title: Meddelelse fra Kommissionen - Samlet oversigt over energipolitik og energiforanstaltninger

eurovoc_concepts:
competitiveness
energy industry
energy policy
environmental protection
security of supply

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 23. 04. 1997 KOM(97) 167 endelig udg. m TTC IT®«:. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN SAMLET OVERSIGT OVER ENERGIPOLITIK OG ENERGIFORANSTALTNINGER WÊËÊÊÊÊ^KSÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊ Indledning A B. C. Strategiske udfordringer på energiområdet En samlet energipolitik nødvendig Analysens mål og omfang I. Energisamarbejde A. B. Samarbejde med medlemsstaterne Samarbejde med de berørte parter II. EF-foranstaltninger A. Forsyningssikkerhed og internationalt energisamarbejde B. C. D. Integrering af energimarkederne Stimulering afbæredygtig udvikling på energiområdet Stimulering af forskning og teknologisk udvikling Konklusion /fe C L E A N I NG - j liv i økonomi og social velfærd. Den er nødvendig for vækst, Energi holder konkurrenceevne og beskæftigelse. Energiproduktion og -udnyttelse har stor indflydelse på miljøet. Europæerne mærker og erkender imidlertid normalt først energiens centrale rolle, når der opstår alvorlige kriser (f. eks. oliekriser, Tjernobyl, Golfkrigen). Den Europæiske Union må derfor i de kommende år tage nogle strategiske energiudfordringer op, der direkte berører den enkelte europæer som borger og forbruger. Dette kræver en hensigtsmæssig strategi. 1 forbindelse med en del EF-politikker råder EF over en lang række instrumenter, hvormed der iværksættes energiforanstaltninger. Som følge af hvidbogen om En energipolitik for Den Europæiske Union1 og som svar på et udtrykkeligt ønske fra Rådet2 gives der her en samlet oversigt over energipolitikken og de midler, man råder over til at gennemføre den. Det er første skridt på vejen hen imod en ny, mere sammenhængende redegørelse for energiforanstaltninger. Energipolitikkens væsentligste punkter fremgår af tabellen i bilag I. De finansielle instrumenter på EF-plan fremgår af tabellen i bilag 2. A. STRATEGISKE UDFORDRINGER PÀ ENERGIOMRÅDET Efter en grundig debat om grønbogen fra 1995 om rammerne for EF's energipolitik i fremtiden3 vedtog Kommissionen hvidbogen om En energipolitik for Den Europæiske Union. Hovedlinjerne heri fik bred opbakning fra Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Energipolitikken skal tilpasses de strategiske udfordringer, som Den Europæiske Union vil blive konfronteret med, og dette under hensyntagen til at markederne og de internationale forhold udvikler sig hurtigt. Tabellen i bilag I viser, at det er nødvendigt at støtte sig på en række foranstaltninger med udgangspunkt i forskellige programmer, hvis de udfordringer, der er nævnt i det følgende, skal klares tilfredsstillende. I. Forvaltning energiforsyningssikkerheden den af eksterne afhængighed for at sikre Omkring 50% af EF's energiforbrug afhænger af forsyninger udefra. Hvis der ikke træffes relevante foranstaltninger, kan denne procentdel inden år 2020 stige til omkring 70%, 80% og 90% for henholdsvis naturgas, kul og olie4. Unionens voksende afhængighed af eksterne energikilder skal tages i betragtning og analyseres i forhold til de politiske risici i visse transit- eller leverandørlande og det stigende globale energiforbrug. Ifølge nogle prognoser forventes der en stramning i energiudbuddet og en tendens til stigende energipriser. Forsyningssikkerhed er derfor en stor udfordring for energipolitikken. Der skal gøres en indsats for yderligere at diversificere og skabe fleksibilitet for interne og importerede Hvidbog - "En energipolitik for Den Europæiske Union ", KOM(95)682 af 13. 12. 1995. Rådets resolution af 8. 7. 1996 om hvidbogen "En energipolitik for Den Europæiske Union", EFT C 224 af 1. 8. 1996, s. 1, og Rådets forordning (EF) nr. 701/97 af 14. 4. 1997 om vedtagelse af et program til fremme af det internationale energisamarbejde - SYNERGY-programmet (artikel 3). Gronbog - "Mod en energipolitik i Den Europæiske Union ", KOM(94)659 af 11. 1. 1995. "Europæisk energi i 2020 - et scenario", Kommissionen, foråret 1996. U ressourcer, især ved at stimulere udvikling af vedvarende energikilder og at integrere energimarkederne bedre. Forsyningssikkerheden kan også styrkes gennem et tættere samarbejde med tredjelandene og ved at indføre et system, hvormed der hurtigt og smidigt kan sættes ind mod pludselig afbrydelse af energiforsyninger, især olie- og gasforsyninger. Den Europæiske Union udvikler sig i en verden, der bliver stærkere og stærkere forbundet og hvor den indbyrdes afhængighed vokser. Dette rejser spørgsmål som f. eks. betingelserne for energiprodukters adgang til tredjelandes markeder. I sine eksterne forbindelser bør Fællesskabet lægge endnu større vægt på energipolitikken for at finde egnede løsninger på dets store og stigende afhængighed af eksterne energikilder, især da mange energispørgsmål har international rækkevidde. til det europæiske marked samt europæiske energiselskabers adgang En koordineret adfærd over for de eksterne energiforbindelser er derfor nødvendig for at skabe fri og åben handel og sikre rammer for energiinvesteringer. Dialog, bistand og samarbejde med tredjelande er realistiske løsninger, når det drejer sig om samtidig at forbedre energiforsyningssikkerheden, gennemføre miljømålene og fremme udvikling af egnet energiteknologi og formidling heraf til tredjelande. 2. Integrering af de europæiske energimarkeder for at øge konkurrenceevnen Energiomkostningerne er en af de kritiske faktorer, når det gælder europæiske virksomheders internationale konkurrenceevne, især i forbindelse med markedernes stigende internationalisering. I forhold til USA betaler europæisk industri meget mere for energi. I den kemiske sektor anslås det f. eks. , at europæiske selskaber betaler over 45% mere end deres amerikanske konkurrenter5. Ud over beskatningsmæssige forskelle er manglende konkurrence en vigtig årsag til disse omkostningsforskelle. Det forventes f. eks. , at fuldstændig liberalisering af det indre elmarked medfører væsentlige gevinster på i størrelsesordenen 10-12 mia. ECU om året, dvs. det dobbelte af den forventede fortjeneste af den allerede accepterede åbning. Indførelse af tredjepartsadgang på gasområdet ville ligeledes føre til en nedgang i omkostningerne på omkring 900 mio. ECU om året, og væsentlige yderligere gevinster ville kunne opnås ved gas-til-gas konkurrence. En afgørende udfordring for energipolitikken er derfor at sikre en yderligere integrering af EF's energimarked på grundlag af princippet om åbne og konkurrenceprægede markeder. Dette er afgørende for europæisk konkurrenceevne og væsentligt, når det gælder om at fremme fleksibilitet, effektivitet og forsyningssikkerhed på lang sigt i energisektoren og styrke den økonomiske og sociale samhørighed. En bedre konkurrenceevne som følge af de europæiske energimarkeders integrering må ikke komme i modstrid med de almindelige forbrugeres legitime forventninger om energiforsyningstjenester og -materiel, der yder garanti for større sikkerhed, bedre kvalitet og længere holdbarhed, og som kan erhverves for en rimelig pris. En sådan stærkere integrering er heller ikke uforenelig med offentlige forsyningsforpligtelser i den fælles interesse, der fastlægges efter klare kriterier, hvis anvendelse gøres gennemsigtig. Fjerde rapport fra Den Rådgivende druppe om Konkurrenceevne, december 1996. 