title: Meddelande från kommissionen - Förbättrat marknadstillträde för de minst utvecklade länderna

eurovoc_concepts:
generalised preferences
international trade
least-developed country
market access
trading operation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 16. 04. 1997 KOM(97) 156 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN FÖRBÄTTRAT MARKNADSTILLTRÄDE FÖR DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA FÖRBÄTTRAT MARKNADSTILLTRÄDE FÖR DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING • Problemställning • Utvecklingen på internationell nivå • Mål för Europa 1. EG:S HANDELSPOLITIK GENTEMOT DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA 1. 1. Villkor för marknadstillträde - Mottagare - Lomékonventionens handelsordning för de minst utvecklade länder som är AVS-länder - Praktisk tillämpning av Allmänna preferenssystemet för utvecklingsländer (GSP-systemet) handelsordning på de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder - Övergripande utvärdering 1. 2. Möjligheter till ytterligare liberalisering - Handel med jordbruksprodukter - Utvidgning av förmåner enligt Allmänna preferenssystemet till de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder - Grönboken om förbindelserna mellan EU och AVS-länderna inför 2000- talet 2. RESULTATEN AV MINISTERKONFERENSEN I SINGAPORE OCH EG:S ROLL 2. 1. WTO:s handlingsplan 2. 2. Möjligheter till ytterligare förbättring av marknadstillträdet: utmaningar för Europeiska gemenskapen 3. SLUTSATSER/FÖRSLAG FÖRBÄTTRAT MARKNADSTILLTRÄDE FOR DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA Inledning De minst utvecklade ländernas tilltagande marginaliscring i världshandeln och i världshandelssystemet har av det internationella samfundet erkänts som ett allvarligt problem. När WTO-ministrarna träffades i Singapore enades de genom att anta en omfattande handlingsplan till förmån för de minst utvecklade länderna och anordna ett högnivåmöte initiativ avseende både förbättringen av till slutet av juni om marknadstillträdet och samordningen av tekniskt bistånd. I detta meddelande föreslås en långsiktig strategi för att förbättra det förmånliga marknadstillträde som EG beviljar de minst utvecklade länderna på grundval av de alternativ som föreslås i WTO:s handlingsplan. Den första aspekten av denna strategi är en harmonisering av de förmåner som de minst utvecklade länderna idag genom två olika system - Lomé och Allmänna preferenssystemet (GSP) - åtnjuter och ett mer flexibelt användande av inte bara ursprungsreglerna. Alternativet med ett konsoliderat förmånssystem skulle slutligen kunna övervägas på ett senare stadium i samband med nästa tullförhandlingsrunda. I detta dokument behandlas inte den vidare frågan om de minst utvecklade ländernas behov av tekniskt bistånd så att de bättre kan utnyttja de möjligheter som en liberalisering av handeln innebär. Initiativ inom detta område är huvudfrågan för det högnivåmöte som det vid WTO:s ministerkonferens i Singapore bestämdes skulle äga rum i Genève senare i år. Problemställning 1. De minst utvecklade i ländernas1 deltagande internationell handel och internationella investeringar är fortfarande oroväckande lågt. Trots den växande världshandeln har både deras andel av den sammanlagda världsexporten och det absoluta värdet av denna export faktiskt minskat under de senaste åren samtidigt som deras import har stagnerat. De minst utvecklade ländernas minskande andel av världshandeln, de fortsatt låga priserna, de kraftigt fluktuerande råvarupriserna och deras fortsatta beroende av dessa produkter förklarar till stor del både deras svaga export- och tillväxtresultat och deras ekonomiska sårbarhet. Detsamma gäller för investeringar. Medan andelen utländska direktinvesteringar under de senaste åren kraftigt har ökat i utvecklingsländerna överlag, är det huvudsakligen tjugo länder i Ost- och Sydostasien och Latinamerika som dragit nytta av detta och relativt lä utländska direktinvesteringar har gjorts i de minst utvecklade länderna. 2. De minst utvecklade länderna har en mycket liten procentandel av världshandeln, mindre än hälften av 1 % under 1993 (som är det senaste året för vilket fullständig statistik finns tillgänglig). Denna andel täcker dock en stor del av deras behov av utländsk valuta. De minst utvecklade ländernas export motsvarar 9% av BNP medan importen motsvarar 16 % av BNP. Varje förbättring av de minst utvecklade ländernas tillträde till exportmarknaderna skulle tveklöst bidra till att minska denna stora obalans. Som jämförelse kan nämnas att det statliga utvecklingsstödet motsvarade något mer än 8,5 % av de minst utvecklade ländernas BNP 1993. Strukturen och omfattningen av importen från de minst utvecklade länderna förklaras delvis av deras produktionsstruktur som i allmänhet är svag och av de handelsförmåner som industriländerna redan beviljar dem. Industriländernas import från de minst utvecklade länderna har haft benägenhet att fluktuera med råvarupriserna. Även om produktsammansättningen av handeln varierar mellan de minst utvecklade länderna är råvaruexporten av stor betydelse för de flesta av dem och även tillverkade varor. Omfattningen av handeln med tillverkade varor är beror delvis på avsättningsmarknaden och gällande handelsordning. Utvecklingen på internationell nivå 3. På toppmötet i Lyon 1996 medgav regeringscheferna i G7-länderna problemets allvar och inriktade sig särskilt på integreringen av de minst utvecklade länderna i världsekonomin. De medgav att alla politiska inte bara de handelspolitiska - måste tas i anspråk för att uppnå detta mål men de betraktade förbättrat marknadstillträde för de minst utvecklade ländernas export som ett viktigt inslag i denna process och förklarade att de i detta sammanhang skulle undersöka vad var och en av dem kunde göra för att förbättra dessa länders marknadstillträde till sina respektive länder och uppmanade andra, inbegripet andra utvecklingsländer, all göra detsamma. instrument - Definierade enligt Förenta nationernas kriterier (förtecknade i bilaga I och II). 3 4. Dessa tankar har vidareutvecklats inom ramen för WTO och tjänat som riktlinjer för ministerförklaringen i Singapore i vilken WTO-medlemmarna enades om följande initiativ till förmån för de minst utvecklade länderna: • En handlingsplan med bestämmelser om att vidta positiva åtgärder, t. ex. tullfritt tillträde, på en autonom grundval i syfte att överlag förbättra deras förmåga att utnyttja de möjligheter som handelssystemet erbjuder. • Strävan att ge ett operativt innehåll till handlingsplanen genom till exempel förbättrade investeringsvillkor och genom att ge förutsägbara och gynnsamma villkor för marknadstillträde för de minst utvecklade ländernas produkter, genom att främja utvidgning och diversifiering av dessa länders export till samtliga industriländers marknader och för de relevanta utvecklingsländerna inom ramen för det övergripande systemet för handelsförmåner. • Anordnande av ett möte med UNCTAD och International Trade Centre (ITC) sä fort som möjligt under 1997 med deltagande av biståndsorganisationer, multilaterala finansinstitut och de minst utvecklade länderna för att främja ett länder att förbättra sina integrerat avsättningsmöjligheter. tillvägagångssätt för att hjälpa dessa Mål för Europa 5. Europeiska gemenskapen spelade en mycket aktiv roll i den debatt om de minst utvecklade länderna som inleddes i WTO och bidrog till ministerkonferensens lyckliga utgång. Vid detta tillfälle erinrade rådet om sitt politiska engagemang för de fattigaste länderna genom att förklara att Europeiska unionen i detta sammanhang anser att den handlingsplan som förelagts WTO:s ministerkonferens för godkännande och från WTO: s handels- och utvecklingskommitté utgör ett användbart instrument för ytterligare ansträngningar för att förbättra de minst utvecklade ländernas marknadstillträde. Europeiska unionen är beredd att göra åtaganden i syfte att ytterligare öppna sin marknad för import från alla de minst utvecklade länderna och kommer i detta avseende att i konstruktiv anda tillsammans med alla sina partner undersöka de olika möjligheter som framförs i handlingsplanen i syfte att på ett samordnat sätt i WTO fastställa konkreta bidrag från alla som är berörda för att snabbt