title: Edistyminen vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjojen täytäntöönpanossa -

eurovoc_concepts:
economic growth
economic policy
member country
public finance
report

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO ft wft ft ft ft ft ft ft ftftft Bryssel, 23. 04. 1997 KOM(97) 169 lopull. Edistyminen vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjojen täytäntöönpanossa (Kommission esittämä) Sisällysluettelo 1. Kasvuun, työllisyyteen ja lähentymiseen tähtäävä talouspolitiikan yhdistelmä 1. 1 Talouspolitiikan yhdistelmä 1. 2 Taloudellinen toimeliaisuus elpynyt 1. 3 Vähitellen kohentuvat työllisyysnäkymät 1. 4 Työmarkkinaosapuolten kanssa käytävä vuoropuhelu 2. Hinta-ja valuuttakurssivakaus 2. 1 Hintavakaus 2. 2 Valuuttakurssivakaus 3. Tasapainoinen JULKINEN TALOUS 3. 1 Vakauttamispyrkimysten vauhti ja laajuus 3. 2 Vakauttamispyrkimysten sisältö ja kestävyys Tehokkaammat hyödyke-ja palvelumarkkinat Työllisyyden ja työmarkkinauudistusten edistäminen 4. 5. 5. 1 Palkkakehitys 5. 2 Työmarkkinauudistukset Kehikko: Tärkeimmät työmarkkinauudistukset EU:n jäsenvaltioissa viime vuosina 1 1 3 4 4 5 5 7 8 8 12 14 16 16 17 20 A*-, Edistyminen vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjojen täytäntöönpanossa Vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjoissa vahvistettiin ja kehitettiin edelleen aiemmissa yleislinjoissa esitettyjä talouspoliittisia suosituksia. Tässä selvityksessä tarkastellaan yhteisön talouspoliittisen strategian täytäntöönpanossa tapahtunutta edistymistä kullakin vuoden 1996 yleislinjoissa käsitellyllä osa-alueella. 1. Kasvuun, työllisyyteen ja lähentymiseen tähtäävä talouspolitiikan yhdistelmä 1. 1 Talouspolitiikan y h distelmä Aiempien yleislinjojen talouspolitiikkaa "joka pohjautuu seuraavaan kolmeen osatekijään: tapaan vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjoissa suositeltiin - vakauteen tähtäävä rahapolitiikka, jota ei häiritse epäsuhtainen julkisen talouden ja palkkojen kehitys, - julkista taloutta lujittavat jatkuvat ponnistelut useimmissa jäsenvaltioissa, jotka ovat yhdenmukaisia niiden lähentymisohjelmien tavoitteiden kanssa. - nimellispalkkakehitys, joka on yhdenmukainen hintojen vakauttamistavoitteen kanssa; samalla reaaliansiokehityksen olisi oltava tuottavuuden kasvua hitaampi, jotta työllisyyttä lisäävien investointien kannattavuus paranisi. " Talouspolitiikan yhdistelmä yhteisössä on yleisesti ottaen ollut suositusten mukaista. Sekä raha- ja finanssipolitiikka että palkat ovat kehittyneet suotuisasti. - Rahapolitiikassa on uskottavalla tavalla saavuttamiseen tähdätty hintavakauden ja säilyttämiseen sekä jäsenvaltioissa, joissa inflaatio oli jo hidasta, että jäsenvaltioissa, joissa hillitsemistä täytyy vielä jatkaa. Samaan aikaan rahatalouden tila on ollut suotuisa BKT:n kasvain elpymiselle yhteisössä. Lyhyet korot ovat olleet ennätyksellisen alhaalla Saksassa ja valuuttansa tiiviisti Saksan markkaan kytkeneissä maissa. Lyhyet korot ovat myös laskeneet huomattavasti useimmissa muissa jäsenvaltioissa. Tämä oli mahdollista, koska hintojen nousupaineet olivat vähäiset ja julkisen talouden tila ja palkat kehittyivät suotuisasti. Lisäksi rahapolitiikkatavoitteiston uskottavuus on vahvistunut monissa maissa ja erityisesti niissä, itsenäisiksi ja joissa on tehty suuria ponnisteluja joissa keskuspankit on muutettu lähentymisperusteiden perustamissopimuksessa EMUn osallistumisehdoksi saavuttamiseksi. asetettujen - Käytännössä kaikkien maiden hallitukset ovat ryhtyneet huomattaviin toimenpiteisiin julkisen talouden vakauttamiseksi vuosina 1996-97. Vaikka jotkut maat ovat jonkin verran turvautuneet kertaluonteisiin toimenpiteisiin, joita on täydennettävä julkisen talouden tilaan pysyvästi vaikuttavin ja huomattavasti kohentumassa. Lisäksi edellytykset julkisen talouden vakauttamiseksi keskipitkällä aikavälillä paranivat, kun Dublinin Euroopp»-nouvostossa päästiin poliittiseen yhteisymmärrykseen vakaus- ja kasvusopimuksesta. talous on rakenteeltaan selvästi toimenpitein, julkinen / It - Useimmissa maissa työehtosopimukset ovat entistä useammin olleet yleislinjojen suositusten suuntaisia. Keskimääräiset nimellispalkkakustannus työntekijää kohti nousi yhteisössä 3l/« prosenttia vuonna 1996, ja palkkojen odotetaan nousevan keskimäärin noin 3 prosenttia vuonna 1997. Kun tuottavuuden pitkän aikavälin keskimääräinen kasvuvauhti on noin 2 prosenttia, tämä ei vaaranna hintavakaustavoitetta eikä reaalipalkan vuosimuutosten olisi jäätävä riittävästi alle tuottavuuden muutostrendin, jotta investointien kannattavuus paranisi yhteisössä. jonka mukaan tavoitetta, Entistä tasapainoisemmasta talouspolitiikan yhdistelmästä koko yhteisössä on jo ollut merkittävää hyötyä. Vuonna 1995 tapahtuneet valuuttakurssivääristymät on pääasiassa saatu korjattua, ja valuuttakurssimekanismissa olevat valuutat ovat vakautuneet. Pitkät korot ovat alentuneet ja maiden väliset korkoerot ovat kaventuneet. Kaikkein selvimmin obligaatioiden tuotto on laskenut maissa, joissa julkisen talouden lähentymisnäkymät ovat kohentuneet eniten. Huhtikuun 1995 ja maaliskuun 1997 välisenä aikana 10 vuoden viitelainojen korko laski 440 - 550 pistettä Espanjassa, Italiassa, Portugalissa ja Ruotsissa. Myös muissa jäsenvaltioissa obligaatioiden tuotto laski huomattavasti vuosina 1995 ja 1996 niiden onnistuttua irrottautumaan merkittävästi Yhdysvaltojen pitkien korkojen kehityksestä. Taulukko 1 Parantunut talouspolitiikan yhdistelmä Reaaliset efektiiviset valuuttakurssit1} (yksikkötyö kustannukset) (1993 =100) Korkojen muutos huhtikuusta 1995 Lyhyet korot3) Pitkät korot4) Suhdanne- korjatun rahoitus aseman muutos Nimellinen työvoima kustannus työntekijää kohden (% vuosimuutos) Reaaliset yksikkötyö kustannukset^ (% vuosimuutos) 1996 1997 1996 1997 1996 1997 maaliskuu 1997 -2. 0 -2. 3 -1. 3 Ql 1997 101. 2 102. 4 96. 7 123. 4 93. 8 99. 6 97. 6 101. 6 97. 3 Q2 1995 109. 1 104. 7 106. 8 112. 5 94. 1 103. 8 92. 9 82. 5 105. 4 maaliskuu 1997 -1. 8 -3. 3 -1. 4 -5. 4 -3. 5 -4. 4 -1. 1 -3. 4 -1. 5 -5. 0 -2. 2 -2. 2 -5. 5 -1. 6 1. 0 0. 2 0. 3 1. 7 2. 3 1. 2 0. 2 0. 6 1. 5 1. 8 1. 6 1. 7 4. 6 1. 7 B DK D EL E F IRL I NL A P FIN S UK EUR 1} 23 teollisuusmaan valuuttoihin nähden. 2) 9 EU:n ulkopuolisen teollisuusmaan valuuttoihin nähden. 3) 3-kuukauden pankkien välinen korko. 4) 10 vuoden viitelaina. ** BKT-deflaattorilla puhdistetut nimelliset yksikkötyökustannukset. Lähde: Komissio, kevään 1997 talousennuste. 105. 4 103. 9 117. 1 96. 2 95. 1 100. 12) 99. 6 106. 8 114. 4 110. 3 108. 9 101. 92) -1. 6 -5. 3 -3. 3 -4. 4 -1. 0 -2. 9 -4. 6 -0. 5 -1. 1 -4. 5 -2. 4 -2. 5 1. 0 0. 5 1. 6 0. 8 2. 2 1. 2 0. 7 -0. 4 3. 6 -0. 2 1. 1 0. 9 -0. 7 0. 6 1. 2 1. 3 1. 8 3. 1 2. 5 11. 7 4. 6 2. 6 2. 7 5. 5 1. 2 1. 9 6. 5 3. 2 7. 4 3. 6 3. 5 2. 6 3. 4 2. 3 9. 4 2. 6 2. 5 4. 1 4. 9 2. 7 1. 8 5. 0 3. 0 4. 8 4. 2 3. 2 -1. 4 -0. 3 -1. 1 1. 1 -0. 6 -0. 4 -2. 5 -0. 1 -1. 1 -1. 5 0. 7 0. 3 4. 6 -0. 9 -0. 7 -1. 0 -0. 6 -1. 9 0. 6 0. 6 -0. 8 -1. 4 0. 9 -0. 6 -1. 9 -0. 7 0. 3 -0. 1 -0. 2 -0. 6 Vaikka takaisku saatetaan kokea, jos julkisen talouden tavoitteiden uskottavuus heikkenisi, entistä paremmin tasapainoon tähtäävä talouspolitiikka tukee nyt suotuista kierrettä, jossa julkisen talouden vakauttamisesta on seurannut alhaisemmat korot, mikä parantaa talouden kasvunäkymiä ja pienentää julkisyhteisöjen korkomenoja. Tasapainoisen talouspolitiikan ansiosta talouden toimijoiden luottamus on parantunut ja taloudellinen toimeliaisuus on vähitellen lisääntynyt. 1. 2 Taloudenn elpyminen syynä oli Vuoden 1995 loppupuoliskolla kysynnän kasvu hidastui ja talouden toimijoiden luottamus heikkeni, mihin pääasiallisena talouspolitiikan uskottavuusongelmista johtunut epäsuotuisa korko- ja valuuttakurssikehitys, mutta sen jälkeen talous on alkanut uudelleen elpyä. Vakaalta pohjalta lähtenyt elpyminen, joka alkoi vuoden 1993 puolivälissä ja joka pysähtyi tilapäisesti vuonna 1995, on nyt siirtymässä toiseen vaiheeseensa. Talous kasvoi l'/i prosentin vuosivauhtia vuoden 1996 alkupuoliskolla suuresta varastojen muutoksesta huolimatta. Odotusten mukaisesti kasvuvauhti kiihtyi noin 2xk prosenttiin vuoden 1996 jälkipuoliskolla. jäsenvaltioiden joidenkin Lyhyellä aikavälillä elpymisen odotetaan vahvistuvan vähitellen. Talouden toimijoiden luottamus parani huomattavasti loppuvuonna 1996 ja alkuvuonna 1997. Talouden tarjontapuolen olosuhteet ovat myönteiset talouden toimeliaisuuden ja työpaikkojen luomisen lisääntymiselle kestävällä tavalla, ja kysyntänäkymät ovat parantumassa. ja vakaat Tarjontapuolella maltillisten palkankorotusten ja investointien hyvien kannattavuu snaky mien kannalta talouden perustekijät ovat jopa paremmat kuin ne olivat nopean kasvun kautena 1986-90 ja elpymisen ensimmäisen jakson aikana 1994 ja alkuvuonna 1995. Maltillista palkkakehitystä tukevat vaimeat