title: Rapport från kommissionen om tillgång till fortbildning inom Unionen -

eurovoc_concepts:
EU policy
continuing education
new technology
vocational retraining
vocational training

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 30. 04 1-997 KOM(97) 180 slutlig RAPPORT frRÅN KOMMISSIONEN om tillgång till fortbildning inom Unionen (Rådets rekommendation av den 30 juni 1993) Innehållsförteckning Inledning ————— Kapitel 1 Framsteg i tillgången till fortbildning 1. 1. Gemenskapsförfarande med rekommendation utgångspunkt från rådets 1. 2. Av de nationella rapporterna framgår att de nationella initiativen är många och skiftande 1. 3. Arbetsmarknadens parter intar olika hållningar Kapitel 2 En mer ambitiös satsning för unionen: tillgång till kompetens 2. 1. De stora skillnaderna inom unionen måste minskas 2. 2. Omprioriteringar inom yrkesutbildningspolitiken 2. 3. Konkurrenskraften och sysselsättningen får en större roll Kapitel 3 Slutsatser och riktlinjer 3. 1. Slutsatserom metoder 3. 2. Slutsatser i fråga om målsättningar 3. 3. Riktlinjer för fortsatt arbete iX'^ 5 7 7 9 23 28 28 30 31 35 35 36 37 Inledning Europeiska kommissionen har ända sedan början av 1990-talet framhållit hur viktig fortbildningen är och att tillgången till den bör främjas. Kommissionen framhöll i sin promemoria om yrkesutbildningen i Europeiska gemenskapen under 1990-talet1 att de snabba tekniska och organisatoriska förändringarna som hänger demografiska samman med den utvecklingen kommer att spela en viktig roll inom fortbildningspolitiken. Denna inställning understöddes livligt i de diskussioner med medlemsstaterna som ägde rum med utgångspunkt från promemorian. Redan i den promemorian rekommenderade kommissionen för övrigt en utbildningsstrategi i vilken fortbildningen grundad på en solid basutbildning skulle fortgå hela livet. en riktningen för i den Ett ytterligare steg gemenskapens räkning den 30 juni 1993 när rådet antog till fortbildning2. Den process för att främja tillgången till fortbildning som pågått under några år kunde på så sätt fullföljas inom en gemensam referensram. rekommendation tillgång togs om Parallellt har diskussionerna om sysselsättning som varit knutna till den ekonomiska situationen och globaliseringen, satt frågan om löntagarnas kompetens och deras möjligheter att befordras i fokus. Med stöd av kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, rangordnade Europeiska rådet vid mötet i Essen i december 1994 utbildningssatsningarna som en av de fem viktigaste prioriteringarna. bland strukturfonderna, När annat Europeiska socialfonden (ESF), reformerades för år 1995-1999 prioriterades kompetenshöjning. Genom ett nytt mål 4 skall "arbetstagarnas anpassning till omställningar av industrin och omläggningar av produktionssystemen underlättas", vilket betonar vikten av att upprätthålla en hög kompetensnivå och för första gången utvidgar i till alla samtliga arbetstagare ESF-stödet medlemsstater. Andra gemenskapsprogram, till exempel Force3 (1991- 1994) och det nyare Leonardo da Vinci (1995-1999)4 är också väl lämpade för att främja tillgången till utbildning. Programmen skall stimulera nyskapande yrkesutbildning och på så sätt bland annat bidra till att utveckla nya utbildningsmetoder och läromedel för bättre tillgång till utbildning och kompetensutveckling. Genom att utse 1996 till "Europaåret för livslångt lärande" har man hos medborgarna i Europa lanserat en viktig debatt om nödvändigheten att öka kompetensen under hela livet. Diskussionen har visat att förväntningarna på utbildning är höga, men att det finns stora klyftor mellan strävan efter livslång utbildning och de reella möjligheterna för de europeiska arbetstagarna och medborgarna. Kommissionen har således öppnat nya perspektiv som ger ännu större möjligheter till utbildning, nämligen kunskapssamhällets roll. 1 sin vitbok "Lära och lära ut - föreslär väg mot På kommissionen följande: kunskapssamhället"5 "Tillgången till utbildning bör utvecklas under hela livet. Trots att alla, både offentliga myndigheter och företag, framhåller att detta är nödvändigt är framstegen små och så mycket mer otillräckliga som de förändringar som informationstekniken medför gör att det är nödvändigt med utbildning i hur dessa nya verktyg används. " arbetsorganisationen av Tillgången till kompetent arbetskraft säkerställs inte längre genom generationsskifte, utan sker i allt snabbare takt under påverkan av följande två faktorer: ' KOM(91)397 slutlig, 12. 12. 91 2 EGT nr L 181/37, 23. 7. 93 i bilagan. • EGT nr L 156, 21. 06. 90, s. 1. 4 EGT nr L 340, 29. 12. 94, s. 1. 5KOM(95)590,29. 11. 95. inom unionen" att utvärdera de övergripande framsteg som gjorts enligt rådets rekommendation och att föreslå nya handlingsvägar för att stärka gemenskapens agerande i fråga om tillgång till utbildning med tanke på dagens utmaningar. Kommissionen har därför valt att inte begränsa sig till en beskrivande rapport baserad på en vanlig enkel inventering. Den vill i stället att rapporten skall innebära ett ställningstagande i fråga om möjligheterna till fortbildning inom unionen: var står vi egentligen, vilka är de stora skillnaderna och vilka är faktorerna för framsteg? Kommissionen önskar även att denna rapport skall leda till en verklig fördjupad debatt om vilken politik som skall föras på fortbildningens område när det gäller det livslånga lärandet. Rapporten bör också göra det möjligt att hitta nya vägar för ambitiösare åtgärder för att bredda och höja individernas kompetens. Kommissionen framhåller att den lägger stor vikt vid den här utvärderingsrapporten och vid att den granskas av de berörda instanserna inom gemenskapen. Den erinrar om följande: • Att det finns ett behov av att lägga fram en gemenskapsrapport om yrkesutbildning för första gången. • Att utbildningsfrågan blir allt viktigare som rör i alla sysselsättning, och av samhällsmodellen kring byggandet diskussioner konkurrenskraft, diskussionerna kunskapssamhället. • De allt snabbare tekniska och arbetsorganisatoriska en hållbar förening med i förändringarna utveckling. • Förändrad åldersstruktur för den yrkesverksamma befolkningen och den större andelen kvinnor på att arbetsmarknaden utbildningsbehoven äldre arbetstagare. förskjuts vilket leder mot till Utvecklingen av yrkesutbildningspolitiken, framför allt den som gemenskapen ansvarar för enligt artikel 127 i EG-fördraget, bör fullföljas inom ramen för en sådan strukturomvandling varvid större vikt bör läggas vid arbetstagarnas fortbildning. I sina slutsatser från mötet i Florens (juni 1996), vilka bekräftades vid mötet i Dublin (december 1996), har Europeiska rådet enats om följande, inom ramen för de åtgärder som anges i kommissionens förtroendepakt om sysselsättning från april 1996: rådet understryker inklusive yrkesutbildning att "Europeiska utbildningssystemen, i Europeiska unionen kommer att behöva genomgå en omfattande anpassning. Det noterar att kommissionen härför avsikt att lägga fram ett förslag om tillgång till och erkännande av kunskaper förvärvade genom ett livslångt lärande". i Dublin prioriterades det I den gemensamma ståndpunkt om utbildningen som arbetsmarknadens parter lade fram vid Europeiska rådets möte livslånga lärandet. I detta sammanhang enades man om att situationen på förändringarna, "de ekonomiska arbetsmarknaden och utvecklingen av ny teknik, särskilt på informationsteknikens område, innebär radikala förändringar på arbetsmarknaden och i samhället i stort. Denna utveckling leder till ett behov av att öka den enskilda individens kompetens och för detta behövs en attitydförändring gentemot det livslånga lärandet. Dessutom bör möjligheterna till yrkesutbildning under hela livet förbättras. Livslångt lärande kommer att få allt större betydelse för företagens konkurrenskraft. Detsamma kommer att gälla för löntagarnas geografiska och yrkesmässiga rörlighet. " Genom rådets beslut om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag i unionen (1997-2000)6 främjas bättre utbildning ledarskapsförmåga som skall stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft. också för en I enlighet med gemenskapsförfarandet är huvudsyftet med den här rapporten om "Tillgång till fortbildning EGT nr L 6, 10. 01. 97, s. 25. Kapitel 1 Framsteg vad gäller tillgången till fortbildning 1. 1 Rekommendation till gemenskapsförfarandet grund för Den sociala dialogen Utgångspunkt: Den sociala stadgan Frågan om tillgång till yrkesutbildning har behandlats i flera gemenskapstexter. Det var emellertid först med Stadgan om arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter vilken antogs av 11 medlemsstater vid Europeiska rådets möte i Strasbourg 1989 som debatten om tillgång till utbildning tog fart. I artikel 15 i stadgan föreskrivs följande: offentliga myndigheter, inom "alla arbetstagare "skall" ha möjlighet till yrkesutbildning och kunna komma i åtnjutande av sådan utbildning under hela sitt yrkesverksamma liv" (. ) företag Behöriga och arbetsmarknadsparter skall, sitt särskilda ansvarsområde, införa system för fortbildning så att var och en far möjlighet att omskola sig, särskilt i samband med utbildningsledighet, samt att skaffa sig förbättrade och nya kunskaper med hänsyn till den tekniska utvecklingen. " I åtgärdsprogrammet om genomförande av den sociala stadgan bekräftades att det blir allt viktigare att hitta nya vägar till utbildning och medlemsstaterna, företagen och arbetsmarknadens parter anmodades vidta åtgärder så att alla arbetstagare kan fortsätta att utbilda sig under hela sitt yrkesverksamma liv. ett till fram rådet förslag I programmet angavs också att kommissionen skulle lägga ett gemenskapsinstrument om tillgång till yrkesutbildning. Den sociala stadgan om arbetstagarnas grundläggande rättigheter låg i själva verket till grund för den debatt inom gemenskapens institutioner som ledde fram till antagandet av rekommendationen om till fortbildning. tillgång om De av arbetsmarknadens parter som deltar i den sociala dialogen i Europa (UNICE, CEEP och EFS7) medger att det blir allt viktigare för företagens konkurrenskraft och för den sociala sammanhållningen att tillgången till yrkesutbildning förbättras men har hållit denna fråga inom ramen för arbetet med den sociala dialogen om utbildning och har i december 1991 antagit en gemensam ståndpunkt om "Vägar för att göra tillgången till yrkesutbildning så effektiv och bred som möjligt". inledningen konstaterar I följande: arbetsmarknadsparterna "en betydande andel av den vuxna befolkningen har antingen lämnat skolan utan kunskaper anpassade till efterfrågan på dagens arbetsmarknad eller har aldrig deltagit i en fortbildning. Deras kunskapsnivå leder till paradoxen att många av de föreslagna utbildningarna är ouppnåeliga för dem på grund av att de saknar grundutbildning eller baskunskaper". följande: sidan konstaterar de Å andra "De konkurrenskraftiga och framgångsrika företagen är de som i samråd med löntagarna och/eller representanter anpassade för utbildningsprogrammen vilka dessutom motsvarar de bästa kvalitetsnormerna ". dessa, inför bäst de De framhåller vidare att "arbetsmarknadens parter har en viktig roll att spela när det gäller att få till stånd partnerskap på regional nivå för att främja bättre synergi mellan företagens utbildningsprogram och 7 UNICE - Samarbetsorganisationen för europeiska arbetsgivarföreningar och industriförbund. CEEP - Europacentret för offentliga affärsverk och företag. EFS - Europeiska fackliga samorganisationen. prognoser för framtida behov av kvalifikationer och yrken på regional nivå ". rekommendation. På Det är även viktigt att notera att riktlinjerna i denna gemensamma ståndpunkt till stor del har återgivits i rådets antog arbetsmarknadens parter inom partskommittéer eller informella gemensamma yttranden om tillgången till yrkesutbildning och det livslånga i arbetslivet. Yttrandena gäller särskilt följande: arbetsgrupper sektorsnivå lärandet rad en • Ett gemensamt yttrande om bättre tillgång till yrkesutbildning för kvinnor som är verksamma inom textilindustri och beklädnadsbranschen (den 16 juni 1994). • Ett yttrande om yrkesutbildning för ingenjörer och underhållspersonal (den 15 september 1993). • Ett ramavtal om anställning