3. Overensstemmelse mellem energi- og miljømålsætninger med sigte på bæredygtig udvikling Miljøhensynet er blevet et højt prioriteret politisk anliggende på grund af den voksende bekymring blandt europæerne. Energien, der har en central betydning for bæredygtig udvikling, skal prioriteres politisk, hvis man vil gennemføre alle miljømålsætningerne. F. eks. i forbindelse med klimaændringen som globalt anliggende kan Det Europæiske Fællesskabs politiske engagement om at begrænse emissionerne af drivhusgasser ikke gennemføres effektivt uden energipolitiske foranstaltninger. En større udfordring for energipolitikken er således at skabe bedre overensstemmelse mellem energimålsætningerne og miljømålsætningerne. En mere rationel udnyttelse af energi og ikke-fossile ressourcer som vedvarende energi kan bidrage betydeligt til dette mål. Så vidt muligt bør de samlede energiforbrugs- og energiproduktionsomkostninger, inkl. de eksterne omkortninger, opgøres på en gennemskuelig måde og afspejles i priserne. Både forbrugerne og erhvervslivet bør også bidrage til at tage denne udfordring op og gøre sig klart, at deres personlige valg har direkte konsekvenser for miljøkvaliteten. Det er derfor vigtigt, at EF og medlemsstaterne vækker og udvikler denne interesse blandt europæerne, hovedsagelig ved tiltag på lokalt niveau. 4. Teknologiudvikling og forskning på energiområdet At udvikle renere og mere effektiv ny energiteknologi og fa den anvendt på energimarkederne er en strategisk udfordring, da dette skulle gøre det lettere at opnå de prioriterede energipolitiske mål. På dette område er målet med foranstaltningerne at udvikle ny teknologi, der bidrager til større forsyningssikkerhed og diversificering, energibesparelser og en mere produktiv adgang til fossile ressourcer. Den videre udnyttelse af denne teknologi kan således tjene de prioriterede energipolitiske mål på bedste vis. Til dette formål skal der skabes en tæt sammenhæng mellem de forskellige FTU-stadier og samarbejde mellem navnlig energimarkedsmekanismerne, medlemsstaterne og hovedaktørerne på de forskellige trin i denne proces. gennem bedre et Dette indebærer ligeledes, at der tages hensyn til forbrugerbehov og miljøbeskyttelse i enhver form for energiteknologisk forskning, og at der finder en koordinering sted mellem de forskellige teknologiudviklingsstadier og foranstaltningerne til bedre anvendelse på markedet. B. EN SAMLET ENERGIPOLITIK NØDVENDIG En række energipolitiske foranstaltninger står til rådighed på energiområdet, både på regionalt nationalt plan og på EF-niveau. Der er fem grunde, der taler for en mere global tilgang: 1. Behovet for et klart og specifikt retsgrundlag Da der ikke findes et sådant retsgrundlag i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er det nødvendigt at anvende artikel 235 eller endog, afhængigt af foranstaltningerne, at henholde sig til forskellige artikler om "industri", "miljø" eller "det indre marked". Her skal Kommissionen erindre om sin holdning i rapporten til Rådet den 3. april 19966, hvori den fremhævede, at der bedre kunne skabes kontinuitet og sammenhæng i EF's indsats på energiområdet, hvis der i traktaten indføjes bestemmelser, der gør den mere synlig og effektiv. 2. Større gennemsigtighed i EF's energipolitik nødvendig Fællesskabets foranstaltningerne på energiområdet iværksættes i dag i forbindelse med EF's politik på en række forskellige områder (f. eks. energi, forbindelser med tredjelande, miljø, FTU, konkurrence, det indre marked, regional udvikling og landbrug). Dette bevirker undertiden, at de igangværende foranstaltninger hverken er gennemsigtige for industrien eller for de politiske beslutningstagere. Med sammenhængende energipolitiske rammer kan foranstaltningerne optimeres, og der kan iværksættes en mere gennemsigtig energipolitik. 3. Bedre målretning nødvendig Energiforanstaltningernes spredning over en række EF-politiske områder gør det ligeledes nødvendigt i højere grad at målrette disse foranstaltninger for at optimere anvendelsen af midlerne. Tabellen i bilag 2 viser midlernes omfang og rækkevidde i forbindelse med de forskellige politikker. Det, det hovedsagelig bør dreje sig om, er at fastlægge eventuelle mangler, skabe synergieffekter og undgå overlapning mellem disse EF-foranstaltninger for at opnå størst mulig effektivitet. Sammenhængende energipolitiske rammer vil bidrage til mere målrettede foranstaltninger omkring Fællesskabets prioriterede energimål. 4. Tættere samarbejde mellem EF og medlemsstaterne nødvendigt Medlemsstaterne træffer en lang række energipolitiske foranstaltninger på nationalt, regionalt og lokalt niveau. Hvis man vil gennemføre EF's prioriterede energimål, er det nødvendigt at for energisamarbejde mellem Fællesskabet og medlemsstaterne. Målet er ikke at pålægge national energipolitik nogle bestemte løsninger. Hensigten er tværtimod at give medlemsstaterne mulighed for at sikre sig, at deres beslutninger kan forenes med EF's prioriterede mål og bistå dem med at gennemføre dette. rammer skabe 6 Kommissionens rapport til Rådet om civilbeskyttelse, turisme og energi (SEK(96) 496 endelig udg. af 3. april 1996). Derme form for samarbejde med medlemsstaterne vil ligeledes kunne fremme udveksling af information og erfaringer, bidrage til at fastlægge områder af betydning for EF og fremme formidling af optimale løsninger. 5. Inddragelse af alle berørte parter nødvendig EF's energipolitik kan ligeledes gøres mere gennemsigtig og effektiv ved i højere grad at inddrage alle berørte parter. Forstærket dialog og partnerskab mellem disse parter og EF kan bidrage til at til at fastlægge egnede politiske foranstaltninger og gennemføre disse. indkredse behovene samt 6 C. 1. ANALYSENS MÅL OG OMFANG Mål fællesskabsforanstaltningerne Alle sammenhængende helhed med to mål: på energiområdet skal samles indenfor en • Der skal sikres større gennemsigtighed i EF's energipolitik. • Det skal undersøges, hvordan EF's energipolitik kan gøres mere effektiv, især ved at bidrage til at fastlægge de områder, hvor fællesskabsforanstaltningerne bør forenkles, koordineres bedre eller forstærkes. 2. Omfang Analysen dækker alle EF's foranstaltninger på energiområdet. Der skelnes mellem følgende to former for foranstaltninger: • Fællesskabsforanstaltninger med sigte på at fremme energisamarbejdet mellem medlemsstaterne. • Fællesskabsforanstaltninger, der iværksættes enten i forbindelse med EF's specifikke energipolitik eller (f. eks. strukturfondene, FTU, forbindelser med tredjelande, konkurrence, miljø og landbrug) eller andre instrumenter, f. eks. Den Europæiske Investeringsbank, Den Europæiske Investeringsfond og Den Europæiske Udviklingsfond. forbindelse med andre relevante EF-politikker i Alle fællesskabsforanstaltningerne på energiområdet inddeles efter, hvordan de bidrager til følgende fire prioriterede mål: • Sikring af energiforsyningssikkerhed og styrkelse af internationalt samarbejde på energiområdet. • Integration af de europæiske energimarkeder. • Fremme afbæredygtig udvikling. • Fremme af forskning ogteknologisk udvikling. Tabellen i bilag 1 viser energipolitikkens vigtigste elementer. Derefter følger en tabel med de vigtigste finansieringskilder for EF's energiforanstaltninger (bilag 2). t SAMAKBEJÏ)H^Âm^ERqiOMRÂDHT I A. SAMARBEJDE MED MEDLEMSSTATERNE Medlemsstaterne og Fællesskabet har fælles mål på energiområdet. Disse mål er opstillet i Kommissionens nylige forslag om tilrettelæggelse af samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne energimål7. I oversigten over målene angives der nogle retningslinjer - bl. a. vedrørende eksterne energirelationer og fremme af energieffektivitet og vedvarende energi - der jævnligt er blevet bekræftet af medlemsstaterne8. konkurrenceevne, miljøbeskyttelse, forsyningssikkerhed, For at gøre det lettere at gennemføre disse fælles energimål er det derfor