tähtäävän politiikkayhdistelmän vahvistuneeseen uskottavuuteen ja työvoimamarkkinoiden toimivuuden lisäämispyrkimyksiin useissa jäsenvaltioissa. Reaalipalkat ovat nousseet kohtuullisesti suhteessa tuottavuuteen ja investointien keskimääräinen tuottavuus yhteisössä on nyt korkeampi kuin kertaakaan 1960-luvun jälkeen. Vaikka reaalikorot ovat myös korkeammalla kuin 1960-luvulla, kannattavuuden nykyinen ja odotettu taso tarjoaa hyvän pohjan investointien voimakkaalle elpymiselle kysyntänäkymien parantuessa. liittyvät vakauteen inflaatio-odotukset, jotka Kysyntäpuolella elpymisen odotetaan olevan laajapohjaista ja tasapainoista. Yhteisön sisäistä kysyntää edistää aiempaa suotuisampi rahapoliittinen ympäristö ja rahoitusmarkkinoiden tila. Myös kansainvälisen ympäristön näkymät ovat edelleen suotuisat. Kaiken kaikkiaan yhteisön ja kilpailukyky on parantunut vuoden 1995 jälkeen tapahtuneiden valuuttakurssimuutosten yhteisön yksikkötyökustannusten vähäisen nousun ansiosta. Viennin kasvun odotetaan kiihtyvän, mikä johtuu sekä suuresta yhteisön ulkopuolelle suuntautuvasta viennistä että yhteisön sisäisen kaupan kasvusta sisäisen kysynnän voimistuessa. Yksityisen kulutuksen kasvua ylläpitävät maltilliset reaalipalkankorotukset, vähitellen kohentuvat työllisyysnäkymät ja varovaisuussyistä tapahtuvansäästämisen väheneminen. Kun kapasiteetin käyttöaste kasvaa, kohentuneet kysyntänäkymät, liiketoiminnan hyvä kannattavuus ja alhaiset korot lisäävät laiteinvestointeja. Alhaiset pitkät korot ja tulojen kasvu johtanevat rakennusinvestointien kasvun asteittaiseen kiihtymiseen. Näillä edellytyksillä tuotannon kasvun odotetaan kiihtyvän ja saavuttavan suurin piirtein trendinsä mukaisen kasvuvauhdin vuonna 1997 ja ylittävän sen vuonna 1998. Vakavin uhka näille näkymille on epäilysten mahdollinen herääminen siitä, saavuttavatko hallitukset julkisen talouden hoidolle asettamansa tavoitteet vuonna 1997. Tällaiset epäilykset voisivat aiheuttaa korkoihin ja valuuttakursseihin kohdistuvia paineita, joista saattaisi olla vahingollisia seurauksia tuotannon, investointien ja työllisyyden kannalta. Lisäksi epävarmasta työllisyystilanteesta huolestuneet kuluttajat saattavat pidättäytyä uusista hankinnoista odotettua enemmän. Toisaalta kun alhaisempien korkojen myönteiset vaikutukset vähitellen näkyvät ja jos viimeaikainen luottamuksen parantuminen jatkuu, kulutuksen kasvun ja työllisyyden paranemisen "itseäänruokkiva" vaikutus saattaa johtaa myönteisempään tulokseen. 1. 3 Vähitellen kohentuvat työllisyysnäkymät Työllisyyden kasvu, joka yleensä reagoi tuotannon kasvun muutoksiin tietyllä viiveellä, koki useimmissa maissa takaiskun alkuvuonna 1996. Taloudellisen toimeliaisuuden vahvistuessa kokonaistyöllisyys yhteisössä kääntyi hitaaseen nousuun vuoden 1996 jälkipuoliskolla. Nämä trendit näkyivät työttömyyden muutoksissa. Keskimääräinen työttömyys tasaantui vuoden 1996 alkupuoliskolla ja on sittemmin hieman laskenut. Trendit kuitenkin vaihtelivat huomattavasti jäsenvaltioittain. Työttömyysaste oli laskusuunnassa loppuvuonna 1996 ja alkuvuonna 1997 kaikissa maissa, joissa taloudellinen toimeliaisuus lisääntyi hyvää vauhtia. Näitä maita olivat Yhdistynyt kuningaskunta, Suomi, Irlanti, Alankomaat ja Tanska. Sitä vastoin työttömyys kasvoi edelleen Saksassa, Ranskassa ja Ruotsissa samaan aikaan, koska elpyminen oli yhä varovaista ja joissakin tapauksissa oli työttömien määrää kasvattavia erityisiä tekijöitä. Taloudellisen toimeliaisuuden elpymisen seurauksena syntyy vähitellen uusia työpaikkoja. Kuitenkin myös työvoima kasvaa, ja työttömyys laskee todennäköisesti vain vähitellen vuonna 1997 ja jonkin verran nopeammin vuonna 1998. Työttömyyden korkea taso on merkki kasvuun ja työllisyyteen tähtäävän talouspolitiikan linjan jatkamisen ja lujittamisen tarpeesta yhteisössä. Vakaa ja investointeja edistävä talouspolitiikan yhdistelmä on tarpeen, jotta voidaan varmistaa kestävä talouskasvu ja työpaikkojen syntyminen keskipitkällä aikavälillä, mikä voisi taata työttömyyden selvän vähenemisen ja vähitellen käyttää yhteisössä olevan käyttämättömän työvoimareservin suurta potentiaalia. Kestävän talouskasvun aikaansaamisessa ja työpaikkojen luomisessa myönteisiä ja selvästi useimpia muita yhteisön jäsenvaltioita parempia tuloksia on saatu Tanskassa, Irlannissa, Luxemburgissa ja Alankomaissa, joissa harjoitettu talouspolitiikka ja palkkakehitys ovat jo jonkin aikaa olleet suunnilleen yleislinjojen mukaista. Työmarkkinaosapuolten kanssa käyty tiivis ja tehokas vuoropuhelu on myös vaikuttanut tähän suotuisasti. Nämä maat ovat myös saaneet julkisyhteisöjen alijäämän alle Maastrichtin sopimuksessa viitearvon eli 3 % suhteessa BKT:hen. 1. 4 Työmarkkinaosapuolten kanssa käytävä vuoropuhelu Vuoden 1996 yleislinjoissa työmarkkinaosapuolten kanssa. Sitä olisi mahdollisuuksien mukaan ja vallitsevien käytäntöjen mukaisesti. komissio aikoi tiivistettävä myös todettiin, että lisätä vuoropuhelua tasolla kansallisella Komissio on jatkanut työmarkkinaosapuolten kanssa käymäänsä vuoropuhelua Euroopan tasolla luottamussopimuksen mukaisesti, jota alunperin ehdotti puheenjohtaja Santer. Euroopan työmarkkinaosapuolet sopivat sitoutumisesta toimimaan tiettyjen asioiden puolesta. Näitä olivat nuorisotyöttömyyden lievittäminen, elinikäinen oppiminen ja rakennerahastojen aiempaa parempi hyödyntäminen työpaikkojen luomiseksi kasvuun ja työllisyyteen tähtäävässä taloudellisessa ympäristössä. Talouspolitiikan yleislinjoissa esitetystä talouspoliittisesta strategiasta päästiin merkittävään yhteisymmärrykseen. Työmarkkinaosapuolet olivat yhtä mieltä siitä, että EMUn loppuunsaattaminen on erittäin tärkeää ja että uskottavuuden takaamiseksi perustamissopimuksen ehdot on täysin täytettävä. Strategian ytimenä on tarve parantaa kilpailukykyä ja edistää kasvua, joka perustuu lähinnä työllisyyttä parantaviin laajennusmvestomteihin. On myös harjoitettava aktiivisempaa ja tehokkaampaa työvoimapolitiikkaa, jotta voidaan lisätä kannustimia ja huolehtia siitä, että ihmiset voivat hyödyntää näin luodut työmahdollisuudet. 1996 lisäämisestä joustavuuden työmarkkinaosapuolet käynnistivät tammikuussa 1996 Saksassa hallitus ja työpaikkojen luomiseksi yhteisen ohjelman, jonka tavoitteena on puolittaa työttömyys vuoteen 2000 mennessä, mutta aloite ei ole edistynyt toivotulla tavalla. Irlannissa solmittiin uusi kolmiosainen sopimus (Partnership 2000), joka ulottuu vuoteen 2000. Itävallassa työmarkkinaosapuolten välistä koordinointia lisättiin Maastrichtin lähentymisperusteiden saavuttamiseksi. Italiassa sovittiin työsopimuksiin, osa-aikatyön kannustimien syyskuussa laajenemismahdollisuuksien parantamisesta ja yhteensovitetusta toiminnasta yritystoiminnan edistämiseksi heikommin kehittyneillä alueilla. Espanjassa sopivat erityiskysymyksistä tapauskohtaisesti, ja alkuvuonna 1997 sovittiin työsuojelulainsäädännön uudistuksesta. Portugalissa tehtiin ns. strateginen sopimus, joka koski useita kysymyksiä, mm. työllisyyttä, koulutusta, sosiaaliturvaa, verouudistusta, tulopolitiikkaa, kilpailukykyä, tuottavuutta ja julkisen hallinnon uudistamista. Muissa maissa, kuten Alankomaissa ja Tanskassa, joissa pitkäaikainen yhteiskunnallinen konsensus on suotuisalle talouskehitykselle, työmarkkinaosapuolten kanssa käytävä vuoropuhelu on jatkunut kussakin maassa muotoutuneiden käytäntöjen mukaisesti. tarjonnut pohjan suhteellisen työmarkkinaosapuolet 2. Hinta- ja valuuttakurssivakaus 2. 1 Hintavakaus parempiin kehotettiin koko yhteisöä Vuoden 1996 yleislinjoissa inflaation tuloksiin hillitsemisessä vuonna 1(J97 verrattuna edellisvuoteen, jolloin inflaation arvioitiin olleen 2'/2 (Belgia, prosenttia. Yleislinjoissa suositeltiin, että maissa, joissa inflaatio oli alle 2 prosenttia Saksa. Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta ja Suomi) tai vain vähän yli 2 prosenttia (Tanska ja Irlanti), tavoitteena olisi tämän kehityksen vahvistaminen keskipitkällä aikavälillä. Ruotsissa, jossa inflaatio on merkittävästi hidastunut, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa saavutetun inflaatio oli noin 3 prosenttia ja hidastumassa, tuloksen vahvistamiseen. Espanjaa, Portugalia ja Italiaa kehotettiin hidastamaan inflaatiota alle 3 prosenttiin vuonna 1997. Kreikassa inflaation hillitsemistä on jatkettava ja talouspolitiikan olisi tähdättävä tehostettava. Koko yhteisössä inflaatio hidastui suurin piirtein odotusten mukaisesti 2,4 prosenttiin vuonna 1996. Viimeisimmät trendit viittaavat tilanteen kohentumiseen vuonna 1997. Kuten komission vuoden 1996 taloudellista lähentymiskehitystä käsittelevässä kertomuksessa kuvataan, inflaation yleinen hidastuminen johtui useista tekijöistä. Näitä olivat hintavakauteen tähtäävä rahapolitiikka, hintavakauteen tähtäävän talouspolitiikan entistä suurempi uskottavuus, entistä maltillisempi palkkakehitys, mm. sisämarkkinoihin liittyvät kasvaneet kilpailupaineet, finanssipoliittisten paineiden vähentyminen ja joissakin maissa aiemmin heikentyneen valuutan vahvistuminen. Myös merkittävänä tuotantokuluna ja alhaisena kotimaisena kysyntänä ilmenevät suhdannetekijät olivat useassa tapauksessa inflaatiota hidastavia syitä. Tuoreimpien YKHI-tietojen1 perusteella Belgiassa, Tanskassa, Saksassa, Ranskassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Itävallassa ja Suomessa inflaatio oli noin 2 prosenttia tai sen alle. Hintojen nousu pysyy todennäköisesti noin 2 'A prosentissa tai sen alle kaikissa näissä maissa vuonna 1997. Mainituissa maissa vuoden 1996 hidasta tukivat maltilliset palkankorotukset. Nimellinen palkkakustannus työntekijää kohden, mukaan lukien työnantajien sosiaaliturvamaksut, nousivat alle 3'A prosenttia ja joissakin maissa jopa alle 2 prosenttia. inflaatiota Vuoden 1997 hintavakausnäkymiä vahvistavat maltillisten palkankorotusten odotukset. Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Alankomaissa, Suomessa ja Itävallassa nimellinen palkkakustannus työntekijää kohden nousee 3 prosenttia tai vähemmän vuonna 1997. Tanskassa hiljattain tehdyn palkkaratkaisun seurauksena työkustannukset nousevat todennäköisesti noin 3 Vi prosenttia vuodessa seuraavan kahden tai kolmen vuoden kuluessa, elleivät palkkaliukumat kasva. Taulukko 2 Inflaatiokehitys (% vuosimuutos) YKHI Yksityisen kulutuksen deflaattori 1994 199S 1996 jouluk. 961' helmik. 971' B DK D EL E F IRL 1 L NL A P FIN S UK EUR 3. 2 1. 8 2. 7 10. 8 4. 8 2. 1 2. 6 4. 6 2. 3 2. 7 2. 9 4. 8 1. 4 3. 0 2. 5 3. 3 1. 6 2. 1 1. 9 9. 3 4. 7 1. 7 2. 0 5. 8 0. 7 0. 9 1. 3 4. 2 0. 2 2. 4 2. 6 2. 0 2. 1 1. 8 8. 3 3. 6 1. 8 1. 7 4. 3 1. 9 2. 0 2. 0 3. 1 1. 2 1. 2 2. 8 1. 8 1. 9 1. 2 7. 9 3. 6 2. 1 4. 0 1. 2 1. 5 1. 8 2. 9 1. 5 0. 8 1. 9 2. 1 1. 3 7. 6 3. 4 2. 0 3. 5 1. 3 1. 5 1. 8 3. 0 1. 0 0. 8 Nimellinen työvoimakustannus H | työntekijää kohden 1994 1995 1996 4. 6 3. 8 3. 4 12. 2 2. 2 2. 2 2. 6 2. 9 4. 0 2. 4 3. 4 10. 7 3. 5 4. 8 3. 6 2. 3 3. 6 3. 6 12. 5 2. 2 2. 3 0. 7 4. 8 2. 2 2. 0 3. 7 2. 5 4. 3 2. 9 2. 4 1. 8 3. 1 2. 5 11. 7 4. 6 2. 6 2. 7 5. 5 1. 6 1. 2 1. 9 6. 5 3. 2 7. 4 3. 6 helmik. 97 t/t-12 2. 0 2. 0 1. 6 6. 5 2. 5 1. 7 1. 7 2. 3 1. 5 1. 6 1. 5 2. 4 0. 6 1. 1 2. 0 " Kahdentois verrattuna keskiarvoo Lähde: Komi 3. 0 ïta yhde edeltäne n. äsio (kevj iän 1997 talousenn uste). 2. 7 nmukaist iden 12 2. 4 etun kuu kuukaud 2. 3 kausi-ind in yhdeni 2. 0 3. 3 3. 5 îksin aritmeettinen keskiarvo nukaistetun kuukausi-indeksin 3. 1 Hintavakauteen tähtäävän talouspolitiikan uskottavuus on hyvä mainituissa maissa. Vuoden 1996 lukujen ja vuotta 1997 koskevien perusteella arvioiden näyttää että kaikissa näissä maissa hintavakautta vahvistetaan 1996 esitetyn mukaisesti. vuoden yleislinjoissa suosituksen siltä, Ruotsissa inflaatio hidastui jyrkästi vuonna johtui 1996. Tämä osaksi tilapäisistä tekijöistä, kuten ruuan arvonlisäveron alentamisesta tammikuuta alkaen 1. 1996 kruunun ja Yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit. Inflaatio lasketaan YKHI:n kahdentoista viime kuukausi- indeksin (maalisk. 1996 - helmik. 1997) aritmeettisen keskiarvon muutoksena verrattuna edeltäneiden 12 kuukauden kuukausi-indeksin keskiarvoon (maaliskuu 1995 - helmikuu 1996). Irlannin osalta komission arvio perustuu nerjännesvuositietoihin. 6 huomattavasta vahvistumisesta. Viimeaikainen kehitys viittaa siihen, että hintojen nousu jatkuu hitaana. Työntekijää kohden lasketut palkkakustannukset nousivat kuitenkin vuonna 1996 noin 7,4 prosenttia, mikä ei selvästikään ole sopusoinnussa hintavakauden, kasvun ja keskipitkän aikavälin työllisyyden säilyttämispyrkimysten kanssa. Hiljattain solmittujen työehtosopimusten mukaan palkat eivät nouse yhtä paljon, mutta kun palkkaliukumat otetaan huomioon, työntekijää kohden lasketut työkustannukset saattavat silti kuitenkin nousta lähes 5 prosenttia vuonna 1997. Yleislinjasuositusten toteuttamiseksi ja hintavakauden vahvistamiseksi nimellispalkkojen nousun olisi selvästi hidastuttava Ruotsissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa punnan merkittävä vahvistuminen loppuvuonna 1996 ja alkuvuonna 1997 hillitsi hintapaineita alkuvuonna 1997. Toisaalta kulutuksen kasvu oli vahvaa ja tuotantokuilu oli nopeasti umpeutumassa. Työttömyys on vähentynyt nopeasti tasolle, jolla aiemman kehityksen perusteella palkkapaineet kääntyvät nousuun. Niinpä vaikka inflaation odotetaankin hidastuvan hieman ja työntekijää kohti laskettujen nimellispalkkakustannusten ennustetaan kasvavan noin 4 prosenttia vuonna 1997, ei synkempää kehitysvaihtoehtoa voida sulkea pois. Maan viranomaisten on seurattava tilannetta tarkasti, jotta hintojen ja palkkojen nousukierrettä ei pääsisi syntymään, mikäli inflaation hidastumiskehitystä halutaan vahvistaa. Portugalissa inflaatio hidastui 3 prosenttia vuositasolla helmikuuhun 1997 mennessä (12 kuukauden muutos edellisestä 12 kuukaudesta, YKHI). Helmikuussa 1997 inflaation muutos edellisen vuoden vastaavasta kuukaudesta oli 2,4 prosenttia YKHI:n mukaan. Inflaation hidastumista edistäviä tekijöitä ovat alhaisemmat nimellispalkankorotukset ja yhteisön keskiarvoa jatkuvasti suurempi työn tuottavuuden kasvu. Espanjassa inflaatio on laskusuunnassa ja tuoreimman tiedon mukaan se oli hidastunut 2,5 prosenttiin, kun YKHIn mukainen inflaation vuosivauhti oli ollut 3,4 % helmikuussa 1997 Koska rahapolitiikasta vastaavat viranomaiset ovat jatkuvasti toimineet määrätietoisesti inflaation torjunnassa ja koska maltillinen palkkakehitys jatkuu hyvin todennäköisesti, Espanja saa inflaation hitaaksi vuonna 1997. Italiassa inflaatio on hidastunut jyrkästi vuoden 1996 aikana ja alkuvuonna 1997 (vuositasolla inflaatio edelleen 3,5 %, mutta tuoreimpien tietojen mukaan 2,3 %). Inflaation hillitsemistä on edistänyt vakauteen tähtäävä rahapolitiikka, aiempaa lievästi maltillisempi palkkakehitys ja liiran huomattava vahvistuminen vuoden 1995 puolivälin jälkeen. Työntekijää kohti laskettujen nimellispalkkakustannusten kasvun odotetaan hidastuvan hieman, mutta olevan silti lähes 5 prosenttia vuonna 1997. Tästä huolimatta vakaan liiran ja käyttökatteisiin kohdistuvien paineiden ansiosta hallituksen tälle vuodelle asettama 2. 5 prosentin inflaatiotavoite kuluttajahintaindeksin keskiarvona laskettuna on mahdollisuuksien rajoissa. Kaikissa kolmessa maassa vuoden 1996 yleislinjojen suositus aiotaan toteuttaa, ja inflaation odotetaan jäävän jonkin verran 3 prosentin tavoitearvon alle. Kreikassa inflaation hillitsemispyrkimyksiä on jatkettu ja tehostettu vuoden 1996 yleislinjojen suosituksen mukaisesti. YKHI:n mukainen vuotuinen inflaatiovauhti hidastui 7,6 prosenttiin (12 viime kuukauden muutos edellisistä 12 kuukaudesta), ja viimeisin YKHI kuukausiarvo oli 6,5 prosenttia (helmikuu 1997/helmikuu 1996). Jatkuvia ponnisteluja tarvitaan, jotta hallituksen 4,5 prosentin inflaatiotavoite (KHI) saavutetaan vuoden loppuun mennessä, 2. 2 Valuuttakurssivakaus Vuoden 1996 yleislinjoissa toistettiin, että kaikkien jäsenvaltioiden on edelleen pidettävä valuuttapolitiikkaansa yhteistä toteutetaan Euroopan etua koskevana asiana, valuuttajärjestelmässä. Yleislinjoissa suositeltu politiikka myötävaikuttaisi siihen, että valuuttakurssit yhteisössä vakautuisivat suhteessa toisiinsa ja että valuuttakurssimekanismin ulkopuolella vielä olevat maat voisivat siihen liittyä. jota Vuodesta 1995 lähtien aiempaa paremmin tasapainoon tähtäävä talouspolitiikka yhteisössä, julkisen talouden hoidon kasvanut uskottavuus useissa jäsenvaltioissa ja Yhdysvaltain dollarin vahvistuminen olivat tekijöitä, joiden ansiosta valuuttakurssit yhteisössä vakautuivat suhteessa suhteellisen hyvää toisiinsa. Dollarin valivistuminen heijasteli Yhdysvaltain suhdannevaihetta sekä muutoksia Yhdysvaltain ja yhteisön talouspolitiikan yhdistelmässä. Politiikan parantuneen uskottavuuden ansiosta Italian liira, Ruotsin kruunu ja moni muu valuutta vahvistui lähes tai täysin entiseen arvoonsa Saksan markkaan nähden. Englannin punta vahvistui selvästi useimpiin ERM-valuuttoihin nähden loppuvuonna 1996 ja alkuvuonna 1997, minkä taustalla oli dollarin vahvistuminen, merkittävä talouskasvu ja korkojen nousuodotukset. Keväällä 1995 tapahtunut Saksan markan ja siihen tiiviisti kytkettyjen valuuttojen yliarvostus on purkautunut. talouden Suomi liittyi EMS:n valuuttakurssimekanismiin (ERM) 14. lokakuuta ja Italia 25. marraskuuta 1996. Mekanismiin kuuluu nyt 12 jäsenvaltiota. Ainoastaan Kreikka, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sen ulkopuolella. Valuuttakurssimekanismin vahvimman ja heikoimman valuutan välinen kurssiero kaventui vähitellen noin 2 prosenttiin syyskuun lopussa 1996. Sittemmin ero kasvoi, kun Irlannin punta vahvistui merkittävästi muihin ERM-valuuttoihin nähden. Tämä johtui kolmesta tekijästä, jotka olivat Englannin punnan ja Yhdysvaltain dollarin vahvistuminen ERM-valuuttoihin nähden, Irlannin talouden hyvä suhdannevaihe, joka ei ole johtanut budjettipolitiikan kiristämiseen, ja voimakkaaseen kasvuun liittyvät aiempaa korkeammat korot. Kaikki muut ERM-valuutat pysyivät kapeissa vaihteluväleissään toisiinsa nähden. Kaiken kaikkiaan valuuttojen vakaus ERM. ssä on säilynyt ja vahvistunut vuoden 1996 yleislinjojen hyväksymisen jälkeen. 