inom jordbrukssektorn förhandlades fram för att skrivas under i juni 1997. I avtalet spelar fortbildningen en central roll och arbetsmarknadens parter uppger att de ser fram mot ett särskilt avtal i den frågan i framtiden. de olika gemenskapsorganen Sedan (Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén) och arbetsmarknadens parter (särskilt Rådgivande kommittén för yrkesutbildning) grundligt debatterat innehållet antog rådet rekommendationen i juni 1993 vilket ledde till ett gemenskapsförfarande på tre nivåer: a) Definition en av allmän målsättning med från den sociala stadgan enligt till sådan utgångspunkt vilken: "alla arbetstagare yrkesutbildning och ges utbildning under hela livet"(se artikel I). skall ha tillgång rätt till b) Definition av femton specifika målsättningar - se artikel II i bifogade rekommendation - som gör det möjligt att genomföra den allmänna målsättningen, samtidigt och arbetsmarknadens parter får ansvar för att definiera formerna och medlen för att nå dessa mål (se artikel II). medlemsstaterna som Medlemsstaterna har anmodats att upprätta nationella rapporter, utformade enligt en gemensam struktur som de godkänt, om de åtgärder som har vidtagits främst sedan 1993 för att främja tillgången till fortbildning. Medlemsstaterna har dessutom anmodats upprätta rapporterna i samråd med arbetsmarknadens parter, vilket har hörsammats av ganska många av dem. 2. Införande av en stödbestämmelse för den sociala dialogen om fortbildning (artikel III. 3) togs I rekommendationen anmodades kommissionen att stödja dialogen mellan arbetsmarknadens parter. Således en "Stödbestämmelse för den sociala dialogen om fortbildning" i nära samarbete med de europeiska organisationer som deltar i den sociala dialogen i Europa, nämligen UNICE, CEEP och EFS. införande initiativ till av Tack vare detta initiativ har man fått uppgifter om i unionens vilka initiativ arbetsmarknadens parter medlemsstater har tagit för att utveckla fortbildningen, vilket ofta har direkta konsekvenser för tillgången till utbildning. Två "kompendier" över detta tema har offentliggjorts, år 1994 och 1996. Kompendierna belyser tio teman av gemensamt intresse och värde för arbetsmarknadens parter och innehåller konkreta initiativ från företag, och branschorganisationer, nationella myndigheter. sektorer, regioner två har anordnats seminarier De av som arbetsmarknadens parter (i oktober 1994 och maj 1996) för att belysa resultaten visade vilket intresse och mervärde detta har som medel för att inhämta, observera, analysera och sprida nyskapande och mångskiftande initiativ för att åstadkomma en bättre förståelse av hur dynamiken på detta område fungerar i medlemsstaterna. De tio teman som identifierades av arbetsmarknadens parter belyser i huvudsak de viktigaste aspekter som framhölls rådets i rekommendation. som mål avsnitt II i c) Införande av ett gemenskapssystem för att följa upp tendenser och utvecklingsfrågor som har att göra med i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå (se artiklarna III och IV). tillgången Systemet baseras på ett trestegsförfarande: 1. Upprättande av nationella rapporter om tillämpningen av rekommendationen och dess mål (artikel IV. 1) TEMAN SOCIALA DIALOGEN I STODBESTAMMELSEN FOR. DEN -. , , > , »! Tema 1: Planering av utbildning i företagen Tema 2: Små och medelstora företag Tema 3: Organisationsutveckling Tema 4: Särskilda anställningsformer Tema 5: Arbetsmarknadsintegration av unga Tema 6: Nya samarbetsformer på regional nivå Tema 7: Bedömning/Erkännande Tema 8: Medel och metoder Tema 9: Tilldelning av medel Tema 10: Nya svar på individuella behov 1. 2 Av de nationella rapporterna framgår att de nationella initiativen är många och skiftande 3. Upprättande av en europeisk rapport om "Tillgång till fortbildning inom unionen" (artikel IV. 2) I enlighet med vad som anges i inledningen är syftet rapport att analysera de uppnådda med denna framstegen och att visa pågående tendenser, samtidigt som de nationella systemens olikheter beaktas. Syftet med rapporten är också att belysa medlemsstaternas satsningar och de initiativ som har tagits av de sociala aktörerna i allmänhet och arbetsmarknadens parter i synnerhet. Den här utvärderingsrapporten har utarbetats med utgångspunkt från följande: a) De enskilda medlemsstaternas upprättats nationellt enligt särskilt artikel IV. I8 enligt ovan. rapporter som rekommendationen, b) De rapporter som har upprättats enligt artikel IV. 2 organisationer i säga av EFS och arbetsmarknadsparternas av gemenskapen, det vill UNICE/CEEP. Kommissionen har även tagit hänsyn till följande: 1) De första från 9 gemenskapsutredningen om fortbildning (CVTS) och från arbetskraftsutredningen (LFS) jämförbara siffrorna. 2) Slutsatserna stödbestämmelsen för i arbetsmarknadsparternas dialog om fortbildning finns i de två kompendier som publicerades år 1994 och 1996. i dessa Informationen har också sammanställts och kompletterats med fakta från de fleråriga programmen inom ramen för uppföljningen av europeiska rådets slutsatser om sysselsättningen vid mötet i Essen. rapporter 9 CV7S=Continuing Vocational Training Survey. LFS=Labour Force Survey. 1. 2. 1 Inledning Medlemsstaternas rapporter är mycket intressanta som informations- och analyskälla för att belysa trender och framsteg i tillgången till fortbildning och på vilket sätt tillgången är organiserad i de olika medlemsstaterna. rapporterna beskriver systemen och Många av bestämmelserna för fortbildning mycket uttömmande. En granskning av samtliga nationella rapporter ger vid handen att 1. det i samtliga medlemsländer i unionen finns en vilja att hitta nya svar på de utmaningar som fortbildningen direkt eller indirekt ställs inför när det gäller att främja tillgången till utbildning. Nästan alla länder har angivit att nya åtgärder vidtagna under nittiotalet har haft konsekvenser för tillgången till fortbildning, 2. de flesta av de åtgärder som har vidtagits för att främja tillgången är emellertid integrerade i de övergripande "reformerna" av utbildningssystemen i begränsar vilket medlemsstaterna, möjligheterna detaljerad till konsekvensbedömning, ibland en av bemärkelse de initiativen 3. 3. å andra sidan har vissa intressanta initiativ i undgått att ordets strikta administrativa uppmärksammas tagits på myndigheterna, eftersom företags- eller branschnivå. Några mycket lovvärda initiativ beskrivs emellertid i de rapporter som har upprättats i samråd med arbetsmarknadens parter. Kompletterande länder information har hämtats i kompendierna om stödbestämmelsen för den sociala dialogen. i vissa Genomförande av målen tidigare Som angivits beskriver de nationella rapporterna mycket ofta utvecklingen av system och initiativ som främjar tillgången utan att för den skull alltid rådets rekommendation av den 30 juni 1993. enskilda målen beskriva de i Det har därför synts intressantare att analysera hur den nationella utvecklingen av dessa teman har tett sig. • Det första temat behandlar tillgången och företagspolitiken. Det omfattar framför allt mål 1, 2, 6, 8 och 9 i rekommendationen. • Det andra temat behandlar framför allt tillgängen och hänsynen till individuella behov (mål 3 och 7) och efterlyser tillgång till utbildning genom enskilda initiativ. • Det tredje rör omskolning av arbetstagare (mål 4). • Det fjärde rör särskilda målgruppers tillgång till utbildning såsom de lågutbildade (mål 11), kvinnor (mål de långtidsarbetslösa (mål 14). ungdomar (mål 12), och 13) • Det femte rör tillgången och nya partnerskap (mål 5 och 15). • Det sjätte rör tillgång genom ny teknik (mål 10). I samtliga fall är det viktigt att ta fram de viktigaste tendenserna och att belysa åtgärder och initiativ. • Det sista temat slutligen rör användningen av lokala för att stödja fonder gemenskapens initiativ. Tillgången och företagspolitiken Tillgången och företagspolitiken är ett vitt begrepp som omfattar initiativ bland annat för att utveckla utbildningsprogram, säkra tillgången till arbetskraft, främja informationsutbyte och samråd inom företagen eller inventera utbildningsbehov. till i detta hänseende är Av de nationella rapporterna bekräftas att det måste vara företagens sak att ta ansvar för löntagarnas fortbildning. Det är ofta från dessa huvudaktörer som initiativen kommer och det är i huvudsak de som är ekonomiskt ansvariga. Företagens ansvar i vissa medlemsstater reglerat genom ett tvingande system. Så är fallet med Frankrike som är ett särfall genom sitt finansiella generella system om förpliktelse utbildningsbidrag vilket infördes genom lagen av den 16 juli 1971. Frankrike är dock inte ensamt om att ha infört ett system som kan vara tvingande för företagen. till exempel obligatorisk Tvingande åtgärder är betalning till solidaritetsfonder, vilka i Belgien riktar sig till riskgrupper, systemet med skatter/subventioner inom vissa sektorer i Irland eller lagstiftning om ledighet för studier i Finland, Sverige och vissa delstater i Tyskland. Spanien däremot har ett system finansiera med indirekta yrkesutbildningen. via socialförsäkringssystemet och beräknas till 0,7 % av avgifterna för olycksfall i arbetet och arbetsskador. för Medlen skatter tas att Vissa medlemsstater påpekar att till fortbildning är ojämnt fördelad mellan företagen (storlek, verksamhetsområde, m. m. ), men också mellan arbetstagarna inom yrkesgruppen) vid företagen, vare sig systemet är tvingande eller inte. tillgången (ställning Rätten till Information I vissa medlemsstater är det praxis att uppmuntra informationsutbyte med och arbetstagarrepresentanterna om utbildningspolitiken vid företagen. samråd i utbildningsmöjligheter Ingen medlemsstat har någon riktig modell för informationsplikten. Informationspolitiken synes helt klart vara "skräddarsydd" och variera beroende på aktörer och mottagare. I Tyskland tror man att anställda och arbetstagare ofta blir informerade om sina samband med anställningsintervjuerna. Informationer kan också ges i eller anställningskontrakt eller offentliggöras eller industriförbund och handelskammare. Det är framför allt dessa organisationer och arbetsmarknadens parter som för informationsutbyte. I december 1996 enades aktörerna till exempel om att inrätta ett system vid det tyska i förbundsinstitutet ledamöterna information om hur utbildningskommittéerna med fortbildning förbättra yrkeskunskaperna. kollektivavtal hantverksföreningar till stånd bättre kanaler fördjupa för att försöker förse och kan av få kampanjer, intensifierat Medlemsstaterna har emellertid, genom allmänna och målinriktade sina ansträngningar att öka medvetenheten. I juni 1995 publicerades exempelvis rapporten Kennis in beweging i Nederländerna. Stora organisationer i Frankrike som FONGECIF offentliggör sina bestämmelser om individuell ledighet för studier genom affischering och meddelanden i pressen och genom audiovisuella medel. I Finland lanserades 1994 med framgång en stor kampanj som gick ut på att informera företagen om genom till lärlingskontrakt. möjligheterna utbildning De kampanjer som förs i Förenade kungariket syftar i första hand till att höja företagens medvetenhet genom program som Investors in People och Small firms initiatives. Samma sak gäller i Irland där man 1995 inrättade ett nytt program kallat Excellence in People. Det rör sig om program som skall höja kvaliteten i humankapital. Målet är att genom förena med yrkesutbildningspolitikens. investeringar företagets strategiska mål På samma sätt anordnas i Danmark offentliga informationskampanjer riktade till i första hand de små och medelstora företagen. Informationsinsatserna sker inte bara från de offentliga myndigheternas och företagens sida utan också från fackförbundens sida. I den danska rapporten förespråkas i sammanhanget att 10 informationsverksamheten i högre grad bör anförtros arbetsmarknadens parter, särskilt regionalt och lokalt. ansvarar för organisation, förvaltning och verkställande av de åtgärder som föreskrivs i dessa avtal, med stöd från Europeiska socialfonden. ett till exempel Det finns också en tendens att lägga informationen om till yrkesutbildning som finns på de möjligheter marknaden på olika yrkesrådgivningsbyråer, ibland samtidigt med en kompetensbedömning. I Norge har