nødvendigt at styrke samarbejdet og koordineringen mellem medlemsstaterne inden for organiserede rammer, så det sikres, at EF's og de enkelte landes energipolitik stemmer overens med disse mål. På Rådets anmodning lægges der rammer for et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne og Fællesskabet i forslaget til beslutning om tilrettelæggelse af samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne energimål. Det følger også, at repræsentanter for medlemsstaterne mødes regelmæssigt og bistår Kommissionen med at vurdere, hvordan medlemsstaternes og EF's energipolitik bidrager til de aftalte energimål. Disse møder bliver et forum med gode muligheder for informationsudveksling, fastlæggelse af områder, der har betydning for Fællesskabet, og udveksling af optimale løsninger. Forslaget indebærer, at Kommissionen tager initiativer til fremme af et tættere samarbejde og en bedre koordinering mellem medlemsstaterne. Dette betyder især opfølgning, vurdering og udveksling af oplysninger om energipolitik. På basis af oplysninger fra medlemsstaterne skulle Kommissionen blive forpligtet til at fremlægge en periodisk rapport om, i hvilken grad medlemsstaternes og EF's energipolitik stemmer overens med energimålene. Denne rapport skal danne grundlag for en undersøgelse, som Rådet skal foretage af energiudviklingen, og er et middel til at identificere nye energipolitiske foranstaltninger. For at støtte samarbejdet bør der afstikkes nogle rammer for de analyser og energiprognoser, der deles af medlemsstaterne og EF. Det kommende europæiske energiobservatorium kunne med udgangspunkt i et net af nationale centre bidrage væsentligt til analysen af prioriterede emner. Analysearbejdet - der omfatter både energimarkederne og den politiske udvikling - bør være rettet mod de prioriterede energimål. F. eks. kræver forsyningssikkerhed en permanent opfølgning, især ved en regelmæssig undersøgelse af energisituationen og udviklingen på det globale energimarked. 7 8 Forslag til Rådets afgørelse om tilrettelæggelse af samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne energimål, EFT C 27 af 28. 1. 1997, s. 9. For nylig i Rådets resolution af 8. 7. 1996 om hvidbogen om "En energipolitik for Den Europæiske Union". EFT nr. C 224 af 1. 8. 1996, s. 1. I dette arbejde skal der tages hensyn til lignende aktiviteter vedrørende ny teknologi i forbindelse med JOULE-THERMffi-programmet og koordineringen af politikken for energi-FTU under det fjerde rammeprogram. B. SAMARBEJDE MED DE BERØRTE PARTER Ved udarbejdelsen af grønbogen og hvidbogen om den europæiske energipolitik har de kommentarer, erhvervslivet, forbrugerne og andre organisationer har fremsat om EF- energipolitikkens fremtidige form, vist sig at være meget nyttige. Disse organisationer har ligeledes understreget, hvor stor vægt de lægger på dialog og gennemsigtighed, og de har udtrykt deres faste ønske om, at denne høring videreføres og uddybes. Rådet har efterkommet dette krav og opfordret Kommissionen til at videreføre høringen på energiområdet inden for EF-rammer9. Hovedformålet med et tættere samarbejde med de berørte parter er at skabe grundlag for en åben, gennemsigtig dialog, hvormed Kommissionen kan tage hensyn til alle de berørte parters bemærkninger, når der udarbejdes forslag til energipolitiske beslutninger, som vedrører dem. repræsentanter Der er ved at blive nedsat et rådgivende energiudvalg i Kommissionens regi, og det skal for de vigtigste økonomiske og sociale aktører på bestå at energiområdet10. Dette udvalgs væsentligste opgaver består i at (a) fastlægge på hvilke områder en EF-indsats er nødvendig, (b) afgive udtalelser om forslag fra Kommissionen, før de vedtages officielt, og (c) fremsætte henstillinger om iværksættelse af energipolitiske foranstaltninger. 9 Rådets resolution af 8. 7. 1996 om hvidbogen "En energipolitik for Den Europæiske Union", EFÏ C 224 af 1. 8. 1996, s. 1. 10 Kommissionens afgørelse 96/642/EØF af 8. 11. 1996 om oprettelse af et rådgivende energiudvalg, EFT L 292 af 15. 11. 1996, s. 34. H, EF*FORÀN$TAkTNm&lIl A. FORSYNINGSSIKKERHED OG INTERNATIONALT ENERGISAMAR BEJDE I øjeblikket afhænger ca. 50% af EF's energiforbrug af forsyninger udefra, og dette tal forventes at stige betydeligt op til 70% i 2020. Den voksende afhængighed af forsyninger udefra betyder, at energiforsyningssikkerhed skal prioriteres højt i EF-politikken. Foranstaltningerne på dette område skal tage udgangspunkt i både diversificering af energiforsyningen, påvirkning af energiforbruget, samarbejdsprogrammerne, forberedelse institutioner og samarbejde med af nye kriseforanstaltninger. internationale tiltrædelse, landes 1. Foranstaltninger til diversificering af energiforsyningen Diversificering af energiudbudet forudsætter, at der gøres en indsats for at opnå både en vis spredning af leverandører af energi til Den Europæiske Union og en tilsvarende spredning på disponible energikilder. • Udvikling af relationerne til leverandørlande Det Europæiske Fællesskabs relationer til de nuværende og potentielle leverandører kræver, at der gradvis indføres egnede juridiske rammer, der omfatter bilaterale og multilaterale aftaler, og at infrastrukturen forstærkes. ramme tværeuropæiske Energichartret er blevet den væsentligste energisamarbejde11. Denne traktat, der blev indgået i december 1994, er den første økonomiske aftale mellem på én gang alle SNG-republikkerne, landene i Central- og Østeuropa, Det Europæiske Fællesskab, de femten EF-lande og visse OECD-lande. Den tager hovedsagelig sigte på at fremme og udvikle samhandelen og beskytte og fremme investeringer i energisektoren. Ratificeringen af energichartertraktaten har afgørende betydning for øst-vest-samarbejdet på energiområdet. for det Energi og nuklear sikkerhed er prioriteret højt i aftalerne med landene i Central- og Østeuropa men også med de fleste SNG-republikker og visse andre tredjelande. At Centralasien og området omkring Det Kaspiske Hav er begyndt at producere gas og olie giver store muligheder for eksport til Den Europæiske Union. De bilaterale aftaler med Asien og Latinamerika lægger stor vægt på samarbejdet på energiområdet og især opnåelse af større energieffektvitet. Samarbejdet med Golfstaterne er en anden vigtigt faktor for energiforsyningssikkerheden i Den Europæiske Union. Endelig omhandler de protokoller, i Middelhavsområdet, energiforanstaltninger, der i øvrigt udgør en konkret del af reformen af de økonomiske og sociale strukturer i forbindelse med Euro-Middelhavs-partnerskabet. Endelig indeholder Lomé-konventionen bl. a. bestemmelser om udvikling af produktion af både fossile og vedvarende energikilder i AVS-landene. underskrevet med tredjelande der er 11 Rådets afgørelse 94/998/EF og 94/1067/EURATOM af 15. 12. 1994 om Det Europæiske Fællesskabs midlertidige anvendelse af energichartertraktaten, EFT L 380 af 31. 12. 1994, s. 1. 