3. Tasapainoinen julkinen talous 3. 1 Vakauttamispyrkimysten vauhti ja laajuus Vuoden 1996 yleisohjeissa painotettiin, että yhteisön jäsenvaltioiden julkisen talouden yleisesti epätyydyttävän tilan olisi johdettava siihen, että jäsenvaltiot tarkistavat ja tarvittaessa lujittavat vakauttamissuunnitelmiaan. Neuvosto suositteli, että lähes kaikki jäsenvaltiot pyrkisivät alentamaan julkisyhteisöjen rahoitusalijäämän enintään 3 prosenttiin suhteessa BKT. hen vuonna 1997, mikä olisi askel kohti tasapainoisempaa rahoitusasemaa keskipitkällä aikavälillä. taloutensa vakauttamisohjelmat ja Yleislinjoissa todettiin, että Tanskan ja Irlannin, jotka jo olivat saavuttaneet 3 prosentin viitearvon, olisi edettävä kohti kunnianhimoisempia keskipitkän aikavälin tavoitteita. Tanska lähentymisohjelmassaan. Saksaa, esitti tällaiset tavoitteet toukokuussa 1996 julkaistussa Ranskaa, Itävaltaa, Suomea, Ruotsia ja Alankomaita kehotettiin määrätietoisesti toteuttamaan tarvittaessa tehostamaan niitä tavoitteiden julkisen saavuttamisen varmistamiseksi. Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli tärkeää ryhtyä talouden menojen pitämiseksi suunnitellulla tasolla 3 prosentin toimenpiteisiin julkisen ja Portugalissa oli niiden tavoitteeseen pääsemiseksi vuonna 1997. Espanjassa suunnitelman määrätietoinen koskevan lähentymisohjelmissa toteuttaminen toimenpiteisiin ryhtymään huomattaviin vakuuttaakseen julkista talouttaan suunnitellusti ja edelleen sitäkin paremmin. Kreikassa laaja- alaisten ponnistelujen jatkaminen oli tarpeen. talousarviota kehotettiin tarpeen. esitetyn Italiaa Rahoitusasema vuonna 1996: Kaikki jäsenvaltiot Saksaa lukuun ottamatta edistyivät julkisen talouden alijäämän pienentämisessä vuonna 1996. Vuonna 1996 alijäämä pieneni keskimäärin yhteisössä 4,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun vastaava luku edellisenä vuonna oli ollut 5,0 prosenttia. Tämä onnistui suhdannetilanteen heikentymisestä huolimatta, mikä vaikutti haitallisesti verotuloihin ja julkisiin menoihin. Yhteisön suhdannekorjattu rahoitusasema parantui keskimäärin 1 prosenttiyksikön verran suhteessa BKT:hcn komission arvioiden mukaan2, mikä oli paljon suurempi kuin edellisten vuosien pieneneminen (taulukko 3). Suhdannekorjattu alijäämä oli pienentynyt merkittävästi vuonna 1996 suurimmassa osassa jäsenvaltioita. Niistä maista, joista neuvosto vuonna 1996 antoi liiallista alijäämää koskevan päätöksen, ainoastaan Saksa ei onnistunut edistymään merkittävästi suhdannetasoitetun alijäämän supistamisessa vuonna 1996. Taulukko 3 Julkisyhteisöjen toteutuneen ja suhdannekorjatun rahoitusaseman muutos (% BKT:sta) Julkisyhteisöjen toteutunut rahoitusasema (taso) 1995 1994 -5. 1 -3. 6 -2. 4 -12. 1 -6. 3 -5. 6 -1. 7 -9. 6 2. 9 -3. 4 -4. 6 -6. 4 -6. 2 -10. 3 -6. 8 -5. 5 B DK D2) EL E F IRL I L NLJ) A P FIN S LK EUR 1996 -3. 4 -1. 6 -3. 8 -7. 4 - 44 -4. 1 -0. 9 -6. 7 1. 8 -2. 4 -3. 9 -4. 1 -2. 6 -3. 6 -4. 4 -4. 3 -4. 1 -1. 9 -3. 5 -9. 2 -6. 6 -4. 8 -2. 0 -7. 0 1. 7 -4. 0 -5. 3 -6. 0 -5. 1 -7. 9 -6. 1 -5. 0 Toteutuneen rahoitusaseman muutos Suhdannekorjatun rahoitusaseman muutos 1994 2. 3 0. 3 1. 0 2. 1 0. 4 0. 0 0. 7 0. 3 1. 3 -0. 2 -0. 2 0. 4 1. 8 2. 0 1. 0 0. 7 1995 1. 0 1. 7 -1. 1 2. 9 -0. 3 0. 8 -0. 3 2. 6 -1. 2 -0. 6 -0. 7 0. 4 1. 1 2. 4 0. 7 0. 5 1996 0. 7 0. 3 -0. 3 1. 8 2. 2 0. 7 1. 1 0. 3 0. 1 1. 6 1. 4 1. 9 2. 5 4. 3 1. 7 0. 7 1994 2. 0 -1. 0 0. 8 2. 0 0. 6 -0. 4 0. 1 -0. 1 -0. 7 -0. 3 1. 3 -0. 1 0. 2 0. 1 0. 2 1995 1. 0 1. 3 -0. 9 2. 9 -0. 6 0. 5 -2. 4 2. 0 -0. 3 -0. 5 0. 5 -0. 6 0. 6 0. 4 0. 3 1996 1. 0 0. 2 0. 3 1. 7 2. 3 1. 2 0. 2 0. 6 1. 5 1. 8 1. 6 1. 7 4. 6 1. 7 1. 0 1) Positiivinen etumerkki merkitsee rahoitusaseman kohentumista ja negatiivinen etumerkki heikentymistä 2) Poislukien liittohallituksen arvioimat yhdistymiseen liittyvät varat ja velat vuonna 1995 (Treuhand, itäsaksalaiset asuntoyhtiöt ja Deutsche Kreditbank), yhteensä 229 mrd Saksan markkaa. 3) Poislukien sosiaaliperusteisten asuntoyhtiöiden uudistukseen liittyvät nettomäärältään 32,84 mrd guldenin satunnaiset kulut vuonna 1995. Lähde: Komissio (kevään 1997 talousennuste). Vuonna 1996 julkisyhteisöjen alijäämä oli alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen Tanskassa, Irlannissa ja Luxemburgissa. Tanskan alijäämä pieneni odotettua vähemmän eikä yltänyt lähentymisohjelmassa esitettyyn tavoitteeseen (1,0 % BKT:sta). Poikkeama johtui pääasiassa julkisten menojen kasvusta. Irlannissa julkisen talouden tila parani odotettua enemmän tulojen lisäännyttyä nopean talouskasvun ansiosta. Myönteisestä suhdannevaikutuksesta huolimatta, 2 Komission käyttämä suhdannetasoitusmenetelmä tuottaa tasoja, jotka ovat yleensä korkeampia verrattuna muihin suhdannekorjattujen menetelmiin, joita esim. OECD tai IMF käyttävät. Koska nämä erot liittyvät pääasiassa BKT:n potentiaalisen trendin arvioidun tason eroihin, suhdannetasoitetun alijäämän vuosimuutokset eivät yleensä vaihtele merkittävästi eri menetelmiä käytettäessä. varovainen, alijäämien koska on se 9 menojen kasvu ylitti kuitenkin huomattavasti hallituksen alkuperäisen tavoitteen jo toisena peräkkäisenä nykyisessä suhdannevaiheessa turvamarginaali epäsuotuisampien suhdannevaiheiden varalta, ei suhdannetasoitetun alijäämän pienentämisessä edistytty vuonna 1996. vuonna. Vaikka on ja varmistaa aiheellista kiristää budjettipolitiikkaa talouden nykyistä suurempi julkisen Sekä Alankomaat että Suomi onnistuivat pienentämään alijäämänsä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vaikka tätä helpotti suhteellisen nopea talouskasvu, se oli pääasiassa määrätietoisten vakauttamispyrkimysten tulosta. Belgia, Ranska, Itävalta, Portugali ja Ruotsi onnistuivat pienentämään alijäämänsä noin 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen tai sen alle. Näissä maissa julkista taloutta vahvistettiin huomattavasti vuonna 1996 ja useissa päästiin hallituksen tavoitetta parempaan tulokseen. Belgiassa alijäämä oli alkuperäistä tavoitetta suurempi (3,4 % suhteessa BKT:hen verrattuna 3 prosentin tavoitteeseen), mutta maa on edistynyt merkittävästi 3 prosentin viitearvon suuntaan. Ranskassa jäätiin hieman lähentymisohjelmassa asetetusta tavoitteesta (4,1 % suhteessa BKT:hen verrattuna 4 prosentin tavoitteeseen). Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa alijäämä pieneni 4,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kaikissa näissä maissa talouden julkisen vakauttamisohjelmat oli toteutettu määrätietoisesti yleislinjojen suosituksen mukaisesti. Saksa oli ainoa jäsenvaltio, jonka julkisyhteisöjen alijäämä suureni vuonna 1996. Epäsuotuisan suhdannetilanteen seurauksena alijäämä kasvoi 3,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen kun se vuonna 1995 oli 3,5 prosenttia. Menojen hillitsemispyrkimysten tehostamisesta huolimatta suhdannekorjattua alijäämää ei juuri onnistuttu pienentämään vuonna 1996. Useimmat budjettitoimenpiteistä, joista Saksassa sovittiin vuonna 1996, tulevat voimaan vuonna 1997. Italia onnistui vain vähän pienentämään julkisyhteisöjensä alijäämää, joka oli 6,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1996, kun se oli ollut 7,0 prosenttia vuonna 1995. Heikko tulos johtui osittain odotettua huonommasta suhdannetilanteesta ja poikkeamista talousarvion toteuttamisessa. Vuoden 1997 talousarviota hyväksyttäessä päätettiin kiihdyttää budjetin sopeutusvauhtia. Paikallishallinnon budjettikurin lisäämiseksi vuoden 1997 talousarvioon sisällytettiin merkittävän paljon uusia määräyksiä. Kreikan julkisen talouden alijäämä pieneni 7,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 1996. Tämä perustui suurelta osin korkomenojen pienenemiseen alentuneiden korkojen ansiosta ja vakaana pysyneeseen velan määrään suhteessa BKT:hen. Veropohjaa ei ole laajennettu odotusten mukaisesti, ja reaalisesti kulutusmenot ovat supistuneet vain vähän. julkisen talouden tilan kohentamisessa vuonna 1996, Velan ja BKT:n suhteen kehitys vuonna 1996: Vaikka jäsenvaltiot edistyivät laajasti ja merkittävästi talouden tasapainottomuus yhteisössä on yhä suurta. Tämän seurauksena velan ja BKT:n suhde nousi edelleen vuonna 1996. Koko yhteisössä keskimäärin velkasuhde nousi 71,2 prosentista vuonna 1995 73,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 1996. Velkasuhde kasvoi edelleen Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Velan ja BKT:n suhde oli 60 prosenttia tai alle ainoastaan Ranskassa, Luxemburgissa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joskin se oli laskusuunnassa useissa jäsenvaltioissa (taulukko 4). julkisen 10 Taulukko 4 Julkisyhteisöjen bruttovelka (% HKT. sui) 1995 1 I f | 1996 Taso Vuosi muutos Taso Vuosi muutos 1994 Taso julkisen Julkisen talouden kehitysnäkymät vuonna 1997: talouden Julkisen tervehdyttämispyrkimyksiä on tehostettu koko yhteisössä. Lähes kaikki jäsenvaltiot tähtäävät talouden alijäämän pienentämiseen siten, että se olisi enintään 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1997. Tällä pyritään saamaan julkinen talous lähes tasapainoiseksi keskipitkällä aikavälillä. Ainoa poikkeus on Kreikka, jossa * alijäämän pienentämiseen 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. hallitus tähtää 133. 