title: Kommissionens rekommendation om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik utarbetad i enlighet med artikel 103.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen

eurovoc_concepts:
economic growth
economic policy
labour market
member country
public finance

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel, den 23. 04. 1997 KOM(97) 168 slutlig Kommissionens rekommendation om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik utarbetad i enlighet med artikel 103. 2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen Innehållsförteckning 1. Huvudsakliga målsättningar: tillväxt, sysselsättning och konvergens 2. En makroekonomisk politik inriktad på tillväxt och stabilitet 3. Pris- och växelkursstabilitet 4. Sunda och effektiva offentliga finanser 5. Stmkturella reformer för att främja tillväxt och sysselsättning 5. 1. Bättre fungerande produkt- och tjänstemarknader 5. 2. Att främja arbetsmarknadsreformer och kunskapsinvesteringar 1 2 3 4 7 X 8 4GL Allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik 1. Huvudsakliga målsättningar: tillväxt, sysselsättning och konvergens Sedan de förra riktlinjerna antogs sommaren 1996 har en försiktig återhämtning av den ekonomiska aktiviteten fått faste i gemenskapen. De grundläggande faktorerna pä utbudssidan ljusnar. Denna utveckling i fortsätter att förbättras samtidigt som utsikterna pä efterfrägesidan kombination med en allt mer välbalanserad sammansättning av i\cn makroekonomiska politiken och en förbättrad tillförsikt om framtiden bör möjliggöra en gradvis ökning av den ekonomiska tillväxten till ungefär sin trendmässiga nivå i är och till en bra bit över sin trendmässiga nivå nästa är. I den nuvarande situationen bör tonvikten läggas pä tvä grundläggande politiska frågor, varvid framsteg pä båda fälten ömsesidigt förstärker varandra. För det första, även om sysselsättningen låga förväntas stiga något på kort sikt finns det ett behov av att höja gemenskapens sysselsättningsgrad och att avsevärt minska arbetslösheten. För det andra, trots betydande framsteg de senaste åren i riktning mot målen om prisstabilitet och hållbara offentliga finanser krävs ytterligare framsteg för att uppnå och bibehålla en hög grad av nominell konvergens så att ett avsevärt antal medlemsstater kommer att kunna delta i EMU frän och med den I januari 1999. Under det kommande kvartalet är det av avgörande betydelse, även för tillväxt och sysselsättning, att undvika varje tvivel om uppfyllandet av Maastrichtkriterierna och om starten för den gemensamma valutan 1999, sä att de europeiska medborgarna och företagen kan vara säkra pa att de möjligheter som EMU ger verkligen kommer att tillvaratas. Eftersom strävan efter sundare offentliga finanser kommer att ge viktiga tillväxt- och sysselsättningsresultat pa medellång sikt ligger kontinuerliga budgetkonsolideringsansträngningar i alla medlemsstaters intresse Med den inre marknaden och EMU häller gemenskapen pa att bli en av de mest betydande ekonomiska enheterna i världen. Den har en avsevärd potential pä medellång och läng sikt att åstadkomma tekniska framsteg, skapa sysselsättning och välstånd. För att fullt ut utnyttja denna potential att höja levnadsstandarden måste gemenskapen successivt nä en hög sysselsättningsgrad. Det skulle även underlätta uppgiften att pä längre sikt säkerställa pensionssystemen (i ett reformerat skick), vilka utgör en väsentlig del av de sociala skyddssystemen i medlemsstaterna. Att återställa en varaktig, hög och icke-inflatorisk tillväxt är det bästa sättet, både från en politisk och en social utgångspunkt, att fä en lösning på gemenskapens arbetslöshetsproblem och göra ytterligare framsteg mot sunda offentliga finanser. Eftersom strukturella brister fortsätter att lägga hinder i vägen för både tillväxt och den utsträckning i vilken tillväxten kan omsättas i ytterligare sysselsättning är det viktigt att medlemsstaterna genomför strukturella reformer. Politiska åtgärder för att förbättra konkurrenskraften och produkt-, tjänstc- och arbetsmarknadernas funktionssätt kommer dock att bära full frukt först när ekonomin växer snabbt och genererar ett stort antal nya jobb. A i En sysselsättningsskapande tillväxt måste understödjas av högre investeringar, hade offentliga och privata. Pa grund av den relativt svaga utvecklingen för privata investeringar sedan början av 1990-talet och de åtstramade offentliga investeringarna är den nuvarande investeringsgraden i gemenskapen ganska låg. Den nuvarande investeringskvoten skulle, om den bibehölls pä medellång sikt, endast understödja en tillväxttakt pä lite över 2 % per är. Det är således väsentligt att de för närvarande gynnsamma villkoren för investeringar, med hög lönsamhet och lägre räntor, till fullo utnyttjas. Dessutom bör det finnas en aktiv strävan att genomföra de transeuropeiska transport-, energi- och kommunikationsnäten, där gemenskapens finansieringsorgan och El B bör spela en nyckelroll och med ett större deltagande från den privata sektorn. Investeringar i humankapital- kunskaper och färdigheter bör också ökas. Mot denna bakgrund uppmanas medlemsstaterna och gemenskapens institutioner, i enlighet med artikel 102a i fördraget, att föra en ekonomisk politik som syftar till att göra väsentliga framsteg mot en hållbar, icke-inflatorisk tillväxt och en hög sysselsättningsnivä, vilka tillhör de mal som anges i artikel 2 i fördraget. I detta syfte uppmanas de även att samordna sin politik (artiklarna 3a, 102a och 103) inom ramen för en tilltagande integration av medlemsstaternas ekonomier. 2. En makroekonomisk politik inriktad på tillväxt och stabilitet Genom dessa riktlinjer betonas återigen att för att uppnå en varaktig, investeringsunderbyggd tillväxt av produktion och sysselsättning pä medellång sikt utan inflatoriska spänningar är det fortsatt nödvändigt med en gemensam makroekonomisk politisk strategi som bygger vidare pä följande tre komponenter, enligt formuleringen i 1996 års riktlinjer: inte undergrävs av olämplig budget- och "en stabilitetsorienterad monetär politik som löneutveckling, bestående ansträngningar för att stärka de offentliga finanserna i de llesta medlemsstaterna. ansträngningar som är förenliga med de mål som uppställs i deras konvergensprogram, en nominell löneutveckling som är förenlig med målet om prisstabilitet, samtidigt som den reella löneutvecklingen bör understiga produktivitetsökningen, för de sysselsättningsskapande investeringarna stärks. lönsamheten sä att Ju mer den monetära politikens stabiliserande verkan underlättas av lämpliga budgetåtgärder och lämplig löneutveckling, desto mer kommer de monetära förutsättningarna, som även innefattar växelkurser och länga räntor, att underlätta tillväxt och sysselsättning. " Vad avser utsikterna på medellång sikt är det viktigt att de som utarbetar politiken, arbetsmarknadens parter och de ekonomiska aktörerna fullständigt tar hänsyn till att EMU kommer att innebära en verklig regimförändring som pä ett grundläggande sätt kommer att påverka hur makroekonomisk politik och löneutveckling avgörs. i) En gemensam penning- och valutapolitik under den oberoende Europeiska centralbankens ansvar kommer att ha prisstabilitet som sitt huvudsakliga mal samtidigt som den, utan att åsidosätta detta mål, understödjer den allmänna ekonomiska politiken i gemenskapen i syfte att uppnå de mal som anges i artikel 2 i fördraget. ii) iii) Fördragets bestämmelser pä området för budgetpolitik (artiklarna 104 104c) samt stabilitets- och tillväxtpakten kommer att verka i riktning mot en sund och disciplinerad budgetpolitik. Det löl|cr av de rättsliga bestämmelserna att ansvaret för budgetpolitiken kommer att ligga hos de suveräna nationella regeringarna som kommer att behöva samordna sin budgetpolitik inom ramen för de Allmänna riktlinjerna för medlemsstatemas och gemenskapens ekonomiska politik. Vad gäller löner, vilka bestäms av självständiga parter pä arbetsmarknaden enligt praxis i varje enskilt land, kommer en stabilitetsinriktad finans- och penningpolitik och det faktum att växelkurs variationer inom euro-området är omöjliga att förstärka både förutsättningarna för och incitamenten till en lämplig utveckling. Incitamenten bör även, där så är möjligt och i enlighet med intensifierad social dialog pä nationell nivå. Pä rådande traditioner, förstärkas av en gemenskapsnivå kommer kommissionen enligt artikel 11 8b att fortsätta att utveckla den sociala dialogen, särskilt i frågor som rör den makroekonomiska politiken, i sytte att bygga vidare pa den samsyn om strategin för den ekonomiska politiken som uttrycks i riktlinjerna. Del bidrag till den makroekonomiska politiken som de europeiska arbetsmarknadsparterna överlämnade till Europeiska rädet i Dublin är ett viktigt steg i rätt riktning som bör uppmuntras. Om alla berörda aktörer lever upp till de nya kraven kommer kombinationen av makroekonomiska politiska åtgärder att fortsätta att gynna en varaktig hög och sysselsättningsskapande tillväxt i gemenskapen. Genomförandet av EMU kommer pä sä sätt att "permanenta" den grundläggande förändring av den makroekonomiska politiken som gradvis har fått fäste i gemenskapen. 3. Pris- och växelkursstabilitet Prisstabilitet - Gemenskapen har gjort avsevärda framsteg mot prisstabilitet och inflationskonvergens, vilket är en väsentligt förutsättning både för att uppnå tillväxt pä medellång sikt och för att införa den gemensamma valutan. Den genomsnittliga inflationen i gemenskapen förväntas sjunka till 2,25 % 1997. den lägsta siffran sedan gemenskapen bildades. I ett EMU-perspektiv bör gemenskapen sikta mot att fa ner sin genomsnittliga inflationstakt till 2 % pä medellång sikt. I februari 1997 hade nio medlemsstater (Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike. Luxemburg. Nederländerna, Österrike, Finland och Sverige) en inflationstakt' pä tvä % eller mindre. Dessa länder har redan uppnätt en tillfredsställande grad av prisstabilitet och behöver nu upprätthålla den på medellång sikt. Mot en bakgrund av varaktig ekonomisk återhämtning kommer Irland och Förenade kungariket^ att behöva fortsätta föra en politik som syftar till att förhindra varje återkomst av underliggande inflationstryck och, om så är lämpligt, fortsätta i riktning mot lägre inflation. 