osalla pakkotyön kieltämistä koskevien kansainvälisten yleissopimuksen rikkomisen vuoksi. Yleisiä tullietuusjärjestelmää koskevan asetuksen (EY) N:o 3281/94 liite IX. pientä osaa AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden ja Euroopan yhteisön välistä kauppaa. Vuotta 1994 koskevien lukujen perusteella tullietuuskohtelun ulkopuolelle jäävien teollisuustuotteiden tuonnin arvo on yhteensä 7 miljoonaa ecua (liite III). Lisäksi asia koskee nahkatuotteita, joiden osalta suosituimmuusasemaan liittyviä tulleja alennetaan Uruguayn kierroksen tuloksena. Vähiten kehittyneet maat hyötyvät tullittomuudesta myös tekstiili- ja vaatetustuotteiden osalta (toisin kuin Yhdysvalloissa, joka tuo myös maahan paljon tekstiilejä mutta ei myönnä ja lainkaan vaatetustuotteille). tullietuusjärjestelmän mukaisia tekstiili- yleisen etuja koskee tulleitta käytännössä suurinta osaa tuonti lukuun ottamatta kaikkia MAATALOUSTUOTTEET: maataloustuotteita, yhtenäismarkkinajärjestelmään kuuluvista tuotteista. Näillä poikkeuksilla ei tässäkään tapauksessa ole suurta merkitystä kaupankäynnille. Vuonna 1997 voimaan tullen tarkistetun yleisen tullietuusjärjestelmän perusteella arvioidaan, että AKT-valtioihin kuulumattomista maista vuonna 1994 tuotuja maataloustuotteita jää tullietuuskohtelun ulkopuolelle ainoastaan 0,2 miljoonan ecun arvosta. Itse asiassa yhteisö on jo ponnistellut sisällyttääkseen lisää maataloustuotteita etuuksien piiriin, koska vanhan yleisen tullietuusjärjestelmän ja vuoden 1994 lukujen mukaan etuuksiin oikeuttamattomien maataloustuotteiden arvo oli hieman yli kolme miljoonaa ecua). - Yleinen arviointi laajan vähiten yhteisö kehittyneiden maiden teollisuutta Lomén Euroopan lukee yleissopimuksen ja teollisuustuotteita koskevan tullietuusjärjestelmän avulla. Tämän vuoksi vähiten kehittyneistä maista Euroopan yhteisöön tuotavista tuotteista suhteellisesti suurempi osa on teollisuustuotteita, erityisesti tekstiili- ja vaatetustuotteita, verrattuna muihin ns. Quadin osapuoliin (USA, Japani ja Kanada) kohdistuvasta tuonnista. Selkein esimerkki tästä on se, että Euroopan yhteisö toi vuonna 1995 vähiten kehittyneistä maista 3,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta teollisuustavaroita, kun taas Yhdysvaltojen tuonnin arvo oli 1,5 miljardia dollaria ja Japanin 0,06 miljardia dollaria (liite IV). AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden kokonaistuonnista Euroopan unioniin tuodaan - muihin Quadin osapuoliin verrattuna - suhteellisesti eniten teollisuustavaroita. ei ole Vaikka maataloustuotteille kuin annettu teollisuustuotteille, Euroopan yhteisö on kuitenkin saavuttanut maataloustuotteiden kaupassa muita Quadin osapuolia parempia tuloksia. Tämä näkyy erityisesti kaupan kokonaisarvossa mutta myös suhteellisesti tarkasteltuna; vähiten kehittyneistä maista tulevan tuonnin osuus Euroopan yhteisön maataloustuotteiden kokonaistuonnista on noin 4 prosenttia. laajoja myönnytyksiä yhtä Kaikilla aloilla on kuitenkin toteutettava muitakin toimenpiteitä, jotta voitaisiin laajentaa vähiten kehittyneiden maiden vientituotteiden mahdollisia markkinoita. Se, että Euroopan yhteisöllä on hyvät mahdollisuudet edistää vähiten kehittyneiden maiden parempaa kohtelua ei johdu ainoastaan aikaisemmista toimenpiteistä. Itse asiassa teknistä apua koskevan korkean tulokset auttavat vähiten kehittyneitä maita hyödyntämään tarjolla olevia mahdollisuuksia. tason kokouksen 1. 2. VAPAUTTAMISEN LAAJENTAMISMAHDOLLISUUDET - Maataloustuotteiden kauppa Nykyisin hyvin pieni osa Euroopan yhteisön ja vähiten kehittyneiden maiden välisestä maataloustuotteiden kaupasta jää kokonaan etuuskohtelun ulkopuolelle. Kauppaetuuksiin oikeuttamattomia tuotteita sisältyy kuitenkin useisiin satoihin tariffinimikkeisiin. Näiden tuotteiden kaupan mahdollisen vapauttamisen seurauksia on hyvin vaikea ennakoida. Vähiten kehittyneet maat eivät vie useimpia kyseisistä tuotteista lainkaan Euroopan yhteisöön. On vaikea sanoa, johtuuko tämä etupäässä Euroopan yhteisön toteuttamista suojatoimista vai siitä, etteivät vähiten kehittyneet maat missään tapauksessa pystyisi kilpailemaan näiden tuotteiden kaupassa. On totta, että rajoitusten poistamiseen liittyvien vaikutusten analysointi on vaikeaa mutta tuontitavaroita", on pelkoa siitä, että Euroopan yhteisön markkinoille "vyöryisi tarkasteltava sen perusteella, mitä mahdollisuuksia vähiten kehittyneillä mailla on lisätä vientiään ainakin lähitulevaisuudessa hyvin rajallisia: tulevaisuudessa. Nämä mahdollisuudet ilmeisesti ovat • Vähiten kehittyneiden maiden maataloustuotannon arvo on yhteensä noin 40 miljardia ecua (vuoden 1993 arvio4). (Määrä vastaa suurin piirtein kahta kolmasosaa Euroopan yhteisön vuotuisesta maataloustuotteiden tuonnista). • Vuonna 1994 vähiten kehittyneet maat veivät maataloustuotteita Quadin osapuoliin yhteensä noin 5,2 miljardin ecun arvosta. Vaikka tämä määrä kaksinkertaistuisi ja kaikki vienti suuntautuisi yksinomaan Euroopan yhteisöön, sen osuus olisi ainoastaan 7,7 prosenttia Euroopan yhteisön maataloustuotteiden kokonaistuonnista. silti • Lisäksi myötä rajoitusten poistamisen mahdollisesti kasvavat tuontimahdollisuudet kehittyisivät keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä eivätkä ne koskisi pelkästään Euroopan yhteisöä. Singaporen julkilausuman mukaan Quadin osapuolten sekä myös muiden WTO:hon kuuluvien ja kehitysmaiden on huolehdittava kaupankäyntinsä vapauttamisesta; tämän vuoksi vähiten kehittyneiden maiden tuonnin suuri kasvu kohdistuisi todennäköisemmin muiden valtioiden (esimerkiksi Japanin) korkeasti suojatuille markkina-alueille (vähiten kehittyneistä maista tulevan tuonnin osuus ja arvo Euroopan yhteisön maataloustuotteiden kokonaistuonnista on jo nykyisin näistä maista suurin). teollisuusmaiden Eräiden tuotteiden yhteydessä tuotanto saattaa kuitenkin kasvaa niin paljon, että se voisi aiheuttaa ongelmia Euroopan markkinoilla (jos tuotanto muutetaan vienniksi Euroopan yhteisöön). Parhaita esimerkkejä ovat ehkä riisi, banaani, maniokki ja naudanliha. Nykyisin vähiten kehittyneet maat vievät Euroopan yhteisöön hyvin erilaisia määriä näitä tuotteita; 48 miljoonan ecun arvosta naudanlihaa, 10,3 miljoonan ecun arvosta banaaneja, T uni luku lv n i s , uu UNCTAP:n vuoden ll)()4 vuosikirjan sisältämiin tietoihin. 