genomföra den. rapporten ingår som i 6. Det är viktigt att inte Överskatta den ekonomiska betydelsen av för de minst utvecklade länderna eventuellt förbättrat tillträde till industriländernas marknader. För det första är tillträdet redan ganska förmånligt. För det andra är det snarare produktionen än tillträdet som är det grundläggande problemet för dessa länder. Slutligen har de minst utvecklade länderna också problem med att utnyttja exportmöjligheter på grund av distributions- och marknadsföringsproblem, oförmåga att uppfylla internationella normer, etc. Handel och utveckling bör dock inte betraktas isolerat och en ytterligare öppning av marknaderna bör kombineras med tekniskt bistånd i syfte att hjälpa de minst utvecklade länderna att förbättra avsättningsmöjligheterna. I detta avseende arbetar gemenskapen idogt för att högnivämötct som kommer att äga. rum i Genèvr senare i år skall bli en framgång. Detta möte kommer att inrikfrrs' pä en samordnad strategi avseende internationellt tekniskt bistånd, särskilt avseende handelspolitik och biståndsorganisationernas verksamhet. WTO:s, ITC:s och 4 UNCTAD:s sekretariat med stöd av Världsbanken och IMF har ett nära samarbete om konkreta åtgärder som kommer att diskuteras inom ramen för WTO:s kommitté om handel och utveckling. Gemenskapen strävar efter att uppnå konkreta resultat som kan bidra till att fylla de olika behoven i tredje världen (med särskild tonvikt på utbildning av mänskliga resurser) och kommer att fördela uppgifterna mellan de operativa organen. Att hjälpa de minst utvecklade länderna att i större utsträckning delta i WTO och andra relevanta institutioner skulle dessutom kunna vara en nyttig politisk gest även om den ekonomiska effekten bara blir blygsamt kortsiktig. Inom WTO skulle Europeiska gemenskapens uppbackning av de minst utvecklade länderna i form av ett initiativ om marknadstillträde vara en mycket viktig politisk demonstration av unionens engagemang för inte bara de minst utvecklade länderna utan även för principen att WTO-medlemskap bör gynna alla organisationens medlemmar. EG bör också utveckla tanken att uppmana rikare industriländer att öppna sina marknader för de minst utvecklade länderna så som EG i stor utsträckning redan har gjort. 1. EUROPEISKA GEMENSKAPENS HANDELSPOLITIK GENTEMOT DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA 11- VILLKOR FÖR MARKNADSTILLTRÄDE Mottagare: Det europeiska Allmänna preferenssystemet innehåller en förteckning över femtio minst utvecklade länder (bilaga I) som åtnjuter mer omfattande tullförmåner för industri- och jordbruksprodukter än de som står till buds för andra utvecklingsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet. Denna förteckning är mycket lik den som upprättats av Förenta nationerna (48 minst utvecklade länder: bilaga H) med två undantag. I motsats till Angola omfattas i egenskap av minst utvecklade länder Botswana och Tonga av det europeiska preferenssystemet. Av de 50 minst utvecklade länder som omfattas av det europeiska preferenssystemet har 41 länder även undertecknat Lomékonventionen och kan därför även utnyttja tie handelsvillkor som anges i det här avtalet. Av de två systemen är Lomékonventionen mera generös vad gäller bestämmelser om marknadstillträde och följaktligen är det bara de återstående 9 minst utvecklade länderna som inte är AVS-länder2 som i praktiken utnyttjar de utvidgade GSP-förmånerna. En närmare analys av de två systemen ser ut på följande sätt: - Lomékonventionens handelsordning för minst utvecklade länder som är AVS-länder INDUSTRIPRODUKTER: Enligt Lomékonventionen ges alla industriprodukter fritt tillträde utan kvoter. Ett resultat av detta system är att EG är den största importören av Lista över minst utvceklade länder som inte är AVS-länder: Yemen, Afghanistan, Bangladesh, Malidvcrna, Nepal, Bhutan, Myanmar, Laos, Kambodja. Det bör noteras att kommissionen har föreslagit tillbaka (JSP-föi maner för Myanmar pä grund av kränkningar av de grundläggande mänskliga rättigheterna. rådet att dra tillverkade varor från de minst utvecklade länder som är AVS-länder. 1994 importerade EG tillverkade varor från dessa länder till ett värde av 1,8 miljarder ecu. Den importen av industriprodukter (KN-kapitel 25-97 omfattande olja, sammanlagda mineraliska produkter och basmetaller) uppgick 1994 till cirka 2,9 miljarder ecu. JORDBRUKSPRODUKTER: Av EG:s sammanlagda import av jordbruksprodukter från de minst utvecklade länder som är AVS-länder (1,3 miljarder ecu 1994) importerades cirka 97% tullfritt på grund av Lomékonventionens handelsordning. Vad gäller den återstående delen (produkter som omfattas av en gemensam organisation av marknaden) omfattas nästan all import av visst förmånstillträde i form av obegränsade tullförmåner eller i vissa fall, till exempel frukt- och grönsaksprodukter, av tullförmäncr inom en kvot. Det bör noteras att det enligt Lomékonventionen också beviljas tullfritt tillträde för fiskprodukter (import pä 267 miljoner ecu 1994). den allmänna handelsordningen PROTOKOLL: Utöver SÄRSKILDA i Lomékonventionen innehåller Loméprotokollcn ytterligare förmåner för vissa AVS- länder. Ett minst utvecklat land som är ett AVS-land, nämligen Madagaskar, åtnjuter enligt nötköttsprotokollet en minskning med 92 % av de särskilda tullarna (tullens värdekomponent har undantagits för alla AVS-länder) för sin export av benfritt nötkött till EG inom en årlig kvot på 7579 ton. Dessutom åtnjuter fyra minst utvecklade länder som är AVS-länder, nämligen Madagaskar, Malawi, Uganda och Tanzania, enligt sockerprotokollet garanterade priser för sin export till EG för specifika fast olika årliga sockerkvantiteter (10 000, 20 000, 5 000 respektive 10 000 ton). - Praktisk tillämpning av GSP-svstemets handelsordning på de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder De minst utvecklade länder som inte är AVS-länder omfattas av ett särskilt GSP-system enligt vilket följande gäller: INDUSTRIPRODUKTER: Det ges tullfritt tillträde till nästan all export av tillverkade varor till gemenskapen. De enda undantagen är några råvaror och icke-järnhaltiga metaller3. Dessa undantag berör i själva verket dock bara en mycket begränsad del av den faktiska handeln mellan de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder och Europeiska gemenskapen. Enligt 1994 års statistik uppgick den import av industriprodukter som inte omfattas av tullförmåner till cirka 7 miljoner ecu (Bilaga EQ). Dessutom avsåg denna import läderprodukter för vilka tullarna enligt principen om mest gynnad nation kommer att sänkas till följd av Uruguayrundan. I textil- och konfektionssektorn åtnjuter de minst utvecklade länderna också tullfri behandling (vilket de inte gör hos andra större textilimportörer, till exempel USA, som överhuvudtagf^ textil- och konfektionsexport). förmåner enligt GSP-systemet inte beviljar för JORDBRUKSPRODUKTER: Tullfritt tillträde beviljas nästan alla jordbruksprodukter mal undantag av de flesta produkter som omfattas av en gemensam organisation av marknaden. Dessa undantag berör återigen en mycket begränsad del av den faktiska handeln. Enligt det reviderade GSP-system som trädde i kraft 1997 har det beräknats att 3 Bilaga IV i rådets förordning (EG) nr 3281/94 om tillämpning av ett fyraårigt system med allmänna tullförmåner för utveeklingsländerna. bara 0,2 miljoner ecu av 1994 års handel med jordbruksprodukter med länder som inte är AVS-länder inte omfattas av förmånsbehandling. Gemenskapen har nämligen sedan det gamla GSP-systemet gjort ansträngningar för att fler jordbruksprodukter skall åtnjuta förmånsbehandling eftersom 1994 års jordbruksimport motsvarade 3 miljoner ecu och inte åtnjöt förmånsbehandling. - Övergripande utvärdering Genom Lomékonventionen och dess generösa GSP-system för industriprodukter stödjer EG tillverkningssektorn i de minst utvecklade länderna. Som ett resultat av detta utgörs gemenskapens import frän de minst utvecklade länderna av en större del tillverkade produkter, bland annat textil- och konfektionsprodukter, än de övriga Quad-ländernas (USA, Kanada, Japan). Det tydligaste exemplet härpå är EG:s import av tillverkade varor från de minst utvecklade länderna som 1995 uppgick till 3,5 miljarder ecu jämfört med USA:s import för 1,5 miljarder dollar och Japans för 0,06 miljarder dollar (bilaga IV). Av Quad-länderna är det unionen som har den största andelen import av tillverkade varor i förhållande till den totala importen från de minst utvecklade länder som inte är AVS- länder. inte omfattas jordbruksprodukter som Trots att industriprodukter, uppvisar Europeiska gemenskapen ändå bättre resultat än de övriga Quad-länderna. Detta gäller både absolut sett för handelsvärdet och relativt, eftersom cirka 4 % av Europeiska gemenskapen totala import av jordbruksprodukter kommer från de minst utvecklade länderna. samma generösa villkor av Det är dock nödvändigt att göra större ansträngningar för att utvidga den potentiella marknad som är tillgänglig för exportörer från de minst utvecklade länderna. Tack vare de ansträngningar som Europeiska gemenskapen hittills har gjort är den i en position för att kräva bättre villkor för de minst utvecklade länderna. I detta avseende kommer resultatet av högnivåmötet om tekniskt bistånd att ge de minst utvecklade länderna värdefull hjälp att utnyttja de möjligheter som erbjuds. 