5 72. 1 58. 1 111. 8 65. 7 52. 8 81. 5 124. 4 5. 9 79. 6 69. 3 66. 4 58. 8 78. 2 54. 2 134. 8 76. 2 50. 4 110. 4 63. 0 48. 4 87. 9 125. 1 5. 7 77. 3 67. 0 66. 7 59. 6 79. 0 50. 5 B DK*> D EL E F BRL I L NL A P FIN S UK EUR 1 julkisyhteisöjen 68. 1 -1. 3 -4. 1 7. 7 1. 4 2. 7 4. 4 -6. 4 -0. 7 0. 2 2. 3 2. 3 -0. 3 -0. 8 -0. 8 3. 7 130. 0 70. 2 60. 7 111. 8 69. 6 56. 2 72. 8 123. 7 6. 4 78. 5 70. 0 65. 6 58. 7 77. 7 54. 5 -3. 5 -1. 9 2. 6 0. 0 3. 9 1 3. 4 I -8. 7 1 -0. 7 0. 5 -1. 1 0. 7 -0. 8 -0. 1 -0. 5 0. 3 2. 0 etenemässä (Tanska, ja Niistä maista, joiden julkinen talous oli ylijäämäinen tai joiden alijäämä oli alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna Irlanti, Luxemburg, 1996 Alankomaat alijäämän Suomi), odotetaan pienenevän edelleen Tanskassa, Alankomaissa ja Suomessa. Nämä maat nykyisiä ovat siten keskipitkän kunnianhimoisempien aikavälin suuntaan. Tanskassa talouden odotetaan kehittyvän vuonna 1997 suotuisammin kuin toukokuussa 1996 julkaistussa lähentymisohjelmassa arvioitiin, ja tavoitteena on pieni ylijäämä. Vuoden 1997 talousarvioon sisältyy kuitenkin joitakin kertaluonteisia toimenpiteitä ja sitä tukee suotuisa suhdannetilanne. Tavoitteen saavuttaminen riippuu myös kyvystä harjoittaa tiukempaa kurinalaisuutta vuonna 1997 kuin edellisvuonna. Suomessa julkisen talouden odotetaan kääntyvän ylijäämäiseksi vuonna 1999. Vuoden 1997 tasaista talousarvio ja vuosille 1998-2001 sovitut valtion menokehykset tukevat alijäämän pienenemistä lähivuosina. 73. 2 3. 1 keskuspankissa, talletukset julkisyhteisöjen hallussa olevat muut kuin valtion joukkolainat ja valtionyhtiöihin liittyvä velka oli noin 16 % suhteessa BKT:hen vuonna 1996. Lähde: Komissio, kevään 1997 talousennuste. tavoitteiden julkisen 71. 2 Kaikissa muissa maissa Kreikkaa lukuun ottamatta on päätetty toimenpiteistä julkisen talouden alijäämän pienentämiseksi 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 1997. Lisäksi hallitukset ovat yleisesti sitoutuneet voimakkaasti ryhtymään lisätoimenpiteisiin, mikäli ne ovat tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi. Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Itävallassa, Portugalissa ja Ruotsissa 3 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi suunnitellut toimenpiteet merkitsevät sitä, että alijäämä pienenee vuonna 1997 edellisvuodesta noin 1 prosenttiyksiköllä tai sen alle suhteessa BKT:hen. Saksassa useimmista toimenpiteistä, jotka sisältyivät alkuvuonna 1996 esitettyyn kasvua, investointeja ja työpaikkoja lisäävään pakettiin, on sovittu ja ne käynnistyvät vuodesta 1997 alkaen. Hallitus on ilmoittanut, että lisätoimenpiteisiin ryhdytään, jos verotulot edelleen laskevat vuonna 1997. Ranskassa sosiaaliturvan rahoitus ei vastoin alkuperäisiä suunnitelmia tasapainotu vuonna 1997, mutta toimenpiteisiin on ryhdytty sosiaaliturvan rahoitusalijäämän pienentämiseksi ja julkisyhteisöjen rahoitusaseman pitämiseksi tavoitteen mukaisena vuonna 1997. Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa alijäämää aiotaan pienentää vuonna 1997 noin l'/t prosenttiyksiköllä edellisvuodesta. Espanjan hallitus on vahvistanut sitoutuneensa saavuttamaan 3 prosentin tavoitteen, ja lakiesitys menojen hillitsemisestä on hyväksytty ylitysten estämiseksi. Yhdistyneessä kuningaskunnassa alijäämän pienentämistä helpottaa tiukka menojen hillitseminen ja suhteellisen voimakkaan talouskasvun lisäämät verotulot. 11 Italia on päättänyt toimenpiteistä, joiden avulla on tarkoitus kohentaa julkisen talouden rahoitusasemaa erittäin huomattavasti vuonna 1997 3 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi. Koska vuonna 1996 toteutunut kehitys oli odotettua heikompaa, esitettiin maaliskuussa menoja karsiva lisätalousarvio. Kreikan lähentymisohjelma tähtää julkisen talouden 4,2 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 1997. Hallitus on päättänyt useista toimenpiteistä julkisten menojen karsimiseksi ja tavoitteen saavuttamiseksi. 3. 2 Vakauttamispyrkimysten sisältöjä kestävyys Vuoden 1996 yleislinjoissa täsmennettiin seuraavat julkisen talouden vakauttamista koskevat yleiset periaatteet: (i) menojen kasvun hillitseminen yleisen verotuksen lisäkiristämisen sijaan; tämä koskee eläkkeitä, (erveydenhoitokustannuksia ja tukia (ii) julkisten menojen suuntaaminen mahdollisuuksien mukaan tuottavaan toimintaan kuten perusrakenteisiin, työvoimaan ja aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin (iii) julkisten palvelujen tehostaminen; joissakin tapauksissa yksityistämisen ja käyttömaksujen lisäämisellä (iv) yleisen verotuksen lieventäminen, mutta edellyttäen, että julkisen talouden alijäämä on ensin saatu vakaalle lasku-uralle. Vuonna 1996 jäsenvaltioiden vakauttamispyrkimykset eivät aina olleet luonteeltaan yleislinjojen mukaisia. Julkisten menojen osuus BKT:sta pieneni useimmissa jäsenvaltioissa vuonna 1996, mutta kasvoi Tanskassa, jossa osuus oli jo korkeimpia yhteisössä, samoin kuin Ranskassa ja Italiassa. Veropaineet lisääntyivät vaihtelevalla voimakkuudella Tanskassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Portugalissa, Suomessa ja Ruotsissa (taulukko 5). Vuonna 1997 julkisen talouden vakauttamiseen pyritään pääasiassa menoja vähentämällä. l/i Menojen osuuden BKT:sta odotetaan yhteisössä keskimäärin pienenevän prosenttiyksiköllä tänä vuonna. Edellyttäen, että tämänhetkisiä menojen karsimissuunnitelmia noudatetaan ja talouskasvu elpyy odotusten suuntaisesti, julkisten menojen osuuden BKT:sta odotetaan pienenevän lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Verorasituksen odotetaan säilyvän ennallaan vuonna 1997. lähes 1 Vakauttamispyrkimysten pääpaino vuonna 1997 on useissa maissa siirtynyt menojen hillitsemiseen. Ranskassa, jossa useimmat vakauttamistoimenpiteet vuonna 1997 olivat veronkorotuksia, vuoden 1997 toimenpiteiden (joita ovat julkishallinnon supistaminen ja sosiaaliturvajärjestelmän uudistaminen erityisesti terveydenhuollon osalta) odotetaan merkitsevän sitä, että menot eivät reaalisesti juuri nouse samalla kun veroja hieman alennetaan. Saksassa vakauttamistoimenpiteet keskittyvät menojen hillitsemiseen ja terveydenhuolto, tuet, julkisen sektorin työllisyys- ja hallintokustannukset). Espanjassa keskeisiin toimenpiteisiin kuuluu palkkojen jäädyttäminen julkisella sektorilla, valtion virkojen vähentäminen, eläkeuudistukset ja välillisen verotuksen kiristäminen. Itävallassa pääpaino on siirtymässä menojen karsimiseen ja myös terveydenhuoltoa aiotaan uudistaa. Suomessa julkisen talouden kohentuminen vuonna 1997 perustuu lähes yksinomaan menojen leikkauksiin samalla kun verotusta kevennetään joiltakin osin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa hallitus pyrkii rajoittamaan menoja tiukasti. Italiassa, jossa vakauttaminen ei vaikuttanut sosiaalikuluihin ja muut kuin korkomenot kasvoivat reaalisesti vuonna 1996, vakauttamisessa odotetaan vuonna 1997 edistyttävän vähentämällä julkisten menojen osuutta BKT:stä. Suuri osa tästä kuitenkin johtuu korkomenojen alenemisesta, ja verorasitus kasvaa jälleen. (eläkkeet, sairausvakuutus 12 Jotkut maat ovat käyttäneet huomattavasti julkisten investointien lykkäyksiä keinona pienentää alijäämää lyhyellä aikavälillä. Tämä koskee Espanjaa (joskin aiempi taso oli korkea) sekä jonkin verran Saksaa ja Ranskaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa yksityiset investoinnit ovat kasvaneet julkisia nopeammin. Ainoastaan muutamassa maassa (Portugalissa ja Suomessa) julkisten investointien osuus BKT:stä on viime vuosina kasvanut. Taulukko 5 Julkisyhteisöjen tulot, menot ja korkomenot (%BKT:sta) | I 1994 50. 2 59. 0 46. 8 35. 8 41. 4 49. 0 38. 2 45. 2 50. 6 49. 4 41. 3 54. 7 59. 4 36. 5 46. 0 Tulot 1995 50. 3 58. 0 4 6. 3 37. 9 39. 6 4 9. 5 35. 6 45. 1 45. 6 49. 1 48. 3 41. 2 53. 7 59. 3 37. 8 45. 9 1996 50. 3 58. 8 45. 6 37. 3 40. 1 50. 4 35. 6 45. 9 45. 4 48. 4 49. 1 42. 3 55. 7 62. 6 37. 6 46. 1 1994 55. 3 62. 6 49. 3 48. 0 47. 7 54. 6 39. 8 54. 9 53. 9 53. 9 47. 4 60. 9 69. 8 43. 3 51. 5 Menot 1995 54. 5 59. 9 49. 9 47. 0 46. 3 54. 3 37. 6 52. 1 43. 9 53. 2 53. 6 46. 8 58. 8 67. 