6,5 miljoonan ecun arvosta maniokkia ja ainoastaan 50 000 ecun arvosta riisiä. Näiden tuotteiden tuotanto voi kuitenkin kasvaa nopeasti markkinoiden vapauttamisen myötä; tästä on esimerkkinä maniokin tuotannon kasvu Kennedyn kierroksen aikana saavutetun vapauttamisen jälkeen5. Vapauttamistoimenpiteisiin pitäisi sisältyä tarkoituksenmukaisia suojamekanismejä, joiden avulla voidaan suojautua ennakoimattomalta kasvulta kaupankäynnissä. Esimerkiksi vapauttamisen yhteydessä maataloustuotteet voitaisiin vapauttaa tulleista ja niihin voitaisiin sen sijaan soveltaa määrällisiä rajoituksia (kuten eräiden Lomén yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden yhteydessä) tai markkinoita voitaisiin vapauttaa asteittain ennen kaikkien tullien poistamista. Vähiten kehittyneiden maiden nykyistä tuotantokykyä koskevien tietojen perusteella ja lisätutkimusten avulla Euroopan yhteisö voisi myös laatia lyhyen luettelon tuotteista, jotka olisi jätettävä vapauttamisen ulkopuolelle. Näin suojautuneena Euroopan yhteisö voisi edistää maatalousalan vapauttamista WTO:ssa vähiten kehittyneiden maiden osalta. Tullietuusjärjestelmän hyödyntäminen - AKT-valtioihin kuulumattomat vähiten z kehittyneet maat Alkuperäsäännöt tullietuusjärjestelmän Käytännössä muiden kuin vähiten kehittyneiden AKT-maiden on vaikea käyttää laajoja markkinoillepääsyä koskevia mahdollisuuksia, minkä hyväkseen näitä sanotaan useimmiten johtuvan monimutkaisista alkuperävaatimuksista. Itse asiassa AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden ongelmana ovat yleisen tekstiilien kaksinkertaista jalostusta koskeva vaatimus. Kaksinkertaista jalostusta koskevaa vaatimusta sovelletaan myös vähiten kehittyneisiin AKT-valtioihin mutta niiden etuna on AKT-valtioiden ja Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välisen kumulaation mahdollisuus. Muut yleisen tullietuusjärjestelmän piiriin kuuluvilla mailla on ainoastaan mahdollisuus kumulaatioon Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden kanssa yksilöllisellä tasolla, eivätkä ne voi kumuloida keskenään, lukuun ottamatta tiettyjä alueellisen kumulaation tapauksia (ASEAN). joustamattomat alkuperäsäännöt, kuten etujen tehokas Erityisiä alkuperäsääntöjä perustellaan sillä, että on välttämätöntä varmistaa järjestelmän tullietuusjärjestelmään soveltaminen oikeutettuihin maihin ja että niiden avulla voidaan houkutella sijoituksia maihin, jotka niitä eniten tarvitsevat ja pitää ne siellä. Sääntöjen löysentäminen voisi edistää sellaista taloudellista toimintaa, jonka lisäarvo olisi hyvin pieni tai jolla ei olisi lisäarvoa ollenkaan. yleiseen Vuonna 1994, joka on viimeinen vuosi, jolta tilastoja on saatavilla, Euroopan yhteisön etuuskohtelua pyydettiin ainoastaan 41,2 prosentille AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden tekstiili- ja vaatetustuotteiden tuonnista; siten jäljelle jäävän 58,8 prosentin osalta näiden maiden oli maksettava 5 Liitteessä V on laaja alakohtainen analyysi vähiten kehittyneiden maiden maalaloustuotanloinalulollisuuksisla m i i k i in lukien hedelmät, kasvit, rasvat ja öljyt sekä meijerituotteet. tavanomaisen suosituimmuusasemaan perustuva tullimaksu, jonka suuruus on nykyisin noin 12-13 prosenttia. Koska tekstiili- ja vaatetustuotteiden tuonnin osuus on yli 60 prosenttia AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden kokonaisviennistä Euroopan yhteisöön, alkuperävaatimukset ovat selvästi tärkeitä. Muun muassa Laos, Kambodza ja Bangladesh, joilla on vaikeuksia noudattaa erityisiä alkuperäsääntöjä joidenkin vientituotteidensa yhteydessä, ovat pyytäneet poikkeuksia (asetuksen (ETY) N:o 2454/93 säännösten mukaisesti), jotta niiden vientituotteille myönnettäisiin etuuskohtelu. Alkuperäsääntöjen parantaminen olisi tämä vuoksi otettava huomioon. Tämän parantamisen olisi tapahduttava kahdella seuraavalla tavalla: yksinkertaistaminen, poikkeukset sekä mahdollisuuksien soveltaminen vähiten kehittyneiden maiden hyväksi, ja vaiheeseen alueellisen sisältyisivät kumulaation jonka olemassa ensimmäiseen olevien etuuksien käytännön soveltamisen edellytysten selventäminen (petokset, ristiriidat). Viimeksi mainitun asian osalta komissio esittää pian oman tulkintansa tilanteesta ja ehdottaa menetelmiä kyseisten vaikeuksien välttämiseksi; tämä olisi edunsaajamaiden etujen mukaista (koska estettäisiin muita maita käyttämästä näitä etuuksia vähiten kehittyneiden maiden sijaan) sekä yhteisön tuojien etujen mukaista (koska nämä ovat vastuussa tuontitullien maksamisesta) ja sillä suojeltaisiin yhteisön omia varoja. Ainoastaan näillä edellytyksillä alkuperäsääntöjen joustavuutta voidaan lisätä ilman, että etuuksien soveltaminen vaikeutuu. Muita tekijöitä, jotka v o i v at rajoittaa AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden etuuskohtelua Euroopan yhteisöön suuntautuvan viennin yhteydessä ovat: • Euroopan yhteisön tullietuusjärjestelmän puutteellinen soveltamisala- Ainoastaan 0,45 prosenttia AKT-v a|t i o i h in kuulumattomista vähiten kehittyneista maista vuonna 1994 tulevasta tuonnista jäj etuuskohtelun ulkopuolelle. On vaikea laskea määrällisesti, miten sellaisten tuotteiden jääminen etuuskohtelun ulkopuolelle jotka eivät kuulu yleisen soveltamisalaan, vaikuttaa tullietuusjärjestelmän tapauksissa vaikutus saattaa olla mahdolliseen kaupankäyntiin. Tietyissä rajallinen, koska tuotantoa ei ole riittävästi. Joissakin muissa tapauksissa lisäetuus ien myöntäminen saattaa kannustaa tuotannon lisäämistä. Yleisen tullietuusjärjestelmän liian vähäinen hyödyntäminen- myöskin sellaisilla aloilla, joilla tullietuusjärjestelmää hyödynnetään suhteellisen vähän (esimerkiksi etuuskohtelua sovelletaan ainoastaan kahteen kolmasosaan Euroopan yhteisöön vuoksi, että viedyistä muista kuin herkistä etuusmarginaali on liian pieni, kyseiset maat eivät ole tietoisia mahdollisuudesta teollisuustuotteista) s en 10 pyytää etuuskohtelua, tai tarvittavien menettelyjen hallinnolliset kustannukset ovat liian suuria. Euroopan yhteisön ia AKT-valtioiden suhteiden tulevaisuutta koskeva vihreä kirja