1 Spanien, Italien och Portugal har den genomsnittliga inflationstakten1 pressats ner till intervallet 3-3,5 % i februari 1997, men inflationstakten under denna månad jämfört med ett är tidigare nådde ner till ca 2,5 %. I dessa tre länder är det väsentligt att hälla fast vid en stabilitetsinriktad Mätt som det aritmetiska medelvärdet för de senaste harmoniserade lolvinänadcrsindcxcn (HICP) jämfört med det aritmetiska medelvärdet för de harmoniserade tolvmänadcrsindcxcn för den föregående perioden. Irland och Förenade kungariket har ännu inte publicerat uppgifter om HICP som medger beräkning av det mätt som anges i fotnot 1. Kommissionens egna uppskattningar, pä grundval av tillgänglig information, ger dock vid handen alt inflationen (HICP) i dessa tvä Sänder ligger i intervallet 2-3 % politik i syfte att uppnå en genomsnittlig inflationstakt pä 2,5 % eller lägre för 1997 och säkerställa att de inflationsbekämpningsvinster som gjorts bibehålls, eller till och med förbättras, när återhämtningen tar fart. I Grekland har framsteg gjorts med att bekämpa inflationen de senaste aren, men förnyade ansträngningar krävs för att fa ned den till de officiella inflationsmålen pä 4,5 % till slutet av 1997 och under 3 %till slutet av I99X. Växclkursstabilitet - Enligt artikel 109m skall varje medlemsstat behandla sin valutapolitik som en fråga av gemensamt intresse. En sundare och mer trovärdig ekonomisk politik och en gynnsam utveckling gentemot den amerikanska dollarn har bidragit till lämpligare växelkursförhällanden inom gemenskapen. Den optimistiska uppfattningen pä finansmarknaderna beträffande utsikterna till ett relativt omfattande deltagande i EMU frän starten har ocksä hjälpt till. Finland och Italien gick med i ERM hösten 1996 och den stora majoriteten av ERJVI-valutorna ligger nu inom eller nära de snävare band som tidigare gällde för växelkursmekanismen. I detta sammanhang, och även med tanke pä deltagande i EMU, är det absolut nödvändigt att medlemsstaterna uppfyller, och i tillämpliga fall intensifierar, sina åtaganden om en stabilitetsinriktad makroekonomisk politik. För länder som för närvarande inte deltar i ERM skulle en sådan politik även bidra till att skapa förutsättningarna för ett sådant deltagande. En sund styrning av den makroekonomiska politiken skapar förutsättningar för stabila växelkurser och låga långfristiga räntesatser inom gemenskapen och bidrar till ett stabilt internationellt monetärt system. 4. Sunda och effektiva offentliga finanser I gemenskapen som helhet minskade det faktiska offentliga underskottet frän 5 % av BNP 1995 till 4. 3 % av BNP 1996. Svag ekonomisk tillväxt under 1996 försvårade budgetkonsolideringen och dolde den underliggande förbättring som hade uppnätts. Pä grundval av de budgetåtgärder som beslutats fram till mitten av april 1997 är det troligt att den offentliga sektorns finansiella sprande i gemenskapen som helhet kommer att sjunka till just under 3 % av BNP 1997 för att fortsätta sjunka till 2 , 5% av BNP 1998. 1 sina budgetar för 1997 har en stor majoritet av medlemsstaterna vidtagit betydelsefulla åtgärder för att minska sina offentliga underskott till 3 % av BNP eller mindre. Det är av avgörande betydelse att medlemsstaterna strikt genomför dessa budgetar och omedelbart vidtar korrigerande åtgärder om avvikelser frän budgetmålen uppkommer. Vad avser budgetarna för 199X krävs ytterligare åtgärder för att minska underskotten i de flesta av medlemsstaterna. Detta skulle skapa det nödvändiga förtroendet för att budgetanpassningarna är varaktiga, särskilt i de länder där det offentliga underskottet inte förväntas hamna klart under 3 % av BNP 1997 eller om budgeten för 1997 innehöll inte enbart för att uppfylla Maastrichtfördragets underskottskriterier utan även för att göra ytterligare framsteg i syfte att pä medellång sikt uppnå målet om offentliga finanser som under normala omständigheter är nära balans eller visar överskott, enligt de föregående riktlinjerna samt stabilitets- och tillväxtpakten, och därigenom av den säkerställa makroekonomiska politiken. tillfälliga åtgärder. Denna beslutsamhet behövs stabilitetsinriktad sammansättning tillväxt- och en Det är nödvändigt att budgetanpassningsprogrammen är trovärdiga och socialt välavvägda För att vara trovärdiga är det viktigt att programmen är tydliga och långsiktiga. Tydlighet kräver att gemensamt överenskomna redovisningsregler och ekonomiska principer strikt tillämpas samt all medlemsstaterna när de lägger fram sina budgetar klart redovisar karaktären pä åtgärderna för all minska underskotten och anger vilka som är engångsåtgärder. Dessutom bör årsbudgetar och budgetprognoser på medellång sikt klart ange de underliggande ekonomiska antagandena. För att vara långsiktiga är det väsentligt att åtgärderna för att minska underskotten är strukturella. Engångsåtgärder och åtgärder som måste upphävas senare har i vissa fall bidragit till att öka takten grundläggande budgetanpassningar och bör därför kompletteras med varaktiga budgetförstärkningar. i budgetkonsolideringen. De minskar behovet dock inte av För att skörda de ekonomiska vinsterna av budgetkonsolideringen är kvaliteten pä de åtgärder som vidtas avgörande. I detta avseende bekräftas genom dessa riktlinjer de allmänna principer som har angetts i tidigare riktlinjer. För det första bör prioritet ges ät att begränsa utgifterna i stället för alt ytterligare öka det totala skattetrycket. I detta avseende behöver åtgärderna inriktas pä strukturella åtgärder för att bättre kontrollera utgifter för offentlig konsumtion, offentliga pensionsutgifter, hälsovårdsutgifter, arbetslöshetsersättningar samt statsbidrag. Om skattehöjningar är oundvikliga bör omsorg ägnas åt att minimera de negativa effekterna pä tillväxt och sysselsättning och ät att undvika att inflationstryck återkommer. För det andra bör åtgärder för att permanent minska de offentliga utgifternas andel av BNP åtföljas, i den utsträckning som är möjlig och utan att den nödvändiga minskningen av de offentliga underskotten äventyras, av en förskjutning av tyngdpunkten i riktning mot produktiva verksamheter såsom investeringar i infrastmktur, humankapital och aktiva arbetsmarknadsåtgärder. För det tredje bör den sänkning av skattetrycket som är önskvärd i de flesta medlemsstater, särskilt pä arbetskraft, genomföras i den mån som en stram utgiftskontroll gör skattesänkningar förenliga med att uppnä och bibehålla sunda offentliga finanser. Gemenskapspolitik pä skatteområdet bör överensstämma med dessa riktlinjer. för de offentliga utgifterna Med tanke pä det inbördes sambandet mellan skattepolitik ä ena sidan och ilen inre marknaden. EMU och arbetslöshetsbekämpningen ä den andra sidan skulle medlemsstaterna tjäna pä ett ökat i skattefrågor. Skadlig konkurrens mellan olika medlemsstaters skattesystem bör samarbete undvikas. I detta sammanhang uppmanas medlemsstaterna att undersöka möjligheten av att fastställa en uppförandekodex. Vad avser enskilda medlemsstater respekterade fem stycken, Danmark, Irland, Luxemburg, Nederländerna och Finland referensvärdet pä 3 % redan 1996. I Danmark, där saldot för de offentliga finanserna förväntas bli svagt positivt i år, är det viktigt att befasta detta över konjunkturcykeln, att hålla kvoten mellan offentliga utgifter och BNP på en stadigt nedåtgående kurs och att minska de offentliga utgifternas tillväxt, inklusive tillväxten för de sociala transferer ingarna. Irland bör dra fördel av den nuvarande starka tillväxtfasen intensifiera ansträngningarna att hålla tillbaka de offentliga utgifterna och göra de sista framstegen mot balanserade offentliga finanser. Det är även väsentligt att fortsätta den strama utgiftspolitiken i Nederländerna och Finland, varvid särskild tonvikt bör läggas pä de sociala transfereringarna, vilket ger möjlighet att ytterligare minska både de arbetskraftskostnader som inte utgör lön och andra sysselsättningshämmande skatter. i syfte att 1 Belgien förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pä grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att sjunka ytterligare 1998. För att skapa en stabil grundval för de offentliga finanserna bör den belgiska regeringen strikt följa sitt nya konvergensprogram. Särskild uppmärksamhet bör ägnas ät att säkerställa sunda finanser for socialförsäkringssystemen, varvid det är centralt att införa effektiva mekanismer för att bättre kontrollera hälsovärdsutgiftema och att fortsätta med reformerna av pensionssystemet I Tyskland förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pä grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att sjunka ytterligare något 190S. Den tyska regeringen har engagerat sig starkt för att vidta alla nödvändiga åtgärder för att inte överskrida referensvärdet på 3 % 1997 och bör göra vad som krävs för att bryta den uppåtgående trenden för den offentliga skulden som andel av BNP redan i är. Takten i budgetkonsolideringen bör upprätthällas 1998 i enlighet med det nya konvergensprogrammet. Den fortsatta budget konsolideringen bör inriktas pä en permanent minskning av de offentliga utgifternas andel av skatte- och ekonomin, vilket bör underlätta införandet socialförsäkringssystemen utan att äventyra ett strikt iakttagande av budgetmålen i det nya konvergensprogrammet. strukturella reformer av av 1 Spanien förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre |9ö7. Pä grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att sjunka ytterligare nägol ll)(>X. I sin budget för 1998 bör de spanska myndigheterna, som helt står bakom målet att na ett underskott pa 3 % av BNP 1998, sträva efter ytterligare budgetkonsolidering i enlighet med del nya konvergensprogrammet. Det är viktigt att fortsätta att genomföra åtgärderna för att minska det strukturella underskottet, särskilt att tygla de löpande utgifterna och förbättra effektiviteten i budgetstyrningen. I Frankrike förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pa grundval av den nuvarande politiken är det möjligt att underskottet inte kommer att sjunka ytterligare 1998, vilket delvis beror pä att effekterna av engångsåtgärder upphör. Det är väsentligt att sikt genom att det nyligen godkända budgetkonsolideringen upprätthälls på medellång i synnerhet nödvändigt att kontrollera konvergensprogrammet hälsovärdsutgiftema och att fä balans i finanserna för socialförsäkringssystemen samt att säkerställa att de planerade skattesänkningarna, vilka i sig stimulerar tillväxt och sysselsättning. inte bromsar minskningen av underskottet. till fullo genomförs. Det är I Italien är det möjligt att det offentliga underskottet blir 3% av