man system med inrättat kontaktpunkter för att underlätta kontakterna mellan utbildningsinstitut, konsumenter, företag och enskilda. I många medlemsstater och orienteringsbanker och/eller informationscentra. Såväl i Förenade kungariket, Irland, Luxemburg som i andra länder ses detta som en garant för bättre information till därmed yrkesutbildning. tillgång prövas data- och för I Portugal har man nyligen inrättat ett program kallat "Utbildning för mikroföretag och småföretag" och som syftar till att informera företagsledarna och löntagarna och att göra dem medvetna om behovet att höja arbetskraftspotentialen genom yrkesutbildning. Samråd på företagsnivå av eller bestående företagsbransch arbetsmarknadens Tendensen till ökat engagemang och ansvarstagande från arbetsmarknadsparternas sida är allmän. Som ett exempel kan nämnas att arbetsmarknadens parter i Nederländerna har givits större ansvar i och med den reviderade lagen om undervisning och yrkesutbildning (WEB) som trädde i kraft i januari 1996. Nationella organ parter samarbetar med utbildningsinstitutioner och kartlägger behovet av kvalifikationer gällande yrkesutbildning för yrkesgrupp. varje Arbetsmarknadens parter skall även fungera som en resurs för att sprida information, stimulera företagen till inventering av kompetensbehovet och vidta nödvändiga åtgärderför att fylla behoven. I Finland pågår trepartsförhandlingar om personalutbildningens roll och för Ministerrådets sysselsättningsprogram för 1996 - 1999. Även i Italien och Portugal har man noterat att den sociala dialogen fått en allt större betydelse i detta sammanhang. Arbetsmarknadens parter samarbetar med genom branschorganisationerna för att definiera, inrätta och utbildning. Genom politik för tillämpa kollektivavtalen fastställs därmed allt oftare de allmänna principerna för en god förvaltning av yrkesutbildningen på sektors- och företagarn i vå. framtida utveckling myndigheterna offentliga ramen inom de en skall kräver Ingen informeras att Frankrike I arbetstagarrepresentantema och konsulteras om utarbetande och genomförande av utbildningsplaner och -program. Minst en gång om året skall obligatoriskt samråd hållas med företagsråden (eller med inget om personalrepresentanterna i företag med mindre än femtio anställda) om inriktning och planering av yrkesutbildningen. Också i Tyskland har företagsråden rätt att bli informerade. sådant finns, annan tendens börjat visa Här har en sig. Kollektivavtalen blir alltmer ett forum för samråd om yrkesutbildning. Trepartssamråd och -samarbete ingår i den danska modellen och kollektivavtalen utgör den viktigaste formen av regelverk (de omfattar mer än 90 % av den danska arbetsmarknaden). I Tyskland har man valt en lösning i samma riktning då man har bedömt att en lagstiftning varken är berättigad eller nödvändig, eftersom marknaden för fortbildning måste I Tyskland har vara garanterad stor flexibilitet. fackförbunden, företagen, dvs. arbetsgivarna och traditionellt särskilda åtaganden vad gäller de anställdas och arbetstagarnas kvalifikationer, både inom den grundläggande yrkesutbildningen och inom fortbildningen. Men även den enskilda individen och staten har ett eget ansvar. Statens ansvar utövas genom olika lagar såsom Berufsbildungsgesetz - lag om yrkesutbildning (1969), Berufsbildungsförderungsgesetz - lag om främjande av yrkesutbildning (1994), Arbeitsförderungsgesetz - lag (1969), om Aufstiegsfortbildungs-förderungsgesetz lag om fortlöpande främjande av yrkesutveckling (. ) och i de olika delstaterna genom Bildungsurlaubsgesetze - lag (från olika datum) om tjänstledigt för studier och Weiterbildungs- und Erwachsenenbildungsgezetze - lagar (från olika datum) om fortbildning av vuxna. anställning - främjande av Att kollektivavtalen ökar i betydelse har framhållits av Nederländerna, Sverige och Norge. Från svensk sida har man uppgivit att de frågor som är kopplade till fortbildningen sektorreglerade. Rekommendationer ges i de centrala kollektivavtalen, men den egentliga granskningen av frågan sker mer och mer på regional nivå. ofta är I Spanien är arbetsmarknadsparternas roll inskriven i de nationella trepartsavtalen om yrkesutbildning och avspeglas genom deras engagemang i Stiftelsen för som fortbildning (FORCEM), ett trepartsorgan På finsk sida är den allmänna förhandlingarna om utbildning sker inom företaget. tendensen att Utbildning förblir dock ett diskussionsämne över vilket enhällighet inte alltid råder, framför allt inte vad 11 beträffar det slutliga målet och det ekonomiska ansvaret, vilket också har framhållits av Danmark. Debatter pågår i många medlemsstater och står således högt upp på dagordningen för den luxemburgska regeringen vid dess utarbetande av en ramlagstiftning om fortbildning. I Tyskland tar man särskilt upp frågan om det ekonomiska ansvaret samtidigt som man bedömer att tendensen går mot ett större ansvar från individernas sida. Denna trend är även tydlig i Förenade Konungariket där ett ökat antal av anställda och andra tar större ansvar för sin egen utbildning. Att uppmuntra enskilda individer till ett större ansvarstagande i deras behov av vidareutbildning är en betydande del av Förenade Konungarikets regerings strategi för kompetens. I Belgien däremot sker samråd i utbildningsfrågor endast när det gäller riskgrupper, medan de knappast står på dagordningen för förhandlingar inom företagen. Utbildningsprogrammens betydelse strategiska Att upprätta utbildningsprogram är ett av de viktigaste instrumenten för utbildning inom företagen. för en arbetsgivare att uppfylla I Frankrike är utbildningsprogrammet det viktigaste medlet sina skyldigheter i form av faktiska utgifter och gentemot löntagarna. Utbildningsprogrammen är också en integrerad del av den finska strategin. Enligt lagen om samråd inom företagen är företag med mer än 30 anställda skyldiga att årligen upprätta en personalplan och ett utbildningsprogram som förhandlas fram med personalrepresentanterna. I Portugal måste företagen utarbeta och informera om kompetenshöjningsprogram för att erhålla finansiellt och tekniskt stöd inom ramen för gemenskapens andra stödprogram (EGSR) som för övrigt har laga kraft. avtalet och Inom ramen trepartsavtalet rör finansieringen i Spanien utbildningsprogram, huvudsakligen individuellt tillstånd till utbildning och den teoretiska utbildning som föreskrivs i lärlingskontrakten. för som av yrkesutbildningen det nationella skrevs under år 1992 företagens för om det I Danmark framhåller man att företagens storlek ofta är avgörande faktisk utbildningsplan eller inte. Mot bakgrund av detta har arbetsmarknadsministern inrättat två fonder från vilka bidrag kan anslås till programverksamhet. Den danska tre huvudområden strategin är finns någon inriktad på totalt "finansieringsstöd", "närhetsprincipen" (delegering av ansvar till regionerna) och "kampanjer för att höja medvetenheten". I Nederländerna har programmet IMPULS nyligen igångsatts inom olika sektorer. Programmet har en helhetsstrategi för varje sektor med en strategisk plan för till arbetsmarknaden. yrkesutbildningen anpassa bättre att Vad gäller utbildningsprogrammen är Frankrike nyskapande genom att programmen allt mer knyter an tekniska utvecklingen och marknadens till den utveckling. I detta syfte har man utvecklat en avtalspolitik som delvis grundas på en utbildningsplan kallad "Le contrat d'études prospectives" (CEP) vars syfte är att ringa in yrkesmässiga trender. CEP har allt oftare för bli att utbi Idn ingsåtaganden. förutsättning kommit en Frankrike: Les contrats d études prospectives "Les contrats d'études prospectives" (CEP) infördes visserligen under åttiotalet, men är fortfarande ett effektivt medel för att analysera utbildningsbehoven och för att stödja åtgärder vilka för sin förvaltning är beroende av samråd med arbetsmarknadens parter. CEP vilar på två principer: • Det är ett avtal som är bindande för de parter på arbetsmarknaden, för staten och en eller flera av de aktörer, privata rådgivare eller offentliga inrättningar, som utför studierna. Staten står för hälften av de anslagna budgetmedlen. • Arbetsmarknadens parter och staten utser gemensamt aktörerna genom ett förfarande för offentlig upphandling och med stöd av en anbudsspecifikation. En styrkommitté med tre parter övervakar att anbudsspecifikationerna och kontrollerar uppföljningen och bedömer slutresultaten. tidsfristerna beaktas, I Förenade Konungariket är företagens utbildningsplaner, kopplade till affärsmässiga "Investors in mål, en avgörande del i People". Ett ökat antal företag tillämpar "Investors in People Standard" som riktlinjer för en effektiv investering i utbildning och utveckling i en kultur av lärande. Att göra företagen medvetna om sambanden mellan konkurrenskraft och arbetstagarnas kompetens 12 arbetstagarnas och inom av I vissa medlemsstater har flera initiativ tagits för att göra företagen medvetna om sambandet mellan konkurrenskraft kompetens. för sitt särprogram Tyskland har genom "Konsolidering yrkesmässig kompetenshöjning", vidtagit åtgärder för att göra företagen mer medvetna om sambanden mellan arbetstagarnas kompetens och företagens konkurrenskraft, med ekonomiskt stöd från Europeiska socialfondens mål 4. ramen företagsstrukturen Särprogram har inrättats i Förenade kungariket och Irland liksom ett program för kvalitetsforskning i Belgien. företagsråd)11 och för strukturering av utbildningen Kännetecknande för systemet i Förenade kungariket är att det finns flera initiativ och program som syftar till allmänt bättre möjligheter till utbildning för de enskilda individerna. I sammanhanget kan bland annat nämnas program som Investors in People som syftar till att förbättra företagens ekonomiska resultat genom att etablera ett samband mellan löntagarnas utbildning och kompetenshöjning och företagets strategiska mål. Det rör sig om en standard som har utarbetats av TEC (utbildnings- och av LEC (sammanslutning av lokala företag)12 i Skottland och som ger en ram för kompetenshöjning vid företagen och som en ekonomisk investering. Från och med 1997 planeras ett flexiblare system inom Local Competitiveness Budget. Syftet är att få till stånd ett bättre samarbete mellan de lokala parter som stödjer utbildning och företagen för att nå de mål som fastställs i programmet Investors in People och för att förbättra företagens ekonomiska resultat. Från och med 1997 har även programmet National Training Award detta mål. Det rör sig om ett pris som uteslutande vänder sig till arbetsgivare, leverantörer av utbildning och enskilda individer och delas ut för åtgärder som visat sig särskilt effektiva genom sina omedelbara konsekvenser för företagets ekonomiska resultat eller för den enskilda individens personliga utveckling. I regionen Wallonien i Belgien har man däremot understött konkreta åtgärder för att göra arbetsgivare och arbetstagare kvalitetsmedvetna genom att märka produkter och ge certifiering åt företag. Också i Tyskland konstateras att antalet utbildningsinstitut med certifiering tenderar att öka. Samarbetet mellan olika aktörer inom fortbildningen kommer antagligen att få en ökad betydelse om man skall kunna bemästra annan mera komplicerade uppgifter/teman. En framträdande tendens är att vissa stora företag, delvis av ekonomiska skäl, har börjat lägga fortbildningen utanför företagen, varigenom de aktörer som är engagerade i utbildningsverksamheten har fria händer att externa utbildningsmarknaden (outsourcing). förbättra utbudet den på Vikten av kvalifikationer till kvalifikationshöjning och Möjligheterna erkännande av denna är en tendens som är på stark frammarsch. För att arbetstagarna och företagen skall förbli absoluta målsättningen vara att de görs medvetna om vikten av fortbildning som leder till en kvalifikation som är relevant för arbetsmarknaden. konkurrenskraftiga måste den ett det vill säga nyskapande, I Tyskland konstaterar man att arbetet idag ställer allt större krav på bred kompetens, specialkompetens, språkkunskaper, kommunikationsförmåga, kreativitet och bredare yrkeskunnande. Det samma gäller utvecklingen inom decentralisering, fortbildningen, kundinriktad verksamhet, samarbete mellan anställda och arbetstagare, att de anställda integreras i den