2 43. 6 50. 9 1996 53. 7 60. 3 4 9. 3 44. 7 44. 6 54. 5 36. 5 52. 7 43. 6 50. 8 53. 0 46. 0 58. 3 66. 2 41. 9 50. 3 B DK D EL E F I RL I L NL A P FIN UK EUR iJihde: Komissio, kevään 1997 talousennuste. (josta) Korkomenot 1995 1994 1996 10. 1 7. 1 3. 4 14. 2 5. 1 3. 6 5. 7 11. 0 5. 9 4. 2 6. 5 5. 1 6. 8 3. 3 5. 3 9. 1 6. 7 3. 7 12. 4 5. 4 3. 7 5. 0 11. 4 0. 3 6. 0 4. 3 6. 5 5. 3 7. 1 3. 7 5. 4 8. 6 6. 5 3. 7 11. 5 5. 3 3. 8 4. 8 10. 8 0. 3 5. 6 4. 4 4. 9 5. 8 7. 1 3. 7 5. 4 julkisen Jäsenvaltioiden talouden vakauttamistoimet perustuvat vaihtelevassa määrin kertaluonteisiin toimenpiteisiin erityisesti vuonna 1997. Niiden käyttö on joissakin tapauksissa osaltaan vahvistanut uskoa 3 prosentin viitearvon saavuttamisesta vuonna 1997 ja joissakin maissa vaikuttanut suotuisasti korkoihin. On kuitenkin ilman muuta selvää, että tilapäiset toimenpiteet eivät edistä julkisen talouden tilan kohentumista kestävällä tavalla. Näin ollen jotta luottamusta julkisen talouden tasapainottamiseen ei murenneta, niitä on täydennettävä julkista taloutta pysyvästi kohentavin toimenpitein. Keväällä 1998, jolloin tehdään päätös siitä, mitkä maat ovat saavuttaneet EMUn 1. 1. 1999 alkavaan kolmanteen vaiheeseen osallistumisehdoksi asetetun kestävän tason, komissio arvioi vakautuksen kestävyyttä myös jäsenvaltioiden vuoden 199X talousarvioiden ja lähentymisohjelmien perusteella. lähentymisen korkean Yleislinjojen suosittama verorasituksen keventäminen, joka edellyttää alijäämän saamista ensin laskuun, on viime vuosina onnistunut huomattavalla tavalla vain Alankomaissa ja Irlannissa. Alankomaissa sosiaaliturvasektorin uudistuksia on jatkettu. Irlannissa tuorein talousarvio ja vuoteen 2000 ulottuva työmarkkinasopimus nopeuttavat edistymistä tällä saralla. 13 4. Tehokkaammat hyödyke- ja palvelumarkkinat suositeltiin kilpailupolitiikan tukien Vuoden 1996 yleislinjoissa tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen oli välttämätöntä karsimista. Yhteismarkkinoiden tehokkaasti saattamalla EU:n säädökset osaksi kansallista täytäntöön. Lisäksi olisi toteutettava suosivia loimia. Ympäristöpolitiikan olisi perustuttava entistä enemmän markkinoihin liittyviin keinoihin, verotus mukaan lukien. ja panemalla ne tietoyhteiskuntaa ja pk-yrityksiä lainsäädäntöä vahvistamista innovaatiota, ja valtion Sekä yhteisön että kansallisella tasolla on ryhdytty lukuisiin toimiin Euroopan talouksien kilpailukyvyn ja tehokkuuden kohentamiseksi. Toimenpiteitä on niin paljon, ettei kaikkia voida tapahtuneeseen kehitykseen ja luetellaan tässä käsitellä. Tässä keskitytään yhteisön tasolla tärkeimmät kansallisella tasolla vuonna 1996 tehdyt aloitteet. Vaikka sisämarkkinasäädösten siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä edistyi edelleen vuonna 1996, sen riittämättömyys on yhä eräs suurimmista ongelmista joillakin aloilla ja alueilla. Helmikuun 1997 alkuun mennessä neuvosto oli hyväksynyt 259 komission tekemää sisämarkkinoita koskevaa ehdotusta ja vain 11 oli jätetty hyväksymättä. Näistä 4 koskee yhtiölakia ja muut koskevat yhtiöverotusta, teollis- ja tekijänoikeuksia, henkilöiden vapaata liikkumista, elintarvikkeita, vakuutuksia sekä eläin-ja kasvintarkastusta. sisältyy 218 direktiiviä, toimeenpanevaa Hyväksyttyihin jäsenvaltiot olivat siirtäneet näistä lainsäädäntöä. Vuoden 1997 helmikuuhun mennessä siten, että 64 prosenttia oli lainsäädäntöjärjestelmiinsä asianmukaisesti siirretty osaksi lainsäädäntöä kaikissa jäsenvaltioissa ja 80 prosenttia oli siirretty 14 jäsenvaltiossa. keskimäärin yli 94 prosenttia edellyttävät kansallista jotka ja suuresti tuloksena, yhteismarkkinoiden yhdentyneet globalisoitumisen Komission laatima vuoden 1996 sisämarkkinakatsaus3 osoitti, että jäsenvaltioiden tuotemarkkinat ovat vaikka tuotestandardit edelleen aiheuttavatkin ongelmia. Yhdentyminen ei kuitenkaan ole juuri edennyt sellaisten tuotteiden markkinoilla, jotka liittyvät julkisiin hankintoihin tai joihin sovelletaan kansallisia erityismääräyksiä (esim. lääkkeet). Jäsenvaltioiden tehdasteollisuustuotteiden kysyntä on enenevästi tyydytetty tuonnilla muista jäsenvaltioista. Myös katteiden pieneneminen osoittaa, että kilpailu teollisuuden eri toimialoilla on merkittävästi kiristynyt. Ainoastaan aloilla, jotka perinteisesti tai sääntelyn perusteella liittyvät julkisiin hankintoihin, vaikutus katteisiin on ollut melko vähäinen. Samanlaisten tuotteiden hintojen lähentyminen eri puolilla yhteisöä myös viittaa siihen, että sisämarkkinat ovat johtaneet hyödykemarkkinoiden tiiviimpään yhdentymiseen. Palvelumarkkinoiden yhdentyminen on merkittävästi hyödykemarkkinoita vähäisempää, mutta huomattavaa edistystä on tapahtunut. Kilpailu ja tehokkuus ovat lisääntymässä eri puolilla yhteisöä. Valtion tuet sekä kansalliset verot ja määräykset aiheuttavat edelleen joidenkin markkinoiden pirstoutumista. Tämä koskee erityisesti palveluja. Ks. komission tiedonanto 'Yhteismarkkinoiden vaikutus ja tehokkuus' (KOM(96)520, lokakuu 1996) ja Sisämarkkinoiden taloudellinen arviointi' (European Economy, Reports and Studies, No. 4, 1996) 14 Tärkeimmät alueet, joilla yhteisön lainsäädännön siirtämisessä jäsenvaltioiden lainsäädännön osaksi on vielä edistyttävä, ovat julkiset hankinnat, teollis- ja tekijänoikeudet ja vakuutukset. Sisämarkkinakatsauksessa todettiin myös, että EU:n lainsäädännön epätasainen täytäntöönpano rajoittaa jatkuvasti kauppaa tai tasapuolisia kilpailuedellytyksiä. Tähän ongelmaan puututaan parhaillaan valmisteltavassa sisämarkkinoiden toimintasuunnitelmassa. ja edellytettiin Televiestinnän vapauttamisessa yhteisö eteni edelleen kohti täydellistä vapautta. Ennen kaikkea tämä tapahtui annettaessa kaksi komission direktiiviä, joilla avattiin matkapuhelintoiminnan kilpailu useimmissa puhelintoiminnan monopolioikeuksien jäsenvaltioissa 1. tammikuuta 1998 mennessä. Energia-alalla neuvosto antoi direktiivin sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä. Direktiivissä säädetään sähkömarkkinoiden asteittaisesta avaamisesta kuuden vuoden kuluessa. Vastaava ehdotus kaasun sisämarkkinoista on yhä neuvoston käsiteltävänä. Liikenteen alalla neuvosto antoi direktiivin, jolla lentokenttien maahuolintapalvelut avataan kilpailulle. kumoamista Innovaation levittämisen tarpeettomien esteiden purkamiseksi komissio antoi tammikuussa 1996 uuden asetuksen, jolla yksinkertaistettiin 85 artiklassa tarkoitetun poikkeuksen myöntämisehtoja teknologian siirtoa koskevien sopimusten osalta. Komissio antoi myös tiedonannon, joka saattoi ajan tasalle komission vuoden 1994 toimintasuunnitelman tietoyhteiskuntaan siirtymisestä, ja ilmoitti aikovansa esittää ehdotuksia, joilla on tarkoitus yhdenmukaistaa lainsäädäntöä, joka koskee oikeuksia teollis-ja tekijänoikeuksiin. tukemiseksi yhteisön Uuden sysäyksen antamiseksi pk-yritysten tasolla neuvosto hyväksyi kolmannen monivuotisen pk-yritysohjelman joulukuussa 1996. Komission uudessa pk-yritysten ja julkaistiin heinäkuussa 1996, käsityöläisalojen suunnitellaan monivuotisen pk-yritysohjelman täydentämistä muilla toimilla, kuten jäsenvaltioiden kanssa yhteisillä toimilla tietoyhteiskuntaan pääsyn helpottamiseksi ja yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamisella. tukemiseksi antamassa ohjelmassa, joka Ympäristö- ja verotuskysymyksissä komissio hyväksyi vuoden 1997 alussa ehdotuksen energiatuotteiden veroksi4. Ehdotuksessa esitetään valmisteverotuksen uudistamista, jolla verotus ulotetaan koskemaan kaikkia ympäristöä vahingoittavia energiatuotteita ja kiristää näiden tuotteiden verotusta vuodesta 1998 alkaen ja uudelleen vuonna 2000. Tämä merkitsee energian käyttäjille tärkeitä hintasignaaleja, jotka kannustavat vähentämään kulutusta ja siten vähentävät saastumista. Komissio antoi myös tiedonannon ympäristöverojen ja julkisten ympäristömaksujen niiden tukea käytöstä pyrkimyksissä käyttää verotuksellisia keinoja ympäristönsuojelussa ja samalla noudattaa perustamissopimuksen ja sisämarkkinoiden asettamia vaatimuksia. Tiedonannossa korostetaan, että ja niitä liikkumavaraa kannustetaan lisäämään tällaisten verojen ja maksujen käyttöä. sisämarkkinoilla5. Tiedonannon jäsenvaltioilla on huomattavasti toimenpiteistä päättämisessä jäsenvaltioita tarkoituksena on 4 Ehdotus neuvoston direktiiviksi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (KOM(97)30 lopullinen, 12/3/97). 5 Komission tiedonanto "Ympäristöverot ja julkiset ympäristömaksut yhtenäismarkkinoilla" (KOM(97)9 lopullinen, 26/03/97). 