10 Udbygning af infrastrukturen til energitransport til Den Europæiske Union er en afgørende til betingelse for energiforsyningssikkerheden. fremme af de transeuropæiske energinet12 vil Kommissionen støtte arbejdet med at fastlægge projekter af fælles interesse med de pågældende tredjelande, således som det foreslås i Kommissionens nye meddelelse om "Transeuropæiske energinet - den eksterne dimension ". I forbindelse med foranstaltningerne • Diversificering af energikilder Med diversificering af energikilderne, bl. a. udnyttelsen af nye og vedvarende energikilder, og således et større udbud skulle det være muligt at øge energiforsyningssikkerheden i Den Europæiske Union. Dette gælder også den nukleare energis andel og ressourcer af for så vidt som disse økonomisk er konkurrencedygtige. europæisk oprindelse, Energibesparelser og kombineret kraftvarmeproduktion bidrager også til at begrænse afhængigheden af eksterne energikilder. Det Europæiske Fællesskab støtter nye og vedvarende energikilder (vandkraft, solenergi, vindkraft og jordvarme) og fremmer anvendelsen af biobrændsler. På dette område spiller programmerne ALTENER13 og JOULE-THERMIE14 en stimulerende rolle. De relativt høje omkostninger ved energimæssig udnyttelse af biobrændsler må ikke overskygge denne teknologis fordele for energipolitikken samt desuden for beskæftigelsen, miljøet og udsigterne for landbrugsbedrifterne. landbrugspolitik støtter fremstillingen af råvarer Den fælles til andre formål end menneskeligt eller animalsk forbrug; størstedelen af denne non-food produktion går til biobrændsler. Kernekraftsektoren leverer over 30% af Den Europæiske Unions elproduktion og bidrager derfor til at begrænse energiafhængigheden. Ved anvendelse af kernenergi skal der tages hensyn til kravene om ikke-spredning, anlægssikkerhed, sundhed og affaldsbehandling. Ifølge EURATOM-traktaten spiller EU-institutionerne en rolle i forbindelse med udvikling af kerneenergi, bl. a. ved at offentliggøre vejledende kerneenergiprogrammer15 (der angiver anvende bestemmelserne om retningslinjer kernekraftforsyning, af arbejdstagerne og befolkningen mod risici på grund af ioniserende stråling samt indgå aftaler med tredjelande om handel med kernekraft. I denne forbindelse skal nævnes tiltagene i kampen mod ulovlig handel med nukleare materialer (hovedsagelig anvendt til militære formål), herunder det toldmæssige og retslige samarbejde. investorer på dette område), sikkerhedsforanstaltninger og beskyttelse ("safeguards") for 12 Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1254/96/EF af 5. juni 1996 om opstilling af et sæl retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet, EFT L 161 af 29. 6. 1996, s. 147. 13 Rådets beslutning 93/500/EØF af 13. september 1993 om fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet (ALTENER), EFT L 235 af 18. 9. 1993, s. 41. Forslag til Rådets beslutning om et flerårigt program til fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet, ALTENER II, KOM(97) 87 af 12. 3. 1997. 14 JOULE-THERMIE er beskrevet i kapitel Dl på baggrund af retsgrundlaget i det fjerde FTU- rammeprogram. 15 Med udgangspunkt i EURATOM-traktatens artikel 40 fandt offentliggørelse af det sidste vejledende kerneenergiprogram sted i 1996, KOM(96) 339 endelig udg. af 25. 9. 1996. 2. Foranstaltninger til påvirkning af energiforbruget 11 For at begrænse den stigende afhængighed af importeret energi kræves der en ekstra indsats for at begrænse energiforbruget. Gennem programmerne SAVE16 og JOULE-THERMIE og de lokale energiagenturer forsøger Den Europæiske Union at fremme energibesparelser og et rationelt energiforbrug. Metoder med højt teknologisk udbytte skal også udnyttes fuldtud. Her skal det nævnes, at JOULE og demonstrationsprojekter vedrørende energieffektivitet. teknologiudviklingsprojekter THERMIE bidrager og til 3. Bistands- og samarbejdsprogrammer Internationalt samarbejde er et vigtigt i en sammenhængende energipolitik. Energiafhængigheden og klimaændringens globale karakter har gjort ethvert forsøg på at løse energiproblemer for et afgrænset geografisk område forældet. led • Programmer for teknisk bistand Med de største programmer på dette område (PHARE, TACIS17 og MEDA18) er det bl. a. muligt at yde teknisk bistand og desuden sikre medfinansiering på energiområdet. En effektiv energipolitik er en forudsætning for disse landes økonomiske udvikling. I den politiske prioritering over for disse regioner gøres der den største indsats for at forstærke disse programmers bidrag til oprettelse af effektive energistrukturer og indførelse af de nødvendige reformer i disse lande. Fællesskabet har i forbindelserne med udviklingslandene i Latinamerika og Asien (ALA - udviklingslandene) afstukket præcise for dette samarbejde, der på energiområdet har resulteret i en strategi for samarbejde mellem Europa og Asien20 samt, for så vidt angår Latinamerika, nylig iværksættelse af programmet ALURE, der tager sigte på at optimere anvendelsen af energiressourcerne i denne region. rammer19 Forbindelserne med AVS-landene varetages med de midler, der er indført med Lomé- aftalerne, navnlig Den Europæiske Udviklingsfond (ELF). Der kunne sættes nyt skub i energiforanstaltningerne, bl. a. med hensyn til vedvarende energi, med sigte på at imødegå vandforsynings- og ørkendannelsesproblemer, fremme en økonomisk udvikling, begrænse energiimportproblemet og forbedre livskvaliteten for landbefolkningen i disse lande. 16 Rådets beslutning 96/737/EF af 16. december 1996 om et flerårigt program for fremme af energieffektiviteten i Fællesskabet - SAVE II, EFT L 335 af 24. 12. 1996, s. 50. 17 Lukningen af Tjernobyl skal bl. a. finansieres med et EURATOM-lån og TACIS-stottc. 18 Rådets tekniske ledsageforanstaltninger ( MEDA) i forbindelse med reformen af de okonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partncrskabct, EFT L 189 af 30. 7. 1996, s. 1. (EF) nr. 1488/96 af 23. juli 1996 om finansielle og forordning 19 Rådets forordning 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika, EFT L 52 af 27. 2. 1992, s. 1. 20 Meddelelse fra Kommissionen - Europæisk-asiatisk-samarbejdsstrategi inden for energi, KOM(96)308 endelig udg. af 18. 7. 1996. • Hensyn til de europæiske prioritetsområder 12 SYNERGY er energisektorens specifikke værktøj til internationalt samarbejde og tager fuldt ud hensyn til den europæiske energiindustris væsentlige behov i forhold til omverdenen. Dette program opfylder et indlysende, specifikt behov for internationalt samarbejde på energiområdet. Programmet omfatter samarbejde med tredjelande om fastlæggelse og gennemførelse af energipolitikken. Programmet vedrører landene i Central- og Østeuropa, SNG-republikkerne og landene i Middelhavsområdet og Mellemøsten, samt Asien, Latinamerika og Afrika. Et særligt aspekt af dette program går ud på at prioritere behovene for udvikling af den europæiske energipolitik højt. Blandt de vigtigste samarbejdsaktiviteter, der er sat i gang af SYNERGY, skal nævnes oprettelsen af Euro-Middelhavs-forum21, oprettelsen af Balkan-taskforcen, lignende foranstalte rger for de baltiske lande og den nye Kina-EF-gruppe. • Eksterne aspekter af forsknings- og miljøpolitik Det internationale samarbejde på energiområdet beror også på andre særlige eksterne aspekter, der vedrører dels forskningspolitikken (programmet INCO og særprogrammet JOULE-THERMIE>? dels energiforanstaltninger i forbindelse med miljøpolitikken. I forbindelse med INCO-programmet sikres synergieffekten med JOULE-THERMIE- programmet med henblik på optimal udnyttelse af mulighederne for partnerskab og samarbejde med tredjelande omkring energiteknologi. Der gennemføres også fælles energiforskningsprojekter med udviklingslandene. • Forbindelserne mellem de forskellige programmer Det tilstræbes at opnå komplementaritet mellem programmerne. Dette gælder især den nye placering af SYNERGY. Dette program tager fremover først og fremmest hensyn til de europæiske energiinteresser på internationalt plan, herunder komplementaritet med energiindustriens foranstaltninger, mens det for PHARE/TACIS og Lomé-konventionen gælder, at de foranstaltninger, der skal finansieres, fastlægges af Kommissionen på grundlag af anmodninger baseret på de behov, som tredjelandene giver udtryk for. 21 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om partnerskabet mellem Europa og Middelhavslandene om energi, KOM(96)149 endelig udg. af 3. 4. 1996. 