yrkesmässiga närmare kontakter mellan arbetsliv och utbildning. För att uppnå bättre kvalitet behövs därför nya metoder och nya utbildningsfora. befordringsgången exempel och till Typiskt nog har betydelsen av en kompetensdebatt noterats av många medlemsstater. I Nederländerna inrättades därför 1993 en kommitté för erkännande av uppnådda kvalifikationer (EVK). Genom det system med bevis på avlagd yrkesexamen för vuxna som trädde i kraft år 1994 i Finland är det möjligt att få ett examensbevis på yrkeskunskap, oavsett hur denna kunskap har inhämtats. Inom A Ivar-projektet gäller ansträngningarna sedan 1995 kvalitetskontroll av handlingar som används som bevis på avlagd yrkesexamen. Finland : Det nationella sprakintyget Det nationella språkintyget infördes genom 1994 års lag och språkkunskaperna delas in i nio olika kompetensnivåer. Den som önskar erhålla ett intyg genomgår ett kunskapstest oaktat hur han/hon har erhållit dessa kunskaper. Intyget är ett officiellt dokument underställt myndigheternas kontroll. För närvarande berör det nio olika språk: finska, samiska, engelska, svenska, franska, tyska, ryska, italienska och spanska. " Training and Enterprise Councils 12 Local Enterprise Companies I fransk lagstiftning har man alltid framhållit behovet av fortbildning som leder fram till kvalifikationer som 13 är relevanta för arbetsmarknaden. Samma strävan avspeglas i CEP (Contrats d'études prospectives). I Danmark anser man också att det är viktigt att utbildningsvägarna leder till kvalificerade kunskaper. Förenade kungariket: Nationella yrkeskvalifikationer I Förenade kungariket har sedan 1986 stora förändringar genomförts för att rationalisera de mycket skiftande yrkeskvalifikationerna genom inrättande av allmänna ramar för de nationella yrkeskvalifikationerna (NVQ). Ett parallellt system för skotska yrkeskvalifikationer (SVQ) har inrättats i Skottland. I NVQ och SVQ bedöms den kompetens och lämplighet som arbetsgivarna har definierat som ett krav för att utföra en modern typ av arbete. De baseras på nationella arbetsprestationsnormer upprättade av och för arbetsgivarna. De speglar de faktiska behoven i arbetet samtidigt som de garanterar en flexibel och mångkunnig arbetskraft som kan sättas in på flera områden och som besitter en bred kunskapsbas av det slag som behövs på den idag så konkurrenskraftiga globala arbetsmarknaden. Mot bakgrund av att yrkeskval ifikationerna i högre få erkännande är det nödvändigt att grad kan medlemsstaterna skaffar sig de medel som behövs för att vidta positiva åtgärder på detta område. I Nederländerna har man exempelvis nyligen inrättat en fond för nyskapande åtgärder på teknik- och yrkesutbildningsområdet. I Belgien planerar man att inrätta ett "observationsorgan" för att kontrollera arbetsmarknaden och yrkeskvalifikationerna. Insatser för de små och medelstora företagen Det är känt att de små och medelstora företagen och deras anställda har svårt att få tillgång till fortbildning. Som en logisk följd av detta har medlemsstaterna därför ökat stödet till de små och medelstora företagen, både stödet till rådgivning i utbildningsfrågor och till analys av utbildningsbehov m. m. Det finska projektet med den lämpliga benämningen "Det kompetenta Finland" ger en bra bild av denna ambition och målsättning. Finland : Projektet "Det kompetenta Finland' igångsattes projektet "Det kompetenta 1996 Finland" som är ett samarbetsprojekt mellan personal företagens arbetsmarknadens parter, olika ministerier och Utbildningsstyrelsen. Målet är att ge de små och medelstora och underleverantörer know-how och undersöka hur företag som vill utveckla personalens kompetens kan använda de examensbevis som infördes lag. De specialister som genom 1994 års rekryteras företagen att bedöma personalens aktuella kunskapsnivå och de framtida behoven på området samt att hitta de lämpliga organisera utbildningen. till projektet hjälper institutionerna för att Rent allmänt är tendensen att man utarbetar och testar särskilda program, genomför kampanjer för att höja inrättar medvetenheten och ansvarstagandet samt tendens är ett institutioner. En annan särskilda flexiblare, mjukare individinriktat och mera utbildningsutbud. I Förenade kungariket har man därför ökat antalet program som Skills for Small Businesses, och Skills Challenge, vilka förespråkar att företag går samman för att hitta gemensamma nyskapande lösningar. Small Business Training Loans Scheme däremot är ett program vars syfte är att ge företagen stöd till finansiering I Nederländerna lanserades 1994 programmet VRIJMARKT ett särskilt program för de små och medelstora företagen. Dessutom prövas flera typer av varvade utbildningar såsom "praktikantplatser" vid små och medelstora företag högre yrkesutbildningsanstalterna. Insatser för de små och medelstora företagen prioriteras också av Spanien. utbildning. elever från för de av I Tyskland understryker man att det regionala samarbetet är nödvändigt för att garantera att utbudets kvalitet och kvantitet motsvarar framför allt de små och medelstora företagens efterfrågan och för att stödja samspelet mellan den ekonomiska utvecklingen och arbetsmarknaden. För att svara upp mot de små och medelstora föreslås utbildningsmetoder som har som mål att anknyta arbetslivet dvs. företagen till fortbildningen. företagens behov Även i Frankrike har åtgärderna utökats även om vissa av dem endast har haft obetydlig framgång som systemet med statligt stöd för att ersätta personal som genomgår utbildning. De övriga åtgärderna är av rent finansiell natur såsom skattekrediter till utbildning som innebär en skattelättnad för de företag som ökar sina utbildningskostnader från ett år till ett annat. Även i Österrike betydelse konstaterats. skattelagstiftningens har 14 Luxemburg : Upprättande av en ramlag om fortbildning Luxemburgs regering förbereder för närvarande en ny lagstiftning som har direkt samband med fortbildningen. Regeringen anser att även om en allmän reglering av frågan behövs är det viktigt att inte bromsa den spirande dynamiken på denna marknad genom alltför centraliserade och tvingande åtgärder. Regeringen har därför valt att spela en samordnande roll och att definiera en ram för marknadens utveckling. Med stöd av ett yttrande från Luxemburgs ekonomiska och sociala råd arbetar en grupp ministrar för närvarande på ett lagförslag om en för övergripande fortbildning fyra Luxemburg. i grundläggande punkter berörs: • Finansieringen reglering av marknaden av företagen, löntagarna och staten stå för. fortbildningen Följande skall • Villkor för att alla skall få tillgång till fortbildning. • Skydd av fortbildningsinvesteringar och förebyggande av uppsägningar i företag som inte satsar på utbildning. • Certifiering av utbildningsmodulerna. På dansk sida anser man att om de små och medelstora företagen skall kunna dra största möjliga nytta av de utbildningsmöjligheter som ställs till förfogande av de offentliga myndigheterna måste utbildningsutbudet göras effektivare, mjukare och mera individinriktat genom bättre marknadsstyrning och ökad konkurrens mellan leverantörerna av yrkesutbildning. Ett led i detta är projekten om "arbetsrotation". Samma sak torde gälla de "öppna verkstäder" som håller på att upprättas och som ger en bild av den individinriktade utbildningen. De små och medelstora företagen kan skicka sin personal på utbildning med mycket kort varsel. Härigenom kan utrustningen vid utbildningsanstalterna användas optimalt, eftersom utbildningsprojekten löper både parallellt och på olika plan. har Den regionala dimensionens betydelse framgår av att Finland är underställda Industri- och handelsministeriet som tillhandahåller råd och tjänster på grundval av en rad program som ProStart, Kunto med flera. regionkontor. Dessa inrättat Tyskland: Inrättandet av ett nätverk för fortbildning Bayern "Lern-Netzwerk" införs just nu ett så kallat "Lem- I Bayern Netzwerk" och elektronikföretag, det vill säga ett nät för för medelstora metall- på fortbildning där moderna tekniska hjälpmedel och hjälpmedel telekommunikationsområdet används. Med detta modellprojekt förbereder och inför tyskarna distansundervisning i de lokala företagen. Syftet med nätverket är att lyfta ut kostnaderna fortbildningen. Projektet riktar sig till de landsbygdsområden som har liten tillgång till utbudet på fortbildning. för den interna Här kan även nämnas det initiativ som tagits i den nederländsktalande delen av Belgien. Till grund för initiativet ligger ett regeringsavtal för perioden 1995 - 1999 om ekonomiska åtgärder för att främja privata investeringar från gemenskapsfonderna i företagens yrkesutbildning. investeringar och även och Multimedieutbildning distansutbildning nämns slutligen ofta som ett sätt att möta de små och medelstora företagens specifika behov. viss mån i Italien: En ny yrkesutbildning strategisk roll för fortsatt företagens Lagen L236-93 introducerade ett särskilt bidrag om 0. 03% av lönekostnader för utveckling av yrkesutbildning. Avtalet från 1996 mellan regeringen och arbetsmarknadens parter roll tydliggör för vidare yrkesutbildning yrkesutbilnding. "fortgående medger en ny roll för utbildningen och bekräftar medborgarnas kvalifikationer och till rätt utveckling av deras yrkeskompetens" inriktning och Avtalet specifiserar allmänna mål med avseende på att skapa nödvändiga villkor för tillgång till livslångt lärande. Avtalet förutsätter: • En gradvis implementering av ett stöd om fortgående med för utvecklandet av i 0. 03% yrkesutbildning arbetsmarknadens parter. samarbete • Skapandet av nya möjligheter till omställning genom inrättandet av avtal på nationell nivå samt årliga planer från arbetsmarknadens parter för nästa generation av företag. • Bekräftande av rätten till utbildning och yrkesutbildning för vuxna genom att optimera nuvarande instrument kontraktsenliga gällande för vidareutbildning och sabbatsår. ledighet Åtgärder för nyorientering och nymotivering samt utbildning relevanta för arbetslösas eller de som hotas av arbetslöshets behov. Detta inbegriper även en översyn av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. 15 En mycket intressant innovation är etableringen av alternativ utbildning och arbete (kontrakt för arbete och lärlingsskap). Detta introducerat genom en klar och sammanhållen strategi av främjande och stöd till arbete. Den dubbla rollen i dessa kontrakt gynnar å ena sidan åtskillnaden av och fortgåenmde yrkesutbildning på arbetsplatsen å andra större valmöjlighet. grundläggande yrkesutbildning kontrakten innebär sidan (INFPC) eller En annan tendens är att inrätta ofta halvoffentliga institutioner som stöd och hjälp åt små och medelstora företag för att främja mera skräddarsydda lösningar. Här kan Luxemburg nämnas, där man år 1992 enligt lag inrättade ett nationellt institut för utveckling av fortbildningen Irland och dess nationella utbildningsmyndighet (FAS) som inrättades genom arbetslagen från 1987 och som har som må! att främja de irländska löntagarnas utbildning och att ge de arbetslösa nödvändig utbildning. Samma strategi tillämpas i Portugal där offentliga trepartsinstitut, som Institutet för utbildning och yrkesutbildning (IEFP) sysselsättning och eller Observationsorganet för i deras företagen yrkesutbildning, ger stöd åt arbetskraftsplanering av i genomförandet yrkesutbildningspolitiken. och Medlemsstaterna, särskilt de mindre utvecklade länderna, får ofta stöd från Europeiska socialfonden för att utveckla nationella strategier i dessa frågor, i synnerhet i samband med omställning av industrin som påverkar arbetstagarnas kompetens. Strukturfondernas mål 4 inräknat) bidrar under 1994-1999 med cirka 4 miljarder ecu för utbildning och omskolning, utveckling av utbildningssystem och system för att undersöka framtida kompetensbehov och hur omställning av industrin påverkar utbildningen. (Adapt-initiativet 1. 2. 