BNP 1997. om de åtgärder tagna i 1997 års budget samt i mars i är får full effekt och, om sä är nödvändigt, ytterligare åtgärder vidtas av den italienska regeringen. Pä grundval av den nuvarande politiken skulle underskottet kunna öka igen 1998. vilket beror pä att effekterna av engångsåtgärder upphör. En ytterligare minskning bör planeras i budgeten för 1998 för att skapa förtroende för kontinuiteten i anpassningen och skapa en stabil grundval för de offentliga finanserna pä medellång sikt De åtgärder som vidtogs 1997 och som var av tillfällig natur bör ersättas av strukturella åtgärder med permanenta budgeteffekter. Villkoren för en långsiktigt hållbar italiensk budgetkonsolidering bör beskrivas i det konvergensprogram som de italienska myndigheterna inbjuds att presentera sa snart som möjligt. I Österrike förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pa grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att sjunka ytterligare något 1998 Den österrikiska regeringen uppmanas att vidta alla nödvändiga åtgärder för att na sitt underskottsmäl pä 3 % av BNP 1997 och att säkerställa varaktigheten för sina budget konsol ideringsätgärder under kommande är genom ett program för kontinuerliga och, om nödvändigt, förstärkta strukturella anpassningar. I Portugal förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pa grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att sjunka ytterligare något 190S Det nya strategiska avtalet mellan regeringen och arbetsmarknadens parter bör följas strikt för att betydande framsteg med att reformera den offentliga förvaltningen och socialförsäkrings- och skattesystemen skall uppnäs. I Sverige förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997. Pä grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att fortsätta att sjunka betydligt 1998. Budgetanpassningen bör koncentreras pä att kontrollera utgiftsökningarna, särskilt de sociala transfereringarna, och pä att sä långt möjligt minska beskattningen av hushåll och företag för att öka incitamenten till arbete och ekonomisk verksamhet. I Förenade kungariket förväntas det offentliga underskottet bli 3 % av BNP eller mindre 1997 Pä grundval av den nuvarande politiken är det troligt att underskottet kommer att fortsätta att sjunka betydligt 1998. Den väg för att minska underskottet som stakas ut i budgeten för 1997/98 bör följas strikt. I Grekland, där aviserade ätgärder förväntas leda till en ytterligare minskning av det offentliga underskottet 1997, krävs ihållande ätgärder pä ett stort antal områden för att uppfylla målen i konvergensprogrammet, inklusive intensifierade ansträngningar för att öka beskattningsunderlaget, öka effektiviteten i skatteförvaltningen och i skatteuppbördssystemet, tygla de offentliga utgifterna samt fortsätta med och utöka privatiseringsplanerna. I vissa av ovanstäende medlemsstater är det troligt att ytterligare framsteg med att minska de offentliga underskotten i förhällande till BNP kommer att vara begränsade eller rentav saknas, vilket delvis beror pä att effekterna av engångsåtgärder upphör. Följaktligen bör ifrågavarande medlemsstater ta hänsyn till detta i sina budgetar för nästa är. 5. Strukturella reformer för att främja tillväxt och sysselsättning För att säkerställa och främja EG:s konkurrenskraft och sysselsättning i en värld med fri handel och ständig teknisk förändring är det väsentligt alt medlemsstaterna och gemenskapen, i enlighet med de Allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik, intensifierar ansträngningarna för att modernisera sina varu-, tjänste- och arbetsmarknader. För att öka möjligheterna för medlemsstatemas ekonomier att anpassa sig till föränderliga villkor och för att öka tillväxtpotentialen finns det även ett behov av att främja innovation, forskning och utveckling samt att förbättra utbildningssystemen. För att öka effektiviteten hos miljöpolitiken bör man förlita sig mer pä marknadsbaserade medel, inklusive finanspolitiska medel, både pä nationell nivå och - om det verkar nödvändigt med verksamhet över hela EU - pä gemenskapsnivå. 5. 1. Bättre fungerande produkt- och tjänstemarknader Som en del av strategin för att främja tillväxt och sysselsättning samtidigt som en låg inflation bibehålls är det viktigt att förbättra produkt- och tjänstemarknadernas funktionssätt, att stimulera för konkurrens och att säkerställa en effektiv prissättning. Det var den som inremarknads programmet, vars betydelse har uppmärksammats kommissionen nyss gjorF. Utvärderingens slutsats var att ä ena sidan är produktmarknaderna nu allmänt sett i stor utsträckning integrerade, medan å andra sidan tjänstemarknaderna är mindre integrerade även om situationen har förbättrats betydligt sedan inremarknadsprogrammet startade. Det är uppenbart att vissa problem kvarstår. Tjänster, särskilt inom byggnads-, försäkrings- och banksektorn bör ägnas mer uppmärksamhet, särskilt beträffande behovet av att fullt ut genomföra lagstiftningen om den inre marknaden. i den utvärdering logiska grunden Dessutom är produktmarknader som är förknippade med offentlig upphandling fortfarande inte utsatta för full konkurrens. Andra produktmarknader, särskilt läkemedel, fortsätter att vara alltför reglerade av medlemsstaterna. Resultatet är högre priser för konsumenterna. Statligt stöd fortsätter att störa marknadens funktion och hämma konkurrensen, utan att något tecken pä förbättring skymtas. Skatter runtom i gemenskapen fortsätter att orsaka segmentering av marknader och större prisdifferentiering. Produktstandarder, särskilt vad gäller "ömsesidigt erkännande,, är ett annat område där framstegen har gått för långsamt. De små och medelstora företagens företagsklimat bör förbättras. Konkurrensen på produkt- och tjänstemarknaderna och deras effektivitet kommer att förbättras om den inre marknaden fungerar bättre, varvid medlemsstaterna behöver engagera sig mer för att: i) genomföra den befintliga rättsliga ramen fullt ut och säkerställa att den tillämpas korrekt, särskilt inom telekommunikationssektorn, ii) fullborda den rättsliga ramen pä områden som beskattning och bolagsrätt och liberaliseringen av marknaderna för energi, iii) minska överregleringen och se över eller avskaffa nationella ätgärder som fragmenterar marknaderna, och iv) undvika att använda statligt stöd för att skjuta upp nödvändig omstrukturering. I kommissionens handlingsplan för den inre marknaden föresläs ett antal konkreta ätgärder för att återge den inre marknaden dess dynamik, vilka bör vara satta i verket före den 1 januari 1999. 5. 2. Att främja arbetsmarknadsreformer och kunskapsinvesteringar De positiva erfarenheterna från ett antal medlemsstater gör att några viktiga politiska slutsatser kan dras både vad gäller innehållet i och genomförandet av reformer. För det första måste strukturella reformer vara övergripande, i motsats till begränsade eller tillfälliga ätgärder, sä att den komplexa frågan om incitament för att skapa eller ta arbete behandlas pä ett sammanhängande tillvägagångssätt gör det möjligt att utnyttja synergieffekter, vilket ökar sätt. Ett sådant 3 Se kommissionens meddelande "Den inre marknadens följder och effektivitet", (KOM|96| 520, oktober 1996) och "Economic Evaluation of the Internal Market" (European Irconoiny. Reports and Studies, No. 4, 1996). 8 reformernas totala effektivitet och, genom att de lättare accepteras socialt och politiskt, minskar risken för att politiken skall rivas upp. För det andra gör mekanismer för all övervaka reformernas effekter pä arbetsmarknad och sysselsättning det lällare all bedöma deras effektivitet och all ange behovet av eventuella omprioriteringar eller förändringar av genomförandet. Följaktligen behöver de fleråriga sysselsättningsprogrammen inriktas mer pä samspelet mellan riktlinjerna och specifika arbetsmarknadsåtgärder medan det i de Gemensamma Sysselsättningsrapporterna, i vilka deras tillämpning övervakas, behöver ägnas särskild uppmärksamhet at att identifiera bra inslag i arbetsmarknadspolitiken i medlemsstaterna. Ett stort antal ätgärder för att förbättra arbetsmarknadens effektivitet har vidtagits under senare är pa den nationella nivån och viktiga reformer diskuteras för närvarande i flera medlemsstater. Denna process bör fortsätta och, om nödvändigt, intensifieras. till att oka tillväxtens 1 detta sammanhang bör prioritet ges ät ätgärder som syftar sysselsättningsinnehäll genom att pragmatiska ätgärder genomförs som är förenliga med EU- medborgarnas prioritering av en hög social nivå, samt ät behovet av att i viss utsträckning frigöra den i de flesta medlemsstater relativt sammanpressade lönestrukturen. Dessa ätgärder inkluderar följande: i) Större lönedifferentiering beroende pä kvalifikationer och region för att bättre återge skillnader ingångslöner för unga, oerfarna eller längtidsarbetslösa. Detta är en viktig uppgift för arbetsmarknadens parter. Sunt finansierade sänkningar av den del av arbetskraftskostnaden som inte utgör lön eller sänkningar av inkomstskatterna i den nedre delen av löneskalan. i produktivitetsniväer samt införandet av tillfälliga ii) iii) Nya sätt att organisera arbetet, inklusive mer flexibla arbetstider som skräddarsys för företagens och de anställdas specifika behov, större användning av frivilligt deltidsarbete och uppmuntran av lokala sysselsättningsinitiativ. Dessutom bör åtgärder för att öka tillväxtens sysselsättningsinnehall kopplas till den nödvändiga omdirigeringen av offentliga utgifter till förmän för bl. a. utbildning, yrkesträning samt forskning och utveckling. Förändringen i riktning mot en aktiv arbetsmarknadspolitik bör nära knytas till reformen av skattesystemen och de sociala skyddssystemen för att skapa säväl incitament som möjligheter för arbetssökande att ta ett arbete eller delta i andra aktiviteter som kan öka möjligheten att fä arbete. Dessutom måste dessa reformer understödjas av en starkare sysselsättningsinriktning pä andra poiitikomräden. Särskilt bör de åtgärder som vidtas med hjälp av stöd frän gemenskapens strukturfonder passas in i medlemsstaternas övergripande sysselsättningsstrategier och fleräriga sysselsättningsprogram. ISSN l()24-4<i()(> KOM(97) 168 slutlig DOKUMENT SV 10 01 Katalognummer : CB-CO-97-165-SV-C ISBN 92-78-18931-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (ETY) N:o 1765/92 muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
aid per hectare
cereals
leguminous vegetable
oleaginous plant
set-aside