AKT-valtioita koskevasta Euroopan yhteisön kauppajärjestelmästä määrätään nykyisessä Lomén yleissopimuksessa, jonka voimassaolo päättyy vuoden 2000 helmikuussa. Valmistellessaan vuonna 1998 aloitettavia neuvotteluja tämän ajankohdan jälkeisistä suhteista komissio toimitti neuvostolle näitä suhteita koskevan vihreän kirjan (asiak. N:o 262/96 (AKT)). Vihreän kirjan tavoite on käynnistää yhteisön sisällä ja AKT-maissa sekä kaikkien asiaankuuluvien henkilöiden välillä laaja keskustelu niistä vaihtoehdoista, joita ilmeisesti on mahdollista toteuttaa ensi vuosituhannen alussa. Vihreässä kirjassa esitetään ainoastaan eri vaihtoehdot, eikä Euroopan yhteisö tässä vaiheessa sitoudu minkään tietyn ratkaisun kannalle. Komission on kuitenkin määriteltävä edellä mainitun keskustelun perusteella ne vaihtoehdot, joiden mukaan se toimii myöhemmin tänä vuonna, esittäessään neuvostolle ehdotuksen AKT-maiden kanssa käytävien neuvottelujen koskevista ohjeista. Vihreässä perusvaihtoehtoa: kirjassa esitetään kolme kaupankäynnin tulevaisuutta koskevaa • vastavuoroinen kauppasopimus tai useita vastavuoroisia sopimuksia GATT:n/WTO:n sääntöjen mukaisesti; • AKT-valtioihin sovelletaan edelleen ainoastaan yhtä etuuskohtelua; • kauppajärjestelmän paranneltuina. nykyiset ominaisuudet säilytetään jollakin tavoin Jokainen näistä kolmesta perusvaihtoehdosta vaikuttaa eri tavalla AKT-valtioiden ja siten tulevaisuudessa, koska vähiten kehittyneiden maiden kaupalliseen kohteluun Yhdistyneiden Kansakuntien luetteloon sisältyvistä 49 valtiosta 41 on AKT-valtioita. lisäksi mahdollisuus yhdenmukaistaa kaikkia vähiten Vihreässä kirjassa esitetään tulevaan kehittyneitä maita kauppasopimukseen ne yhdeksän vähiten kehittynyttä maata, jotka eivät ole AKT- valtioita. sisällyttämällä kaupallinen koskeva kohtelu 11 2. SINGAPOREN MINISTERIKOKOUKSEN TULOKSET JA EUROOPAN YHTEISÖN ASEMA 2. 1. WTO:n TOIMINTASUUNNITELMA tärkeäksi tavoitteeksi vähiten kehittyneiden maiden Singaporen ministerikokouksessa annetussa julkilausumassa määritellään selkeästi olennaisen sisällyttäminen monenväliseen ympäristöön, joka on kehittynyt Uruguayn kierroksen neuvottelujen myötä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi WTO:n jäsenvaltiot ovat hyväksyneet kaikkia vähiten kehittyneitä maita koskevan laajan ja yhtenäisen WTO:n toimintasuunnitelman. Jäsenvaltiot tunnustavat siten, että vaikka vähiten kehittyneiden maiden syrjäytymisen syynä voivat olla niiden tuotannon ja viennin tarpeisiin soveltumattomat talousrakenteet, teollisuus- ja kehitysmaiden politiikat voivat auttaa köyhimpiä maita hyödyntämään kaupankäyntimahdollisuuksia ja houkuttamaan sijoituksia. WTO:n toimintasuunnitelmassa esitetään toimenpiteitä ja ehdotetaan vaihtoehtoja, joiden tavoite on parantaa sekä vähiten kehittyneiden valtioiden kauppaa että näiden valtioiden sisällyttämistä ja osallistumista monenväliseen kauppajärjestelmään. Tämän vuoksi lähestymistapa käsittää vähiten kehittyneiden suunnitelmassa esitetty maiden tehokkaan täytäntöönpanon, johon toiminta useissa WTO:n toimielimissä ja komiteoissa. toimenpiteitä koskevan päätöksen liittyy jäsenvaltioiden yhteinen laaja-alainen toteutettavia tukemiseksi Toiseksi, WTO:n toimintasuunnitelmassa käsitellään inhimillisten ja institutionaalisen järjestelmän varojen kehittämistä sekä korostetaan WTO:n sihteeristön ja muiden kansainvälisten järjestöjen välisen yhteistyön tarvetta tekniseen apuun liittyvissä asioissa. Lopuksi WTO:n toimintaohjelmassa ehdotetaan useita vaihtoehtoja markkinoillepääsyn parantamiseksi, joita WTO:n jäsenvaltiot tarkastelevat ja joiden perusteella ne pyrkivät sisältyvät tekemään markkinoillepääsyä koskevat määräykset ovat vapaaehtoista toimintaa koskevia ehdotuksia. toimintaohjelmaan Siten WTO:n aloitteita. itsenäisiä WTO:n toimintaohjelma sisältää kaksi markkinoillepääsyyn liittyvää laadullista osa- aluetta, jotka on otettava huomioon: * monenvälinen lähestymistapa: WTO:n toimintaohjelma muodostaa itsessään jo nykyisin kehyksen, jonka avulla sovitetaan mcienvälisesti yhteen WTO:n jäsenvaltioiden toimintaa, ja suunnitelman mukaan näissä pyrkimyksissä olisi kiinnitettävä enemmän huomiota täydentävään monenväliseen toimintaan ja toimenpiteiden yhteensovittamiseen. Lisäksi IV osassa ehdotetaan, että yksittäiset jäsenvaltiot tarkastelisivat mahdollisuutta laatia monenvälinen etuusjärjestelmä, jota sovelletaan ainoastaan vähiten kehittyneisiin valtioihin. itsenäistä * rasitteiden jakaminen: 12 lisäksi myös kehitysmaiden on Toimintasuunnitelman mukaan tarkasteltava mahdollisuuksia myöntää tullietuuksia vähiten kehittyneille maille. Suunnitelmaan ei sisälly näiden etujen laajuutta koskevia tavoitteita mutta siinä mainitaan poikkeusten mahdollisuus. teollisuusmaiden 2. 2. MARKKINOILLEPÄÄSYN PARANTAMISEN VAIHTOEHDOT: EUROOPAN YHTEISÖN HAASTEET Jotta vähiten kehittyneet maat voisivat monipuolistaa vientiään ja vähentää riippuvuuttaan alkutuotteiden vientinäkymistä, niiden on osallistuttava kansainväliseen kaupan ympäristöön, joka edistää tätä kehitystä. Toimintasuunnitelmassa vaihtoehdot ehdotetut markkinoillepääsyä muodostavat perustan, jonka mukaisesti Euroopan yhteisö voi muiden WTO:n jäsenten kanssa kehittää monenvälisen strategian vähiten kehittyneistä maista annetun neuvoston julkilausuman tavoitteiden saavuttamiseksi. koskevat Euroopan yhteisön on vapautettava markkinoita enemmän, jotta sen asema olisi mahdollisimman vahva, kun se yrittää saada aikaan edistyneempien kehitysmaiden markkinoiden avaamista vähiten kehittyneiden maiden tuonnille. a) "WTO:n jäsenvaltiot niin teollisuusmaat kuin kehitysmaat, tutkivat itsenäisesti mahdollisuuksia myöntää tullivapaa etuuskohtelu vähiten kehittyneiden maiden vientituotteille. Molemmissa tapauksissa voidaan myöntää poikkeuksia. " Tullivapaa etuuskohtelu: Kaiken vähiten kehittyneistä maista tulevan tuonnin vapauttamisella tulleista ei ole samanlaisia taloudellisia ja oikeudellisia seurauksia AKT-valtioista tai AKT- valtioihin kuulumattomista vähiten kehittyneistä maista peräisin oleville teollisuus- ja maataloustuotteille. Teollisuustuotteiden vapaa pääsy markkinoille merkitsee sitä, että AKT-valtioihin kuulumattomat vähiten