15 Kansallisella tasolla Saksan hallitus esitti kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävän laajan ohjelman yrittäjyyden ja innovaation edistämiseksi. Tähän sisältyi pk-yritysten tukitoimia (verohelpotuksia uusille yrittäjille, riskirahoituksen hankintamahdollisuuksien parantamista, korkotukea ja muuta lainatukea jne. ) ja innovaatioiden edistämistoimia (soveltavan t&k:n rahoitusmahdollisuudet, alemmat patentointikustannukset pk-yrityksille jne). Kauppojen aukioloajat on vapautettu ja suunnitelmissa on lukuisia muita talouden toimivuutta lisääviä toimenpiteitä. Espanjan hallitus esitti rakennetoimenpidepaketin, jonka mukaan mm. julkisille yhtiöille suunnattua valtion tukea vähennetään, pk-yritysten verotusta kevennetään lisätään. Portugalissa ja hallituksen välillä sovittuun strategiseen suunnitelmaan sisältyy työmarkkinajärjestöjen pk-yritysten kilpailupolitiikan vahvistaminen lukuisiin toimintamahdollisuuksia edistäviä toimenpiteisiin helpottaminen, koulutusmahdollisuudet jne) ja Itävallassa innovaatiota, tutkimusta ja kehitystä edistetään rahoituksellisilla ja institutionaalisilla tukitoimilla. Tanskassa esitettiin vuonna 1996 uusi kilpailulaki, jolla pyritään vahvistamaan kilpailun rajoittamista koskevia sääntöjä ja saattamaan kansallinen lainsäädäntö vastaamaan enemmän muiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. ja toimenpiteitä. Suomessa hallitus on ryhtynyt hyväksi tietoyhteiskuntaa ja kilpailua innovaatiota, (rahoituksen pk-yritysten hankinnan ja 5. Työllisyyden ja työmarkkinauudistusten edistäminen 5. 1 Palkkakehitys työpaikkoja Vuoden 1996 yleislinjoissa suositeltiin, että reaalipalkkakehityksen olisi jäätävä tuottavuuden investointien kannattavuuden parantamiseksi. kasvun alapuolelle Työllisyyskasvun nopeutumista edistettäisiin säilyttämällä maltillinen keskimääräinen palkkakehitys ja joissakin tapauksissa hyväksymällä palkkaerot, jotka entistä paremmin vastaisivat tuottavuuseroja. Vuoden 1996 yleislinjoissa kehotettiin mahdollisuuksien mukaan alentamaan välillisiä työvoimakustannuksia työllisyyden kohentamiseksi. luovien lisääntyvät investoinnit Viime vuosina palkkakehitys yhteisössä on ollut entistä enemmän hintavakaustavoitteen mukaista, mikä on luonut kasvun ja työpaikkojen syntymiselle suotuisan rahapoliittisen ympäristön. Palkkakehitys on vastannut myös investointien tuottavuuden parantamistavoitetta, minkä ansiosta elpymistä. Koko yhteisössä nopeasti reaalipalkkakustannukset työvoimakustannus BKT- deflaattorilla korjattuna) kasvoivat vuonna 1996 neljäntenä peräkkäisenä vuonna alle 1 prosentin. Tämä oli riittävän paljon alle työn tuottavuuden kasvun trenditason (noin 2 %) ja toteutuneen tason (1,5 %), että se korvasi työntekijää kohti käytettävän pääoman lisäyksen ja paransi investointien tuottoa yhteisössä. Näkymät tämän linjan jatkumiselle yhteisössä vuosina 1997 ja 1998 ovat hyvät. laskettu nimellinen (työntekijää kohti ovat ' voineet tukea Lähes kaikissa jäsenvaltioissa reaalipalkkakustannukset nousivat työn tuottavuutta hitaammin vuonna 1996. Kreikassa, Portugalissa, Suomessa ja erityisesti Ruotsissa reaalipalkkakustannukset kasvoivat työn tuottavuutta nopeammin vuonna 1996. Näissä maissa reaalipalkkojen nousun on hidastuttava, jotta edellytykset työpaikkojen syntymiselle paranevat pysyvällä tavalla. Investointien kannattavuuden paraneminen jäsenvaltioissa on luonut perustan ripeämmälle talouskasvulle. Sitä voimistavat uusia työpaikkoja luovat laajennusinvestoinnit, joita tehdään kysyntänäkymien kohentuessa. Reaalipalkkojen maltillinen kehitys vaikuttaa kuitenkin vain hitaasti kasvun työllistävyyteen. Toinen, nopeampi keino lisätä kasvun työllistävää vaikutusta olisi laajentaa palkka-asteikkoa alaspäin, kuten ehdotettiin komission taloudellisessa kertomuksessa vuodelle 1997. 16 Joissakin maissa on ryhdytty toimenpiteisiin, joilla tähdätään siihen, että palkkaeroissa otettaisiin paremmin huomioon eri ammattien, ammattitaidon tasojen ja alueiden väliset erot. Välillisiä laskettu palkka-asteikon alapäässä Ranskassa, Belgiassa ja työvoimakustannuksia on lakisääteinen vähimmäispalkka on noussut mediaanipalkkoja Alankomaissa. Alankomaissa vähemmän. Sitä vastoin kehitys, joka tähtää tuottavuuden trenditasoa korkeampien palkkojen tasaamiseen Saksan entisten läntisten ja itäisten osavaltioiden välillä, on jatkunut. Tuottavuuteen nähden suuret palkkakustannukset vaikeuttavat edelleen työpaikkojen syntymistä Saksan itäosissa. Taulukko 6 Kasvu, työllisyys ja tuottavuus Reaalisen BKT:n kasvu (% vuosimuutos) Työllisyys (% vuosimuutos) Työvoiman tuottavuus (% vuosimuutos) 90-92 93-96 96 90-92 93-96 96 90-92 93-96 96 Reaalipalkka- kustannus työntekijää kohden (% vuosimuutos) BKT-deflaattori 93-96 90-92 96 Reaaliset yksikkötyö kustannukset (% vuosimuutos) 90-92 93-96 96 B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK EUR 2. 3 1. 0 4. 2 1. 2 2. 2 1. 5 5. 0 1. 3 4. 2 2. 8 3. 1 2. 9 -3. 6 -0. 4 -0. 7 1. 7 1. 1 2. 7 1. 2 1. 8 1. 5 1. 2 7. 5 1. 1 5. 0 2. 3 1. 3 1. 6 2. 8 1. 4 2. 7 1. 6 1. 4 2. 4 1. 4 2. 6 2. 2 1. 3 8. 4 0. 7 3. 6 2. 8 1. 0 3. 0 3. 3 1. 1 2. 1 1. 6 0. 5 0. 0 1. 8 0. 1 0. 3 0. 2 1. 8 0. 7 3. 6 2. 1 2. 0 0. 9 -4. 2 -2. 1 -1. 5 0. 3 -0. 4 -0. 4 -1. 0 1. 2 0. 1 0. 0 3. 1 -1. 5 2. 3 1. 1 1. 1 -0. 5 -0. 9 -1. 4 0. 2 -0. 4 1. 7 USA 0. 2 JAP Lähde: Komissio, kevään 1997 talousennuste. 0. 3 1. 6 3. 0 1. 3 1. 1 3. 4 2. 4 3. 6 0. 0 1. 0 -1. 2 1. 0 2. 9 -0. 1 3. 8 0. 4 2. 4 1. 9 -0. 7 0. 7 1. 4 -0. 6 0. 7 0. 3 1. 4 0. 6 1. 9 2. 1 2. 0 0. 9 1. 2 1. 3 3. 3 1. 1 0. 6 1. 2 1. 7 2. 0 0. 7 1. 3 0. 6 1. 4 1. 2 1. 8 1. 4 2. 4 2. 2 0. 6 1. 6 1. 3 4. 4 2. 3 2. 7 1. 3 1. 7 2. 4 4. 0 2. 8 2. 4 2. 0 0. 8 1. 0 1. 3 1. 5 2. 5 1. 5 0. 8 1. 5 4. 5 0. 5 1. 2 1. 0 1. 7 2. 4 1. 9 1. 7 1. 4 1. 5 1. 0 2. 9 3. 6 1. 5 1. 6 -2. 0 2. 5 1. 6 4. 2 1. 6 2. 6 1. 6 1. 9 5. 5 2. 5 1. 4 1. 6 1. 7 1. 7 1. 5 0. 7 1. 5 1. 1 0. 8 -0. 5 0. 6 1. 5 -0. 2 0. 8 0. 5 1. 0 1. 5 1. 2 2. 4 0. 9 0. 6 1. 0 0. 8 -0. 1 1. 2 1. 4 2. 6 0. 2 1. 0 1. 9 0. 4 -1. 0 -0. 2 0. 2 3. 1 2. 1 6. 4 0. 5 0. 8 1. 8 0. 5 1. 7 -0. 6 -0. 4 -2. 8 1. 3 0. 3 0. 9 0. 6 1. 9 04 0. 2 3. 4 1. 8 0. 1 0. 9 0. 3 0. 5 -0. 3 -0. 7 -0. 8 -1. 1 0. 2 -2. 0 -0. 6 -2. 8 -2. 4 -1. 9 -0. 8 -0. 6 -0. 9 -2. 7 -0. 5 -1. 5 -1. 4 0. 2 -0. 1 -1. 4 -0. 3 -1. 1 1. 1 -0. 6 -0. 4 -2. 5 -0. 1 -2. 2 -1. 1 -1. 5 0. 7 03 4. 6 -0. 9 -0. 7 0. 8 -2. 3 5. 2 Työmarkkinauudistukset Vuoden 1996 yleislinjoissa kehotettiin jäsenvaltioita tehostamaan työmarkkinoiden uudistamista useilla osa-alueilla. Tällaisia ovat ammatillinen ja alueellinen liikkuvuus, työvoimapalvelut, koulutusjärjestelmät, aktiivinen työvoimapolitiikka erityisesti pitkäaikaistyöttömien tilanteen parantamiseksi, kannustimet vähän koulutetun työvoiman työllistämiseksi ja työaikajoustot. Sitoutumisesta työttömyyden vähentämiseen talouspolitiikan päätavoitteena on tullut, osa EU:n laajuista työllisyysstrategiaa, jonka Essenin Eurooppa-neuvosto käynnisti vuonna 1994. Sittemmin politiikkasuosituksia on hiottu ja täsmeanetty myöhemmissä Eurooppa-neuvoston kokouksissa ja suositusten toteuttamisen tiivistä seurantaa on kehitetty yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 17 Kansallisella tasolla laaditut strategiat ja konkreettiset toimenpiteet on koottu monivuotisiksi työllisyysohjelmiksi. Ohjelmien avulla voidaan tiiviimmin seurata kansallisia työllisyysstrategioita ja konkreettisia toimenpiteitä, mikä helpottaa parhaiden keinojen toteamista ja vaihtoa. Ensimmäiset arviot ohjelmien toteutumisesta on esitetty Dublinin Eurooppa-neuvostolle. Työllisyysohjelmien toteuttamisessa jäsenvaltiot ovat ryhtyneet hyvin monenlaisiin toimenpiteisiin, jotka kattavat kaikki Essenissä päätetyt painopistealueet. Kysyntäpuolella eniten huomiota on joustavien ja kiinnitetty maltilliseen palkkakehitykseen työaikajärjestelyiden edistämiseen ja joissakin tapauksissa työhönottoon ja irtisanomiseen liittyvien kustannusten alentamiseen. Tarkoituksena on ollut lisätä kasvun työllistävää vaikutusta. Tarjontapuolella työllistettävyyttä on parannettu sosiaaliturvajärjestelmien uudistusten, aktiivisen työvoimapolitiikan ja koulutuksen avulla. työhön hakeutumisen kannustimia alentamiseen sivukulujen sekä ja Oheisessa kehikossa esitetään lyhyesti joitakin merkittävimmistä työmarkkinatoimenpiteistä, joita EU:n jäsenvaltioissa on viime vuosina toteutettu. Uudistuksissa voidaan havaita seuraavia suuntauksia, jotka koskevat yhtä tai useampaa maata: - Perinteisesti korkean sosiaaliturvan maissa tuen tasoa on ryhdytty alentamaan tarkistamalla tukikauden pituutta ja työttömyyskorvauksia sekä viime aikoina kiristämällä sääntöjä, jotka koskevat hakijoiden oikeutta tukeen, ja valvomalla tarkemmin tuensaajien aktiivista työnhakua. Samalla on lisätty työaikajoustoja (esim. Alankomaissa) ja koulutusta ja muita aktiivisen työvoimapolitiikan muotoja (Pohjoismaissa). Vaikka jälkimmäisten toimenpiteiden tehokkuutta ja vaikuttavuutta onkin jonkin verran pyritty parantamaan, ne saattavat merkitä julkiselle taloudelle korkeita kustannuksia ainakin lyhyellä aikavälillä ja johtaa hyvinvointitappioihin tai substituutiovaikutuksiin. - Työmarkkinoiden sääntelyä on purettu korkean työttömyyden maissa. Erityisesti Espanjassa heikennettiin vakituisten työntekijöiden