formats: html pdfa1b print


title: 97/331/EG: Beschikking van de Commissie van 23 april 1997 tot wijziging van de beschikkingen houdende goedkeuring van communautaire bestekken, enige programmeringsdocumenten en communautaire initiatieven ten behoeve van Zweden (Slechts de tekst in de Zweedse taal is authentiek)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Structural Funds
Sweden
financing policy


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1422/97 του Anita POLLACK προς την Επ τροπή. Μεθάνιο

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
EBRD
EU aid
EU programme
gas pipeline
hydrocarbon
pipeline transport
product safety
transport network

formats: html print


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et program for forbedring af praktiserende juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen)«

eurovoc_concepts:
EU law
action programme
legal profession
single market
vocational training


title: 97/326/CE: Décision de la Commission du 23 avril 1997 modifiant les décisions portant approbation des cadres communautaires d'appui, des documents uniques de programmation et des programmes d'initiative communautaire, adoptées à l'égard de la Grèce (Le texte en langue grecque est le seul faisant foi)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Greece
Structural Funds
financing policy


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1475/97 von Luigi CALIGARIS an die Kommission. Außerordentliche Beihilfen für die brandgeschädigten Gebiete in Friaul-Julisch Venetien

eurovoc_concepts:
EU aid
Friuli-Venezia Giulia
aid to disaster victims
degradation of the environment
emergency aid
fire
forest
general budget (EU)
natural disaster


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 717/97 of 23 April 1997 on applications for import licences for rice and broken rice submitted in the first five working days of April 1997 pursuant to the arrangements provided for in Council Regulation (EC) No 1522/96

eurovoc_concepts:
CCT duties
GATT
import licence
rice
tariff quota
third country


title: RÈGLEMENT (CE) N° 721/97 DE LA COMMISSION du 23 avril 1997 déterminant la mesure dans laquelle peuvent être acceptées les demandes de certificats d'importation introduites en avril 1997 pour les contingents tarifaires de viandes bovines prévus par le règlement (CE) n° 2512/96 pour la république de Pologne, la république de Hongrie, la République tchèque, la Slovaquie, la Bulgarie et la Roumanie

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
beef
import licence
tariff quota


title: QUESTION ECRITE no 1424/97 de Anita POLLACK à la Commission. Aide au Sri Lanka

eurovoc_concepts:
Community budget
EU aid
Sri Lanka
distribution of aid


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem "Grünbuch: Leben und Arbeiten in der Informationsgesellschaft: Im Vordergrund der Mensch"

eurovoc_concepts:
information technology
job creation
organisation of work
technological change
vocational training


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1475/97 af Luigi CALIGARIS til Kommissionen. Ekstraordinære interventioner i Friuli Venezia-Giulia, som er blevet ramt af brande


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo y al Consejo - Impacto y efectividad del Mercado Único»

eurovoc_concepts:
EU law
competitiveness
employment policy
impact study
single market


title: 97/331/EY: Komission päätös, tehty 23 päivänä huhtikuuta 1997, yhteisön tukikehyksen, yhtenäisten suunnitteluasiakirjojen ja Ruotsia koskevien yhteisöaloitteiden hyväksymistä koskevien päätösten muuttamisesta (Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)


title: WRITTEN QUESTION No. 1458/97 by Claude DESAMA to the Commission. Choice of sites for the storage of low-level nuclear waste in Belgium

eurovoc_concepts:
Belgium
EAEC Treaty
application of EU law
environmental impact
frontier region
radioactive waste
storage of waste
waste disposal


title: REGOLAMENTO (CE) N. 714/97 DELLA COMMISSIONE del 23 aprile 1997 che fissa l'importo massimo della restituzione all'esportazione di zucchero bianco per la trentacinquesima gara parziale effettuata nell'ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1464/96

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Política futura de lucha contra el ruido - Libro Verde de la Comisión Europea»

eurovoc_concepts:
EU policy
noise
noise pollution
noise protection
public awareness campaign


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre o «Livro Verde - Viver e Trabalhar na Sociedade da Informação: Prioridade à Dimensão Humana»


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 715/97 af 23. april 1997 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price
sugar


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1419/97 dell'on. Anita POLLACK alla Commissione. Sperimentazioni sugli animali

eurovoc_concepts:
animal experimentation
exchange of information
protection of animals
report
research body
statistics


title: REGULAMENTO (CE) Nº 720/97 DA COMISSÃO de 23 de Abril de 1997 que suspende temporariamente a emissão dos certificados de exportação de certos produtos lácteos e determina a medida em que podem ser atribuídos os certificados de exportação pendentes

eurovoc_concepts:
cheese
export licence


title: REGULAMENTO (CE) Nº 718/97 DA COMISSÃO de 23 de Abril de 1997 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import price


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission kertomus sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskevasta koehankkeesta (SLIM)"

eurovoc_concepts:
administrative formalities
legislation
project of common interest
single market


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 719/97 DER KOMMISSION vom 23. April 1997 zur Änderung der im Zuckersektor für bestimmte Erzeugnisse geltenden repräsentativen Preise und zusätzlichen Einfuhrzölle

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar


title: Parere del Comitato economico e sociale sulla «Settima relazione annuale sui fondi strutturali 1995»

eurovoc_concepts:
Structural Funds
activity report
implementation of the budget
regional development


title: 97/328/CE: Décision de la Commission du 23 avril 1997 modifiant les décisions portant approbation des cadres communautaires d'appui, des documents uniques de programmation et des programmes d'initiative communautaire, adoptées à l'égard du Portugal (Le texte en langue portugaise est le seul faisant foi)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Portugal
Structural Funds
financing policy


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1438/97 del Nikitas KAKLAMANIS a la Comisión. Registro de buques paralelo en los países de la UE

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU law
directory
maritime safety
maritime shipping
ship's flag
tanker
vehicle registration


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 713/97 af 23. april 1997 om ændring af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar


title: Regulamentul (CE) nr. 716/97 al Comisiei din 23 aprilie 1997 de modificare a anexelor II și III la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului de instituire a unei proceduri comunitare pentru stabilirea limitelor maxime de reziduuri de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
veterinary medicinal product
waste