3 Tillgäng till utbildning och hänsynen till individuella behov, utbildning genom enskilda initiativ skall företagens En annan viktig fråga är att anpassa utbildningen till arbetstagarnas individuella behov. Här finns många frågetecken. Hur till fortbildning stimuleras om hänsyn samtidigt skall tas till arbetstagarnas särskilda situation (mål 3-området)? Hur sina utbildningsbehov (mål 7- området)? Och slutligen, individen att vilka möjligheter har den enskilda organisera utbildningen på eget initiativ? arbetstagarna bedöma initiativ kunna skall det ofta handlar Först och främst måste man utgå ifrån att alla löntagare i samtliga medlemsstater har möjlighet att på egen bekostnad anmäla sig till vilken typ av utbildning som helst. Mycket om föreningsverksamhet. Som exempel kan nämnas språkkurserna. Andra typiska exempel med en stark tradition är uVolkshochschulen" i Tyskland eller "Open Universities" i Förenade kungariket och i Luxemburg, Nederländerna, vuxenutbildningen "den andra utbildningsvägen" (vuxenutbildning) i Österrike och de universitet som är öppna för pensionärer i Frankrike. Här rör det sig emellertid endast till viss del om en yrkesutbildning, eftersom åtgärderna till yrkesverksamheten och endast mycket sällan har direkta konsekvenser för den aktuella individens befordran. inte har någon direkt koppling 800 "the Förenade Konungariket, Employee I Development Scheme", tillhandahåller arbetsgivare till (ca. arbetstagare till vidareutbildning. Dessa system har ofta skapats av arbetsgivare som ett sätt att nå de arbetstagare, som har minst tillgång till utbildningsmöjligheter företag) ytterligare deras finansiering inititativ egna för I den här analysen tas endast hänsyn till den utbildning som har att göra med den enskilda individens yrkesverksamhet. Det bör påpekas att de egentliga möjligheterna till kompletterande utbildning är små. I de flesta fall ligger beslutet hos arbetsgivaren. initiativ egna till Ledighet för studier som ett medel för att främja tillgäng till fortbildning främja Ledighet för studier presenteras allmänt som en av de viktigaste möjligheterna att till fortbildning. I vissa medlemsstater har man således lagstiftning om åtgärder för icke yrkesverksamma personer (Frankrike, Belgien, Finland, Sverige och vissa tyska delstater) eller genom kollektivavtal som till exempel i Danmark. tillgång Åtgärderna kan vara lediga dagar för studier eller mer till exempel systemet för ambitiösa system som arbetsrotation i vissa av de skandinaviska medlemsstaterna. som praktiseras Alla modeller av ledighet för studier har inte varit lyckade. I Belgien försöker man förbättra det system med betald ledighet för studier som infördes genom lagen av den 22 januari 1985. Lagstiftningen har därför ändrats så att man har infört ett tak för den ersättning som betalas ut och en minskning av antalet lediga 16 timmar. Det bör också noteras att den tyska prognosen i detta sammanhang är mycket restriktiv. I de avtal som slöts 1993 inom den privata sektorn i Danmark föreskrivs rätten till obetald ledighet för studier under en period av högst två veckor per år. Med de statliga avtal som slöts 1993 och 1995 infördes rätten till ledighet för studier med full lön. Det kan också vara på sin plats att nämna de 150 timmar som är föreskrivna i Italien. I denna bestämmelse som infördes redan på 1970-talet föreskrivs en timersättning för varje arbetstagare som vill utbilda sig. Den riktar sig framför allt till de lågutbildade arbetstagarna. På liknande sätt infördes 1992 i Spanien ett nationellt avtal om ett system med betald ledighet för studier för att möta de individuella utbildningsbehoven. Systemet med betald ledighet som ett medel för ökad utbildning är fast förankrat i vissa medlemsstater, öppet kritiserat i andra, medan det är under diskussion i åter andra medlemsstater. I Nederländerna väcktes i september 1995 en debatt om "möjligheter till ledighet som en investering i arbetskvalitet och omsorg". Arbetsmarknadsrådet är skyldigt att avge ett yttrande om eventuella avbrott i anställningen. Samma sak gäller i Luxemburg. Ekonomiska och sociala rådet har yttrat sig och det ankommer nu på regeringen att avgöra frågan. Kompetensbedömning Den nuvarande trenden är utvecklingen av erkännande av kompetens. NVQ/SVQ i Förenade kungariket har redan nämnts. Man planerar också att under 1997 slå ihop de befintliga myndigheterna till en enda, "Qualifications and National Curriculum Authority", som kommer att handlägga både universitetsmeriter och yrkesmässiga meriter för att främja en kvalitativ och enhetlig strategi inom de båda områdena. I Norge har man nyligen infört ett system med kompetensbedömning som innebär att intyg utfärdas oberoende av hur kompetensen har uppnåtts. Tonvikten läggs här på att ta fram modeller för kompetensbedömning som kan ligga till grund för bättre möjligheter till yrkesutbildning. 1 Italien efterlyser man ett gemenskapsprojekt: en "Individuell kompetensportfölj". som används utbildning I Belgien höjer baskunskapsnivån till att ta fram ett system som gör det möjligt att uppvärdera de kvalifikationer som har uppnåtts genom yrkeslivserfarenhet och därigenom till att hjälpa arbetstagarna att dokumentera sin faktiska kompetensnivå. Med gymnasiereformen i Norge höjdes även gesällbrevets status. I framtiden kommer det därför att vara möjligt att få sin kompetensnivå inom en praktisk eller teoretisk gren erkänd med stöd av yrkeserfarenheten. Här kan också exemplet med Irland nämnas. Irland har inrättat ett nationellt organ, "TEAS TAS", för att lä till stånd ett nationellt intygssystem för alla högre utbildningar utom universiteten och fortbildningen. Vad beträffar hänsynen till individuella behov och utvärderingen av dessa är tendensen att i första hand inrätta centraler för bedömning av de individuella flera Här utbildningsbehoven. förhållningssätt. är Det kompetensbedömningen. det vanligaste finns I vissa av medlemsstaterna som Belgien och Luxemburg har utbildningsinstituten börjat föreslå företagen och de enskilda individerna denna typ av tjänster. Fackförbunden verkar också i allt högre utsträckning stödja detta förfaringssätt, särskilt när det gäller människor som just har förlorat sin anställning. ett franska lagstiftningen För att underlätta bedömningen av arbetstagarnas behov av fortbildning infördes den 31 december 1991 i den system med kompetensbedömning som ett instrument för såväl företag som enskilda arbetstagare. Nästan fem år efter införandet börjar detta system nu öka i betydelse inom hela yrkesutbildningsområdet, särskilt med tanke på att det erbjuder till betald löntagarna en möjlighet bedömning av den egna kompetensen utanför arbetstid. I Danmark har man valt en något annorlunda inriktning. AMU1 har sedan 1995 en helt ny typ av verksamhet som går ut på att ta reda på den individuella kunskapsnivån, en verksamhet som kan integreras i den uppföljande långsiktiga utbildning som leder fram till behörighet. Som tidigare nämnts har man också inrättat "kurser i öppna verkstäder" vilka inleds med en bedömning av kunskapsnivån och fortsätter med en individinriktad utbildning. För att kunna göra en regelbunden utvärdering av utbildningsbehoven har man i Förenade kungariket genom TEC och LEC infört program som Gateways to Learning för att till stånd ett nätverk av orienteringsorgan. Syftet är att främja tillgång och efterfrågan genom vägledning. Genom ett annat program, "Skill Choice", har ett system för erkännande och godkännande av meriter och för yrkesvägledande åtgärder införts. få /? AMU - Arbetsmarknadsutbildning 17 1. 2. 4 Arbetstagarnas tillgäng till utbildning och omskolning Finland har redan i sin lag om anställningskontrakt föreskrivit att arbetsgivarna är skyldiga att ordna utbildning om permittering av eller partiell arbetslöshet för en anställd därmed kan undvikas genom att han omplaceras någon annanstans inom företaget. I Sverige har Svenska Arbetsgivarföreningen och LO utökat sina bestämmelser genom inrättandet av en trygghetsfond som gör det möjligt att utöka den utbildning som riktar sig till de arbetstagare som hotas av arbetslöshet. utveckling. Arbetsmarknadens I Frankrike understöds projekt som syftar till en strategisk parter förhandlar fram projekten enligt majoritetsbeslut och på branschnivå, där frågor om modernisering och konkurrens kan ställas på ett övergripande och enhetligt sätt. Projekten löper under flera år varför utbildningen kan planeras på medellång sikt. De kan för övrigt slutas på nationell basis framför allt med branschorganisationer inom ramen för den nationella ekonomiska utvecklingen. Det är ett statligt baserat stöd. I Portugal har flera program och åtgärder införts för att anpassa den yrkesverksamma befolkningen till tekniska och organisatoriska förändringar och för att omskola de arbetslösa och löntagare som hotas av arbetslöshet. Dessa normalt åtgärder för gemensamt sysselsättning och yrkesutbildning med stöd från gemenskapens andra stödprogram och från det fleråriga sysselsättningsprogrammet. företagen utarbetas Institutet och av Sektorutbildningen ombesörjs i Förenade kungariket av Industry Training Organisations (ITO), som organiseras av företagen. Målet är att övervaka framtida kompetens- och utbildningsbehov, utveckla yrkesmässiga normer och uppmuntra arbetsgivarna att genomföra utbildning. Nederländernas ESF Målområde 4 riktar sig särskilt av till desammas deltagande i utbildningsprogram. lågutbildad arbetskraft främjandet och 1. 2. 5 Särskilda målgruppers tillgång till utbildning tycks medlemsstaterna välja Vanligen program för att rikta sig exempelvis ungdomar och långtidsarbetslösa. lågutbildade särskilda till vissa målgrupper, kvinnor, arbetstagare, De som löper störst risk att utestängas från fortbildning är målgruppen för program inom ramen för Europeiska socialfondens mål 4 i sju av medlemsstaterna. I till exempel Frankrike riktar man sig till människor som löper stor risk att utestängas därför att de är lågutbildade, arbetsuppgifter försvinner eller de står mitt i karriären. I Nederländerna riktar man sig till utländska arbetstagare med språksvårigheter, eftersom kraven på kommunikationsförmåga i en komplicerad industriell miljö. I Finland riktar man sig till äldre människor med föråldrade kunskaper. ökar Särskilda åtgärder för lågutbildade eller människor analfabeter, vuxna med Det har visat sig att alla medlemsstater har vidtagit särskilda åtgärder och utvecklat särskilda pedagogiska hjälpmedel för många olika målgrupper, till exempel bristfällig funktionella skolunderbyggnad med funktionshinder. De olika yrkesutbildningsåtgärderna visar och arbetstagarrepresentanter prioriterar yrkesutbildning för lågutbildade. Fackföreningarna vinnlägger sig också om att i första hand utbilda arbetstagare som riskerar arbetslöshet eller är mindre attraktiva på arbetsmarknaden. I Finland tillsattes till exempel en trepartsutredning år 1995 för att ta fram lösningar som involverar samtliga aktörer. politiska makthavare både att till grund Förenade kungarikets regering anser att det är för en som ligger baskunskaperna tillfredsställande framtida yrkesutveckling. Därför anslår man årligen stora summor till initiativ och infrastrukturer, under tillsyn av utbildnings- och arbetsmarknadsministeriet. Syftet är att grupper som löper risk att utestängas från arbetsmarknaden lättare skall kunna tillägna sig baskunskaper. Ett exempel är initiativet Basic Skills Agency. Tanken är att utmaningen skall mötas med en nationell strategi. År omfatta initiativet 1995 grundutbildning på arbetsplatsen för arbetslösa och ungdomar. Även det så kallade Family Liter acy- initiativet ingår. utsträcktes till att för I samma anda har andra medlemsstater genomfört åtgärder, program och initiativ eller antagit lagar och förordningar. Som exempel kan nämnas Belgiens eller Frankrikes arbetslösa stödprogram individuella pedagogiska ateljéer. Uppgiften är att se till att alla som gått ut skolan kan komplettera med en allmän eller teknisk grundutbildning eller att de som får individuellt vill tjänstledigt för studier. sig baskunskaper tillägna 18 I Danmark görs stora ansträngningar bland annat för att förbättra levnadsvillkoren för människor med läs- och skrivsvårigheter. Därför erbjuds de nu gratis läskunnighetsundervisning nationella utbildningsministeriet. via det att bör också nämnas Det europeiska strukturfonderna samfinansierar många åtgärder av såväl kortsiktig som långsiktig karaktär för att uppdatera kunskaper eller förmedla baskunskaper. Så är fallet i till exempel Portugal. de Irland: Atgärdsprogram