1. 2. MÖJLIGHETER TILL YTTERLIGARE LIBERALISERING - Handel med jordbruksprodukter Det är för närvarande en mycket liten del av EG:s jordbrukshandel med de minst utvecklade länderna som inte omfattas av någon form av förmånsbehandling. De flera hundra inte omfattas av några förmåner motsvarar dock produkter som tullpositioner. Det är mycket svårt att förutsäga vilka resultat en liberalisering kommer att medföra för dessa produkter. Av de flesta berörda tullnummer exporterar de minst utvecklade länderna ingenting till EG. Det är svårt att säga om detta främst beror pä H(ï:s skydd eller om de minst utvecklade länderna under alla omständigheter inte skulle vata konkurrenskraftiga när det gäller dessa produkter. Det medges att det är svårt att analysera effekterna av om dessa restriktioner avskaffades men all oro över alt EG:s marknad skulle "översvämmas av import" mäsle ses i ett perspektiv av de minst utvecklade ländernas potential att i framtiden öka sin export. Åtminstone pä kort sikt förefaller denna potential mycket begränsad. • De minst utvecklade ländernas totala jordbruksproduktion uppgår till cirka 40 miljarder ecu (19934). (Detta motsvarar ungefär två tredjedelar av EG:s årliga jordbruksimport. ) • 1994 uppgick de minst utvecklade ländernas export av jordbruksprodukter till Quad- länderna till cirka 5,2 miljarder ecu. Även om dubbelt så mycket exporterades enbart till EG skulle det motsvara cirka 7,7% av EG:s totala jordbruksimport. • Dessutom skulle alla förbättrade exportmöjligheter till följd av avskaffade restriktioner skapas på medellång och lång sikt och skulle inte koncentreras enbart till EG. Singaporcförklaringen innebär att Quad-länderna men också andra industriländer och utvecklingsländer som är medlemmar i WTO måste sträva efter att libéralisera sin handel och importen frän de minst utvecklade länderna till andra marknader med högre skyddsnivåer (t. ex. Japan) skulle sannolikt öka. (EG har redan den största andelen och det största värdet av import av jordbruksvaror från de minst utvecklade länderna i förhållande till sin totala jordbruksimport. ) Det finns dock vissa produkter för vilkas vidkommande det är möjligt att öka produktionen till nivåer som kan skapa problem för den europeiska marknaden (om produktionen användes för export till EG). Ris, bananer, maniok och nötkött är kanske de tydligaste exemplen. Den nuvarande importen av dessa produkter från de minst utvecklade länderna är av mycket varierande omfattning: 48 miljoner ecu nötkött, 10,3 miljoner ecu bananer, 6,5 miljoner ecu maniok och bara 50 000 ecu ris. Problemet är dock att produktionen av dessa produkter snabbt skulle kunna öka om en liberalisering ägde rum. Detta bekräftas av den produktionsökning av maniok som följde den liberalisering som beslutades under Kennedyrundan5. Alla paket med liberaliseringsåtgärder bör innehålla skyddsmekanismer mot oförutsedda ökningar av handeln. Ett liberaliseringspaket skulle till exempel kunna inbegripa tullfri behandling för vissa jordbruksprodukter inom ramen för kvantitativa begränsningar (vilket är fallet för vissa produkter enligt Lomékonventionen) eller en gradvis liberalisering i olika etapper tills fullständig tullfrihet uppnås. Det borde också vara möjligt för EG att på grundval av den nuvarande kännedomen om de minst utvecklade ländernas produktionskapacitet och efter viss kompletterande analys att upprätta en kort lista över produkter som skall undantas från liberaliseringspaketet. Med ett sådant skydd skulle EU ha möjlighet att inom ramen för WTO verka för förmånlig liberalisering för de minst utvecklade länderna inom jordbrukssektorn. - Utvidgning av GSP-förmåner till att omfatta de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder Ursprungsregler 1 praktiken är det svårt för de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder att utnyttja dessa förmånliga tillträdesvillkor och den orsak som oftast nämns är tie komplicerade ursprungsreglerna. I själva verket konfronteras inom ramen för GSP- 4 Beräkningen grundar sig på statistik från UNCTAD:s årsrapport från 1994. -*1 För en allmän sektorsanalys av de minst utvecklade ländernas jordbrukspotential, inbegripet frukt och grönsaker, fetter och oljor samt mejeriprodukter, se bilaga V. systemet de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder med strikta ursprungsregler såsom krav på dubbel bearbetning i textil sektorn. De minst utvecklade länder som är AVS-länder omfattas också av krav på dubbel bearbetning men kan utnyttja möjligheten till kumulering mellan AVS-länder och EU-stater. Andra länder som åtnjuter Allmänna preferenssystemet utnyttjar möjligheten till kumulering med EG-stater men på individuell basis, medan inbördes kumulering länderna emellan inte förutsetts med undantag för vissa fall av regional kumulering (ASEAN). Syftet med de särskilda ursprungsreglerna motiveras av nödvändigheten att säkerställa att fördelarna med systemet faktiskt utnyttjas av de länder som omfattas av GSP-systemet och bidrar till att uppmuntra till investeringar och behålla investeringar i de länder som behöver dem bäst. En uppluckring av dessa regler kan leda till utveckling av ekonomisk verksamhet med mycket liten eller ingen värdetillväxt alls. 1994, som är det senaste året för vilket statistik finns tillgänglig, ansökte de minst utvecklade länderna som inte är AVS-länder om förmånbehandling för 41,2% av textil- och konfektionsimporten. För resterande 58,8% betalades normal tull enligt principen om mest gynnad nation vilken för tillfället ligger pä 12-13%. Eftersom textil- och konfektionsimporten utgör mer än 60% av vår totala import från de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder är betydelsen av ursprungsregler uppenbar. Laos, Kambodja och andra som har svårt att följa dessa särskilda ursprungsregler för en del av sin export har följaktligen ansökt om undantag (förordning (EG) nr 2454/93) i syfte att kunna exportera på förmånliga villkor. Därför bör man överväga hur dessa ursprungsregler kan förbättras. Dessa förbättringar bör göras i följande två avseenden: - En förenkling, där det första steget skulle gälla undantagen samt tillämpningen av befintliga möjligheter till regional kumulering till förmån för de minst utvecklade länderna. - Ett förtydligande av villkoren för att i praktiken använda förmånerna (bedrägeri, avvikelser). Vad gäller den senare punkten kommer kommissionen inom kort att lägga fram sin syn på situationen och föreslå metoder för att undvika dessa problem. Detta skulle ligga i samtliga mottagarländers intresse (hindra andra länder från att använda tullförmånerna i deras ställe), i gemenskapsimportörernas intresse (som betalar tullarna) och skydda gemenskapens egna medel. Det är bara på dessa villkor som ursprungsreglerna kan göras mer flexibla utan att förmånerna blir svårare att använda. Andra faktorer som skulle kunna påverka omfattningen av det förmånliga tillträdet till vår marknad för de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder är följande: • Ofullständig täckning av vårt GSP-system. Bara 0,45 % av 1994 års import frän inte någon de minst utvecklade förmänsbehandling. Det är dock svårt att uppskatta effekterna av alt