formats: pdf print xhtml

text: 03/vol. 21 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 87 31997R0716 L 106/10 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 24. 4. 1997 REGULAMENTUL (CE) NR. 716/97 AL COMISIEI din 23 aprilie 1997 de modificare a anexelor II ș(cid:13)i III la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului de instituire a unei proceduri comunitare pentru stabilirea limitelor maxime de reziduuri de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, cauză este important, de asemenea, să fie stabilite valori limită pentru țesuturile musculare sau adipoase; având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului din 26 iunie 1990 de instituire a unei proceduri comunitare pen- tru stabilirea limitelor maxime de reziduuri de medicamente de uz veterinar în alimentele de origine animală (1), modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 434/97 (2), în special articolele 6, 7ș(cid:13)i 8, întrucât, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2377/90, este necesar ca limitele maxime de reziduuri de medicamente de uz veterinar să fie stabilite progresiv pentru toate substanțele farma- cologic active utilizate în Comunitate în medicamentele de uz veterinar care urmează să fie administrate animalelor de la care se obțin produse alimentare; întrucât limitele maxime de reziduuri nu pot fi stabilite decât după examinarea de către comitetul pentru medicamentele de uz vete- rinar a tuturor informațiilor pertinente privind securitatea rezidu- urilor substanței în cauză pentru consumatorul de alimente de origine animală ș(cid:13)i impactul reziduurilor asupra prelucrării la scară industrială a produselor alimentare; întrucât este necesar ca, în momentul stabilirii limitelor maxime pentru reziduurile de medicamente de uz veterinar prezente în ali- mentele de origine animală, să se determine speciile de animale la care aceste reziduuri pot fi prezente, nivelurile autorizate pentru fiecare dintre tipurile de carne obținută de la animalul tratat (pro- duse de analizat) ș(cid:13)i natura reziduului pertinent pentru controlul reziduurilor (tip de reziduu); întrucât, în cazul medicamentelor de uz veterinar ce urmează a fi administrate păsărilor ouătoare, animalelor cu lapte sau albinelor, este de asemenea necesar să fie stabilite valorile limită pentru ouă, lapte sau miere; întrucât este necesar ca hormonul care eliberează gonadotrofină D-Phe6 ș(cid:13)i neostigmina să fie inserate în anexa II la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90; întrucât, pentru ca studiile ș(cid:13)tiințifice să fie duse la bun sfârș(cid:13)it, este necesar ca ivermectina să fie inserată în anexa III la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90; întrucât este necesar să fie prevăzut un termen de 60 de zile îna- inte de intrarea în vigoare a prezentului regulament pentru a per- mite statelor membre să procedeze, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, la toate adaptările necesare în cazul auto- rizațiilor de punere în circulație a medicamentelor de uz veterinar în cauză acordate în temeiul Directivei 81/851/CEE (3) a Consi- liului, modificată ultima dată de Directiva 93/40/CEE (4); întrucât măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt con- forme cu avizul Comitetului permanent pentru medicamentele de uz veterinar, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Anexele II ș(cid:13)i III la Regulamentul (CEE) nr. 2377/90 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament. întrucât, conform legislației comunitare în materie, pentru controlul reziduurilor este necesar să fie stabilite limite maxime ale reziduurilor pentru produsele de analizat, ș(cid:13)i anume ficatul sau rinichii; întrucât ficatul ș(cid:13)i rinichii sunt adesea extraș(cid:13)i din carcasele care fac obiectul unor schimburi internaționale ș(cid:13)i din această Articolul 2 Prezentul regulament intră în vigoare în a ș(cid:13)aizecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. (1) (2) JO L 224, 18. 8. 1990, p. 1. JO L 67, 7. 3. 1997, p. 1. (3) (4) JO L 317, 6. 11. 1981, p. 1. JO L 214, 24. 8. 1993, p. 31. 88 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 21 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 23 aprilie 1997. Pentru Comisie Martin BANGEMANN Membru al Comisiei 03/vol. 21 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 89 a l ă r i p x e R M L e l a i i r o z i v o r p e l i r o l a V ” 9 9 9 1 1 1. i h c s, u M g k / g µ 0 2 e m i s ă r G g k / g µ 0 0 1 i h c i n R i g k / g µ 0 2 t a c i F g k / g µ 0 5 l u n e r v i s u l c n i , e d i v r e C a 1 B ă n i t c e m r e v a - o r d h D 3 2 2 2 i i , ă n i t c e m r e v I. 6 1 3 2 „. i i ț i z o p s i d e t l A e l a m n a i e d i i c e p S ) e ( ă v i t c a l c i g o o c a m r a f ) e ( ă ț n a t s b u S e r a t n e m i l a e s u d o r p n i ț b o e s e r a c a l e d e l a m n a i e d e l i i c e p s e t a o T 6 e h P - D ă n i f o r t o d n a n o g ă z a e r e b i l e e r a c n o m r o H. 5 8 2 „. i i ț i z o p s i d e t l A - a n a e d e s u d o r P t a z i l R M L e l a m n a i e d i i c e p S u u d i z e r e d i p T ) e ( ă v i t c a l c i g o o c a m r a f ) e ( ă ț n a t s b u S e n i t c e m r e v A. 1 3 2. ” e r a t n e m i l a e s u d o r p n i ț b o e s e r a c a l e d e l a m n a i e d e l i i c e p s e t a o T i ă n m g i t s o e N. 6 8 2. r o l i ț i z a r a p o t c e i s, - o d n e a r p u s a e n u i ț c a u c e t n e m a c i d e M. 3 2 : ă z a e m r u m u c ă p u d ă c i f i d o m e s I I I a x e n A. B i r a t i z a r a p i t n a i ț n e g A. 2 Ă X E N A : ă z a e m r u m u c ă p u d ă c i f i d o m e s 0 9 / 7 7 3 2. r n ) E E C ( l u t n e m a l u g e R : ă z a e m r u m u c ă p u d ă c i f i d o m e s I I a x e n A. A i c i n a g r o i s, u p m o C. 2


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over de "Mededeling van de Commissie: de tenuitvoerlegging van de communautaire milieuwetgeving"

eurovoc_concepts:
EU financing
EU law
access to the courts
environmental law
sanction (EU)


title: Opinion of the Economic and Social Committee on 'SMEs in frontier regions - problems encountered in cross-border business relations, including those relating to technical requirements'

eurovoc_concepts:
EU policy
frontier region
small and medium-sized enterprises
trading operation


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1423/97 del Anita POLLACK a la Comisión. Medidas de seguridad contra incendios en los hoteles

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
EC recommendation
EU law - national law
fire protection
hotel industry
national implementing measure
national law
occupational safety
tourism


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 714/97, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1997, valkoisen sokerin vientituen enimmäismäärän vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1464/96 tarkoitetun pysyvän tarjouskilpailun osana järjestettävää 35. osittaista tarjouskilpailua varten


title: Raccomandazione della Commissione relativa agli indirizzi di massima per le politiche economiche degli Stati membri e della Comunità elaborata a norma dell'articolo 103, paragrafo 2 del trattato che istituisce la Comunità europea

eurovoc_concepts:
economic growth
economic policy
labour market
member country
public finance