lakisääteistä työllisyysturvaa, kun sitä ennen oli purettu määräaikaisten työsuhteiden sääntelyä, mikä lisäsi työmarkkinoiden jakautumista. - Maissa, joissa käytetään työhön liittyviä etuisuuksia työtulon lisänä (Yhdistynyt kuningaskunta toimenpiteisiin korkeiden efektiivisten marginaaliveroasteiden Irlanti), on ryhdytty ja alentamiseksi, jotta voitaisiin estää mahdolliset köyhyysloukut. välillisiä - Maltillinen palkkakehitys on suurelta osin toteutunut koko EU:ssa. Lisäksi monissa maissa on alennettu joko sosiaaliturvamaksuja yleisesti (esim. Espanja, Portugali, Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat) tai matalia palkkoja, jolloin tarkoituksena on ollut lisätä vähän koulutetun työvoiman kysyntää (esim. Ranska, Belgia, Alankomaat). työvoimakustannuksia. Leikkaukset koskeneet ovat Vaikka onkin liian aikaista arvioida, miten hyvin nämä rakenneuudistukset vaikuttavat työpaikkojen syntymiseen ja työttömyyteen, näyttää siltä, että joidenkin EU:n jäsenvaltioiden viime vuosina käyttämät keinot ovat olleet suhteellisesti muita tehokkaampia työttömyyden torjunnassa (Alankomaat, Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta ja jonkin verran Irlanti). Ainakin seuraavat seikat näyttävät olevan niiden onnistumisen taustalla: 18 - - laajat rakenneuudistukset, niiden ulottaminen myös hyödyke- ja palvelumarkkinoille ja työhön hakeutumisen kannustaminen verrattuna lukuisiin, vaatimattomiin toimenpiteisiin, jotka eivät vaikuta riittävän laajasti toimenpiteiden ulottaminen suureen osaan työikäistä väestöä, työlliset mukaan lukien, mikä parantaa käsitystä uudistusten tasapuolisuudesta, tai keskittyminen tiettyihin, erittäin keskeisiin "järjestelmähäiriöihin" työmarkkinoiden tai sosiaaliturvajärjestelmän toiminnassa - sopivat kokonaistaloudelliset olosuhteet eli kohtuullinen talouskasvu ja sitoutuminen tasapainoisen talouden hoitoon uskottavalla tavalla. Nämä perusedellytykset antavat mahdollisuuden optimoida eri toimenpiteiden synergiaetuja ja lisäämällä rakenneuudistusten poliittista ja sosiaalista hyväksyttävyyttä vähentää todennäköisyyttä, että politiikan linjassa tehtäisiin täyskäännös tulevaisuudessa. 19 KEHIKKO: Tärkeimmät työmarkkinauudistukset EU:n jäsenvaltioissa viime vuosina Ammatillinen perus- ja jatkokoulutus Oppisopimuskoulutusta on laajennettu (A, B, FIN, F, D, IRL ja E) ja/tai tarkistettu, jotta se vastaisi entistä paremmin markkinoiden tarpeita (DK, P, UK, D, IRL ja I). Useita uudenlaisia keinoja on otettu käyttöön jatkokoulutuksen lisäämiseksi (IRL, F, NL ja DK). Työaikajoustot Osa-aikatyö on paljon käytetty keino (DK, NL, S ja UK). Sääntelyä on lievennetty osa- aikatyön (E) ja määräaikaisten työsopimusten (D) osalta. Työaikalainsäädäntöä on vapautettu (P, FIN, A). Muita työajan joustavuuden lisäämismenetelmiä on otettu käyttöön (A, D, B, DK, E, FIN, F). Tvöhönottamis- ia irtisanomiskustannukset Työntekijän asemaa suojaavassa lainsäädännössä harjoitetaan sallivaa linjaa (UK ja DK). Vakituisten työntekijöiden aseman suojaa on heikennetty lainsäädännössä (E) ja nostettu työpaikan turvaamisvelvoitteen kynnystä 5 työntekijän työllistävistä yrityksistä 10 hengen yrityksiin (D). Vaihtoehtoisesti joustavuutta on lisätty monissa jäsenvaltioissa epätyypillisten työsuhteiden avulla (määrä-ja osa-aikaiset sopimukset). Välilliset työvoimakustannukset Välillisiä työvoimakustannuksia alennettu yleisesti (E, P, FIN, UK, NL) ja mataliin palkkoihin kohdistetuilla sivukulujen alennuksilla (esim. F, B, NL). Työttömyyskorvaukset ia verokiila Korvausprosenttia on alennettu ja korvauksen maksukautta lyhennetty (DK, IRL, NL, E ja S) ja korvaukseen oikeuttavia edellytyksiä ja vaatimuksia, jotka koskevat olemista työmarkkinoiden käytettävissä, on tiukennettu monissa maissa (DK, UK, FIN, S, D). Työhön liittyviä etuisuuksia on sopeutettu köyhyysloukkujen välttämiseksi (UK ja IRL). Korkeita efektiivisiä marginaaliveroasteita on pyritty alentamaan (F, UK, DK, IRL, S ja NL, joista jälkimmäinen alensi myös yleistä työpanoksen verokiilaa). Aktiivinen työvoimapolitiikka Julkista työllistämisjärjestelmää on uudistettu merkittävästi ja joissakin tapauksissa julkisen sektorin työpaikkavälityksen monopoli on purettu (S, FIN, DK, D, A, NL ja B). Useimmissa jäsenvaltioissa on ryhdytty erityistoimiin ja aktiivista työvoimapolitiikkaa ja edellä maimttuja muita toimenpiteitä on kohdistettu työttömyyden eniten vaivaamille ryhmille. 20 ISSN 1024-4492 KOM(97) 169 lopullinen ASIAKIRJAT FI 10 01 Luettelonumero : CB-CO-97-166-FI-C ISBN 92-78-18941-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Conseil modifiant la directive 94/58/CE concernant le niveau minimal de formation des gens de mer»

eurovoc_concepts:
crew
maritime transport
professional qualifications
transport staff
vocational training

formats: html pdfa1b print


title: 97/333/EF: Kommissionens Beslutning af 23. april 1997 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsåret 1993, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (Kun de spanske, danske, tyske, græske, engelske, franske, italienske, nederlandske og portugisiske udgaver er autentiske)

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU Member State
EU financing
auditing
closing of accounts
common agricultural policy


title: WRITTEN QUESTION No. 1439/97 by Katerina DASKALAKI to the Commission. Destruction of ancient Greek monuments in Youthrotos

eurovoc_concepts:
Albania
Greece
action programme
archaeology
cross-border cooperation
heritage protection
historic site
international aid
international organisation

formats: html pdf print

text: C 21/56 EN Official Journal of the European Communities 22. 1. 98 Whereas the concept of bad faith may play a role in the appreciation of the validity of a given trade mark, it is not an element which is included in the conditions for enforcing rights relating to a valid trade mark. Thus, according to trade mark standards, the possibility to enforce a right relating to a given trade mark is in principle not limited where such rights are enforced in bad faith. The Commission recognizes that recently and increasingly, problems have arisen from the use of trade marks within the framework of the Internet. However, these cases concern a different problem, namely the abuse by third parties of existing and protected trade marks as domain names on the Internet. The Commission is currently examining the problem within the framework of the Community as well as at the international level. (1) OJ L 40, 11. 2. 1989. (98/C 21/141) WRITTEN QUESTION E-1439/97 by Katerina Daskalaki (UPE) to the Commission (23 April 1997) Subject: Destruction of ancient Greek monuments in Youthrotos Youthrotos, a unique archaeological site (situated outside Sarande) in Albania and was entered by Unesco in 1992 on the World Cultural Heritage List, is now unprotected and at the mercy of vandals. Can the Commission launch or provide backing for a rescue mission to Albania in order to protect at least those remaining treasures which form part of Europe(cid:146)s cultural heritage? Answer given by Mr Oreja on behalf of the Commission (13 June 1997) As the Honourable Member is aware, through its reply to the oral question H-350/97 by Mr Alavanos during question time at Parliament(cid:146)s May 1997 part-session (1) the Commission has already expressed its concern and willingness to consider measures through the PHARE programme in favour of the protection of the archaeological site at Buthrotum. These measures, however, can not be considered and undertaken in the immediate future due to the conditions still prevailing in that part of the country. In its contacts with the new government of reconciliation, the Commission intends to raise this issue and the appropriate measures to be undertaken. Furthermore, and once the conditions allow, the Commission could also consider support for a mission of experts for an evaluation of the situation as well as the implementation of emergency measures to protect this important archaeological site from further damage and deterioration. This mission and measures could be carried out in the framework of crossborder cooperation (Greece/Albania/Italy) in consultation and close cooperation with the Albanian authorities and under the auspices of an international organisation such as the International council of monuments and sites (ICOMOS). (1) Debates of the Parliament (May 1997). (98/C 21/142) WRITTEN QUESTION E-1446/97 by Nikitas Kaklamanis (UPE) to the Commission (28 April 1997) Subject: Copyright in the EU Many artists across Europe are calling for a uniform copyright law to enable the heirs of deceased artists to collect royalties in the EU on their works. What is the Commission(cid:146)s position on this issue and does it believe that harmonization would benefit artists throughout the EU?