bevilja förmänsbehandling för de produkter som inte redan omfattas av Allmänna inte är AVS-länder åtnjöt länder som preferenssystemet avseende potentiell handel. I vissa fall kan effekten vara begränsad, eftersom det inte finns tillräcklig produktion. I andra fall kan ytterligare förmåner leda till en ökning av produktionen. • Underutnyttjande av GSP. Även i sektorer där GSP används i förhållandevis liten utsträckning (till exempel åtnjöt bara två tredjedelar av importerade icke-känsliga att industriprodukter förmånsmarginalen är för liten eftersom de inte känner till möjligheten att ansöka om förmånsbehandling eller att de administrativa kostnaderna på grund av nödvändiga förfaranden är för höga. förmånsbehandling) antingen grund av på - Grönboken om förbindelserna mellan EG och AVS-länderna inför 2000-talet Den nuvarande Lomékonventionen som innehåller den handelsordning som EG tillämpar på AVS-länderna upphör att gälla i februari 2000. I syfte att förbereda förhandlingarna om förbindelserna efter denna tidpunkt, vilka måste påbörjas 1998, har kommissionen överlämnat en grönbok till rådet om dessa framtida förbindelser (dok. nr. 262/96 (AVS)). Syftet med denna grönbok är att väcka en bred debatt i gemenskapen och i AVS-länderna samt mellan alla andra berörda parter om de alternativ som kommer att stå till buds i början av nästa århundrade. Grönboken ger i sig bara en översikt över de olika alternativen utan att på detta stadium förplikta EG att välja en bestämd lösning. Kommissionen måste dock med hänsyn till de resultat som debatten leder till fastställa vilka alternativ som skall undersökas senare i år när den skall förelägga rådet ett förslag om förhandlingsdirektiv med AVS-länderna. På handelsområdet innehåller grönboken följande tre grundläggande alternativ för framtiden: • Ett ömsesidigt handelsavtal eller flera ömsesidiga avtal i överensstämmelse med GATT/WTO-reglerna. • Fortsatt förmånsbehandling enbart för AVS-länderna • Upprätthållande av nuvarande handelsordning med vissa förbättringar. Vart och ett av dessa grundläggande alternativ kommer att få olika konsekvenser för den framtida behandlingen i handelshänseende av AVS-länderna och följaktligen av de minst utvecklade länderna, eftersom 41 av de 49 länderna på FN:s lista är AVS-länder. I grönboken nämns även möjligheten att göra behandlingen i handelshänseende av alla minst utvecklade länder enhetlig genom att inbegripa de nio minst utvecklade länderna som inte är AVS-länder i det framtida handelsavtalet. * * * 2 RESULTATEN AV MINISTERKONFERENSEN 1 SINGAPORE OCH EUROPEISKA UNIONENS ROLL 2. 1. WTO:S HANDLINGSPLAN 1 ministerförklaringen frän Singapore definieras klart att ett viktigt mål är de minst utvecklade ländernas integration i den multilaterala handelsmiljö som Utuguayrundans 10 förhandlingar har resulterat i. För att uppnå detta mål har WTO:s medlemmar antagit en omfattande och integrerad WTO-handlingsplan för de minst utvecklade länderna. WTO- medlemmarna medger att trots att orsakerna till de minst utvecklade ländernas marginalisering kan vara att deras ekonomiska strukturer är oförmögna att producera och exportera, kan industri- och utvecklingsländernas politik bidra till att hjälpa de fattigaste länderna att utnyttja de handelsmöjligheter som erbjuds och uppmuntra till investeringar. WTO:s handlingsplan omfattar åtgärder och lösningar som inte bara syftar till att förbättra de minst utvecklade ländernas handelsresultat utan också till en förbättrad integration och ett större deltagande i det multilaterala handelssystemet. Den utgör därför det konkreta genomförandet av beslutet om åtgärder till förmån för de minst utvecklade länderna i form av en övergripande strategi med åtgärder som måste vidtas i ett multilateralt sammanhang i de olika WTO-organen och WTO-kommittéerna. I WTO:s handlingsplan behandlas dessutom området för uppbyggnad av mänsklig och institutionell kapacitet vilket understryker behovet av samarbete mellan WTO- sekretariatet och andra internationella institutioner på området för tekniskt bistånd. I WTO:s handlingsplan presenteras slutligen flera alternativ avseende förbättrat marknadstillträde som WTO-medlemmarna kan överväga för att vidta åtgärder pä autonom grundval. Bestämmelserna om marknadstillträde i WTO:s handlingsplan innehåller således förslag om frivilliga bidrag. På området för marknadstillträde införs i WTO:s handlingsplan följande två kvalitativa aspekter som bör beaktas: * En multilateral strategi: WTO:s handlingsplan utgör redan i sig ett ramverk för multilateral samordning av självständiga åtgärder som vidtas av WTO-medlemmar och det nämns att det bör tas mer hänsyn till ytterligare multilaterala åtgärder och samordning i denna strävan. Dessutom innehåller också del IV förslag om att enskilda medlemmar kan undersöka möjligheten att binda en multilateral förmånsordning som skall tillämpas enbart på de minst utvecklade länderna. * Delad börda: Enligt handlingsplanen bör inte bara industriländerna utan även utvecklingsländerna länderna omfattas av undersöka möjligheten handelsförmåner. Det fastställs inte något mål i planen avseende omfattningen av dessa förmåner, men det förutses möjligheter till undantag. låta de minst utvecklade att 2. 2. MÖJLIGHETER ATT MARKNADS TILLTRÄDET; GEMENSKAPEN YTTERLIGARE UTMANINGAR FÖR FÖRBÄTTRA EUROPEISKA Om de minst utvecklade länderna skall bredda sin export och minska beroendet av export av råvaror måste de internationella handelsförhållandena vara sådana att de främjer denna process. De olika alternativen i handlingsplanen avseende marknadstillträde utgör en grundval på vilken Europeiska gemenskapen och andra WTO-medlemmar kan bygga upp en 11 multilateral strategi för att uppnå de mål som beskrivs i rådets förklaring om de minst utvecklade länderna. För att ha bästa möjliga förutsättningar för att säkerställa en öppning av marknaderna i andra industriländer och i mer utvecklade utvecklingsländer för de minst utvecklade ländernas export bör Europeiska gemenskapen själv vidta ytterligare åtgärder mot en liberalisering av handeln. a) De industriländer och utvecklingsländer som är medlemmar bör på autonom grundval undersöka möjligheterna att låta de minst utvecklade ländernas export omfattas av tullfritt förmånstillträde. 1 båda fallen hör undantag kunna beviljas. Tullfritt förmånstillträde: samma Fastställande av tullfritt tillträde för all import från de minst utvecklade länderna får inte industri- och jordbruksprodukter oavsett om det rör sig om de minst utvecklade länder som är AVS-länder eller de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder. rättsliga konsekvenser ekonomiska och för Vad gäller industriprodukter innebär tullfritt tillträde att de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder kommer att omfattas av samma villkor som AVS-länderna och att det kommer att gälla handel för 7 miljoner ecu enligt statistiken från 1994. Vad gäller jordbruksprodukter innebär tullfritt tillträde att alla de minst utvecklade i utöver förbättras ländernas Lomékonventionen eller i Allmänna preferenssystemet. ytterligare förmåner fastställs som vad Bortsett från de tidigare nämnda risker som en ytterligare liberalisering av jordbruksprodukter innebär och behovet av undantag finns det ytterligare problem som hänger ihop med Lomékonventionens avtalsmässiga karaktär. till vad som gäller för Allmänna preferenssystemet fastställs de I motsats handelsförmåner som beviljas AVS-länder i Lomékonventionen, vilket är ett kontraktsmässigt avtal mellan de parter som här undertecknat det. En av dess grundläggande principer på handelsområdet är klausulen om icke-diskriminering mellan AVS-länder enligt artikel 174. 