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE Bruxelles, 23. 04. 1997 COM(97) 168 def. Raccomandazione della Commissione relativa agli indirizzi di massima per le politiche economichedegli Stati membri e della Comunità elaborata a norma dell'articolo 103, paragrafo 2 del trattato che istituisce la Comunità europea Indice 1. Obiettivi principali: crescita, occupazione e convergenza 2. Un dosaggio di politiche macroeconomiche orientato alla crescita e alla stabilità 3. Stabilità dei prezzi e dei cambi 4. Finanze pubbliche sane ed efficienti 5. Riforme strutturali per promuovere la crescita e l'occupazione 5. 1. Mercati dei prodotti e dei servizi che funzionino meglio 5. 2. Promuovere riforme del mercato del lavoro e investimenti nella conoscenza 1 2 3 4 7 X 8 t #. Indirizzi di massima per le politiche economiche degli Stati membri e della Comunità 1. Obiettivi principali: crescita, occupazione e convergenza Dall'estate del 1996, quando sono stati adottati i precedenti indirizzi di massima, si è consolidata nella Comunità una moderata ripresa dell'attività economica. I fattori fondamentali sul versante dell'offerta continuano a migliorare, mentre le prospettive sul versante della domanda si fanno più favorevoli. Questo andamento, in combinazione con un dosaggio sempre meglio equilibrato delle politiche macroeconomiche e con il delinearsi di un miglioramento della fiducia, dovrebbe consentire un graduale rafforzamento della crescita della produzione, ad un ritmo ali'incirca equivalente al tasso tendenziale nell'anno in corso e ad un tasso nettamente superiore a quello tendenziale Tanno prossimo. Nel contesto attuale si dovrebbe dare la priorità a due obiettivi fondamentali, tenendo presente che i risultati positivi conseguiti su uno dei due fronti si rifletteranno anche sull'altro. In primo luogo, benché le proiezioni indichino un moderato incremento dell'occupazione nel breve periodo, occorre accrescere il tasso di occupazione, troppo basso, della Comunità e ridurre in misura significativa la disoccupazione. In secondo luogo, nonostante gli apprezzabili passi avanti compiuti negli ultimi anni verso gli obiettivi della stabilità dei prezzi e della sostenibilità della finanza pubblica, sono indispensabili ulteriori progressi verso il conseguimento ed il mantenimento di un elevato grado di convergenza nominale, in modo che un numero significativo di Stati membri sia in grado di partecipare all'UEM a decorrere dal 1° gennaio 1999. Nei prossimi trimestri è di cruciale importanza - anche ai fini della crescita e dell'occupazione - sgombrare qualsiasi dubbio sul rispetto dei parametri di Maastricht e sulla data del 1999 per il passaggio alla moneta unica, in modo da rassicurare i cittadini e le imprese europee sul fatto che potranno effettivamente beneficiare delle opportunità offerte dall'UEM. Poiché il conseguimento di posizioni di bilancio più sane arrecherà notevoli benefici in termini di crescita e di occupazione nel medio periodo, è nell'interesse di tutti gli Stati membri perseverare nell'opera di risanamento delle finanze pubbliche. Grazie al mercato unico e all'UEM, la Comunità sta diventando una delle principali entità economiche nel mondo. Il suo potenziale a medio e lungo termine sotto il profilo del progresso tecnologico e della creazione di lavoro e di ricchezza è considerevole. Per sfruttare pienamente tale potenziale al fine di migliorare il tenore di vita, la Comunità deve progressivamente ritornare ad un tasso di occupazione elevato. Un simile risultato contribuirebbe inoltre a salvaguardare, con le indispensabili riforme, la sostenibilità dei sistemi pensionistici, che costituiscono parte integrante dei sistemi di protezione sociale degli Stati membri. Realizzare una crescita sostenuta e non inflazionistica, ad un tasso elevato, rappresenta la via più favorevole, dal punto di vista politico e sociale, per trovare una soluzione durevole al problema della disoccupazione nella Comunità e per avvicinarsi ulteriormente al pieno risanamento delle finanze pubbliche. Inoltre, poiché persistono deficienze strutturali che continuano a frenare la crescita ed a limitare la misura nella quale essa può tradursi nella creazione di nuovi posti di lavoro, la maggior parte degli Stati membri deve attuare riforme strutturali. Tuttavia, le politiche intese a migliorare la competitività ed il funzionamento dei mercati dei prodotti, dei servizi e del lavoro produrranno i loro frutti solo quando l'economia comincerà ad espandersi con rapidità ed a generare un elevato numero di posti di lavoro. / *> Per poter generare nuova occupazione, la crescita deve essere sostenuta da maggiori investimenti, sia pubblici che privati. Data l'andamento tendenziale relativamente fiacco degli investimenti privati dall'inizio del decennio e il freno posto agli investimenti pubblici, fattuale saggio di investimento nella Comunità è piuttosto basso. Se mantenuto nel medio periodo, esso potrebbe sostenere un tasso di crescita solo di poco superiore al 2% annuo. È quindi essenziale sfruttare pienamente le condizioni favorevoli agli investimenti - una redditività elevata e bassi tassi di interesse - attualmente presenti. Occorre inoltre impegnarsi attivamente nella realizzazione delle reti transeuropee di trasporto, di distribuzione dell'energia e di comunicazione, nella quale gli strumenti finanziari comunitari e la BEI sono chiamati a ricoprire un ruolo fondamentale ed a cui il settore privato va associato in maggior misura. Vanno intensificati anche gli investimenti in risorse umane, conoscenze e miglioramento della qualificazione dei lavoratori. Su questo sfondo, gli Stati membri e le istituzioni della Comunità sono sollecitati, conformemente all'articolo 102 A del trattato, ad attuare politiche economiche che consentano significativi progressi verso una crescita sostenibile e non inflazionistica e un elevato livello di occupazione, che figurano tra gli obiettivi economici essenziali indicati nell'articolo 2 del trattato. A tal fine essi sono chiamati anche a coordinare le loro politiche (cfr. articoli 3 A, 102 A e 103) nel quadro di una maggiore integrazione delle economie degli Stati membri. 2. Un policy-mix orientato alla crescita e alla stabilità I presenti indirizzi di massima ribadiscono che per realizzare una crescita della produzione, adeguatamente sostenuta dagli investimenti, e un aumento dell'occupazione protratti nel medio periodo, senza tensioni inflazionistiche, occorre una strategia comune di politica macroeconomica che continui a fondarsi sui seguenti tre elementi, già formulati negli indirizzi di massima del 1996: "una politica monetaria orientata alla stabilità, la cui efficacia non sia compromessa da un andamento inappropriato delle finanze pubbliche e delle retribuzioni; un fermo sforzo di risanamento delle finanze pubbliche nella maggior parte degli Stati membri, in linea con gli obiettivi dei loro programmi di convergenza; una dinamica delle retribuzioni nominali coerente con l'obiettivo della stabilità dei prezzi; nel contempo, la dinamica delle retribuzioni reali dovrebbe essere inferiore all'aumento della produttività, per rafforzare la redditività degli investimenti che creano occupazione. Quanto più la funzione di stabilità della politica monetaria viene agevolata da misure di bilancio e andamenti salariali adeguati, tanto più le condizioni monetarie, tra cui i tassi di cambio e i tassi d'interesse a lungo termine, favoriranno la crescita e l'occupazione. " Per quanto riguarda le prospettive a medio termine, è importante che i responsabili delle politiche, le parti sociali e gli operatori economici tengano adeguatamente conto del fatto che l'UEM implica un vero e proprio mutamento di regime, che influenzerà in modo fondamentale il modo in cui vengono stabilite le politiche macroeconomiche e l'evoluzione tendenziale delle retribuzioni. (i) Una politica monetaria comune, sotto la responsabilità di una Banca centrale europea indipendente, avrà come obiettivo principale il mantenimento della stabilità dei prezzi; essa, fatto salvo questo obiettivo, sosterrà le politiche economiche generali della Comunità al fine di contribuire alla realizzazione degli obiettivi indicati nell'articolo 2 del trattato. (ii) Le disposizioni del trattato relative alla politica di bilancio (articoli da 104 a 104 C) e il patto di crescita e di stabilità tenderanno ad assicurare politiche di bilancio sane e disciplinate Subordinatamente alle condizioni dettate da tali disposizioni giuridiche, le politiche di bilancio rimarranno di competenza dei governi nazionali sovrani, ehc saranno chiamati a coordinarle nel quadro degli indirizzi di massima per le politiche economiche, (iii) Per quanto riguarda le retribuzioni, che sono definite autonomamente dalle parti sociali secondo prassi diverse nei singoli paesi, politiche monetarie e di bilancio orientate verso la stabilità e l'impossibilità di aggiustare i tassi di cambio all'interno della zona dell'euro rafforzeranno sia le condizioni che gli incentivi per mantenere la dinamica salariale entro valori adeguati. Gli incentivi in tal senso dovrebbero essere rafforzati da un'intensificazione del dialogo sociale, ove possibile e conformemente alla prassi corrente, al livello nazionale. Al livello comunitario la Commissione, conformemente all'articolo 118 B, continuerà ad adoperarsi per sviluppare il dialogo tra le parti sociali, in particolare sui temi di politica macroeconomica, al fine di far leva sul consenso manifestatosi sulla strategia di politica economica delineata negli indirizzi di massima. Il contributo delle parti sociali europee al quadro macroeconomico trasmesso al Consiglio europeo di Dublino costituisce un passo importante nella giusta direzione, che andrebbe incoraggiato. Se il comportamento di tutti gli interessati sarà all'altezza delle nuove esigenze, il dosaggio delle politiche macroeconomiche continuerà a favorire una crescita elevata, protratta e generatrice di occupazione nella Comunità. La realizzazione dell'UEM contribuirà dunque a rendere permanente il fondamentale mutamento del dosaggio delle politiche macroeconomiche che è stato progressivamente operato nella Comunità. 3. Stabilità dei prezzi e dei cambi Stabilità dei prezzi - La Comunità ha compiuto notevoli progressi verso la stabilità dei prezzi e la convergenza dei tassi d'inflazione che costituisce un requisito essenziale sia per realizzare una crescita sostenuta a medio termine che per passare alla moneta unica. Secondo i pronostici l'inflazione nella Comunità dovrebbe scendere in media al 2lA% nel 1997, il valore più basso dalla nascita della Comunità stessa. Nella prospettiva dell'UEM si dovrebbe mirare a far scendere il tasso medio d'inflazione al 2% e proporsi come obiettivo il mantenimento di tale livello nel medio periodo. Nel febbraio 1997 nove Stati membri (Belgio, Danimarca, Germania, Francia, Lussemburgo, Paesi Bassi, Austria, Finlandia e Svezia) registravano un tasso d'inflazione' non superiore al 2%. Avendo già raggiunto un grado soddisfacente di stabilità dei prezzi, questi paesi dovranno confermare tale risultato nel medio periodo. Sullo sfondo di una ripresa sostenuta, l'Irlanda e il Regno Unito^ dovranno mantenere politiche che impediscano qualsiasi riaccendersi delle pressioni inflazionistiche di fondo e, se possibile, abbassino ulteriormente l'inflazione. In Spagna, Italia e Portogallo il tasso medio d'inflazione * si è assestato entro valori compresi tra il 3 ed il 3,5% al febbraio 1997, ma questo mese il tasso d'inflazione rispetto ad un anno prima è sceso al 2,5% circa. In questi tre paesi è essenziale perseverare nella messa in atto di politiche Misurato dal rapporto ini la media aritmetica degli indici armonizzati degli ultimi dodici mesi (IPCA) e la media aritmetica dei dodici indici mensili armonizzati del periodo precedente. Irlanda e Regno Unito non hanno ancora pubblicato dati in materia di IPCA che consentano di calcolare il valore di cui alla nota 1. Tuttavia dalle stime della