för kvinnor inlett av FAS År 1990 startade FAS (den nationella utbildnings- och arbetsmarknadsmyndigheten) första för att stärka gången ett åtgärdsprogram kvinnornas utsatta position på arbetsmarknaden. för Sedan dess har programmet reviderats årligen. Programmet avser en kombination I Nederländerna av är arbetsdi i vserfarenhet och utbildning ansett som ett instrument i ansträngningarna för mycket effektivt förbättrandet av kvalifikationer. Exempelvis kommer en ny nivå för grundläggande lärlingsskap att inrättas på assistent nivå, då detta kan vara ett medel för första skaffa att lågutbildade arbetslivserfarenhet. sig en Särskilda åtgärder för kvinnor Åtgärder som riktar sig särskilt till kvinnor vidtas vanligen av myndigheter, lokala förmedlingar, sociala institutioner eller av föreningslivet för att skapa lämpliga strukturer som hjälper kvinnor att få tillgång till och delta i yrkesutbildning. Det handlar bland annat om yrkesvägledning, yrkesförberedande kurser eller tillgång till barnomsorg. Sådana åtgärder finansieras i de flesta medlemsstaterna av staten och/eller av gemenskapsprogram och - initiativ för kvinnor som löper risk att bli arbetslösa, redan är arbetslösa eller skall påbörja sitt förvärvsliv. de hör frågor Åtgärderna organiseras på flera olika sätt. Belgien har till exempel antagit en lag på området (kunglig förordning av den 14 juli 1987 för den privata sektorn och av den 27 februari 1990 för den offentliga sektorn), medan mäns och kvinnors lika tillgång till yrkesutbildning som till arbetsmarknadens parter i Frankrike är skyldiga att förhandla om minst vart femte år. Förenade kungariket och Irland avsätter särskilda medel för att utveckla program till förvärvslivet, till exempel barnomsorg för föräldrar som vill återgå till arbetet och lån till kvinnor för betalning av skol- och barnomsorgsavgifter. 1 Norge är jämlikheten en grundläggande del av lagen om vuxenutbildning. Spanien har inrättat ett kvinnoinstitut för att ta itu med särskilda problem som kvinnor möter. för kvinnor som återgår • att förbättra anställningsmöjligheter arbetsmarknaden, och utvidga för kvinnor olika på • att hjälpa kvinnor att lösa särskilda problem som de möter på arbetsmarknaden, • att minska sådana befintliga förfaranden som tidigare lett till ojämlikhet mellan könen. deltagande i utbildnings- Myndighetens åtgärdsprogram för 1995 visar att kvinnornas och arbetsmarknadsprogram som FAS anordnar har ökat genomgående och man har haft stor framgång med nya utbildningsområden och arbete i korporationer. Under 1996/1997 kommer FAS att öka kvinnoandelen på utbildningsområden där kvinnor är underrepresenterade och för att höja kvinnors kompetens. arbeta med att fortsätta Danmark och vissa andra medlemsstater uppger att jämställdhetsdebatten har ändrat karaktär. Kvinnor har numera ofta en bättre utbildning än män om man ser till den allmänna utbildningsnivån. Trots det vidtar Danmark fortfarande en rad åtgärder som riktar sig särskilt till kvinnor inom ramen för det allmänna skolsystemet för vuxna, till exempel studier på dagtid för kvinnor, öppna datasalar o. dyl. Finland gör samma analys. och tycks vara stödåtgärderna hör till socialpolitiken. Jämlikheten självklar kan också noteras tillgång Det att medlemsstaterna samfinansierar bland annat åtgärder som skall främja kvinnors genom strukturfonderna, vars regler föreskriver och betonar att lika villkor mellan könen skall råda och främjas. Även delprogrammet Now inom gemenskapsinitiativet Emploi fungerar ofta som komplement. yrkesutbildning till Särskilda åtgärder för ungdomar De tre dominerande tendenserna är att man utvecklar lärlings- och praktiksystem för att underlätta inträdet i förvärvslivet, ökar det regionala och lokala ansvaret och vidtar åtgärder som riktar sig till företagen för att 19 de skall anställa ungdomar. Det bör också slutligen understrykas att man börjat inrätta vuxenskolor. år som saknar högskoleexamen eller varit arbetslösa i minst sex månader. En fråga som prioriteras i alla medlemsstater är att göra det lättare för ungdomar med bristfälliga eller icke gångbara kvalifikationer att få tillgång till och delta i utbildning, i sammanhanget bör det nämnas att många medlemsstater under senare år reformerat lärlings- och praktiksystemet, vilket ofta inneburit att man infört nya studievägar med varvad utbildning och att lärlingarna och praktikanterna blivit allt äldre. Man kan också notera att lärlings- och praktiksystemet tenderar att gradvis vidgas till alla tekniska utbildningar, särskilt de eftergymnasiala. Det är i regel skolväsende? som kommer med välgrundade förslag om ungdomarnas tillgång till yrkesutbildning, men allt oftare genomförs förslagen konkret med stöd av och i samarbete med näringslivet. T y s k a n d: Atgärdsprogram begåvningar/stipendiater för Även Frankrike följer samma tendens. En särskild åtgärd är ett "kompetenskontrakt" för ungdomar mellan 16-25 år som saknar behörighet efter avslutad skolgång eller vars utbildning inte leder till arbete. I många medlemsstater vidtas särskilda åtgärder för att få ungdomar som inte genomgått någon utbildning som kan leda fram till en viss yrkeskompetens att satsa på utbildning. Det bör också noteras att bland annat Danmark vidtar sådana särskilda åtgärder inom ramen för ett bredare arbetsmarknadspolitiskt program. Även i Förenade kungariket finns ett antal åtgärder och initiativ, till exempel Modern Apprenticeship som inleddes år 1995. Initiativet grundar sig på samarbete i syfte att ge mellan ungdomarna större yrkeskompetens, teknisk utbildning och ledarskapsutbildning. I september 1997 planerar man att inleda programmet Relaunch Strategy för att öka ungdomarnas deltagande i lokala samarbetsprojekt. regering och näringsliv 1991 unga införde hantverkare efter Tyskland programmet år Begabtenförderung berufliche Bildung för mycket och yrkesskickliga arbetstagare. avslutad tudelade systemet, yrkesutbildning Duales System, kan ungdomar får stipendium från Begabtenförderung utveckla sitt yrkeskunnande genom fortbildning (till exempel språkkurser, datakurser, fördjupningskurser i politik eller ekonomi). Omedelbart inom det behov efter eget som av Under lagen om Ungas rätt till arbete i Nederländerna erbjuds de under 23 år, som varit arbetslösa i minst sex månader, ett tillfälligt arbete, yrkesutbildning eller en göra båda. Detta kombination lärlingssystemet mer attraktivt för företag med tanke på att de tagit in betydligt färre lärlingar sedan 1991. En ny åtgärd infördes 1996. Denna innebär ett särskilt stöd till företag för varje lärling de utbildar. Detta görs indirekt genom att lägre social avgifter tas ut för lärlingar. för att Spanien uppmuntrar företagspraktik för att underlätta ungdomarnas inträde i förvärvslivet. Det bör också nämnas att föreningslivet spelar en avgörande roll för ungdomarna genom att stödja olika lösningar som gör det möjligt att komma in i förvärvslivet genom arbetsplatsutbildning. Syftet med många av medlemsstaternas projekt är alltså att ge yrkesvägledning och kompetensgivande utbildning till arbetslösa ungdomar, som ofta kommer från problemområden i förorterna, eller att utveckla och och ungdomarnas förvärvsmöjligheter genom särskilda yrkesprogram. utbildnings- förbättra Det bör också nämnas att vissa medlemsstater i likhet och med Grekland vuxenutbildning lämnat skolsystemet utan grundexamen. vuxenskolor som infört ungdomar har för I Belgien har regionen Bryssel infört ett bidragssystem för rörlighet mellan yrken. Därigenom vill man främja anställning och utbildning av arbetssökande under 26 20 I Italien håller en särskild lagstiftning för lärlinsskap på att utvecklas. Denna syftar till att etablera en koppling mellan extern kompetensutveckling och utbildning på arbetsplatsen med hjälp av en instruktör. Statligt stöd begränsas som kan till de utbildningsprojekt dokumenteras. Åtgärder för långtidsarbetslösa Finland påpekar att ett viktigt verktyg i den aktiva arbetsmarknadspolitiken är just yrkesutbildning av arbetstagare, finansieras genom i Finland arbetskraftsmyndigheterna. som Situationen för långtidsarbetslösa och arbetslösa över 50 år betonas särskilt och många program avser att underlätta inträdet i förvärvslivet genom att utbildning kombineras med andra åtgärder, oftast företagspraktik, som Sådana kompetenshöjande åtgärder ger oftast baskunskaper och viss arbetslivserfarenhet. Nyligen har man också Frankrike exempel. till i vidtagit särskilda åtgärder som riktar sig till högre tjänstemän. För två år sedan startade Finland KEKO-utbildningen, en 6-9 månader lång utbildning för arbetslösa med initiativ arbetslöshetsunderstöd. Detta bibehållet genomförs på regional nivå. De finska medborgarna har också rätt till bidrag för studier inom ramen för utbildnings- och avgångsbidragsfonden. tendens är att ge ekonomiskt stöd till En ny arbetsgivare som anställer och utbildar ungdomar eller arbetssökande, som till exempel i Belgien, Frankrike eller Nederländerna där en arbetsgivare som anställer en arbetslös betalar lägre sociala avgifter. fäster man särskild för vikt vid I Danmark kompetenshöjande arbetslösa. utbildning Danskarna eftersträvar hög kvalitet i utbildningen, samordnade åtgärder och individuella åtgärdsprogram. Detta är utgångspunkten för en rad stimulansåtgärder. Det är också karaktäristiskt att arbetsmarknadspolitiken blir allt mer regionaliserad och bedrivs av regionala och lokala institutioner. I Danmark beslutar regionala arbetsmarknadsråd om stimulansåtgärder. Här skall även nämnas det system för arbetsrotation eller vikariat som ofta används i Danmark och Skandinavien, d. v. s. i Sverige och Norge. och Luxemburg som bland annat har Grekland yrkesutbildningscentrum skall tillhandahålla längre eller kortare utbildningar för att höja kompetensen eller uppdatera kunskaperna och tillhandahålla utbildningsinsatser och yrkespraktik. I många fall kompletteras de offentliga organens åtgärder på området av åtgärder som vidtas av arbetsgivarorganisationerna, eller föreningslivet. Ofta riktas särskilda åtgärder till vissa slags arbetslösa. I Portugal föreskrivs till exempel stödåtgärder inom den andra gemenskapsstödramen för att återintegrera arbetslösa i förvärvslivet, till exempel genom programmet till att återintegrera långtidsarbetslösa i arbetslivet genom särskild eller kompletterande utbildning. Det bör noteras att det inom den andra gemenskapsstödramen också finns särskilda åtgärder för andra målgrupper som löper risk att utestängas från arbetsmarknaden. Integrar som syftar fackförbunden Förenade kungariket har tagit flera initiativ för att göra arbetslösa mer attraktiva på arbetsmarknaden. Ett exempel är programmet "Training for work" som syftar till att långtidsarbetslösa skall få anställning, bättre yrkeskompetens och annan bredare kompetens, bland annat sådan kompetens som är knuten till nationella examina och yrkesexamina. Även Irland har "Community utvecklat liknande metod, en employment", som syftar till att ge arbetslösa arbete i åt närområdet, vilket ger deltidsarbete långtidsarbetslösa och en chans åt de mest utsatta på arbetsmarknaden. främst långtids arbetslösas I Nederländerna har ett antal åtgärder vidtagits för att förbättra de ställning på arbetsmarknaden. Inom arbetsförmedlingen finns det en åtgärd "Sectoral Training for Unemployed Grants Scheme" (BBSW), som tillhandahåller bidrag till den arbetssökande för att utbilda sig till ett arbete i en specifik sektor. För att en utbildning skall godkännas skall en plan över densamma sändas in till "Central Employment Service Board". I många medlemsstater finns också utbildningsprogram och hjälp för arbetslösa som vill starta eget. 1. 2. 