4. Forberedelse af de nve landes tiltrædelse 13 På Det Europæiske Råd i Essen i december 1994 blev der vedtaget en før-tiltrædelses- strategi22, der omfatter politiske initiativer med sigte på at forberede de associerede lande i Central- og Østeuropa til deres medlemsskab. I denne forbindelse gør en struktureret politisk dialog mellem Fællesskabet og ansøgerlandene det muligt at drøfte bl. a. energispørgsmål af fælles interesse. Denne strategi betyder på energiområdet en harmonisering af politikkerne, lovgivningsreformer i overensstemmelse med EF-retten og en strukturomlægning af energisektorerne. 5. Samarbejde med internationale organisationer Energispørgsmål behandles ligeledes i specialiserede organisationer som f. eks. Det Internationale Energiagentur (EEA), navnlig når det gælder kriseforanstaltninger, Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA), når det drejer sig om at anvende kerneenergi og navnlig kontrol med anvendelse af nukleart materiale ("safeguards") og bistand til de central- og østeuropæiske lande og SNG - og Kerneenergiagenturet under OECD, når der er tale om kerneenergi. Energi har også stor betydning for arbejdet i Den Europæiske Bank (EBRD) og Verdensbanken, navnlig i forbindelse med økonomisk og teknisk bistand og fremme af rationel energiudnyttelse. for Økonomisk Genopbygning og Udvikling Kommissionen lægger stor vægt på samarbejdet med disse internationale organisationer af hensyn til den stigende konvergens mellem energimålene og komplimentariteten mellem de midler, der skal anvendes. 6. Kriseforanstaltninger For at imødegå eventuelle energiforsyningsvanskeligheder blev medlemsstaterne i 1968 pålagt at opretholde minimumslagre af mineralolie og/eller mineralolieprodukter23. I 1973 blev der truffet yderligere kriseforanstaltninger (lagerafgifter, nedsættelse af forbruget, fordeling mellem medlemsstaterne)24. På baggrund af de initiativer, der er truffet på dette område i IEA, skal de nuværende lagerforhold og kriseforanstaltninger tilpasses således, at der tages hensyn til samtlige aspekter af det kommende indre energimarked samt udviklingen på verdensmarkedet. 22 Hvidbog - Forberedelse af de associerede central- og østeuropæiske landes integration i Unionens indre marked, KOM(95)163 endelig udg. af 10. 5. 1995. 24 23 Rådets direktiv 68/414/EØF af 20. december 1968 (EFT L 308 af 23. 12. 1968, s. 14) fastsatte dette tal til en mængde svarende til 65 dages gennemsnitligt forbrug, og direktiv 72/425/EØF af 19. december 1972 (EFT L 291 af 28. 12. 1972. s. 154) forhøjede dette tal til 90 dages forbrug. Rådets direktiv 73/238/EØF af 24. juli 1973 om foranstaltninger, der kan mindske vanskelighederne ved forsyning med mineralolie og mineralolieprodukter, EFT L 228 af 16. 8. 1973, s. 1; Rådets beslutning 77/706/EØF af 7. november 1977 om en målsætning på fællesskabsplan for nedsættelse af forbruget af primær energi i tilfælde af vanskeligheder for forsyningen med mineralolie og mineralolieprodukter, EFT L 292 af 16. 11. 1977, s. 9. B. INTEGRERING AF ENERGIMARKEDERNE 14 Energipolitisk set og for Den Europæiske Union generelt er det indre energimarked for energi et højt prioriteret område. Det åbner muligheder for bedre konkurrenceevne for virksomhederne og lavere priser for de europæiske forbrugere. 1. Gennemførelse af det indre energimarked Det indre energimarked forudsætter, at der indføres et sæt regler for dets funktion og midler til at udvikle det. Elsektorens struktur gennemgår ændringer i mange af verdens lande og i flere EF-lande. Det drejer sig hovedsagelig om modernisering og liberalisering. Direktivet om det indre marked for elektricitet, der blev vedtaget ved fælles beslutningstagning i slutningen af 199625, tager sigte på at skabe reel konkurrence mellem energiproducenterne og give forbrugerne mulighed for at vælge. Det er et afgørende skridt i gennemførelsen af det særlige offentlige forsyningspligt for indre marked. Direktivet fastslår samtidig den elsektoren og falder helt i tråd med synspunktet i Kommissionens meddelelse om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse26. Drøftelserne om reglerne om det indre marked for naturgas27 går nu ind i en afgørende fase, og forhandlingsklimaet er positivt. Direktivet om det indre marked for elektricitet, der trådte i kraft i 1997, vil åbne mindst en tredjedel af markedet på seks år, hvilket svarer til en omsætning på 45 mia. ECU. Der er her tale om en betydelig liberalisering. En fuldstændig virkeliggørelse af det indre marked og streng anvendelse af konkurrencereglerne vil gøre det muligt at fastsætte lignende betingelser for udviklingen af samtlige energikilder. Statsstøtte til virksomheder og andre organisationer i energisektoren er undergivet de almindelige statstøttebestemmelser, undtagen kulindustrien, hvor der er fastsat særlige bestemmelser af hensyn til denne sektors tilbagegang og miljøbeskyttelsen28. Energitransportnettene er en uundværlig del af infrastrukturen for det indre marked. Sammenkoblingen af disse net er i det store og hele operationel på nationalt og regionalt plan. Den er ved at blive gennemført på tværeuropæisk plan. På alle niveauer mangler der imidlertid endnu forbindelser og kapacitet. Desuden er det nødvendigt at bygge nye ledninger fra naturgasfelterne for at tilfredsstille den stigende efterspørgsel efter naturgas. De beslutninger29, der i 1996 blev truffet om transeuropæiske net, skaber rammer, retningslinjer og midler til at sikre et godt grundlag for handel indenfor og gennemførelse af det indre energimarked. 25 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked 26 27 28 - Tjenesteydelser af alimdelig okonomsk interesse, KOM(96)443 for elektricitet, EFT L 27 af 30. 1. 1997, s. 20. Meddelelse fra Kommissionen endelig udg. af 11. 9. 1996. Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 7. december 1993 om fælles regler for det indre marked for naturgas, EFT C 123 af 4. 5. 1993, s. 26. Kommissionens beslutning 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien, EFT L 327 af 30. 12. 1993, s. 12. 29 Rådets beslutning 96/391/EØF af 28. marts 1996 om fastlæggelse af en række aktioner med henblik på at skabe gunstigere vilkår for udbygningen af transeuropæiske net på energiområdet, EFT L 166 af 29. 6. 1996, s. 154. Europa-Parlamentet og Rådets beslutning 1254/96/EØF af 5. juni 1996 om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet, EFT L 161 af 29. 6. 1996, s. 147. 15 Beskatningen af energiprodukter er en vigtig faktor i gennemførelsen af det indre energimarked. Med direktiverne om punktafgifter på mineralolier30 og fri afsætning af disse produkter31 er der sket en harmonisering og skabt et egentligt indre marked for mineralolier. Kommissionen oversendte den 12. marts 1997 Rådet et direktivforslag med sigte på at supplere det førstnævnte direktiv og således uddybe det indre marked for energiprodukter32. Med dette forslag bliver fællesskabssystemet for minimumssatser udvidet, så det finder anvendelse på samtlige energiprodukter. Det vil kunne standse konkurrenceforvridningerne om energimarkederne til, at det er nødvendigt gennem afgiftsneutralitet. Forslaget beskatningsmæssige incitamenter at fremme vedvarende energi og internalisering af miljøomkostningerne. på tager også hensyn princippet fremme og Gennemsigtighed er en meget vigtig forudsætning for, at det indre energimarked kan fungere tilfredsstillende, ligesom den kan skabe et gunstigt investeringsklima. Denne gennemsigtighed gælder både energipolitik, for energiprodukter samt investeringer. Det var, for eksennpel, væsentligt, at der i denne forbindelse blev skabt gennemsigtighed af gas- og elpriserne til den endelige forbruger i industrien34. regler, mængder33 og priser bidrager til energisektorens integrering. Standardiseringsarbejdet Standardisering omfatter selve energiprodukterne samt produktion, transport og distribution af dem, men derudover også energiforbrugende apparater og udstyr. Det er navnlig med støtte fra SAVE og ALTENER der udarbejdes direktiver om standardisering af energiforbrugende udstyrs virkningsgrad og mærkning35. 