Commissione, elaborate in base ai dati disponibili, si può desumere che l'inflazione in termini di IPCA in questi due paesi si situi entro il 2 ed il 3%. orientate verso la stabilità, mirando a raggiungere un tasso medio d'inflazione non superiore al 2,5% per l'anno 1997, e assicurare che i progressi in termini di disinflazione siano mantenuti ed eventualmente migliorati man mano che la ripresa si consoliderà. In Grecia, paese che ha compiuto dei progressi nella riduzione dell'inflazione negli ultimi anni, è necessario intensificare gli sforzi per far scendere l'inflazione ai valori ufficialmente fìssati come obiettivo, ossia il 4,5% entro la fine del 1997 e meno del 3% entro la fine del 1998. Stabilità dei cambi - Tutti gli Stati membri devono continuare, conformemente all'articolo 109 M, a considerare la loro politica del cambio come un problema di interesse comune. Politiche economiche più sane e più credibili e un andamento favorevole rispetto al dollaro statunitense hanno contribuito ad un più adeguato allineamento dei tassi di cambio nell'ambito della Comunità. È stato utile a tale riguardo anche l'ottimismo dei mercati sulle prospettive di una partecipazione relativamente ampia all'UEM fin dall'inizio. La Finlandia e l'Italia hanno aderito agli accordi di cambio dello SME nell'autunno scorso e la stragrande maggioranza delle monete che vi aderiscono si situano oggi all'interno o nei pressi delle precedenti bande di oscillazione ristrette. In tale contesto, come pure nella prospettiva della partecipazione all'UEM, è imperativo che gli Stati membri mantengano - e intensifichino se appropriato - il loro impegno a mettere in atto politiche macroeconomiche orientate verso la stabilità. Per i paesi che attualmente non aderiscono agli accordi di cambio, politiche siffatte contribuirebbero a creare le condizioni atte a rendere possibile la loro partecipazione. Una sana conduzione delle politiche macroeconomiche crea le condizioni per tassi di cambio stabili e tassi di interesse a lungo termine poco elevati nella Comunità e contribuisce alla stabilità del sistema monetario internazionale. 4. Finanze pubbliche sane ed efficienti Il disavanzo di bilancio effettivo per l'insieme della Comunità è sceso dal 5% del PIL nel 1995 al 4,3% del PIL nel 1996. La lentezza della crescita economica nel 1996 ha reso più diffìcile l'opera di risanamento dei bilanci ed ha mascherato il miglioramento dei fattori fondamentali che veniva comunque realizzato. Sulla base dei provvedimenti di bilancio decisi fino alla metà del mese di aprile, risulta probabile un declino dell'indebitamento netto delle amministrazioni pubbliche del complesso della Comunità fino a poco meno del 3% del PIL nel 1997, seguito da un ulteriore calo al 2,5% del PIL nel 1998. Nei loro bilanci per il 1997 la maggior parte degli Stati membri hanno previsto significativi provvedimenti per ridurre il disavanzo di bilancio al 3% del PIL o ad un valore inferiore. È assolutamente indispensabile che gli Stati membri si attengano rigorosamente a tali bilanci e prendano immediatamente misure correttive in caso di scostamento dagli obiettivi fìssati. Per quanto riguarda i bilanci per il 1998, nella maggioranza degli Stati membri sarà necessario mettere in atto ulteriori provvedimenti per la riduzione del disavanzo. Solo così si instaurerà la necessaria fiducia nella sostenibilità della manovra di bilancio, specie nei paesi nei quali non si prevede che il disavanzo scenderà in modo netto sotto il valore del 3% del PIL nel 1997 o il cui bilancio per il 1997 conteneva misure di carattere temporaneo. E necessario dar prova di determinazione non solo ai fini del rispetto dei parametri di Maastricht, ma anche per compiere ulteriori progressi verso il conseguimento, a medio termine, dell'obiettivo di una posizione di bilancio vicina al pareggio o, in circostanze normali, attiva, come stipulato nei precedenti indirizzi di massima e nel Patto di stabilità e di crescita, consolidando il dosaggio di politiche macroeconomiche orientato verso la crescita e la stabilità. E necessario che i programmi di risanamento dei conti pubblici siano credibili e socialmente equilibrati. Per essere credibili, i programmi devono essere trasparenti e sostenibili. Per assicurare la trasparenza occorre applicare rigorosamente norme contabili e principi economici definiti di comune accordo. Occorre inoltre che nel presentare i loro bilanci gli Stati membri specifichino chiaramente la natura delle misure di riduzione del disavanzo che sono annunciate, indicando quali provvedimenti hanno natura una tantum. E infine necessario indicare chiaramente quali siano le ipotesi economiche sulle quali si fondano i bilanci annuali e le proiezioni di bilancio a medio termine. Per essere sostenibili, è indispensabile che le misure per la riduzione del disavanzo abbiano natura strutturale. Il ricorso a provvedimenti una tantum e ad interventi che devono essere annullati negli anni successivi può essere servito, in taluni casi, ad accelerare i tempi del risanamento; si tratta però di provvedimenti che non dispensano da una manovra di bilancio di carattere più fondamentale e che devono quindi essere integrati con interventi di carattere duraturo. Il concretarsi dei benefici economici del risanamento dei conti pubblici dipende in modo decisivo dalla qualità delle misure messe in atto. Sotto questo profilo i presenti indirizzi di massima ribadiscono i principi generali già enunciati negli indirizzi precedenti. In primo luogo si deve puntare, di preferenza, a ridurre le spese piuttosto che ad inasprire ulteriormente la pressione fiscale complessiva. Gli interventi a tal fine devono incentrarsi su misure strutturali per un adeguato contenimento della spesa per i consumi pubblici, le prestazioni dei sistemi pensionistici pubblici, la spesa sanitaria, le prestazioni di disoccupazione e le sovvenzioni. Se risulta inevitabile un inasprimento delle imposte, occorre fare attenzione a minimizzarne gli effetti negativi per la crescita e l'occupazione e ad evitare il riaccendersi di pressioni inflazionistiche. In secondo luogo, gli interventi per ridurre in via permanente la quota della spesa pubblica in percentuale del PIL dovrebbero essere accompagnati, nella misura del possibile e senza pregiudicare la necessaria riduzione dei disavanzi di bilancio, da un mutamento delle priorità della spesa pubblica stessa, che va indirizzata verso attività produttive quali gli investimenti in infrastrutture, nel capitale umano e in iniziative attive sul mercato del lavoro. In terzo luogo, l'auspicata riduzione della pressione fiscale, specie quella sul lavoro, nella maggior parte degli Stati membri va realizzata solo una volta che un rigoroso contenimento della spesa abbia reso un simile sgravio compatibile con il conseguimento ed il mantenimento di una situazione di bilancio sana. Le politiche comunitarie in materia fiscale dovrebbero essere coerenti con questi orientamenti. Data l'interdipendenza esistente tra la politica tributaria, da un lato, e il mercato unico, IDEM e la lotta contro la disoccupazione dall'altro, gli Stati membri hanno tutto da guadagnare da una maggiore cooperazione in materia fiscale. Va evitata la dannosa concorrenza tra i regimi fiscali dei diversi Stati membri. Questi sono invitati a studiare la possibilità di definire un codice di condotta in proposito. Per quanto riguarda i singoli Stati membri, cinque di essi - Danimarca, Irlanda, Lussemburgo, Paesi Bassi e Finlandia - rispettavano il valore di riferimento del 3% già nel 1996. In Danimarca, paese nel quale ci si attende per quest'anno un saldo di bilancio lievemente positivo, è importante consolidare questo risultato a prescindere dall'andamento del ciclo, mantenere il rapporto tra debito pubblico e PIL su una traiettoria costantemente discendente e frenare la crescita della spesa pubblica, compresa quella per i trasferimenti sociali. L'Irlanda dovrebbe approfittare dell'attuale fase di forte crescita per intensificare gli sforzi volti a contenere la spesa pubblica, compiendo così un passo decisivo verso l'equilibrio di bilancio. Anche i Paesi Bassi e la Finlandia devono perseverare nella politica di restrizione della spesa, concentrando i loro sforzi in particolare sui trasferimenti a titolo della sicurezza sociale, in modo da creare un margine per l'ulteriore riduzione del costo indiretto del lavoro e di altri oneri fiscali che hanno effetti dannosi per l'occupazione. In Belgio si prevede che il disavanzo di bilancio raggiunga il 3% del PIL o un livello inferiore nel lc>97. Ipotizzando che vengano mantenute le politiche attuali, è probabile che il disavanzo cali ulteriormente nel 1998. Per rendere sostenibile la situazione delle finanze pubbliche, il governo belga dovrebbe attenersi strettamente al suo nuovo programma di convergenza Particolare attenzione va dedicata al risanamento dei conti della sicurezza sociale, che va impernialo sull'introduzione di efficaci meccanismi per controllare meglio la spesa sanitaria e sul proseguimento degli sforzi di riforma delle pensioni. In Germania si prevede che il disavanzo raggiunga il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Nell'ipotesi di invarianza delle politiche, è presumibile che il disavanzo diminuisca ancora lievemente nel 1998. Il governo tedesco ha assunto un fermo impegno a prendere tutte le misure necessarie per rispettare il valore di riferimento del 3% nel 1997 e dovrebbe avviare la manovra necessaria per arrestare la tendenza al rialzo del rapporto tra debito pubblico e PIL già nel corso del presente anno. Il ritmo del risanamento di bilancio dovrebbe essere mantenuto nel 1998 in linea con il nuovo programma di convergenza. La politica di bilancio dovrebbe porsi come obiettivo fondamentale la riduzione permanente della quota della spesa pubblica nell'economia, riduzione che faciliterebbe l'introduzione di riforme strutturali del sistema tributario e del regime di sicurezza sociale senza compromettere il rigoroso rispetto degli obiettivi di bilancio del nuovo programma di convergenza. In Spagna si prevede che il disavanzo di bilancio raggiungerà il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Supponendo che si prosegua nelle politiche attuali, il disavanzo diminuirà presumibilmente ancora, pur se di poco, nel 1998. Nel suo bilancio per il 1998 il governo spagnolo, che si è formalmente impegnato a conseguire l'obiettivo del rispetto del valore di riferimento del 3% del PIL nel 1997, dovrebbe perseguire un ulteriore risanamento delle finanze pubbliche come previsto dal nuovo programma di convergenza. È importante continuare a mettere in atto misure strutturali di riduzione del disavanzo, in particolare tagliando le spese correnti e migliorando l'efficienza della gestione finanziaria. In Francia, si prevede che il disavanzo di bilancio raggiunga il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Supponendo che si perseveri nelle politiche attuali, il disavanzo potrebbe non declinare ulteriormente nel 1998, in parte a causa del venir meno dell'effetto di misure una tantum. E essenziale assicurare la sostenibilità a medio termine del processo di risanamento dei conti pubblici mettendo in atto senza cedimenti il programma di convergenza recentemente concordato. In particolare è necessario contenere la spesa sanitaria ed equilibrare i conti della sicurezza sociale e far sì che gli sgravi fiscali previsti, in sé positivi ai fini della crescita e dell'occupazione, non rallentino il processo di riduzione del disavanzo. In Italia, si prevede che il disavanzo di bilancio raggiunga il 3% del PIL, a condizione che le misure adottate con la Legge finanziaria per il 1997 e quelle aggiuntive del marzo di quest'anno siano pienamente efficaci, e che il governo italiano si predisponga ad adottare, se necessario, ulteriori interventi correttivi. In un quadro di legislazione invariata, il disavanzo potrebbe d nuovo risalire nel 1998, quando verrà meno l'effetto delle misure una tantum. Nel bilancio del 1998 