kehittyneet maat hyötyvät samoista edellytyksistä kuin vähiten kehittyneet AKT-valtiot; vapaa pääsy koskee vuoden 1994 tilastojen perusteella kauppaa, jonka arvo on seitsemän miljoonaa ecua. Maataloustuotteiden osalta tullien poistaminen merkitsee sila, että kaikille vähiten kehittyneille maille myönnettäisiin suurempia etuja kuin mitä Lomén yleissopimukseen tai tullietuusjärjestelmään sisältyy. Edellä kuvailtujen, maataloustuotteiden kaupan vapauttamisen lisäämiseen liittyvien uhkien ja tarvittavien poikkeusten lisäksi on olemassa myös muita, Lomén sopimusluonteisiin ominaispiirteisiin liittyviä ongelmia. tullietuusjärjestelmässä, AKT-valtioille myönnetyistä Toisin kuin yleisessä kauppaetuuksista määrätään sopimuspuolia oikeudellisesti sitovassa Lomén yleissopimuksessa. Eräs sopimukseen sisältyvistä kaupan perusperiaatteista on 174 artiklan b alakohtaan sisältyvä AKT-valtioiden syrjinnän kieltävä lauseke ("Yhteisö - 13- ei harjoita minkäänlaista syrjintää AKT-valtioiden välillä kaupan alalla"). Tämän vuoksi yhteisön on oikeudellisesti mahdotonta laajentaa nykyisen sopimuksen voimassaoloaikana koskevaa kauppaetuusjärjestelmää siten, että köyhimmille maille myönnetyt etuudet eivät koskisi myös muita 29 AKT-valtioita; näin pitkälle tässä asiakirjassa Euroopan yhteisön ei ehdoteta menevän. AKT-valtioita kehittyneitä vähiten Kuten edellä on mainittu, nykyisen Lomén sopimuksen voimassaolo päättyy vuoden 2000 helmikuussa. Tätä ennen Euroopan yhteisö voisi myöntää AKT-valtioihin kuulumattomille vähiten kehittyneille maille samanlaiset kauppaetuudet, kuin mihin AKT-valtiot ovat nykyisin oikeutettuja; tämä edellyttäisi kiintiöiden ja kalenterien soveltamista tiettyjen sellaisten arkojen maataloustuotteiden tuontiin, joille on Lomén myönnetty kauppajärjestel mässä. etuuskohtelu kalenterien kiintiöiden alainen ja Lomén yleissopimuksen erityispöytäkirjojen ja kiintiöiden mukaisia myönnytyksiä, jotka koskevat arkoja maataloustuotteita (sokeri, banaanit, riisi, rommi, vasikan- ja naudanliha) ja joita sovelletaan ainoastaan harvoihin AKT-valtioihin ei pitäisi laajentaa koskemaan AKT-valtioihin kuulumattomia vähiten kehittyneitä maita. Alkuperäsäännöt Markkinoillepääsyn parantaminen ei tarkoita ainoastaan tullivapautta ja määrällisten rajoitusten poistamista vaan myös sitä, että helpotetaan vähiten kehittyneiden maiden mahdollisuuksia käyttää hyväkseen näitä avoimia edellytyksiä. Euroopan yhteisö voisi saavuttaa todellista edistystä alkuperäsääntöjen yhteydessä; kuten edellä on mainittu, nämä säännöt rajoittavat AKT-valtioihin kuulumattomien vähiten kehittyneiden maiden mahdollisuuksia käyttää yleistä tullietuusjärjestelmää hyväkseen. Uusien alkuperäsääntöjä koskevien parannusten sovittamisen olisi joka tapauksessa tapahduttava varovasti sen varmistamiseksi, että ne palvelevat oikeaa ja uusien teollisuusinfrastruktuurin päämäärää eli nykyisen luomista edunsaajamaissa. Tarkoituksenmukaiset hallinnolliset teollisuusalojen välineet valvontaa koskevat kahdenväliset sopimukset muiden kuin WTO:hon kuuluvien maiden kanssa tai tekstiilituotteiden tulliyhteistyömenettelyjen järjestelyt kauppaa koskevat hallinnolliset lujittaminen) olisi otettava huomioon hyödyllisinä tai tarpeellisina lisätoimenpiteinä, jotta voitaisiin torjua mahdollisuus, että muut maat yrittävät käyttää uusia myönnytyksiä hyväkseen. tekstiilituotteiden (esimerkiksi kehittämistä sekä Alueellinen kumulaatio (jota sovelletaan ASEAN. n tapauksessa ja jota voitaisiin soveltaa SAARC:n tapauksessa6) voisi olla eräs ratkaisumahdollisuus. Tämä tulee esittämään mahdollisuus tullikoodeksikomitealle. Lisäksi tämä kannustaa myös vähiten kehittyneiden maiden jo poikkeuksiin, jotka komissio sisältyy (> ASEAN: Kaakkois-Aasian maiden liitto SAARC: Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liitto - 14- ja kehitysmaiden alueellista yhdentymistä, joka on yksi yhteisön kehityspolitiikan tavoitteista. Muiden WTO:n jäsenmaiden osallistuminen toimintasuunnitelmassa mainitaan, niin Kuten kuin myös kehitysmaat voivat parantaa vähiten kehittyneiden maiden pääsyä markkinoille. toisilleen Kehitysmaat alueelliseen yhdentymiseen liittyviä, vastavuoroisuuteen perustuvia etuuksia. ja vähiten kehittyneet maat myöntävät teollisuusmaat itse asiassa kehitysmaiden7 olisi tason edistyneempien köyhimpien osallistuttava Erityisesti tarjoamien mahdollisuuksien mukaisesti. auttamiseen oman kehityksen Näiden valtioiden soveltamiin etuusjärjestelmiin voisi esimerkiksi sisältyä useampia poikkeuksia kuin teollisuusmaiden järjestelmiin. Tämä voisi tasoittaa valtioiden oma-aloitteisesii myöntämien etuuksien ja alueellisen yhdentymisen välisiä ristiriitoja, koska jälkimmäinen käsittää suuremman määrän tuotteita. Itsenäiset etuusjärjestelmät voisivat jopa kannustaa valtioita liittymään vapaakauppa-alueisiin, joiden myötä kauppaa voidaan vapauttaa laajemmin kuin tullietuusjärjestelmien avulla. "WTO:n jäsenmaiden on pyrittävä aina mahdollisuuksien mukaan b) hyödyntämään tekstiili- ia vaatetusalan sopimuksen määräyksiä, jotta voitaisiin parantaa tuotteista tehdyn vähiten kehittyneiden maiden mahdollisuuksia päästä markkinoille". sovella minkäänlaisia määrällisiä Euroopan yhteisö ei rajoituksia vähiten kehittyneistä maista tulevalle tekstiilituotteiden tuonnille. Euroopan yhteisö on tehnyt ainoastaan yhden GATT:n tekstiili- ja vaatetustuotteista tehdyn sopimuksen mukaisen kanssa seurantajärjestelmästä tehty sopimus. kahdenvälisen Bangladeshin sopimuksen, eli Vähiten kehittyneiden maiden kaikille tekstiilituotteille on lisäksi myönnetty Loinen sopimuksen ja yleisen tullietuusjärjestelmän myötä tullietuuskohtelu. Kuten muidenkin teollisesti valmistettujen tuotteiden tuonnin yhteydessä, Euroopan yhteisön avoin kauppajärjestelmä on vaikuttanut myönteisesti ja vaatetustuotteiden tuontiin vähiten kehittyneistä maista. Tarkasteltaessa alan tuonnin kokonaisarvoa ja sen suhteellista osuutta, Euroopan yhteisö on Quadin osapuolista vähiten kehittyneiden maiden tärkein vientikohde. tekstiili- Euroopan yhteisö voi oikeutetusti asettaa monenvälisen yhteistyön tavoitteeksi vapauttamistoimenpiteet, jotka muiden teollisuusmaiden on toteutettava, jos ne soveltavat