2 b i konventionen (". skall gemenskapen inte diskriminera mellan AVS-länderna på handelns område. "). Så länge den nuvarande Lomékonventionen är i kraft är det rättsligt omöjligt för gemenskapen att utvidga handelsförmånernas räckvidd till att omfatta de minst utvecklade länder som är AVS-länder, utan att samtidigt utvidga dem till de andra 29 AVS-länderna, vilket skulle gå långt utöver de EG-åtgärder som avses i det här dokumentet. Som nämnts tidigare upphör den nuvarande Lomékonventionen att gälla i februari 2000. Tills dess skulle EG kunna utvidga de handelslormäner som beviljas AVS- länderna till att även gälla de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder. Delta skulle av vissa känsliga inom gränserna för vissa jordbruksprodukter som omfattas av förmånstillträde kvoter och tidsperioder i Lomékonventionens handelsordning. förutsätta kvoter och tidsperioder import för Dessa medgivanden avseende känsliga jordbruksprodukter som beviljas enligt Lomékonventionens särskilda protokoll och Lomékvoter (socker, bananer, ris, rom, 12 ox- och kalvkött) och som bara tillämpas på några få AVS-länder bör inte utvidgas till att omfatta de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder. Ursprungsregler Ett förbättrat marknadstillträde innebär inte bara att nolltullsatser tillämpas och att kvantitativa begränsningar upphävs utan även ökade möjligheter för de minst utvecklade länderna att utnyttja dessa mer liberala villkor. Ett område på vilket Europeiska gemenskapen skulle kunna göra stora framsteg rör ursprungsreglerna vilka, som tidigare nämnts, begränsar möjligheten för de minst utvecklade länderna som inte är AVS-länder att utnyttja förmånerna enligt Allmänna preferenssystemet. Ytterligare förbättringar på ursprungsreglernas område bör dock genomföras så att det säkerställs att de bidrar till att uppnå det rätta målet, nämligen utveckling av befintlig industriell infrastruktur och tillkomst av nya industrier i mottagarländerna. I syfte att undvika risken att andra länder försöker dra oskälig lämpliga administrativa åtgärder (dvs. nytta av ytterligare medgivanden bör bilaterala textilövervakningsavtal med länder som inte är medlemmar i WTO eller administrativa arrangemang för textilhandeln samt en förstärkning av mekanismerna för tullsamarbetet) övervägas som användbara eller nödvändiga åtföljande åtgärder. En lösning skulle kunna vara att inrätta regional kumulering (som till exempel för ASEAN och möjligtvis för SAARC6). Detta ingår redan i det ramverk för undantag som kommissionen kommer att föreslå Tullkodcxkommittén. Dessutom kommer detta att påskynda processen med regional integration mellan de minst utvecklade länderna och för gemenskapen biståndspolitik. industriländerna, vilket är ett av målen Deltagande av andra WTO-medlemmar till Som nämnts i handlingsplanen skulle både industri- och utvecklingsländer kunna länderna. för de minst utvecklade bidra Utvecklingsländer och minst utvecklade länder beviljar nämligen ömsesidigt varandra förmåner i samband med regional integration. förbättrat marknadstillträde Utvecklingsländer, särskilt de mest utvecklade av dem7, bör medverka i förhållande till sin utvecklingsnivå. Undantagen i deras preferenssystem skulle till exempel kunna vara mer omfattande än för industriländerna. Detta skulle kunna minska en eventuell konflikt mellan autonoma förmåner och regional integration, eftersom täckningen av produkter kommer att bli större i det senare fallet. Fastställande av autonoma förmånssystem skulle till och med motivera en anslutning (ill ett frihandelsomräde, vilket skulle möjliggöra för de anslutande parterna att uppnå en större liberalisering än inom ramen för ett preferenssystem. (' ASKAN: Sammanslutningen av sycloslasiatiska stater SAARC: Sydostasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete 7 Till exempel länder som förtecknas i bilaga VII till förordningarna om Allmänna prcfcrcnssyslcmct. 13 b) Medlemmarna i WTO bör sträva efter att i möjligaste mån använda de relevanta bestämmelser i avtalet om handel med textil och konfektion for att öka de minst utvecklade ländernas möjligheter till marknadstillträde. Europeiska gemenskapen inte några kvantitativa begränsningar på textilprodukter med ursprung i de minst utvecklade länderna. Inom ramen för avtalet om handel med textil och konfektion har Europeiska gemenskapen bara ett bilateralt avtal, nämligen med Bangladesh, vilket avser ett kontrollsystem. tillämpar Dessutom omfattas de minst utvecklade länderna av tullförmåner för samtliga för Lomékonventionen och enligt Allmänna textilprodukter preferenssystemet. ramen inom Precis som i fallet med import av tillverkade varor har EG:s liberala handelsordning avseende import av textil- och konfektionsprodukter från de minst utvecklade länderna varit till stor nytta. Både uttryckt i absolut värde och i andel av den totala importen i sektorn, är EG den viktigaste Quad-marknaden för de minst utvecklade länderna. Europeiska gemenskapen kan fullt lagligt fastställa som ett mål i det multilaterala sammanhanget att de andra industriländer som fortsätter att tillämpa bilaterala textilavtal med kvantitativa restriktioner vidtar liberaliseringsåtgärder. Samtidigt kan Europeiska gemenskapen göra förbättringar av de system för förmänsbehandling som tillämpas av andra WTO-medlemmar genom att utvidga dem till att täcka även textilprodukter. Avskaffandet av kvantitativa restriktioner för textilprodukter med ursprung i de minst utvecklade länderna kan dock ge upphov till reaktioner från textilexporterande utvecklingsländer på vilka kvantitativa restriktioner fortsätter att tillämpas. Dessa länder kan hävda att upprätthållandet av kvoter för deras textilprodukter innebär ett tak för deras marknadsandel och på konstgjord väg skapar en marknadsandel för de minst utvecklade ländernas produkter för vilka kvoterna avskaffats. c) När så fastställs i WTO-avtalen kan medlemmarna fatta beslut om att ensidigt och på autonom grundval utvidga vissa förmåner till leverantörer i de minst utvecklade länderna. Europeiska gemenskapen skulle i fallet med avtalet om offentlig upphandling kunna undersöka om fördelarna med ett öppnande av marknaden skulle kunna utvidgas till leverantörer i de minst utvecklade länderna oberoende av om de är parter i avtalet eller inte. Denna utvidgning borde genas pä autonom grundval och inte vata rättsligt bindande. Den skulle kunna vara en bilateral eller multilateral åtgärd beroende pä de andra Wl O-medlemmarnas samtycke. d) Del IV, punkt 17. i WTO:s handlingsplan: Enskilda medlemmar kan undersöka möjligheterna att binda de förmånliga tullsatserna i WTO:s allmänna preferenssvstem vilka skulle tillämpas enbart på de minst utvecklade länderna. - Att binda de förmånliga tullsatserna skulle införa ett inslag av stabilitet och förutsägbarhet för de minst utvecklade ländernas export vilket skulle uppmuntra 14 till investeringar och möjliggöra planering på lång sikt. Å andra sidan skulle det innebära mindre flexibilitet för givarîandet. I själva verket skulle tullförmåner inte beviljas på en autonom grundval utan utgöra en bindande förpliktelse. I ett bundet förmånssystem kan varken listan över produkter, tullsatser eller mottagare ändras8. - Bundna förmåner till utvecklingsprocessen men de skulle å andra sidan inte möjliggöra för givarlandet att använda dem i utvecklingspolitiska syften. stabilitet genom därför skulle bidra sin - Införandet av ett WTO-preferenssystem skulle vara meningsfullt enbart om alla medlemmar som inte är minst utvecklade länder gjorde en sådan förpliktelse. Graden av förpliktelser och tidpunkten skulle naturligtvis kunna variera utifrån givarens utvecklingsnivå. som skulle vara ett bundet undantag Det finns dock också frågor avseende WTO:s rättsliga grund för ett icke-autonomt frän mest-gynnad- preferenssystem nationsbehandling. Allt detta kommer att kräva omfattande politiska åtgärder vilket många WTO-medlemmar kommer att motsätta sig till. De andra Quad-länderna har i själva verket redan visat sin motvilja till en utveckling mot en ytterligare öppning av marknaderna för de minst utvecklade länderna. Vad gäller förslaget om ett bundet preferenssystem för marknadstillträde var attityden helt negativ. Om det på nuvarande stadium insisteras för mycket på ett bindande system kommer det att undergräva de få framsteg som skulle kunna göras för en ytterligare öppning av marknaderna på en autonom grundval. Slutligen skulle ett bindande preferenssystem som bara tillämpas på de minst utvecklade länderna utgöra ett bundet medgivande. Det skulle inte längre utgöra en förmån som ett givarland ensidigt beviljat utan en del av en allmän balans mellan rättigheter och skyldigheter för samtliga medlemmar i WTO. Av alla dessa orsaker skulle tanken med ett bindande preferenssystem vara den bästa lösningen under förutsättning att den under nästa förhandlingsrunda betraktas som en möjlig del av förhandlingsresultaten. III. SLUTSATSER/FÖRSLAG Europeiska gemenskapen prioriterar frågan om de minst utvecklade länderna och har satt upp som mål att bidra till deras integration i den internationella handeln och det internationella handelssystemet. Inom det multilaterala ramverket har Europeiska gemenskapen stött WTO:s globala handlingsplan samt anordnandet av ett högnivåmöte för samordning av det tekniska biståndet i syfte alt hjälpa de minst utvecklade länderna att utnyttja de möjligheter som en liberalisering av handeln innebär. Tör Europa är handels- och utvccklingsaspckterna nära förbundna och denna förbindelse avspeglas i den politik som förs gentemot de fattigaste länderna. Varje initiativ eller omfördelning av de förmåner som beviljats de minst utvecklade s Vilket är fallet idag för till exempel Myanmar för vars vidkommande allmänna förmåner kommer att dras tillbaka på grund av kränkningar av de internationella konventionerna om förbud mot slavarbete. 