6 Tillgäng till utbildning och nya samarbetsformer andra tenderar att anpassas En vanlig tendens är decentralisering, vilket främst yttrar sig i ett ökat regionalt och lokalt ansvar. Utbudet av yrkesutbildning till de regionala eller lokala företagens särskilda behov och regionala medel och kombineras med infrastrukturer. Metoden här fördelen att också möjliggöra ett mycket närmare samarbete mellan de lokala myndigheterna, utbildningsinstituten, läro- och forskningsanstalterna och företagen, särskilt de små företagen. Många medlemsstater och medelstora inrättar också regionala utbildningsnät som bland annat skall tillhandahålla den information och de verktyg som behövs för att företagens utbildningsåtgärder skall utvecklas på bästa sätt. Decentraliseringen av fortbildningen framhålls av Tyskland som en dominerande tendens. Vissa medlemsstater Fortbildning bidrar till den regionala och lokala utvecklingen och utgör en naturlig del av mer allmänna t. ex. regionala planer för att utveckla åtgärder, yrkesutbildningen. som Frankrike eller Grekland analyserar lokala behov och sprider regionala sysselsättningsobservatorier, som i allmänhet drivs och finansieras i samarbete mellan staten och regionen. De för som fungerar utbildningsinstitutionerna så att utbildningsutbudet kan anpassas till särskilda regionala och lokala behov. information stödorgan genom också i Danmark, Den aktiva arbetsmarknadspolitiken Finland, Sverige, Norge, Italien, Belgien och Nederländerna går också mot ökad regionalisering genom att man kombinerar åtgärder för inträde i 21 vilka länen, förvärvslivet med utbildning och inrättar regionala arbetsmarknadsråd. Dessa råd består vanligen av företrädare för arbetsmarknadens parter, kommunerna och de arbetsmarknadspolitiska ansträngningarna. De ser till att företagen får tillgång till den arbetskraft de behöver och förebygga och minska långtidsarbetslösheten. De stimulansmedel som står till buds och yrkesförberedande åtgärder. yrkesvägledning administrerar utbildning, arbetar för att är Danmark: Initiativ frän arbetsmarknadens parter för För att stödja de små och medelstora företagens ansträngningar har arbetsmarknadens parter i Danmark med stöd i kollektivavtal upprättat en rad planeringsmodeller för utbildningen, till exempel Aida, Virum, Mekhon och Sum. fortbildning har inom fackliga organisationerna således De gemensamt utvecklat och finansierat Sum (strategisk arbetskraftsutveckling) som är ett för att analysera kompetens och hjälpmedel utbildningsbehov företag. Summetoden används ofta i Danmark som planeringsverktyg. inrättats som både säljer Ett sekretariat har i analysverktygen och utbildar Sumkonsulter, första hand lärare vid yrkesutbildningscentrum och AMU-centrum som får en särskild utbildning och sedan sänds ut till företagen för att föreslå utbildningsplaner, så att utbudet så långt som möjligt överensstämmer med behoven. Sumsystemet utgår principer. från två grundläggande 1. Företagsledning och personal samarbetar och tillämpar Summetoden gemensamt. 2. Sumkonsulterna försöker alltid i möjligaste mån sammanföra små och medelstora företag med de som tillhandahåller utbildning så att de kan etablera ett samarbete. Konsulterna hjälper också till med att upprätta nät av små och medelstora företag så att de kan utnyttja utbildningsutbudet så väl som möjligt. Portugal följer samma linje och har inrättat ett nät av lokala konsulter som skall främja de små och medelstora företagens industriella utveckling genom kompetensgivande utbildningsprogram som anpassats till de små och medelstora företagens verkliga behov. Även Förenade kungariket använder samma metod. inrättat så kallade Training and Där har man 22 för förmedling mellan Enterprise Councils och Local Enterprise Companies till som anpassar regeringens nationella program lokalplanet och även vidtar lokala åtgärder för att fylla särskilda lokala behov. I den nederländsktalande delen av Belgien ser man nu nya aktörer. Det är oftast privata sidan initiativ näringsidkare och å andra sidan utbildningsinstitut och läroanstalter. Kännetecknande för utvecklingen av yrkesutbildningen i den nederländsktalande delen av Belgien är att man inrättat nät som binder samman verksamheten vid utbildningsinstitut, läroanstalter och företag genom samarbetsprojekt. ett mervärde å ena skapa för att Den nederländsktalande delen av Belgien: Ett exempel pa utbildning mellan företagen i första hand Alcatels tekniska vidareutbildning {postgraduat technique) vänder till sig högutbildade arbetstagare med en några år gammal examen. De får möjlighet att uppdatera sina kunskaper i förhållande till dagens högskole- och universitetsundervisning genom ett intensivt och omfattande studieprogram. Utbildningen består av flera moduler och deltagarna väljer själva program efter sitt huvudämne. Även arbetstagare från andra företag har tillgång till utbildningen som kan följas i klassrummet eller på distans genom ett videokonferenssystem. 1. 2. 7 Tillgäng till utbildning tack vare ny teknik den På nästan alla medlemsstaters politiska agenda står individuell principen om en öppen, flexibel och utbildning som ett medel för att ge allt fler bättre tillgång till utbildning. Allt större ansträngningar görs för självstudier på för att utveckla metoderna arbetsplatsen, eller distansundervisningen och man använder allt mer ny teknik, till exempel datorstödd undervisning och multimedialäromedel. Många är förstås intresserade av hur Internet och liknande verktyg kan användas i undervisningen och på flera olika håll undersöker man hur i distansundervisningen. öppna undervisningen användas tekniken nya kan den prioriteras distansundervisning och Därför informationsteknik högt i många medlemsstater, bland annat i Norge, Förenade kungariket och den nederländsktalande delen av Belgien. I Finland drev utbildningsstyrelsen 1991-1995 ett ambitiöst projekt (Opinnet) för att med hjälp av den nya tekniken skapa en mer öppen och flexibel vuxenutbildning som leder fram till examen eller behörighet. har inrättat i utbildningen bör bättre För att den nya tekniken skall kunna användas lämpade framgångsrikt undervisnings- och inlärningsmetoder utvecklas, ett arbete som bland annat bedrivs av befintliga institutioner för distansundervisning, till exempel vid Frankrikes nationella centrum för distansundervisning {Centre National d'Enseignement à Distance). Institutionen nivåbestämda anordnar introduktionskurser och fortbildningskurser. Många medlemsstater liknande nyligen I stort sett alla som arbetar med institutioner. utbildning har givit sig i kast med att få fram program för datorstödd undervisning och multimedialäromedel, vare är verksamma vid pedagogiska forskningscentrum, institutioner för tekniköverföring, undervisningsinstitut, något fackförbund. Vad gäller tekniken kan man nämna försöksverksamheten med till Öppna datasalar med program för självstudier, till exempel Belgiens Forespace i Bryssel som ger regionens arbetstagare och arbetssökande tillgång till datorstödda självstudier. I Flandern avser utbildningsministeriet att göra om distansundervisningen och stödja det nya konsortiet för ett öppet universitet där de största högskolorna och universiteten samverkar för att utveckla nya tillvägagångssätt och metoder på området. universitet sig de tillgång eller fri att för (CTU) Danmark inrättade år 1995 ett centrum för tekniskt utbildningsstöd stödja utbildningsinstitutionernas omstrukturering, samla in och sprida kunskap och erfarenhet och bidra till att utveckla en decentraliserad expertis. AMU har i sin verksamhet utvecklat och genomfört ett betydelsefullt system för utbildning i, och med, informationsteknik. nyskapande nya Utvecklingen multimediaverktyg får ofta stöd från myndigheterna och prioriteras vid anslagstilldelningen, i Grekland. som och av Inom många verksamhetsområden utvecklas nu också verktyg med stöd av ny teknik. Ett bra exempel är tjänstesektorn, särskilt banker i Luxemburg och Portugal. Portugal avser att allmänt främja användningen av ny teknik inom utbildningen genom att ta fram nya inlärningsprogram och multimediateknik, bland annat inom ramen för det nya utbildningsprogrammet för företag små genom eller arbetsmarknads- yrkesutbildningsinstitutets medverkan. och medelstora och Med början under 1980-talet upprättade också Förenade kungariket en mycket effektiv infrastruktur för öppen undervisning och distansundervisning och 23 ökade tillgången till distansundervisningen genom ett bredare utbud som främjar både företagens och individernas utbildningsinvesteringar. De viktigaste exemplen är National Extension College, The Open College och The Open University. Den brittiska regeringen stödjer dessutom sedan några år tillbaka ett stort antal forskningsinitiativ och -program för att ytterligare öka användningen av distansundervisning, främst genom ny teknik i utbildningen. 1. 3 Arbetsmarknadens parter intar olika hållningar en medförde Rekommendationen betydande metodförändring eftersom de arbetsmarknadsparter som deltar i gemenskapens sociala dialog får vara med, jämsides med medlemsstaterna, i arbetet för att ta fram rapporter kommissionens utvärderingsrapport. underlag som för Förfaranden Formerna och metoden för rapportering har utarbetats självständigt av Europeiska fackliga samorganisationen (EFS) och Samarbetsorganisationen för europeiska arbetsgivarföreningar och (UNICE) samt Europacentret för offentliga affärsverk och företag (CEEP). Det är intressant att notera att både och arbetsgivarorganisationerna löntagarorganisationerna har samrått med nationella organisationer och begärt in yttranden från dem. industriförbund rapporter som utarbetats Samrådet på nationell nivå har gett ett mycket positivt gensvar och de inom gemenskapen ger god vägledning för att bedöma sambandet mellan gemenskapsåtgärderna och åtgärder som i medlemsstaterna och, i någon mån, av företagen. arbetsmarknadens vidtagits parter av Båda rapporterna strävar för övrigt efter att använda och utnyttja det gemensamma verktyg som inrättats på gemenskapsplanet, nämligen stödinstrumentet för den sociala dialogen om fortbildning (se kapitel 1). Resultatet av detta använder arbetsmarknadens parter som underlag för att utvärdera fortbildningens svaga punkter, i förhållande till det som slagits fast som frågor av gemensamt intresse inom stödramen, och för att lyfta fram nyskapande och intressanta fall. Det bör dock även noteras att den första rapportrundan inte har medgett någon fullständig och systematisk från information om och analys av arbetsmarknadens parter inom varje medlemsstat, trots initiativen att betydelsefulla denna nivå. innovationer tycks utvecklas på Rapport samorganisationen (EFS) från Europeiska fackliga fackliga samorganisationen • Vad gäller resultaten av rekommendationen drar Europeiska (EFS) slutsatsen att "/ de flesta medlemsstaterna är rådets rekommendation inte särskilt väl känd". EFS säger sig inte heller ha märkt att regeringarna skulle ha vidtagit några särskilda åtgärder eller inlett någon genomföra särskild rekommendationen. gäller gemenskapsinstrumentens beskaffenhet drar EFS slutsatsen att "rekommendationen inte har gett några direkta resultat". verksamhet Vad för att • Vad gäller den allmänna bedömningen av utvecklingen framförs i EFS:s rapport slutsatsen att "/ de flesta medlemsstater tycks inga verkliga till framsteg ha gjorts vad gäller utbildning". frågan EFS medvetandegjorts i högre grad, men anser att tillgång till utbildning inte blivit någon allmän politisk-strategisk fråga. 