yhä kahdenvälisiä ja määrällisiä rajoituksia sisältäviä tekstiilialan sopimuksia. Samalla Euroopan yhteisö voisi pyrkiä parantamaan muiden WTO:n jäsenten oikeutettujen tekstiilituotteiden määrän lisäämistä. etuusjärjestelyjä edistämällä tarjoamia etuuksiin Ksimerkiksi vioista tullietuusjärjestelmää koskevan asetuksen liitteessä VII luetellut maat. 15- tekstiilejä vievät kehitysmaat, joiden Sellaiset tuotteisiin sovelletaan edelleen määrällisiä rajoituksia, saattavat kuitenkin vastustaa vähiten kehittyneiden maiden tekstiilituotteiden määrällisten rajoitusten poistamista. Ne voivat väittää, että niille asetettujen kasvattamasta säilyttäminen markkinaosuuttaan ja luo keinotekoisesti markkina-alueen vähiten kehittyneiden maiden tuotteille, joille ei ole asetettu kiintiöitä. tekstiilikiintiöiden estää niitä "Aina kun WTO:n sopimusten mukaan on mahdollista, jäsenvaltiot voivat ia oma-aloitteisesti vähiten kehittyneiden maiden *•') laajentaa yksipuolisesti tavarantoimittajia koskevia tiettyjä etuuksia". Euroopan yhteisö voisi tutkia sitä, voitaisiinko markkinoiden avaamisesta saatavat hyödyt laajentaa julkisia hankintoja koskevan sopimuksen yhteydessä koskemaan vähiten kehittyneiden maiden tavarantoimittajia riippumatta siitä, ovatko kyseiset maat sopimuksen sopimuspuolia. Etuja voitaisiin laajentaa itsenäisesti eivätkä ne olisi oikeudellisesti sitovia. Laajentaminen voitaisiin toteuttaa kahdenvälisesti tai monenvälisesti, jos muut WTO:n jäsenet suostuvat siihen. d) VV TO: n toimintasuunnitelman IV osa, 17 kohta: "Yksittäiset jäsenvaltiot voivat tutkia mahdollisuuksia käyttää WTO:n etuusjärjestelmässä sitovia etuustulleja, joita sovellettaisiin ainoastaan vähiten kehittyneisiin maihin". Sitovien eluustullien soveltaminen vähiten kehittyneisiin maihin lisäisi niiden vientiin liittyvää vakautta ja ennakoitavuutta, jolla voitaisiin houkuttaa sijoituksia ja jonka myötä olisi mahdollista tehdä pitkän aikavälin suunnitelmia. Toisaalta etuuksia myöntävien valtioiden kannalta joustamattomuus lisääntyisi. Itse asiassa tullietuuksia ei myönnettäisi autonomisella periaatteella, vaan ne muodostaisivat velvoitteen. Sidotussa etuusjärjestelmässä tuoteluetteloa, tullien suuruutta tai edunsaajia ei voida muuttaa8. Siten sidotut tullietuudet edistävät vakautensa ansiosta kehitystä, mutta toisaalta etuuksia myöntävät valtiot eivät voisi hyödyntää niitä kehityspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. WTO:n etuusjärjestelmän perustamisella on merkitystä ainoastaan, jos kaikki sen sitoumuksen. vähiten kehittyneisiin maihin kuuluvat jäsenet Sitoumusten taso ja ajoitus voisivat tietenkin vaihdella etuuden myöntävän maan kehitystason mukaan. tekevät mainitun liittyvät WTO:n yhteistä On kuitenkin myös olemassa kysymyksiä, nimittäin oikeudelliseen koskevaan etuusjärjestelmää poikkeaisi suosituimmuusperiaatteesta. Kaiken tämän vuoksi hankkeen toteuttaminen vaatii jäsenet vastustavat. Muut Quadin osapuolet ovat itse asiassa jo aikaisemmin osoittautuneet taakseen voimakkaan poliittisen aloitteen, jotka perustaan; jota useat WTO:n järjestelmä Kuten nykyään esimerkiksi Burman kohdalla, jonka nauttimat tullietuudet peruutetaan pakkotyön kieltämistä koskevien kansainvälisten yleissopimusten rikkomisesta. 16- hyvin haluttomiksi jatkamaan markkinoidensa avaamista vähiten kehittyneistä maista tulevalle tuonnille. Tämä vastahakoisuus muuttui täysin kielteiseksi asennoitumiseksi markkinoillepääsyyn liittyvää sidottua etuusjärjestelmää koskevan ehdotuksen yhteydessä. Jos WTO:n jäseniä painostetaan tässä vaiheessa liian voimakkaasti hyväksymään ehdotettu järjestelmä, heikennetään niitä harvoja etuja, joita voidaan saavuttaa jatkamalla markkinoiden avaamista itsenäisesti. vähiten pelkästään sitova kehittyneisiin Lopuksi etuusjärjestelmä olisi kaikki osapuolet kattava myönnytys. Siten se ei enää olisi etuuksia myöntävän maan yksipuolisesti tarjoama etu, vaan osa kaikkien WTO:n jäsenten oikeuksien ja velvollisuuksien yleistä tasapainoa. sovellettava valtioihin Kaikkien näiden syiden vuoksi sitovan etuusjärjestelmän perustaminen pitäisi ottaa huomioon vasta seuraavaan neuvottelukierroksen yhteydessä mahdollisena osana neuvottelujen lopputuloksia. 17 III. PÄÄTELMÄT/EHDOTUKSET edistää Euroopan yhteisö pitää vähiten kehittyneitä maita ensisijaisen tärkeinä ja on asettanut tavoitteekseen ja yhdentymistä kaupankäyntijärjestelmään. Euroopan yhteisö on tukenut monenvälisen yhteistyön avulla WTO. n laajaa toimintaohjelmaa ja korkean tason kokouksen järjestämistä teknisen avun yhteensovittamiseksi, jotta köyhimpiä maita voitaisiin auttaa hyödyntämään kaupan vapauttamisen tarjoamia mahdollisuuksia. kansainväliseen kauppaan niiden Eurooppa katsoo, että kauppa- ja kehitysnäkökulmat liittyvät kiinteästi toisiinsa, ja tämä yhteys ilmenee köyhimpiä maita koskevassa politiikassa. Siten kaikkien aloitteiden sekä vähiten kehittyneille maille myönnettyjen etuuksien uudelleenmäärittelyn on oltava yhdenmukaisia Euroopan kehityspolitiikan yleisen kehityksen kanssa. Kaikissa köyhimpiä maita koskevissa aloitteissa on otettava huomioon se, että vähiten kehittyneitä maita ja myös muita kehitysmaita koskevan Lomén yleissopimuksen voimassaolo päättyy vuonna 2000. tiedonannossa esitetyn analyysin perusteella Euroopan yhteisön nykyinen Tässä kauppajärjestelmä vaikuttaa melko laajalta, mutta Euroopan yhteisöllä on yhä mahdollisuuksia vapauttaa markkinoitaan enemmän. Nämä mahdollisuudet koskevat nykyisen kaupan rajoitettuja määriä, mutta on vaikea arvioida kaupan vapauttamisen vaikutusta kauppavirtoihin erityisesti sen vuoksi, että suurin osa tuotteista, joihin yhä sovelletaan rajoituksia tai tariffeja, on maataloustuotteita. Komissio ehdottaa tämän vuoksi, että neuvosto hyväksyisi asteittaisen pitkän aikavälin strategian aloitteilla, jotka: tarjoavat kaikille vähiten kehittyneille maille samanlaisen etuuskohtelun ja tasavertaiset mahdollisuudet päästää yhteisön markkinoille, myönnetään monenvälisellä periaatteella, yksipuolisesti, mutta joiden yhteensovittaminen tapahtuu hyödyntävät yhteisön etuuksiin perustuvan kauppapolitiikan välineiden tarjoamia mahdollisuuksia. Lyhyellä aikavälillä Euroopan yhteisön