15 länderna måste därför överensstämma med den allmänna utvecklingen av den europeiska utvecklingspolitiken. I samband med varje initiativ till förmån för de minst utvecklade länderna måste man beakta det faktum att Lomékonventionen som omfattar inte bara minst utvecklade länder utan även andra utvecklingsländer upphör att gälla år 2000. Mot bakgrund av analysen i detta meddelande förefaller den handelsordning som redan tillämpas av Europeiska gemenskapen ganska generös, men det finns fortfarande utrymme för ytterligare liberalisering. Dessa möjligheter berör begränsade mängder av den befintliga handeln, men det är svårt att uppskatta den effekt som en liberalisering av handeln skulle få för handelsflödena, särskilt som de flesta produkter på vilka begränsningar och tullar fortfarande tillämpas är jordbruksprodukter. Kommissionen föreslår därför att rådet antar en långsiktig strategi uppdelad i flera etapper i form av åtgärder som - syftar till att ge samtliga minst utvecklade länder samma förmänsbehandling och lika möjligheter på gemenskapens marknad, - bygger på en självständig grundval men som skall samordnas och utnyttjas i ett multilateralt sammanhang, - utnyttjar de möjligheter som redan finns i gemenskapens instrument för handelspolitiken avseende förmånshandel. På kort sikt bör Europeiska gemenskapen presentera autonoma initiativ i handels- och utvecklingskommittén på följande områden: - Harmonisering av Europeiska gemenskapens avseende förmånshandel med de minst utvecklade länderna. Detta kan genomföras pä kort sikt genom att det handelssystem som gäller för de minst utvecklade länderna anpassas till samma nivå som Lomékonventionens tullförmåner med vissa undantag för känsliga produkter, särskilt jordbruksprodukter som omfattas av Lomékvoter och Loméprotokoll. handelspolitik - Vad gäller ursprungsregler skulle gemenskapen kunna främja tillämpning av befintliga möjligheter avseende regional kumulering till förmån för de minst utvecklade länderna och reagera positivt på de undantag som vissa minst utvecklade länder ansöker om medan ett särskilt meddelande till rådet inom den närmaste framtiden bland annat skulle kunna bidra till ett förtydligande av villkoren för att i praktiken få använda förmånerna. Pä grundval av dessa initiativ bör Europeiska gemenskapen uppmana de andra WTO-medlemmarna, inbegripet de mest utvecklade utvecklingsländerna, att göra ytterligare förbättringar pä grundval av WTO:s handlingsplan sä att marknaderna ytterligare öppnas. Slutligen vore det bäst att överväga tanken med ett bindande förmånssystem inom ramen för nästa förhandlingsrunda som en möjlig del av det slutliga avtalet. 16 Förteckning över minst utvecklade utvecklingsländer BILAGA I Sudan Mauretanien Mali Burkina Faso Niger Tchad Republiken Kap Verde Gambia Guinea-Bissau Guinea Sierra Leone Liberia Togo Benin Centralafrikanska republiken Ekvatorialguinea Säo Tomé och Principe Zaire Rwanda Burundi Etiopien Eritrea Djibouti Somalia Uganda Tanzania Moçambique Madagaskar Comorerna Zambia Malawi Botswana Lesotho Haiti Yemen Afghanistan Bangladesh Maldiverna Nepal Bhutan Myanmar (Burma) Laos Kambodja Salomonöarna Tuvalu Kiribati Vanuatu Tonga Västsamoa Angola /H FN:s definition av minst utvecklade länder BILAGA II tilldelas en Stater kan generalförsamling på ekonomiska och sociala rådet (ECOSOC). ställning som minst utvecklat rekommendation av kommitteen land av Förenta nationernas för utvecklingsplanering genom Både förteckningen över de minst utvecklade länderna och kriterierna ses vart tredje år - nästa översyn kommer att ske under 1997. Kriterierna är följande: 1) BNP per capita. 2) Utvidgat livskvalitetsindex (APOLI) som omfattar fyra indikatorer: Medellivslängd, kaloritillgäng per capita, sammanlagd inskrivning i grund- och gymnasieskola samt läskunnighet bland vuxna. 3) Ekonomiskt fördelningsindex omfattande: Tillverkningens andel av BNP, andelen anställda inom industrin, elkonsumtion per capita och exportkoncentrationen. Afghanistan Angola Bangladesh Benin Bhutan Burkina Faso Burundi FN:s förteckning över minst utvecklade länder Guinea-Bissau Rwanda Haiti Kambodja Kap Verde Kiribati Lesotho Salomonöarna Samoa Säo Torne och Principe Sierra Leone Somalia Liberia Sudan Centralafrikanska republiken Madagaskar Tanzania Comorerna Malawi Demokratiska folkrepubliken Laos Maldiverna Djibouti Hkvalorialguinea Eritrea Etiopien Gambia Guinea Mali Mauretanien Mocambique Myanmar Nepal Niger Tchad Togo Tuvalu Uganda Vanuatu Yeme Zaire it EG:s import från de minst utvecklade länder som inte är AVS-länder1 och som inte omfattas av förmånsbehandlina, 1994 (i (i tusen ecu) BILAGA in D^p^P^-ATOLLSATS;- »*• TUmSjmc * ^pgråtegande av tuîlsats ,1996 41061900 Läder av get och killing, andra slag 41061200 41051990 Läder av get och killing, pâ annat sätt förgarvade hudar och skinn Läder av får och lamm, andra slag, spaltade 41051910 Läder av får och lamm, andra slag, inte spaltade 07032000 Vitlök 41061190 41051210 Läder av get och killing, vegetabiliskt förgarvade hudar och skinn, andra slag Läder av får och lamm, på annat sätt förgarvade hudar och skinn, inte spaltade §111 4 237 2 039 485 226 118 58 39 2,4 2. 4 2,2 2,2 11,6 2,4 2,2 1 Yemen, Afghanistan, Bangladesh, Maldivema, Nepal, Bhutan, Myanmar, Laos, Kambodja 2 Industriprodukter: 1 januari 1999 Jordbruksprodukter: 1 juli 2000 (om inget annat anges). tajTundaai2 10. 8 9,6 2 V A R U S L AG 41041091 Läder, endast garvat 10063025 Helt eller delvis slipat ris 10063044 Helt eller delvis slipat ris 02013000 Benfritt kött 41072910 Läder, andra hudar och skinn 17039000 Melass, andra slag 10063094 Helt eller delvis slipat ris 10063063 Helt eller delvis slipat ris 10063092 Helt eller delvis slipat ris 35 25 14 10 9 8 7 5 4 !5^ Slutligt åtagande av tullsats. ',r iJt inomrc i-^sT%"tJiöguayrui TULLSATS c 1996 6,7 611 ecu / ton 533 ecu / ton 611 ecu /ton 533 ecu / ton 18. 8 + 445. 6 ecu/100 Kg 16,4 + 388,7 ecu/100 Kg/ netto 2,5 43 ecu/ 100 Kg 0,4 ecu / 100 Kg / netto 611 ecu /ton 533 ecu / ton 611 ecu /ton 533 ecu / ton 611 ecu /ton 533 ecu / ton 6. 5 416 ecu/ton 416 ecu/ton 12,8 + 303,4 ecu / 100 Kg 0. 35 ecu/100 Kg 416 ecu / ton 416 ecu /ton 416 ecu / ton SAMMANLAGT, utan förmånsbehandling SAMMANLAGD IMPORT 7 320 1 624 477 3 Industriprodukter: 1 januari 2000 Jordbruksprodukter: 1 juli 2000 (om inget annat anges). SAMMANLAGD IMPORT FRÅN MINST UTVECKLADE LÄNDER TILL QUAD-LÄNDERNA Europeiska gemenskapen (15) USA Värde (tusen ecu) Andel (%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 7833161 7552554 6509104 6418896 5682344 6373539 7199627 1,8028 1,6986 1,3753 1,3787 1,1946 1,2232 1,3217 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 3924983 3614505 3195236 3429351 3771629 3893464 3807810 0,8771 0,8894 0,7780 0,8043 0,7322 0,6722 0,6461 JAPAN KANADA Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1326159 981687 992215 909998 1111100 1057997 1207520 0,6930 0,5324 0,5194 0,5069 0,5406 0,4581 0,4699 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 215209 160619 196469 155182 130472 145303 171995 0,2080 0,1756 0. 2062 0. 