30 Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier, EFT 316 af 31. 10. 1992, s. 12. Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier, EFT L 316 af 31. 10. 1992, s. 19, ændret ved Rådets direktiv 94/74/EF af 22. december 1994, EFT L 365 af 31. 12 1994. s. 46. 34 32 33 til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af 31 Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om omlægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, EFT L 76 af 23. 3. 1992, s. 1. Forslag energiprodukter, KOM(97) 30. Rådets forordning 95/2964/EF af 20. december 1995 om registrering i Fællesskabet af indforslcr og leverancer af råolie, EFT L 310 af 22. 12. 1995, s. 5. Rådets direktiv 90/377/EØF af 29. juni 1990 om en fællesskabsprocedure med hensyn til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien, EFT L 185 af 17. 7. 1990. s. 16. Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel, EFT L 167 af 22. 6. 1996, s. 17; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF af 3. september 1996 om energieffektivitetskrav til elektriske køleskabe, dybfrysere og kombinationsskabe til husholdningsbrug, EFT L 233 af 18. 9. 1996, s. 36. 35 2. Energi og økonomisk og social samhørighed 16 Energipolitikken berøres ligeledes af EF-foranstaltningerne med sigte på økonomisk og social samhørighed36. Muligheden for at råde over tilstrækkelig energi til overkommelige priser er en vigtig betingelse for tilbagestående regioners konkurrenceevne. God energibalance, rationel energiudnyttelse og vægt på udvikling af vedvarende energikilder er ligeledes vigtige hensyn i forbindelse med den europæiske fysiske og regionale planlægning. Samhørighedsmålet inddrages i energiprogrammerne. Her skal det nævnes, at en tredjedel af THERMIE's foranstaltninger og næsten halvdelen af de lokale og til regionale energiagenturer gennemføres og oprettes tilbagestående regioner) og over 20% i regionerne mål 2-regioner (regioner hårdt ramt af industriel tilbagegang) og 5b (landdistrikter). i mål 1-regioner (støtte Med hensyn til strukturfondene rummer næsten alle EF-støtterammer en "energidel". I bevillingsrammen under mål 1 udgør beløbet til energiprojekter 2,5 mia. ECU. Nogle fællesskabsinitiativer II/REGEN (grænseoverskridende samarbejde og energinet) og REGIS II (integrering af regioner med perifer beliggenhed). INTERREG vedrører direkte energi, bl. a. så vidt angår Samhørighedsfonden, For transportinfrastrukturprojekter, der indirekte vedrører energi. finansierer denne miljøprojekter og 3. Finansiering af energiinvesteringer i forbindelse med de Foruden de midler, der sikres via strukturfondene eller transeuropæiske net, far energisektoren finansiel støtte fra EIB, EIF, EKSF og for EF- EURATOM. Med til tilskud energiforanstaltninger" energiforanstaltninger finansieringskilder (jf. bilag 2) gives der et overblik over tabellen over "de vigtigste Lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) til energisektoren udgør ca. 20% af samtlige finansieringer gennem EDB. Det Europæiske Fællesskabs energipolitiske mål er finansierbare gennem EIB. Med etableringen af det indre marked lægges der ligeledes vægt på sammenkoblingen af gas- og elnettene, både inden og uden for Den Europæiske Union. Edinburgh-ordningen blev indført ved Det Europæiske Råd i Edinburgh i slutningen af 1992 for bl. a. at støtte finansiering af investeringer i de transeuropæiske energinet og udstyr inden for energifremstilling samt andre investeringer, der kan forbedre de pågældende regioners adgang til de transeuropæiske energinet (de tildelte beløb er inkluderet i tallene for EIB's lån i bilag 2). Den Europæiske Investeringsfond's (EIF) interventioner går hovedsagelig ud på at stille garanti til bankerne, når der foretages mellem- og langfristede investeringer vedrørende de transeuropæiske net. EKSE finansierer navnlig omskoling af arbejdstagere og forskningsprogrammer i kul- og stålsektoren og sikrer rentegodtgørelse i forbindelse med lån til industriel omstilling. Desuden yder EKSF lån, der hovedsagelig vedrører kulindustrien, termiske kraftværker og EF-stål. 36 Meddelelse fra Kommissionen - Energi og Økonomisk og Social Samhørighed, KOM(93)645 endelig udg. af 14. 2. 1994. 17 C. STIMULERING AF BÆREDYGTIG UDVIKLING PÀ ENERGI OMRÅDET "Bæredygtig" økonomisk og social udvikling kan kun ske, hvis miljøhensynet inddrages i samtlige politikker og først og fremmest energipolitikken. 1. Overensstemmelse mellem energi- og miljømålsætninger Energisektoren spiller en afgørende rolle for miljøet. I de fleste tilfælde indvirker energiproduktion, -transport og -forbrug på miljøet. Virkningerne kan være lokale, når det drejer sig om luftkvaliteten i byerne, udledning, opbevaring af nukleart materiale eller støj. De kan brede sig til flere regioner eller lande og således undertiden komme til at berøre et helt kontinent, hvilket f. eks. gælder visse emissioner. Således er emissioner af drivhusgasser som f. eks. C02- blevet et globalt anliggende, som er omfattet af De Forenede Nationers Rammekonvention om Klimaændringer. Al indsats til begrænsning af emissioner og til udvikling af sikrere energiteknik indebærer fordele for sundheden. I 1991 gjorde Rådet en begrænsning af CCVemissioner til et strategisk anliggende37, og dette bliver hovedtemaet på topmødet i Kyoto i december 1997. Af Rådets konklusioner af 3. marts 1997 fremgår det, at målet for begrænsning af emissioner af de vigtigste drivhusgasser er 15% inden 2010. I denne forbindelse er Kommissionen i færd med at udarbejde en meddelelse om energidimensionen i klimaændringen. Ud over lovgivning er beskatning, frivillige aftaler og FTU midler til at skabe overensstemmelse mellem energimål og miljømål. Dette aspekt har Kommissionen taget hensyn til i sit forslag til direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter38, der skal gøre det muligt at uddybe det indre marked og samtidig give medlemsstaterne mulighed for at gennemføre en nationalt tilpasset miljøpolitik. I øvrigt forhandler Kommissionen med bilindustrien for at fa en aftale i stand om betydelig nedsættelse af de gennemsnitlige C02-emissioner fra nye køretøjer. Desuden kan Kommissionen og virksomhederne i energisektoren arbejde sammen gennem særprogrammer, f. eks. auto/olie-programmet, hvor olieindustrien og bilindustrien inddrages for at finde frem til, hvordan man økonomisk set bedst kan nå luftkvalitetsmålene ved at tage hensyn til såvel brændstof- som motorrelaterede aspekter39. 37 På mødet den 29. oktober 1990 satle Rådet som mål at stabilisere de samlede C02-emissioner på 1990-niveauet inden år 2000 i hele EF. Jf. også ændret forslag til Rådets direktiv om indførelse af en afgift af C02-emissioner og af energi, KOM(95)172 endelig udg. af 10. 5. 1995. til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af 38 Forslag 39 energiprodukter, KOM(97) 30. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om en strategi for bekæmpelse af luftforurenende emissioner fra vejtransport baseret på resultaterne af auto/olie-programmcl, KOM(96)248 endelig udg. af 18. 6. 1996. 