olisi esitettävä kauppa- ja kehityskomiteassa itsenäisiä aloitteita seuraavilla aloilla: - vähiten kehittyneitä maila koskevan Euroopan yhteisön kauppaetuuspolitiikan yhteensovittaminen. Tämä voidaan tehdä lyhyellä aikavälillä nostamalla kaikkia vähiten kehittyneitä maita koskevan kauppajärjestelmän tarjoamat edut Lomén yleissopimuksen mukaisten etuustullien tasolle siten, että tiettyjä poikkeuksia tehdään arkojen tuotteiden, erityisesti Lomén yleissopimuksen kiintiöiden ja pöytäkirjojen soveltamisalaan kuuluvien maataloustuotteiden, osalta, - alkuperäsääntöjen osalta yhteisö voisi edistää olemassa olevien alueellisen kumulaation välineiden soveltamista vähiten kehittyneiden maiden hyväksi; se voisi tiettyjen vähiten kehittyneiden maiden esittämille myös vastata myönteisesti 18 poikkeuspyynnöille; etuuksien käytännön käsitellään erityisessä tiedonannossa neuvostolle, soveltamista koskevia edellytyksiä Euroopan yhteisön olisi vedottava näiden aloitteiden perusteella muihin WTO:n jäseniin, mukaan lukien edistyneet kehitysmaat, jotta ne esittäisivät WTO:n toimintasuunnitelman mukaisesti sellaisia parannuksia markkinoidensa avaamiseksi, jotka ovat samalla tasolla kuin Euroopan yhteisön toteuttamat parannukset. Lopuksi olisi parasta, että sidotun monenvälisen etuusjärjestelmän vaihtoehtoa käsitellään vasta seuraavan neuvottelukierroksen yhteydessä mahdollisena osana neuvottelujen lopputuloksia. 19- Sudan Mauritania Mali Burkina Faso Niger Tsad Kap Verden tasavalta Gambia Guinea-Bissau Guinea Sierra Leone Liberia logo Benin Keski-Afrikan tasavalta Päiväntasaajan Guinea S äo Tome ja Principe Zaire Ruanda Burundi Etiopia Eritrea Djibouti Somalia I Iganda LUTE I Vähiten kehittyneiden maiden luettelo Tansania Mosambik Madagaskar Komorit Sambia Malawi Botswana Lesotho Haiti Jemen Afganistan Bangladesh Malediivit Nepal Bhutan Burma (Myanmar) Laos Kamputsea (Kambodza) Salomonsaaret Tuvalu Kiribati Vanuatu Tonga Länsi-Samoa Angola 1» LUTE II Yhdistyneiden Kansakuntien määritelmät vähiten kehittyneistä maista Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous myöntää vähiten kehittyneen maan aseman ECOSOC:n välityksellä ja kehityssuunnittelukomitean suosituksesta. Vähiten kehittyneiden maiden luettelo ja perusteet tarkastetaan kolmen vuoden välein - seuraava tarkastus on vuonna 1997. Perusteet ovat seuraavat: 1) bruttokansantuote henkilöä kohti; 2) 3) korotettu fyysinen elämänlaatuindeksi (Augmented Physical Quality of Life Index, APOLI), syntymähetkellä, jossa on kolme osoitinta: elinikäodote kalorimäärä henkilöä kohti, yhdistetty ilmoittautumisprosenlti ala- ja yläasteen koulutukseen sekä aikuisten lukutaitoprosentti; Talouden monipuolisuusindeksi, bruttokansantuotteesta, henkilöä kohti ja viennin keskittymisosuus. teollisuudessa johon sisältyy: työskentelevien osuus, teollisuustuotannon osuus sähkönkulutus Yhdistyneiden Kansakuntien vähiten kehittyneiden maiden luettelo Afganistan Angola Bangladesh Benin Bhutan Burkina Faso Burundi Kambodza Kap Verde Gambia Guinea Guinea-Bissau Haiti Kiribati Laon demokraattinen kansantasavalta Lesotho Liberia Madagaskar Keski-Afrikan tasavalta Malawi Tsad Komorit Malediivit Mali Niger Ruanda Samoa Säo Toméja Principe Sierra Leone Salomonsaaret Somalia Sudan Togo Tuvalu Uganda Tansanian yhdistynyt tasavalta ^ i Djibouti Mauritania Vanuatu Päiväntasaajan Guinea Mosambik Eritrea Eliopia Myanmar Nepal Jemen Zaire S a m b ja 2- Tl Euroopan yhteisön tuonti AKT-valtioihin kuulumattomista vähiten kehittyneistä maista*, joihin ei sovelleta etuuskohtelua, 1994 (tuhatta ecua) LIITE UI 4106 19 00 Vuohen- j a vohlannahka, muu 4106 12 00 Vuohen- ja vohlannahka, muulla tavalla 4 237 2 039 esiparkittu 41051990 Lampaan- halkaistu ja karitsannahka, muu, 4105 19 10 Lampaan- ja karitsannahka, muu, halkaisematon 0703 20 00 Valkosipuli 4106 1190 Vuohen- ja vohlannahka, kasvisesiparkittu, muu 4105 12 10 Lampaan- ja karitsannahka. muulla tavalla esiparkittu, halkaisematon 485 226 118 58 39 2,4 2,4 2,2 2,2 11,6 2,4 2,2 2 2 2 2 9,6 2 10,8 Jemen, Afganistan, Bangladesh, Malediivit, Nepal. Bhutan, Myanmar, Laos, Kambodza Teolliset tuotteet: 1 päivä tammikuuta 1999 Maataloustuotteet: 1 päivä heinäkuuta 2000 (ellei toisin ilmoiteta) 4104 10 91 Nahat, ei enempää valmistetut kuin parkitut 1006 30 25 Osittain tai kokonaan hiottu riisi 1006 30 44 Osittain tai kokonaan hiottu riisi 0201 30 00 Luuton liha 4107 29 10 Muu nahka 1703 90 00 Melassi, muu 1006 30 94 Osittain tai kokonaan hiottu riisi 1006 30 63 Osittain tai kokonaan hiottu riisi 1006 30 92 Osittain tai kokonaan hiottu riisi 35 25 14 10 9 8 7 5 4 6,7 611 ecua/t 611 ecua/t 533 ecua/t 533 ecua/t 18,8 + 445,6 ecua/100 kg 16,4 + 388,7 ecua/100 kg/net 6,5 416 ecua/t 416 ecua/t 12,8 + 303. 4 ecua/100 kg 2 2,5 43 ecua/100 kg 0,4 ecua/100 kg/net 0,35 ecua/100 kg 611 ecua/t 611 ecua/t 611 ecua/t 533 ecua/t 533 ecua/t 533 ecua/t 416 ecua/t 416 ecua/t 416 ecua/t YHTEENSÄ ilman etuuskohtelua 7 320 TUONTI YHTEENSÄ 1 624 477 3 Teolliset tuotteet: 1 päivä tammikuuta 2000 Maataloustuotteet: 1 päivä heinäkuuta 2000 (ellei toisin ilmoiteta) Sheetl KOKONAISTUONTI VÄHITEN KEHITTYNEISTÄ MAISTA QUADm OSAPUOLIIN Euroopan yhteisö (15 jäsenvaltiota) Yhdysvallat j Arvo (1 000 ecua) Osuus(% Arvo (1 000 ecua) Osuus (%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 7 833 161 7 552 554 6 509 104 6 418 896 5 682 344 6 373 539 7 199 627 1,8028 1,6986 1,3753 1,3787 1,1946 1,2232 1,3217 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 3 924 983 3 614 505 3 195 236 3 429 351 3 771 629 3 893 464 3 807 810 _. __. " 0,8771 0,8894 0,7780 0,8043 0,7322 0,6722 0,6461 JAPANI KANADA Arv o (1 0Ö0 ec :ua) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1 326 159 981 687 992 215 909 998 1 111 100 1 057 997 1 207 520 Osuus (%) 0,6930 0,5324 0,5194 0,5069 0,5406 0,4581 0,4699. _. Arv o (1 000 ec ua) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 215 209 160 619 196 469 155 182 130 472 145 303 171 995 _ Osuus (%) 0,2080 0,1756 0,2062 ' 0. 