1643 0,1163 0,1166 0,1369 Källa: EUROSTAT (COMTRADE) Märk: Andel i procent av sammanlagd import EU 15: 1995 EUROSTAT (COMEXT) ^ IMPORT AV TILLVERKADE VAROR FRÅN MINST UTVECKLADE LÄNDER Europeiska gemenskapen (15) USA Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 2216127 2058076 2035229 2459246 2690863 2979195 3427255 0,8477 0,7586 0,6809 0,8181 0,8500 0,8538 0,9394 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 KANADA 958971 884882 821180 954470 1119112 1222489 1349103 0,2878 0,2995 0,2674 0,2949 0,2812 0,2690 0,2900 Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 36090 43251 42501 41999 43748 55253 61514 0,0449 0,0550 0,0509 0,0529 0,0459 0,0484 0,0451 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 33259 42108 37900 42464 51036 59435 72430 0,0394 0,0575 0,0490 0,0550 0,0554 0,0574 0,0696 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Källa: EUROSTAT Märk: Andel i procent av sammanlagd import i sektorn Tillverkade varor: SITC-nummer 5+6-68+7+8 EU 15: 1995 EUROSTAT (COMEXT) ÎI IMPORT AV TEXTIL OCH KONFEKTION FRÅN MINST UTVECKLADE LÄNDER Europeiska gemenskapen (15) USA Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 438971 546437 811747 899235 1157041 1299428 1492743 1,4784 1,6513 2,0837 2,2591 2,6996 2,8477 3,3865 627957 649156 645131 807717 978702 1085350 1164889 2,1325 2,4524 2,2824 2,5470 2,5778 2,6729 2,9410 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 KANADA Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 13666 14528 13949 17577 16069 17686 20704 0,1130 0,1441 0,1260 0,1485 0,1139 0,1030 0,1094 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 21373 31024 28346 35463 43200 51204 63091 0,5189 0,8382 0,7583 0,9312 0,9682 1,1207 1,4000 Källa: EUROSTAT Märk: Andel i procent av sammanlagd import i sektorn Textil och konfektion: SITC-nummer 65+84 1995 ars statistik gällande EU (15 länder) och Japan är inte tillgänglig EU 15: 1995 EUROSTAT (COMEXT) °ll SAMMANLAGD TILL QUAD-LÄNDER Europeiska gemenskapen (15) USA IMPORT AV JORDBRUKSPRODUKTER FRÅN MINST UTVECKLADE LÄNDER Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 2316272 1938796 1685524 1560369 1557512 2027531 2762421 3,9840 3,5026 2,9719 2,7881 2,8308 3,1549 4,3018 1989 1990 1991 1992 1993 1995 1994 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 KANADA 415342 285059 261501 236171 260658 336454 262060 1,3094 1,0054 0,8987 0,7899 0,7421 0,8877 0,7170 Värde (tusen ecu) Andel(%) Värde (tusen ecu) Andel(%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 639325 424167 431211 434148 523323 607642 629270 1,4352 1,1207 1,0568 1,0526 1,0662 1,1047 1,1535 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 41767 28256 28258 22578 26311 26625 31213 0,5813 0,4264 0,4020 0,3261 0,3232 0,3046 0,3686 Källa: EUROSTAT Märk: Andel i procent av sammanlagd import i sektorn Jordbruk: SITC-nummer 0+1+21+22+231+24+261+ till 265+268+29+4 EU 15: 1995 EUROSTAT (COMEXT) 24 BILAGA V Liberalisering av handeln med jordbruksprodukter med de minst utvecklade länderna: fastställande av undantag Svårigheter med att fastställa undantag Det Törsta problemet är att det inte gar att avgöra den exakta nuvarande ni vän och räckvidden av skyddet lör EG:s import av jordbruksprodukter. GD VI har talat om cirka 5000 tullnummer som skulle omfattas av någon form av skydd. För mänga av dessa nummer är handeln liten eller obefintlig vilket inte behöver innebära att de minst utvecklade länderna med tiden inte kan ändra sin produktionsstruktur vilket skulle kunna åstadkommas av en viss liberalisering. Ett bra exempel på detta är maniok. Brasilien, som aldrig har varit någon stor exportör, förhandlade under Kennedyrundan till sig en tull nedsättning för denna produkt. EG- företag försökte att dra maximal nytta av medgivandet genom att utnyttja andra produktionscentrer. inbegripet hamnanläggningar, blev Blicken riktades mot Thailand och genom rätt typ av investeringar, bland annat i landet snabbt en av de större infrastruktur exportörerna till EG. Som ett resultat av den snabba ökningen av EG:s import i slutet av 70-talet blev det nödvändigt att förhandla fram ett självbegränsningsavtal med Thai lands regering. Detta visar svårigheterna med att uppskatta enskilda produkters potential, eftersom införandet av nya odlingar kan ändra exportmönstret. Detta är ett argument för lämpliga skyddsåtgärder för att skydda enskilda sektorer på marknaden snarare än ett argument mot liberalisering med motiveringen att våra marknader kan bli överfyllda. Det är uppenbart att de minst utvecklade länderna inte har kapacitet att snabbt öka sin andel av den totala jordbruksimporten. Identifiering av eventuella produkter som kan innebära problem till hänsyn utvecklade de minst ländernas i Europa. Vad gäller den första punkten finns mycket Varje försök att identifiera produkter som skall omfattas av en lista med undantag måste och ta marknadsförhållandena lite information tillgänglig. De uppgifter som ligger till grund för denna rapport har hämtats ur UNCTAD:s årsrapport om råvaror som är den källa som vanligtvis konsulteras för denna typ av information. Men även här är uppgifterna ofullständiga vilket innebär att analysen är långt ifrån uttömmande (15 sektorer täcks för vilka det finns uppgifter om konsumtion eller produktion). Den ger dock en allmän indikation om de produktområden som bör undersökas ytterligare. produktionspotential Analysen grundar sig på en jämförelse mellan de minst utvecklade ländernas totala konsumtion, produktion och export (till hela världen) och EG:s totala konsumtion, produktion och import (från hela världen). 2 V Det är uppenbart att analysen kommer att vara ganska enkel men den kommer att ge en allmän indikation på sektorer där det kan tänkas uppstå problem. Det kommer knappast att uppstå problem i de åtta sektorer där det inte finns eller praktiskt taget inte finns någon produktion i EG, eftersom skyddsnivån i dessa sektorer redan är mycket låg: kaffe, kakaobönor, te, peppar, jordnötter, palmkärnor, palmolja och kopra. För tre av de övriga sektorerna finns både uppgifter om konsumtion och produktion tillgängliga: Nötkött: Trots att EG är nettoexportör är importen förhållandevis hög och motsvarar 20% av EG:s totala produktion. De minst utvecklade ländernas totala produktion motsvarar ungefär en fjärdedel av EG:s totala konsumtion och vid första ögonkastet antyder detta en viss möjlighet för de minst utvecklade länderna att öka sin export. Trots det faktum att de minst utvecklade ländernas konsumtion är 28 % högre än produktionen skulle en ökning av produktionen kunna leda till ökad export till EG. Detta skulle vara fallet om de minst länderna kunde exportera det bästa köttet och behålla resten av sin utvecklade produktion. Detta skulle göra det möjligt för dem att importera billigare kött från andra länder för att täcka den inhemska efterfrågan. Bananer: EG är en stor importör och EG:s produktion är drygt 10 % högre än EG:s konsumtion. De minst utvecklade länderna konsumerar själva allt de producerar och exporterar för närvarande mycket lite. En liberalisering av sektorn skulle kunna leda till en ökad handel med EG. Socker: De minst utvecklade ländernas konsumtion av socker är betydligt större än deras produktion. Detta innebär alt exporlpotentialen är mindre än för nötkött även om EG importerar stora mängder av socker. För de resterande fem produkterna finns inga uppgifter om konsumtion tillgängliga och analysen kommer därför att bli ännu mer otillförlitlig. Vete: EG:s veteimport motsvarar mindre än 5 % av EG:s produktion vilket, i kombination med en mycket begränsad produktion av vete i de minst utvecklade länderna, tyder på mycket små eller nästan inga möjligheter att öka exporten till EG. Ris: EG är också en stor importör av ris och de minst utvecklade länderna producerar mycket mer ris än EG. Det finns stora möjligheter för ökad export. Växtfröolja och växtolja: EG är än en gäng en stor importör men har även en omfattande egen produktion. De minst utvecklade länderna producerar hälften sä mycket som EG och den nuvaiande importen är mycket begränsad. Eftersom det inte finns några uppgifter om konsumtionen i de minst utvecklade länderna är det svårt att ge en klar bild, men de minst utvecklade länderna kan ha möjlighet att öka exporten till EG i direkt konkurrens med EG-producenlerna. Växtfröolja importeras redan tullfritt vilket inte är fallet för växtolja. Det är därför nödvändig! att göra en noggrannare undersökning av denna sektor även om det bör noteras att EG:s industri under Uruguayrundan förordade ett ömsesidigt avskaffande av tullarna för växtolja vilket slutligen avvisades av USA. Sojabönor: Liknande analys som för växtfröolja. Handeln med sojabönor och sojamjöl som utvunnits ur bönor, är dock redan tullfri. 