dovrebbero quindi essere preventivati ulteriori provvedimenti di riduzione del disavanzo, per riconfermare la continuità del processo di aggiustamento e consolidare a medio termine il risanamento dei conti pubblici. Le misure di natura temporanea adottate nel llJl^7 dovrebbero essere sostituite da interventi strutturali aventi un'incidenza permanente sul bilancio. Le condizioni per un risanamento fiscale duraturo dovrebbero essere specificate nel programma di convergenza che le autorità italiane sono invitate a presentare nei tempi più rapidi. In Austria il disavanzo di bilancio raggiungerà presumibilmente il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Nell'ipotesi che rimangano invariate le politiche attuali, ci si può attendere un ulteriore lieve calo del disavanzo nel 1998. Il governo austriaco è chiamato a prendere tutte le misure necessarie per conseguire il suo obiettivo di bilancio, ossia il rispetto del valore di riferimento del 3% nel 1997, come pure per garantire la sostenibilità della sua azione di risanamento dei conti pubblici negli anni successivi attraverso un programma di continuazione e, se necessario, di rafforzamento degli aggiustamenti strutturali. In Portogallo si pronostica che il disavanzo di bilancio raggiungerà il 3'%. del PIL o un livello inferiore nel 1997. Supponendo che si perseveri nelle politiche attuali, il disavanzo diminuirà presumibilmente ancora, pur se di poco, nel 1998. Occorrerà attenersi rigorosamente al nuovo accordo strategico tra il governo e le parti sociali in modo da realizzare significativi progressi nella riforma della pubblica amministrazione, del regime di sicurezza sociale e del sistema tributario In Svezia il disavanzo di bilancio raggiungerà presumibilmente il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Nell'ipotesi che rimangano invariate le politiche attuali, ci si può attendere un ulteriore considerevole calo del disavanzo nel 1998. La manovra di bilancio dovrebbe concentrarsi sul contenimento dell'incremento della spesa, e sociali, e sull'alleggerimento, per quanto possibile, della pressione fiscale sulle famiglie e sulle imprese in modo da incentivare l'attività economica e il lavoro. in particolare dei trasferimenti Nel Regno Unito il disavanzo di bilancio dovrebbe raggiungere il 3% del PIL o un livello inferiore nel 1997. Mantenendo le politiche attuali, ci si può attendere un ulteriore considerevole calo del disavanzo nel 1998. Si raccomanda di attenersi strettamente alla traiettoria di riduzione del disavanzo disegnata nel bilancio del 1997/98. Per quanto riguarda la Grecia, paese nel quale le misure annunciate dovrebbero consentire un'ulteriore riduzione del disavanzo di bilancio nel 1997, per conseguire gli obiettivi del programma di convergenza sono necessari sforzi perseveranti su molti fronti, tra cui misure più incisive per ampliare la base imponibile, per accrescere l'efficienza dell'amministrazione tributaria e del sistema di riscossione delle imposte, per contenere la spesa pubblica e per continuare a realizzare ed ampliare i programmi di privatizzazione. In alcuni degli Stati membri di cui sopra è probabile che nel 1998 i progressi nella riduzione dell'entità del disavanzo pubblico saranno limitati se non nulli, in parte a causa del venir meno dell'effetto di misure aventi natura puntuale. Di conseguenza, tali paesi farebbero bene a tener conto di ciò nel preparare i loro bilanci per il prossimo esercizio. 5. Riforme strutturali per promuovere la crescita e l'occupazione Per salvaguardare e promuovere la competitività della Comunità europea e l'occupazione in un contesto mondiale fondato sul libero scambio e caratterizzato dal costante mutamento delle tecnologie, è indispensabile che gli Stati membri e la Comunità, in linea con gli indirizzi di massima per le politiche economiche, intensifichino i loro sforzi per modernizzare i loro mercati dei prodotti, dei servizi e del lavoro. Per accrescere la capacità delle economie degli Stati membri di adeguarsi ai mutamenti e per stimolare il potenziale di crescita occorre anche promuovere l'innovazione e la ricerca e sviluppo, come pure migliorare i sistemi di istruzione e di formazione professionale. Per aumentare fondarsi maggiormente su strumenti orientati sul mercato, e fra l'altro su strumenti fiscali, a livello sia nazionale sia, laddove appaia necessaria un'azione su scala europea, comunitario. l'efficacia delle politiche ambientali, esse dovranno 5. 1. Mercati dei prodotti e dei servizi che funzionino meglio Nell'ambito della strategia per la promozione della crescita e dell'occupazione è essenziale che, continuando a mantenere l'inflazione ad un basso livello, si migliori il funzionamento dei mercati dei prodotti e dei servizi, in modo da stimolare la concorrenza ed assicurare l'efficienza della formazione dei prezzi. E su questo presupposto che è stato concepito il programma per il mercato unico (PMU), la cui importanza è stata messa in evidenza dalla recente valutazione della Commissione-^. La conclusione alla quale si è pervenuti è che i mercati dei prodotti degli Stati membri sono ormai in generale altamente integrati, mentre i mercati dei servizi lo sono in misura minore, anche se la situazione è notevolmente migliorata dall'avvio del PMU. Rimangono evidentemente da risolvere problemi specifici. Occorre quindi dedicare maggiore attenzione ai servizi, in particolare nei settori delle costruzioni, delle assicurazioni e del credito, assicurando la piena applicazione della legislazione del mercato unico. Inoltre i mercati dei prodotti che sono oggetto di appalti pubblici continuano a sfuggire alla piena applicazione del principio della libera concorrenza; anche altri mercati, per esempio quello dei prodotti farmaceutici, continuano ad essere eccessivamente regolamentati dagli Stati membri. Ciò si traduce in prezzi più elevati per i consumatori. Gli aiuti di Stato continuano a provocare distorsioni ed a vanificare la concorrenza, senza che si vedano segni di miglioramento. La diversa incidenza degli oneri fiscali continua a segmentare i mercati e ad accrescere la differenziazione dei prezzi. Un altro campo nel quale si sono registrati progressi troppo lenti è quello delle norme e tecniche relative ai prodotti, e in particolare dell'applicazione del principio del specifiche riconoscimento reciproco. Occorre migliorare il quadro in cui operano le piccole e medie imprese. La concorrenza sui mercati dei prodotti e dei servizi, e di conseguenza l'efficienza di tali mercati, migliorerà se si farà funzionare meglio il mercato unico, grazie ad un più deciso impegno degli Stati membri nelle seguenti aree: i) attuare pienamente il quadro legislativo esistente e vigilare sulla sua corretta applicazione, specie nel settore delle telecomunicazioni; ii) completare il quadro giuridico in settori quali i regimi fiscali, il diritto societario e la liberalizzazione dei mercati l'eccesso di regolamentazione e rivedere o sopprimere le misure dell'energia; iii) sfrondare nazionali che frammentano il mercato; iv) astenersi dal ricorrere ad aiuti di Stato allo scopo di rinviare le indispensabili ristrutturazioni. Il piano d'azione della Commissione per ii mercato unico propone una serie di iniziative concrete, da attuare entro il 1° gennaio 1999, per imprimere nuovo dinamismo al mercato unico. 5. 2 Promuovere riforme del mercato del lavoro e investimenti nella conoscenza L'esperienza positiva di una serie di Stati membri consente di trarre alcune importanti conclusioni in merito sia al contenuto, sia alla messa in atto delle riforme. In primo luogo, le riforme strutturali devono essere di ampio respiro, e non avere carattere limitato o episodico, in modo da affrontare in maniera coerente il complesso problema degli incentivi a creare posti di lavoro e ad accettarli. Una Si vedano la comunicazione della Commissione su "Impatto ed efficacia del mercato unico" (COM(96)52(), ottobre 1996) e "Economie Evaluation of the Internal Market" (European lùonomy, Reports and Studies, n. 4, 1996). 8 simile impostazione consente di sfruttare la complementarità tra le politiche e di accrescere quindi I"efficacia complessiva delle riforme, come pure, favorendo la loro accettazione sociale e politica, di ridurre la probabilità di un cambiamento di politica. In secondo luogo, adeguati meccanismi di monitoraggio dell'impatto delle riforme sul mercato del lavoro e sull'occupazione contribuiscono a verificare la loro efficacia ed a mettere in evidenza l'eventuale necessità di ridefìnizione delle priorità o delle modalità d'attuazione. È quindi necessario che i programmi pluriennali per l'occupazione dedichino maggiore attenzione all'interazione tra gli indirizzi per le politiche economiche e le misure specifiche in tema di mercato del lavoro, mentre la relazione congiunta sull'occupazione, nel riferire in merito alla loro applicazione, deve cercare con particolare cura di individuare le prassi migliori atto nelle politiche degli Stati membri. Negli ultimi anni sono state adottate a livello nazionale numerose misure di vario tipo per rendere più efficace il funzionamento del mercato del lavoro ed importanti riforme sono oggi in discussione in diversi Stati membri. Questo processo deve continuare e, se necessario, essere intensificato In questo contesto sarà utile attribuire la priorità ad interventi intesi ad accrescere l'intensità di occupazione della crescita mettendo in atto misure pragmatiche che possano conciliare l'attaccamento dei cittadini europei a standard sociali elevati e l'esigenza di allargare, in qualche misura, la forbice del costo del lavoro, compresso entro margini relativamente ristretti nella maggior parte degli Stati membri. Queste misure comprendono: (i) una maggiore differenziazione dei salari secondo le qualifiche e le zone in modo da rispecchiare adeguatamente i differenziali dei livelli di produttività e l'introduzione di salari d'ingresso temporanei per i giovani, i lavoratori privi d'esperienza ed i disoccupati di lunga durata. Si tratta di un compito importante per le parti sociali; riduzioni, finanziate dell"imposta sul reddito all'estremità inferiore della scala salariale; in modo sano, dei costi lavoro o un alleggerimento indiretti del (ii) (iii) nuovi sistemi di organizzazione del lavoro, compresa un'impostazione più flessibile degli orari di lavoro, studiata su misura delle esigenze specifiche delle imprese e dei lavoratori interessati; un più ampio ricorso al lavoro a tempo parziale su base volontaria; la promozione di iniziative locali per l'occupazione. Inoltre le misure intese ad accrescere l'intensità occupazionale della crescita dovrebbero essere attuate parallelamente al necessario riorientamento della spesa pubblica a favore, tra l'altro, dell'istruzione, della formazione professionale e della ricerca e sviluppo. La svolta verso politiche attive del mercato del lavoro dovrebbe essere strettamente coordinata con la riforma dei sistemi tributari e di protezione sociale in modo da fornire a chi cerca lavoro non solo opportunità, ma anche incentivi ad accettare un lavoro o a partecipare ad attività intese a migliorare la sua attitudine a trovare un impiego. Tutte queste riforme devono essere inoltre sostenute da un più deciso orientamento verso la creazione di occupazione delle altre politiche. In particolare le iniziative intraprese con il contributo dei fondi strutturali della Comunità dovrebbero inserirsi nella strategia globale per l'occupazione e nei programmi pluriennali per l'occupazione degli Stati membri. ISSN 0254-1505 COM(97) 168 def. DOCUMENTI IT 10 oi N. di catalogo : CB-CO-97-165-IT-C ISBN 92-78-18927-8 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1456/97 van Giovanni BURTONE aan de Commissie. Verenigbaarheid verordening (EEG) 2078/92 met verordening (EEG) 2080/92

eurovoc_concepts:
EU aid
aid to agriculture
financial aid


title: Avis du Comité économique et social sur la «Communication de la Commission: Mise en oeuvre du droit communautaire de l'environnement»