1643 j 0,1163 0,1166 0,1369. _ " • '". - - -- - - — Lähde: EU Huomautus EU15: 199 ROSTAT (COMTRADE ) laskettu pre »sentteinä k >: osuus on M (COMEXT) 5EURÖST/ okonaistuonnista Page 4 ^s Sheetl VALMISTETTUJEN TUOTTEIDEN TUONTI VÄHITEN KEHITTYNEISTÄ MAISTA Euroopan yhteisö (15 jäsenvaltiota) Yhdysvallat Arvo (1 000 ecua) Osuus(%) Arvo (1 000 ecua) Osuus (%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 2 216 127 2 058 076 2 035 229 2 459 246 2 690 863 2 979 195 3 427 255 0,8477 0,7586 1 0,6809 0,8181 0,8500 0,8538 0,9394 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 958 971 884 882 821 180 954 470 1 119112 1 222 489 1 349 103 0,2878 0,2995 0,2674 0,2949 0,2812 0,2690 0,2900 JAPANI KANADA Arvo (1 000 ecua) Osuus(% Arvo (1 000 ecua) Osuus (%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 36 090 43 251 42 501 41 999 43 748 55 253 6'1514 _. 0,0449 0,0550 0,0509 0,0529 0,0459 0,0484 0,0451 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 33 259 42 108 37 900 42 464 51 036 59 435 72 430 0,0394 0,0575 0,0490 0,0550 0,0554 0,0574 0,0696. _. Lähde: EUROSTAT Huomautus Valmistetut EU15: 199 ;: osuus on tuotteet: S 5 EUROSfy askettu prosentteina alaan kuuluvien tuotteiden kokonais TC-nimikke \T (COME> et 5+6-68+ CT) 7+8 tuonnista Page 1 /. Sheetl TEKSTIILI- JA VAATETUSTUOTTEIDEN TUONTI VÄHITEN KEHITTYNEISTÄ MAISTA Euroopan yhteisö (15 jäsenvaltiota) Yhdysvallat | Arvo (1 000 ecua) Osuus(% Arvo (1 000 ecua) O s u u s (% 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 438 971 546 437 811 747 899 235 1 157 041 1 299 428 1 492 743 1,4784 1,6513 2,0837 2,2591 2,6996 2,8477 3,3865 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 627 957 649 156 645 131 807 717 978 702 1 085 350 1 164889 2,1325 2,4524 2,2824 2,5470 2,5778 2,6729 2,9410 JAPANI KANADA A rv o (1 000 ecua) Osuus (%) Arvo (1 000 ecua) Osuus (%) 0,1130 0,1441 0,1260 0,1485 0,1139 0,1030 0,1094 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 21 373 31 024 28 346 35 463 43 200 51 204 63 091 0,5189 0,8382 0,7583 0,9312 0,9682 1,1207 1,4000 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 - 13 666 14 528 13 949 17 577 16 069 17 686 20 704 : Lähde: EUROSTAT Huomautus: osuus on laskettu pro Tekstiili- ja vaatetustuotteet SITC- Viidentoistc EU 15: 199. sentteinä alaan kuuluv nimikkeet 65+84 en tuotteide în kokonaistuonnista. i jäsenvaltion Euroopan unionia sekä Japania koskevat vuoden 1995 tiedot eivät ole saatavi 5 EUROSTAT (COMEXT) Page 2 n LIITE V Vähiten kehittyneiden maiden kanssa käytävän maatalouskaupan vapauttaminen: poikkeusten yksilöiminen Poikkeusten määrittelyyn liittyvät vaikeudet Ensimmäinen ongelma on se, että Euroopan yhteisön maataloustuotteiden tuontiin nykyisin liittyvän suojelun täsmällistä tasoa ja laajuutta ei ole helppo määritellä. Pääosasto VI:n mukaan noin 5 000 tariffinimikkeen yhteydessä sovelletaan jonkinlaisia suojelutoimia. Tällaisten tuotteiden kauppa on joskus vähäistä tai kauppaa ei käydä lainkaan; tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, etteivätkö vähiten kehittyneet maat voisi muuttaa tuotantorakennettaan ajan mittaan, ja jonkinasteinen vapauttaminen voisi kannustaa niitä siihen. Hyvä esimerkki tällaisesta muutoksesta on maniokin tuotanto. Brasilia, joka ei itse ole koskaan ollut merkittävä maniokin viejä, onnistui laskemaan sen tuonnille asetettuja tulleja GATT-sopimuksen Kennedyn neuvottelukierroksen yhteydessä. Euroopan yhteisön yritykset pyrkivät hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti tätä myönnytystä käyttämällä hyväkseen vaihtoehtoisia tuotantokeskuksia. Kohteena oli Thaimaa, josta tuli nopeasti merkittävä maniokin viejä Euroopan yhteisöön erityisesti infrastruktuuriin, mukaan lukien satama-alueet, tarkoituksenmukaisten sijoitusten myötä. Tuonti Euroopan yhteisöön lisääntyi nopeasti 1970-luvun lopulla, ja tämän vuoksi Thaimaan hallituksen kanssa jouduttiin neuvottelemaan vapaaehtoista rajoittamista koskevasta sopimuksesta. tehtyjen esimerkki osoittaa, miten vaikeaa on mitata yksittäisten Tämä tuotteiden tuotantomahdollisuuksia; viljaa, jota ei ole koskaan viljelty, voidaan alkaa tuotlaa myöhemmin, ja viennin rakenne voi muuttua. Tämän esimerkin avulla voillaan perustella markkinoiden yksittäisiä aloja suojelevia järkeviä suojatoimia pikemminkin kuin vastustaa yleisiä vapauttamista sillä perusteella, että markkinoillemme voi virrata suuria määriä tuotteita kolmansista maista; on selvää, että vähiten kehittyneet maat eivät pysty nopeasti kasvattamaan osuuttaan maataloustuotteiden kokonaistuonnista. Mahdollisten ongelmatuotteiden yksilöiminen 1 tuotantomahdollisuuksiin Tuotteiden yksilöinnissä poikkeuksista laadittavaa luetteloa varten on otettava huomioon vähiten kehittyneiden maiden tuotantomahdollisuudet ja Euroopan markkinaolosuhteet. Vähiten kehittyneiden maiden tietoa on tiedot ovat peräisin Yhdistyneiden käytettävissä vähän. Tässä asiakirjassa esitetyt Kansakuntien koskevasta hyödykkeitä vuosikirjasta, jota käytetään yleisesti tällaisen tiedon lähteenä. Myöskään tämä kirja ei sisällä täydellisiä tietoja, ja tämän vuoksi analyysi ei suinkaan ole perusteellinen (tässä asiakirjassa käsitellään 15:tä alaa, joiden osalta kulutukseen ja/tai tuotantoon liittyvää tietoa oli käytettävissä). Analyysissä osoitetaan kuitenkin yleisesti tuotealoja, joita olisi tutkittava perusteellisemmin. liittyvää yleistä kehitysjärj eston (UNCTAD) kauppa- ja Analyysi perustuu vähiten kehittyneiden maiden kokonaiskulutuksen ja -tuotannon sekä (maailmanmarkkinoille suuntautuvan) kokonaisviennin vertailuun Euroopan yhteisön kokonaiskulutukseen tulevaan) kokonaistuontiin. (maailmanmarkkinoilta -tuotantoon sekä ja On selvää, että tällainen analyysi on väistämättä melko ylimalkainen, mutta se antaa yleisen kuvan aloista, joilla saattaa esiintyä ongelmia. Ongelmia ei tietenkään todennäköisesti esiinny niiden kahdeksan tuotteen yhteydessä, joita Euroopan yhteisössä ei tuoteta ollenkaan tai tuotetaan hyvin vähän, koska näillä aloilla suojelun taso on jo hyvin alhainen; tällaisia tuotteita ovat kahvi, kaakaopavut, tee, pippuri, maapähkinät, palmunytimel, palmuöljy ja kopra. Kolmesta seuraavasta alasta on saatavissa sekä kulutukseen että tuotantoon liittyviä tietoja: kokonaistuotanto on noin Naudanliha: vaikka Euroopan yhteisö on nettotuoja, tuontimäärät ovat suhteellisen suuria ja ne vastaavat 20:tä