76 Slutsatser Tre av de fyra produkter som betraktas som känsliga behandlas i analysen ovan. Av de tre produkterna har ris och bananer en klar exportpotential. Om detta även gäller för nötkött är mer oklart. Dess klassificering som en potentiell riskprodukt, precis som bananer (och maniok som inte behandlas här), hänger mer samman med politiska betänkligheter avseende produkten än ekonomiska överväganden. Analysen tyder också på att växtolja, precis som socker, kan komma att omfattas av en lista över undantag även om en djupare analys är nödvändig innan ett slutligt beslut fattas. Föreliggande slutsatser är både partiella och allmänna. De anger dock vilka sektorer som det kan bli nödvändigt alt föra upp pä listan över undantagna produkter. Bara en lämplig skyddsmekanism kan ge ett effektivt skydd mot oförutsedda importökningar till följd av förändringar av de minst utvecklade ländernas produktionskapacitet. Om de minst utvecklade länderna beviljas preferenser på en autonom grundval kommer en sådan mekanism att ingå i preferenspaketct. o Handelspotenta1 - -st utvecklade länder (MUL)-EU (statistiken gäller 1993) ANNEXV MUL Produktion Konsumtior. Export (tusen ton) (tusen te- (tusen ton) Produktion (tusen ton) EG Konsumtion Import (tusen ton) MUL Kons. /prod. Kons. /prod. EG impprod. MUL prod. /EU kons. (i) VARA Nötkött Vete Ris 1670 4610 57382 Bananer ; 5686 i 2147 5693 2855 3,6 9,3 212,7 2,5 147,3 8000 7347 80978 1944 410 | | 1624,70i 17136,7'j ! 1493,7 128,56 91,84 20,31 22,73 21,16 5,69 76,84 2951,75 3699 3973,6! 100,12 902,20 969,17; 153,72 Socker Kaffe Kakaobönor Te Peppar Veg. oljefrön Jordnötter Sojabönor Kopra Palmkärnor Palmolja Tobak j_ i ! i \ ' : 1638; 16614 13116 3028,2 ! 174,30 78,95 18,23 12,49 70112462 säckar 463,3 0 31699 säckar 2237,6 ingen prod, ingen prod i 54 i i 1461 ! 4,4 ! ; 2655! | 2978 244 236! 222 424 55. 8 38,7 110,3 2,1 160 milj dollar 22,2 7,4 66,3 15,4 33,2 0 0 0 5594 5 734 1 0 i i 0 868,4 223,1 1049,9 i ingen prod, ingen prod. 6,22 295 45,07 ingen prod, ingen prod. 65,44 54,3 J ingen prod, ingen prod. 8599,2 milj dollar 47,46 508,6 13403,7 65,7 34,5 10172. 00 59560,00 1826. 12 33,24 6570. 00 23600,00 ingen prod, ingen prod. 1735,5 ingen prod, ingen prod. 313 185. 6 obearbetad 117,3 396 702,4 obearbetad 553,2 139. 70 Källa: UNCTAD commodities Yearbook 1995 Page 1 (ij Produktionstatistik har såvitt möjligt använts när konsumtionstatistik inte funnits att tillgå. Tom ruta anger att uppgifter saknas. ANNEXV Page 2 ISSN 1024-4506 KOM(97) 156 slutlig DOKUMENT SV n Katalognummer : CB-CO-97-159-SV-C ISBN 92-78-18732-1 Bvran lor europeiska gemenskapernas olTlciella publikationer L-2l)85 Luxemburg


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1431/97 dell'on. Allan MACARTNEY alla Commissione. Chiusura della Cross & Blackwell a Peterhead (Scozia)

eurovoc_concepts:
EU Member State
Scotland
approximation of laws
cessation of trading
job cuts
labour law
social policy
worker consultation
worker information
works council

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1429/97 dell'on. Marco FORMENTINI alla Commissione. Intervento della Commissione europea in merito al progetto relativo alla costruzione di una nuova sede per il Teatro alla Scala di Milano

eurovoc_concepts:
Lombardy
appeals by private individuals
application of EU law
award of contract
building
case law (EU)
complaint to the Commission
infringement of EU law
performing arts
public contract

formats: html pdf print

text: C 45/30 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 10. 2. 98 Di conseguenza, la Commissione non ritiene che l(cid:146)elaborazione e l(cid:146)adozione di una direttiva costituiscano la risposta piu‘ adeguata ai problemi reali in questo settore. (1) GU L 384 del 31. 12. 1986. (2) GU L 40 dell(cid:146)11. 2. 1989. (3) GU L 393 del 30. 12. 1989. (98/C 45/36) INTERROGAZIONE SCRITTA P-1429/97 di Marco Formentini (NI) alla Commissione (16 aprile 1997) Oggetto: Intervento della Commissione europea in merito al progetto relativo alla costruzione di una nuova sede per il Teatro alla Scala di Milano In data 17 marzo 1997 la Commissione europea, a firma del signor Mogg della DG XV, ha chiesto chiarimenti al governo italiano in merito al problema in questione che ha formato oggetto di accordi intercorsi tra il Comune di Milano, l(cid:146)Ente autonomo Teatro alla Scala e soggetti privati. L(cid:146)attenzione della Commissione europea su questo problema e‘ stata attirata da una richiesta di alcuni ordini professionali di Milano, ostili al progetto, che hanno presentato esposti in tal senso, avendo senza successo cercato di fermare la deliberazione comunale, prima presso l(cid:146)Organo di controllo, poi ricorrendo al Tribunale Amministrativo Regionale-Lombardia ed al Consiglio di Stato, organi tutti che hanno evidenziato nei loro dispositivi di sentenza l(cid:146)assoluta legalita‘ degli atti del Comune sia riguardo il diritto italiano che quello comunitario, respingendo cos(cid:14)‘ la richiesta di sospensione. Unicamente sulla base di questi esposti, senza tener conto dunque dei pareri espressi dagli organi amministrativi regionali e nazionali, la Commissione ha ritenuto di dover chiedere chiarimenti, che le saranno comunque forniti dalle parti interessate, compreso il Comune di Milano, le quali dimostreranno che le considerazioni svolte dagli ordini professionali non hanno fondamento. Fin qui non vi e‘ nulla di particolarmente irregolare, salvo l(cid:146)ingiustificato zelo della Commissione. La Commissione, che non puo‘ ignorare come, trattandosi di una costruzione estremamente complessa, con una serie di scadenze e di attivita‘ gia‘ adempiute, il rispetto dei tempi sia sostanziale, puo‘ far sapere perche· abbia ritenuto di dover sollecitare l(cid:146)intervento delle autorita‘ italiane sulla opportunita‘ di sospendere il compimento di qualsiasi atto? Ritiene la Commissione ammissibile che, ancor prima di aver avuto la perfetta conoscenza dell(cid:146)intera vicenda, si interferisca in modo cos(cid:14)‘ fazioso nelle vicende di una libera citta‘ dell(cid:146)Unione europea? Risposta data dal sig. Monti a nome della Commissione (2 giugno 1997) Con la lettera cui l(cid:146)onorevole parlamentare fa riferimento, la Commissione ha chiesto alle autorita‘ italiane alcuni chiarimenti in merito alla procedura seguita nel quadro del progetto Scala 2001. Gli esposti presentati alla Commissione, cui erano allegati documenti e atti ufficiali, hanno effettivamente messo in luce alcuni aspetti della procedura che suscitano dubbi quanto alla loro conformita‘ al diritto comunitario in materia di appalti pubblici. In virtu‘ degli obblighi che le incombono nel quadro dell(cid:146)articolo 155 del trattato CE, la Commissione ha chiesto al governo italiano i chiarimenti necessari per verificare il fondamento degli addebiti formulati. Relativamente alla domanda di intervento rivolta al governo italiano in merito alla procedura in corso, la Commissione fa presente che, secondo la prassi normalmente seguita nei casi di questo tipo e la giurisprudenza della Corte di giustizia in materia (cfr. in particolare l(cid:146)ordinanza del Presidente della Corte di giustizia del 22 aprile 1994, causa C-87/94), ha chiesto alle autorita‘ italiane di astenersi dall(cid:146)adottare qualsiasi provvedimento suscettibile di pregiudicare il rispetto del diritto comunitario. Tale domanda e‘ intesa a mettere in guardia le autorita‘ dello Stato membro interessato sui rischi legati all(cid:146)adozione di provvedimenti complementari suscettibili di pregiudicare i diritti dei soggetti privati, nell(cid:146)eventualita‘ che sia successivamente constatata una violazione del diritto comunitario. Infatti, nella sopra citata giurisprudenza, la Corte ha sottolineato che la Commissione deve intervenire sollecitatamente affinche· l(cid:146)autorita‘ aggiudicatrice prenda coscienza che porta avanti la procedura in causa a suo rischio e pericolo