2. Rationel og effektiv udnyttelse af energikilderne En forudsætning for at opnå EF's miljømål og begrænse energiafhængigheden er, at energikilderne udnyttes rationelt og effektivt. Med programmet SAVE er der skabt en overordnet ramme styrke for Det Europæiske Fællesskab med energieffektivitetsforanstaltningerne, fremme erhvervslivets og forbrugernes investeringer med henblik på energibesparelser for en bedre energiintensitet i slutforbrugsleddet. Supplerende sikrer programmet JOULE-THERMIE økonomisk støtte til udvikling af ren og effektiv teknologi. tilvejebringe betingelser sigte på at samt Energiforvaltningen for regioner og byer forbedres gennem en bedre styring af forbruget, større energieffektivitet og bedre udnyttelse af regionale ressourcer. Efter vellykkede pilotprojekter til fordel for regioner, byer og øer har Kommissionen koncentreret sin indsats om lokale eller regionale energiagenturer, hvis oprettelse fremmes af SAVE. Det skal især understreges, at det vellykkede tværnationale samarbejde på dette område har skabt merværdi. Det anslås, at der er ca. 1 600 lokale eller regionale energiagenturer i EU. 3. Fremme af nye og vedvarende energikilder deres andel i EU's De nye former for vedvarende energi forårsager kun lidt forurening, medfører så at sige ikke klimaændringer, produceres lokalt og er som oftest uden videre tilgængelige. Ved at øge og energibalance forsyningssikkerheden, og der opnås også andre fordele. Disse energiformer forventes at udvikle sig i fremtiden på grund af teknologiske og omkostningsmæssige fremskridt. Kommissionen har fremlagt en grønbog om vedvarende energi, der vil danne grundlag for en bred debat, hvori alle berørte parter inddrages40. En hvidbog, der vil indeholde en handlingsplan, vil blive fremlagt før udgangen af 1997. forbedres miljøbeskyttelsen Programmet ALTENER er et særligt vigtigt middel til at fremme vedvarende energikilder, som det hjælper til at trænge igennem på markedet. Formålet med programmet er at øge de vedvarende energikilders andel af energiefterspørgslen og anvendelsen af biobrændsler i motorkøretøjer. JOULE-THERMIE, men også FAIR41 sikrer teknologisk støtte til udvikling af vedvarende energi 4. Forbindelserne mellem de forskellige programmer. Energiprogrammerne tager sigte på forskellige målsætninger. Ved udarbejdelsen af de programmer, der er vedtaget for nylig (SAVE II), eller der er ved at blive vedtaget (ALTENER II), har Kommissionen sikret sig, at der ikke sker overlapninger. Der er eller er ved at blive taget en række forholdsregler for at undgå overlapninger på det operationelle plan Til eksempel kan nævnes udveksling af de personer, der forvalter de forskellige programmer - både ved udarbejdelsen af foranstaltningerne og i evaluerings- og udvælgelseskomiteerne - hvilket i praksis giver mulighed for at konstatere eventuelle overlapninger. Dette er begyndelsen til en eventuelt nødvendig senere videreførelse. De vedlagte tabeller kan analyseres nærmere for potentielle overlapninger og vil gøre det muligt at tage de nødvendige skridt. 40 Meddelelse fra Kommissionen: Fremtidens Energi: Vedvarende Energi - Grønbog: Mod en fællesskabsstrategi, KOM(96)576 af 20. 11. 1996. 41 Rådets beslutning 94/805 af 23. november 1994 om et særprogram for forskning, teknologisk agroindustri, udvikling og demonstration for levnedsmiddelteknologi, skovbrug, akvakultur og udvikling i landdistrikter) (1994-1998). landbrug og (herunder fiskeri inden 19 D. STIMULERING AF FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING Forskning og teknologisk udvikling og herunder også demonstration spiller en væsentlig rolle i udarbejdelsen af metoder, der frembyder høj energieffektivitet, og nye metoder til udnyttelse af fossile, nukleare eller vedvarende energikilder. FTU-rammeprogrammet omfatter en "forsknings- og udviklingsdel" (JOULE) og en "demonstrationsdel" (THERMIE). Hermed kan der mobiliseres en væsentlig indsats omkring ny energiteknologi blandt EF-landenes industrier, forskningscentre og universiteter. Der er ligeledes iværksat et FTU-program vedrørende nuklear sikkerhed og kontrolleret termonuklear fusion, baseret på EURATOM-traktaten. Det Fælles Forskningscenter deltager i denne indsats. 1. Ikke-nuklear energi Til de almindelige teknologiudviklingsmål føjes således gennem programmet JOULE- THERMIE42 mål vedrørende energi sikkerhed (i bred forstand, dvs. under hensyntagen til økonomisk konkurrenceevne og bæredygtig udvikling), miljøbeskyttelse især klimaændringen) og sammenhæng mellem FTU og energimarkederne. (jf. Programmet omfatter tre prioritetsområder, nemlig rationel energiudnyttelse, udvikling og integrering af vedvarende energi og bedre udnyttelse af fossil energi. Det suppleres af en del, der skal støtte FTU-strategien og ligeledes omfatter forskning i modelkonstruktion. Hvad angår bedre energiudnyttelse og omdannelse af fossile brændstoffer, er målet hovedsagelig at nedsætte de forurenende emissioner og øge energieffektiviteten med positive virkninger finansierer for virksomhedernes konkurrenceevne. tørv). Fællesskabet FTU-aktiviteter vedrørende faste brændstoffer Kommissionen vil forelægge en meddelelse om faste brændstoffers betydning i energipolitikken og om teknologiaspekterne samt ren og effektiv anvendelse af disse brændstoffer. Emnet vil blive behandlet i et perspektiv, der rækker ud over EKSF- traktaten og tager hensyn til udvidelsen. I øvrigt (kul, brunkul, Hvad angår vedvarende energi omfatter de finansierede aktiviteter forskellige energiformer (omdannelse af biomasse, fotovoltaisk elektricitet, integrering af solenergi i byggeri, nye vindmøllegenerationer osv. ) og omhandler ligeledes de nye energiformers indvirkning på samfunds-, erhvervs- og miljøstrukturen. Der gøres en indsats for at koordinere FTU-programmer på nationalt plan og EF-niveau. Denne koordinering forstærkes af fælles analyser af omkostningerne og den nye teknologis muligheder. Det er vigtigt at videreføre disse aktiviteter og supplere dem med innovative projekter, bl. a. "fremtidens by", der omfatter forsknings- og demonstrationsaktiviteter med sigte på især energieffektivitet inden for byggeri. 42 Rådets beslutning 94/806/EF af 23. november 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, indpn for ikke-nuklear energi (1994-1998) EFT nr. L 334 af 22. 12. 1994, s. 87. 20 Andre særprogrammer under det fjerde FTU-rammeprogram bidrager indirekte til at informationsteknologi forbedre energisystemets effektivitet. Dette gælder (ESPRIT), (IMT og industri- og materialeteknologi "morgendagens bil"). Aktiviteter vedrørende biomasseproduktion (FAIR), supplerer tværgående de specifikke energiaktiviteter under JOULE-THERMIE. transportteknologi (IMT), f. eks. Forslaget til det femte rammeprogram for perioden 1998-2002 er vedtaget af Kommissionen. Formålet med en af dets vigtigste foranstaltninger om "avancerede energisystemer og -tjenester" er at bidrage til at opfylde EF's energibehov og samtidig begrænse C02-emissionerne og styrke konkurrenceevnen ved gennem disse målrettede projekter at fremme udvikling af effektive energisystemer, både på produktions- og forbrugsniveauet. 2. Kerneenergi I forbindelse med det fjerde FTU-rammeprogram tager aktiviteterne vedrørende nuklear sikkerhed sigte på reaktorsikkerhed, sikkerhed i hele brændselskredsløbet (herunder affaldsforvaltning), nedlukning af anlæg, kontrol med nukleare materialer og ikke- spredning samt strålingsvirkninger for sundheden og miljøet. Undersøgelsen af virkningen af ioniserende stråling har oven i købet ført til udvikling indenfor den medicinale anvendelse. Den anden del af forskningen inden for kerneenergi vedrører kontrolleret termonuklear fusion, der er en yderst interessant mulighed, fordi det drejer sig om en næsten uudtømmelig energikilde43 43 Efter JET (Joint European Torus) er forsøgsreaktoren ITER (International Thermonuclear Experimental Reactor) kommet ind i dctailprojektcringsfasen. Formålet er at påvise, at det videnskabeligt og teknisk er muligt at anvende fusionsenergi til fredelige formål. 