prosenttia Euroopan yhteisön kokonaistuotannosta. Vähiten kehittyneiden maiden yhteisön kokonaiskulutuksesta, ja ensi näkemältä tämä tuntuu osoittavan, että vähiten kehittyneet maat voisivat jonkin verran kasvattaa vientiään. Huolimatta siitä, että vähiten kehittyneet maat kuluttavat 28 prosenttia enemmän naudanlihaa kuin mitä ne sila tuottavat, tuotannon lisääminen voisi kasvattaa vientiä Euroopan yhteisöön. Näin tapahtuisi, jos vähiten kehittyneet maat voisivat viedä ulkomaille "arvokkaammat" osat ja kuluttaa itse muut osat. Siten ne voisivat tuoda halvempia naudanosia ulkomailla kotimaisen kysynnän tyydyttämiseksi. neljännes Euroopan Banaanit: Euroopan yhteisö tuo ulkomailta suuria määriä banaaneja, ja sen oma tuotanto on hieman yli 10 prosenttia kulutuksesta. Vähiten kehittyneet maat kuluttavat yhtä paljon banaaneja kuin mitä ne tuottavat, ja niiden vienti on tällä hetkellä hyvin vähäistä. Alan vapauttaminen voisi lisätä Euroopan yhteisön ja vähiten kehittyneiden maiden välistä kauppaa. Sokeri: Vähiten kehittyneissä maissa kulutetaan huomattavasti enemmän sokeria kuin siellä tuotetaan. Siten vaikuttaisi siltä, että sokerin vientiä ei voida lisätä yhtä paljon kuin naudanlihan vientiä, vaikka Euroopan yhteisö tuo kolmansista maista huomattavia määriä sokeria. Viiden muun tuotteen kulutuksesta ei ole olemassa tilastoja, ja niiden analyysi on väistämättä sen vuoksi vieläkin ylimalkaisempaa. Vilja: Euroopan yhteisöön tuodun viljan määrä vastaa alle viittä prosenttia Euroopan yhteisön tuotannosta; kun tämän lisäksi otetaan huomioon se, että vähiten kehittyneissä maissa viljaa tuotetaan hyvin rajoitetusti, vientimahdollisuuksia Euroopan yhteisöön voidaan lisätä vain hyvin vähän, jos ollenkaan. Riisi: Euroopan yhteisö tuo suuria määriä myös riisiä, ja vähiten kehittyneet maat tuottavat paljon enemmän riisiä kuin Euroopan yhteisö. Vientiä voidaan lisätä huomattavasti. Kasviöljysiemenet ja kasviöljy. Euroopan yhteisöön tuodaan myös merkittäviä määriä näitä tuotteita, ja lisäksi niitä tuotetaan paljon myös Euroopan yhteisössä. Vähiten kehittyneissä maissa tuotanto on noin puolet Euroopan yhteisön tuotannosta, ja niiden vienti on nykyisin hyvin vähäistä. Koska tietoa vähiten kehittyneiden maiden kulutuksesta ei ole, on vaikea esittää ehdottoman varmoja johtopäätöksiä, mutta vähiten kehittyneet maat voisivat ehkä tuottajien kanssa. lisätä Kasviöljysiemenet tuodaan jo nykyisin tulleitta Euroopan yhteisöön, mutta kasviöljystä kannetaan tuontitulleja. Tällä alalla tarvitaan näin ollen yksityiskohtaisempaa tutkimusta vaikka on syytä huomata, että Euroopan yhteisön teollisuus kannatti Uruguayn kierroksella kasviöljyihin molemminpuolisesti sovellettavia nollatulleja, minkä ehdotuksen Yhdysvallat lopulla torjui. tuontia Euroopan yhteisöön ja kilpailla suoraan tämän Soijapavut: pavuista valmistettu soijajauho tuodaan nykyisin tulleitta. tilanne on samanlainen kuin kasviöljysiementen kohdalla. Soijapavut ja Päätelmä - 3- 1/ Edellä olevassa analyysissä on tarkasteltu kolmea niistä neljästä tuotteesta, jotka on määritetty herkiksi tuotteiksi. Näistä kolmesta riisin ja banaanien vientimahdollisuuksia voidaan selvästi parantaa. Naudanlihan osalta tilanne on vähemmän yksiselitteinen. Sen, kuten myös banaanien jätetyn maniokin) luokitteleminen mahdollisiksi ongelmatuotteiksi liittyy yhtä paljon tuotteen poliittiseen arkaluonteisuuteen kuin taloudellisiin näkökohtiin. Analyysin perusteella vaikuttaa siltä, että myös kasviöljy ja ehkä myös sokeri olisi mahdollisesti sisällytettävä poikkeuksia koskeviin luetteloihin, vaikka perusteellisempi analyysi on tarpeen ennen lopullisen päätöksen tekemistä. tämän analyysin ulkopuolelle (sekä Tässä asiakirjassa esitetyt johtopäätökset ovat sekä epätäydellisiä että yleisluontoisia. Niissä tuodaan kuitenkin esille tuotteet, jotka olisi ehkä sisällytettävä poikkeuksia koskevaan tuotantokyvyn uudistamisesta aiheutuvia luetteloon. Vähiten kehittyneiden maiden ennakoimattomia riittävien suojamekan ismien avulla. Jos etuudet myönnetään vähiten kehittyneille maille yksipuolisesti, tällainen menetelmä sisällytetään luonnollisesti etuuksien kokonaisuuteen. tuontivirtoja vastaan voidaan ainoastaan suojautua -4 Vi Vähiten kehittyneiden maiden ja Euroopan unionin välisen kaupan mahdollisuudet (vuoden 1993 I uvut) Vähiten kehittyneet maat Euroopan yhteisö ' ": ; Tuotanto Kulutus Vienti Tuotanto Kulutus Tuonti (1000 tonnia) (1000 tonnia) (1000 tonnia) (1 000 tonnia) (1 000 tonnia) i Vähiten Euroopan ; kehittyneet jmaat yhteisö Kulutus/ tuotanto Kulutus/ tuotanto Tuonti/ tuotanto i Vähiten kehittyneiden maiden tuotantc EU:n kulutus (i) LIITE V TAVARA Naudanliha Vehnä Riisi Banaanit Sokeri Kahvi Kaakaopavut Tee Pippuri Kasviöljysiemenet Maapähkinät So. japavut Kopra ?a. -nunytimet =a ~'jöijy T^cakka 1 670 4 610 57 382 5 686 1638 2 147 5 693 2 855 701 2 462 säkkiä 3,6 9,3 212,7 2,5 147,3 463,3 38,7 65,8! 110,3 2,1 8 000 7 347 1 624. 70 128,56 91,84 20,31 22,73 80 978 1 944 17 136. 7 1 493. 7 21,161 5,69 76,84 2 951. 75 410 3 699 3 973. 6 100,12 902,20 969,17 153,72 16614 13116 3 028. 2 174,30 78,95 18,23 12,49 0 31 699 säkkiä 2 237. 6 ei tuotantoa ei tuotantoa 868,4 223,1 0 0 0 1 049. 9 ei tuotantoa ei tuotantoa 6,22 295 45,07 ei tuotantoa ei tuotantoa 65,44 54,3 ei tuotantoa ei tuotantoa 160 miljoonaa dolla 5 594 22,2 7,4 66,3 15,41 i 33,2: 5 734 1 0 0 i ' ; |8 599. 2 miljoonaa dollaria i * ! i 508,6 ; 13 403. 7! 65,7 34. 5 47,46 10 172. 00 59 560. 00 1 826. 12 33,24 6 570. 00 23 600. 00 t | ei tuotantoa ei tuotantoa I ; ! 1735. 5 ei tuotantoa ei tuotantoa 313 185. 6 käsittelemätö 117,3; 396 702. 4 käsittelemät» 553. 2 ! ! 139,70 Page 1 54; 146 i 4,4 2 655 2 978 244 236 222 424 Lähde: UNCTAD Commodities Yeartook 1995 [i) Tuotantolukuja käytettiin mahdollisuuksien mukaan. ;os kulutuslukuja ei ollut käytettävissä. Tyhjä ruutu tarkoittaa tietojen puuttumista LIITE V yJ Page 2 ISSN 1024-4492 KOM(97) 156 lopullinen ASIAKIRJAT FI il Luettelonumero : CB-C0-97-159-FI-C ISBN 92-78-18731-3 Muroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2°85 Luxemburg


title: Regionsudvalget.

eurovoc_concepts:
EU regional policy
European Committee of the Regions