21 (1) Formålet med denne meddelelse er at gøre EF's energipolitik mere gennemsigtig. For første gang gives der en fuldstændig oversigt over Det Europæiske Fællesskabs foranstaltninger på energiområdet med redegørelse for både samarbejdet mellem medlemsstaterne og Fællesskabets egne foranstaltninger. Det er et første skridt til en fuldstændig analyse af energipolitikkens forskellige aspekter. Hvad angår forbindelsen mellem særlige energipolitiske tiltag og andre EF-politikker skal der foretages en grundigere analyse ud fra det enkelte programs særlige karakter, reglerne for gennemførelsen og omfanget af medlemsstaternes, disses regioners eller tredjelandes deltagelse. Disse faktorer er væsentlige for en korrekt som PHARE/TACIS/MEDA. strukturfondene programmer forståelse eller af af (2) Ud over at denne meddelelse skaber større gennemsigtighed, viser den på to områder, hvordan den fremtidige politik kan føres i praksis: • Energiforanstaltningerne bør styrkes, så de er bedre i stand til ad bidrage til løsning på den formodentlig betydeligt stigende eksterne afhængighed, og til at målene for konkurrenceevne og miljøbeskyttelse bedre kan opfyldes. Målet er at stimulere samarbejdet mellem medlemsstaterne omkring fælles energimål. EF-foranstaltningerne skal, hvadenten de iværksættes i forbindelse med energipolitikken eller andre EF-politikker, gøres mere målrettede ud fra disse prioriterede mål. Foranstaltningerne skal gøre EF-indsatsen mere effektiv og optimere anvendelsen af de finansielle midler ved at fremme synerenergieffekter og ved at identificere de områder indenfor hvilke de energipolitiske foranstaltninger skal styrkes. • Uanset spørgsmålet om et særligt retsgrundlag for energi i den nye traktat, må der arbejdes på klarlægning og forenkling. EF's energipolitik har brug for sammenhængende rammer for at kunne løse de prioriterede opgaver med egnede midler. Med de store udfordringer, der ligger i forsyningssikkerhed, konkurrenceevne, der respekterer forbrugernes rettigheder og legitime forventninger, og bæredygtig udvikling står der meget på spil for de europæiske borgere, både når det gælder levevilkår og levestandard. Det haster derfor med at finde frem til løsninger under hensyntagen til de igangværende ændringer inden og uden for EU. BILAG 1 SAMLET OVERSIGT OVER ENERGIPOLITIK OG ENERGIFORANSTALTNINGER Mål og foranstaltninger samarbejde med medlemsstaterne samarbejde med de berørte parter • • Gennemførelse/finansiering • • samarbejdsrammer rådgivende udvalg Mål og foranstaltninger Gennemførelse/finansiering WÊÊ^ÊÊÊKÊÊÊÊÊÊ^MÊiMSÊ^ÊÊSKÊÊ^ • diversificering af energiforsyningen det europæiske energicharter - forbindelser med leverandørlande bilaterale aftaler - energikilder vedvarende, biobrændstoffer, kerne • forbrugspåvirkende foranstaltninger SAVEfTHERMIE • bistands- og samarbejdsprogrammer - programmer for teknisk bistand • PHARE, TACIS, MEDA • Asien, Latinamerika, (ALURE), EFF - hensyntagen områder samarbejde til i det europæiske prioritets energi internationale SYNERGY, Euro-Middelhavs-forum + Balkan- taskforcen og Kina-EF-gruppcn • forberedelse på de nye landes tiltrædelse samarbejde med internationale organisa-tioner • - kriseforanstaltninger konvergens mellem energipolitikkerne den eksterne dimension af transeuropæiske net IEA, IAEA, EBRD, Verdensbanken af de eksisterende rammer gennemførelse af det indre energimarked • bidrag til økonomisk og social samhørighed • finansiering af energiinvesteringer iiii rationel og effektiv udnyttelse af energikilderne nye og vedvarende energikilder overensstemmelse miljømålsætninger mellem energi- og WÊÊ^^MÊB^K^^ÊÊÊ^^^KÊ • fremme formidling af energiteknologi af forskning og demonstration/ det indre energimarked for gas og elektricitet transeuropæiske energinet konkurrencepolitik energibeskatning gennemsigtighed på energimarkedet standardisering strukturfondene og Samhørighedsfonden EIB, EIF, EKSF lokale og herunder regionale SAVE, energiagenturer strategi for vedvarende energi, ALTENER klimaændring/auto-olic forslag/samarbejde med begrænsning af C02 industrien • nuklear forskning EURATOM JOULEmfERMIE/INCO om 51 BILAG 2 DE VIGTIGSTE FINANSEERNGSKBLDER FOR EF-ENERGEFORANSTALTNINGER A. Finansiering af energipolitiske foranstaltninger 1. THERMIE (vedrørende forvaltning og iværksættelse) 2. SAVE II 3. ALTENER 4. SYNERGY 5. Obervationscentret B. Finansiering af de transeuropæiske net - energi C. FTU på energiområdet 1. JOULE 2. THERMIE 3. Nuklearsikkerhed 4. Termonuklear fusion 5. Det Fælles Forskningscenter 6. INCO (FTU udadtil) D. Strukturfondene 1. EF-støtterammer 2. Fællesskabsinitiativer (REGEN, REGIS) E. Finansiering af internationalt samarbejde PHARE (Central- og Østeuropa) TACIS (SNG og Mongoliet) MEDA (Middelhavet) Udviklingslande i Asien Udviklingslande i Latinamerika (herunder ALURE) Den Europæiske Udviklingsfond (AVS) SYNERGY Eksterne aspekter af miljøpolitikken F. Sikkerhedskontrol under EURA TOM G. EKSF-støtte til kul 1. Støtte til omskoling 2. Støtte til forskning 3. Den sociale del af "kuf //. Lån fra Den Europæiske Investeringsbank 1. Den Europæiske Union 2. Tredjelande /. EKSF-lån J. EURATOM-lån K. Garantier fra Den Europæiske Investeringsfond 1. Den Europæiske Union 2. Tredjelande 1995-1998 1996-2000 1993-1997 1997 1997 1995-1999 1995-1998 1995-1998 1995-1998 1995-1998 1995-1998 1995-1998 1994-1999 1994-1999 1994-1996 1994-1996 1995-1996 1994-1996 1994-1996 1995-1996 1997 1995-1996 1997 1994-1996 1994-1996 1994-1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 (a)(b) (a)(c) (e) (h) (a) (a) (a) (a) ta) (a) (0 (a) (d) (d) (g) (d) (d) (d) (d) (d) (d) (d) (punkt C. 2 nedenfor) 45 40 7 2 112 464 566 170,5 846 312,5 30 2500 534 158,7 415,4 p. m. 20 28,5 18,2 (punkt A. 4 ovenfor) 4,6 15,8 164,7 69. 6 103. 2 4975 702,4 97,3 p. m. 88 182 (a) Referencebclob ifølge det pågældende flerårige program. (b) I 1997 vil Rådet på ny se på refcrcnccbelobct for 1998-2000 på grundlag af et forslag fra Kommissionen. (c) Kommissionen har vedtaget et forslag til program ALTENER II (1998-2002) med et budget på 30 mio. ECU for 1998-1999. (d) Bclob afsat til hele perioden på grundlag af årlige foranstaltninger. (e) Der er opnået en aftale i Rådet om cl retsgrundlag for SYNERGY for 1997 og et budget på 6,9 mio. ECU Fra 1993 til 1996 er der afsat et samlet bclob på 38,8 mio. ECU til denne form for foranstaltning. (0 Bclob som folgc af foranstaltninger fastsat inden for EFSR for energisektoren i mål 1-regioner, (g) Ingen sektorfordeling; ingen forpligtelse indtil nu. (h) Vejledende rammebeløb for de transeuropæiske energinet inden for det samlede refcrenceløb på 2. 345 mio. ECU, der er fastsat til samtlige TEN (transport, energi, telekommunikation). <2 S ISSN 0254-1459 KOM(97) 167 endelig udg. DOKUMENTER DA 12 Katalognummer : CB-CO-97-171-DA-C ISBN 92-78-18978-2 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem "Vorschlag für eine Verordnung des Rates mit allgemeinen Durchführungsbestimmungen für Maßnahmen zur Verbesserung der Erzeugung und Vermarktung von Honig"

eurovoc_concepts:
EU aid
apiculture
honey
production improvement
quality standard

formats: html pdfa1b print


title: 97/318/EY: Komission päätös, tehty 23 päivänä huhtikuuta 1997, yhteisön tukikehyksen, yhtenäisten suunnitteluasiakirjojen ja Luxemburgia koskevien yhteisöaloitteiden hyväksymistä koskevien päätösten muuttamisesta (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Luxembourg
Structural Funds
financing policy