1 rapporten tilläggs att i många medlemsstater "kan de minskade anslagen av offentliga medel ha försämrat villkoren för tillgång till utbildning". tillgång att medger • Däremot anser EFS att det är bra att "stora förändringar som främjar tillgången till utbildning har ägt rum i vissa länder ". I rapporten nämns ett (Sverige, Förenade kungariket, tiotal Danmark, Frankrike, Finland, Österrike, Tyskland, Portugal) som tagit stora initiativ för att främja tillgången till utbildning. Spanien, länder • EFS även noterar rapporten i har ökat att utbildningsdeltagandet inom vissa branscher och företag. I rapporten ställs detta i direkt förändrad arbetsorganisation och allmän kvalitetsorientering inom företagen. I rapporten anges flera avtal inom företagen som tyder på detta. förbindelse med en Företag (stödåtgärder) ISO 9000 Unibon - Italien Behov av fortbildning uppstod på grund av hårdare standarden konkurrensvillkor. Man en att "multiplikatorprincip" gruppcheferna utvecklar kvalitetsförslag och vidarebefordrar sina erfarenheter till ordinarie arbetsgrupper. tillämpade innebär som och 24 Länsförsäkringar Uppsala (Sverige): Inom ramen för en ny kund- och kvalitetsorienterad arbetsorganisation deltog alla anställda vid den berörda avdelningen informell fortbildning och processen organiserades till och med av dem själva. i en ABB - Motors (Danmark): Konkurrenskraften stärktes genom att man införde självstyrande överlappande utvecklade arbetsgrupper, utbildningen gjorde och kompetens obligatorisk för alla arbetstagare. I rapporten framhålls även att metoderna för att utvärdera arbetstagarnas utbildningsbehov saknas eller är bristfälliga i de flesta medlemsstaterna. I rapporten erinras också om att möjligheten att få formell kompetens eller någon - även ofullständig - form av erkännande för det man tillägnat sig är en huvudsaklig motivation för att delta i utbildning. I rapporten går man också punkt för punkt igenom vilka resultat som uppnåtts vad gäller de femton målen i rekommendationen. Några frågor i denna detaljerade genomgång tas upp nedan: Man bedömer att få företag genomför formella utbildningsplaner, men att det finns stor erfarenhet att bygga på för att utarbeta sådana planer i samverkan med löntagarna. Man anser att det är bra att det finns stöd till och incitament för små och medelstora företag eller företag under omställning. Information om företagens och arbetstagarnas behov finns regionalt och lokalt, men samarbetet är ännu otillräckligt för att analysera behoven. Informationen till arbetstagarna bör förbättras, eftersom den varken är tillräckligt allmän eller effektiv. Utvärderingen av de individuella behoven är otillräcklig, vilket främst arbetstagarna märker. Synen på sambandet mellan utbildning och förändringar i arbetsorganisationen är ofta alltför trång. Utbildnings- och utvecklas gynnsamt. Man vinnlägger sig i allmänhet om att utbilda lågutbildade, även om förändringarna fortfarande sker långsamt. Stora fortbildning. Ungdomar som saknar examen eller är arbetslösa har fortfarande stora problem med att få tillgång till utbildning. undervisningsmetoderna ansträngningar jämlik görs för en Den offentliga utbildningen av arbetslösa tenderar att skäras ner; man hänvisar till "arbetsrotation" som ett exempel på god praxis. Det inom fortbildningen bör utvecklas och man betonar att enskilda arbetstagare har svårt att få tillgång till kurser i andra länder. gränsöverskridande samarbetet Danmark: Arbetsrotation Den danska modellen för arbetsrotation innebär att en löntagare som vill fortbilda sig ersätts av en arbetssökande som anställs under begränsad tid. Metoden tillämpas både inom ramen för företagens utbildningsplaner och inom ramen för löntagarnas olika möjligheter till tjänstledighet (föräldraledighet, tjänstledighet för studier och sabbatsår). medan tjänsteinnehavaren en möjlighet att utbildningsmöjligheter, Det handlar om att ge en arbetslös tillgång till en tjänst studerar. Tillvägagångssättet fyller två syften; dels ökar man dels arbetstagarnas får arbetslösa vikariera under tjänsteinnehavarens studietid. Åtgärderna finansieras antingen genom direkta bidrag eller genom minskade pålagor. Det måste dock konstateras att det främst är den offentliga sektorn, oftast vård- och tjänstesektorn, som utnyttjar systemet med utbildningsvikariat. Småföretagarna inom den privata sektorn borde dock observera att sådana här vikariat kan vara fördelaktiga för dem. Avslutningsvis fackliga samorganisationen (EFS) fyra viktiga aspekter som bör beaktas i fortsättningen. Europeiska framhåller • De framsteg som gjorts gäller snarare företagens gemensamma mål än arbetstagarnas individuella behov. tillgång • EFS bekräftar på nytt sin önskan att utveckla den till sociala dialogen om europeiska fortbildning. • Med hänsyn till att rekommendationen givit att blygsamma resultat kommissionen skall lägga fram ett direktivförslag om tillgång till fortbildning. Motivet till denna begäran är utvecklingen i Europa och de nya utmaningarna, t. ex. informationssamhället, den nya tekniken, arbetsorganisationen, arbetslöshetsnivån demografiska utvecklingen. hemställer man nya och den den från Samarbetsorganisationen för Rapport och europeiska industriförbund (UNICE) och Europacentret för offentliga affärsverk och företag (CEEP) arbetsgivarföreningar • Arbetsgivarorganisationerna gör först en allmän bedömning och kommer fram till att "betydande framsteg gjorts vad gäller tillgången till utbildning under det senaste decenniet, både nationellt och på gemenskapsnivå". • • • • I arbetsgivarorganisationernas rapport betonas att många av deras ställningstaganden och uttalanden syftar till att "få och behålla en högt kvalificerad och motiverad arbetskraft". I rapporten erinrar arbetsgivarna även om att de ägnar "avsevärd tid och ekonomiska av resurser löntagarna under hela deras yrkesverksamma liv". åt utbildning I rapporten betonas dels att samrådet inför utarbetandet av rapporten gett många exempel på nationellt arbetsgivare, arbetstagare och myndigheter för att underlätta tillgången till utbildning, dels att samarbete och gemensamma ansträngningar på området behövs. samarbete mellan I rapporten erinrar man om att de gemensamma yttrandena är mycket viktiga i sammanhanget och att det viktigaste yttrandet avser "formerna för att ge en så bred tillgång som möjligt till utbildning". Arbetsgivarna anser att detta gemensamma yttrande utgör en ram för nuvarande och kommande framsteg vad gäller tillgång till fortbildning. I arbetsgivarorganisationernas rapport betonas dock också att rådets rekommendation har en mycket begränsad räckvidd och att den inte har påverkat arbetsgivarnas ansträngningar, vilka är betydande. de med Arbetsgivarna i det tillfredsställelse noterat att vissa punkter i yttrandet gemensamma rekommendationen. uppger tagits dock upp att Samrådet med de nationella organisationerna ger också betydelsefull information. i företagens • Det anses allmänt att utbildning är "ett avgörande led för att öka sin strategi konkurrenskraft på marknaden". Detta beror på marknadens krav, den tekniska utvecklingen och den nya arbetsorganisationen. • Man efterlyser initiativ från medlemsstaterna till stöd för de nationella arbetsmarknadsparterna så att det blir möjligt att på rimliga villkor få "fri tillgång" till utbildning. • Det finns en samstämmig uppfattning om att "tillgången till utbildning har ökat väsentligt inom gemenskapen ". Det bör noteras och understrykas att när det gäller den centrala frågan om vilka 25 som gjorts, går framsteg arbetsgivarnas allmänna bedömning stick i stäv mot den som arbetstagarna gör i sin rapport. I arbetsgivarnas rapport framhålls ytterligare en viktig aspekt, nämligen de olika sektorerna. Med utgångspunkt i de nationella organisationernas svar drar man i rapporten slutsatsen att utbildningen ökar inom många sektorer, både inom den privata och den offentliga sektorn. I rapporten framförs dessutom att avregleringen av den offentliga sektorn har ökat konkurrensen, vilket lett till en högre utbildningsnivå. gäller punkt viktig utarbetandet av En utbildningsplaner och -program. I rapporten fastslås att en effektiv utbildning kräver tydliga mål i utbildningsplaner och -program. Arbetsgivarna inser att detta arbete måste utvecklas för att utbildningsplanerna skall motsvara både företagens behov av personalutveckling. och mer långsiktiga behov olika Betydande framsteg tycks ha nåtts med information i genom former, "utbildningskommittéer, samarbetskommittéer, kollektivavtal, arbetsgrupper, interna och externa kampanjer". t. ex. Man betonar de små och medelstora företagens problem och erinrar om att de har små egna resurser för kompetensutveckling och är mycket för att underlätta beroende av hjälp utifrån utbildningen. De nationella organisationerna framhåller i remissvaren att stora framsteg gjorts, eftersom många medlemsstater har tagit initiativ till att och överföra utbildningsresurser till de små och medelstora företagen. Andra medlemsstater har avsatt en del av statsbudgeten för kompetensutveckling inom små och medelstora företag, som dock ofta inte känner till de möjligheter som står till buds. I rapporten understryks att informationen om detta bör öka. utrednings-, planerings-, Rapporten belyser de ansträngningar som gjorts för att hantera förändringarna inom industrin. att framförs rapporten anpassningen I av utbildningsutbudet till den regionala efterfrågan är otillfredsställande. Man har till samarbete mellan företag och utbildningsinstitut, inrättat nationella och/eller regionala observatorier och genomfört informationskampanjer. initiativ tagit Enligt rapporten deltar löntagarna allt oftare i bedömningen av utbildningsbehovet. Därför kan de 26 också uttrycka egna behov, till exempel inom ramen för utvärderingskurser och studiecirklar eller genom frågeformulär och utvecklingssamtal. I rapporten understryks att utbildning, produktion och arbetsorganisation alltid bör kopplas samman. I rapporten konstateras att utbildningsmetoderna förefaller vara ett prioriterat utvecklingsområde för företagen som bland annat delar in undervisningen i moduler och använder multimediaverktyg eller arbetsplatsutbildning. Man medger att det är ett problem att vissa arbetstagare är lågutbildade. Arbetsgivarna inser att särskilda motivations- och informationsåtgärder behövs, men anser också att stora arbetsinsatser krävs av de som ansvarar individernas utveckling i denna situation så att de får hjälp att nå sin fulla potential. för Arbetsgivarna anser att stora framsteg gjorts på senare år när det gäller kvinnors tillgång till utbildning på bred front, vare sig de är löntagare, inträda i återgår till förvärvsarbete eller skall förvärvslivet. • att Arbetsgivarna samarbetar i allt högre grad med fram för utbildningsinstanser till en erkänd ungdomsutbildning som examen. att även I arbetsgivarna allt mer tar aktiv del i att integrera arbetslösa och ge en bred tillgång till utbildning. Målet nås på olika sätt. leder understryks rapporten få I rapporten betonar arbetsgivarna fem frågor som de anser vara nyckelfrågor för alt öka tillgången till utbildning, nämligen att ta fram kvalitetsnormer, kompetens, yrkesvägledning, information och motivation. Arbetsgivarorganisationerna uppmanar i rapportens slutsatser och rekommendationer arbetsgivarna, medlemsstaterna och kommissionen att koncentrera sig på vissa frågor. att bör fortsätta led utveckla Arbetsgivarna fortbildningen som ett i företagsstrategin, fortsätta att samarbeta med medlemsstaterna och lämpliga utveckla utbildningspolitiken, undersöka och utveckla god praxis med hjälp av lämpliga organisationer, såväl nationella som inom gemenskapen. organisationer för atl Medlemsstaterna samarbete med arbetsgivarna lämplig en utbildningspolitik och stödja samordningen och bör utveckla i spridningen av god praxis nationellt och på gemenskapsnivå. Kommissionen bör arbeta tillsammans med arbetsgivarna för att göra gemenskapsprogrammen mer tillgängliga, minska den administrativa bördan, göra undersökningar för att fördjupa insikterna och sprida arbetet med yrkesvägledning och kompetens, samt med stöd från arbetsgivarna anordna seminarier om god praxis. fortsätta praxis, god 27 Kapitel 2 En mer ambitiös satsning för unionen: tillgång till kompetens 2. 1 De stora skillnaderna måste minskas inom Unionen under 1993 samlade man genom undersökningen in uppgifter om deltagarna och aktuella kurser. 1. Efter det att rådet antog Rekommendationen år 1993 har en rad fakta framkommit, som har ökat vår kunskap om den faktiska situationen beträffande fortbildning, i på medlemsstaterna. Dessa uppgifter gjuter nytt liv i gemenskapsdebatten på området. Uppgifterna hämtas från två huvudsakliga källor: unionsnivå både och • EG:s undersökning om fortbildning (CVTS) som genomfördes år 1994 omfattade nästan 50 000 företag och frambringade - för första gången - jämförbar statistik om företagspolicy på området. • Nationella rapporter, sammanställda av medlemsstaterna i samband med genomförandet av rekommendationen, innehåller i de flesta fall siffror som är tagna antingen från särskilda nationella undersökningar eller från nationella delar av EG:s undersökning. 2. I denna rapport begränsas sifferanalysen till de fall som har direkt samband med riktlinjerna och med de mål som fastställs i rådets rekommendation: att ge arbetstagarna allmän tillgång till fortbildning, att sprida förekomsten företagen, fortbildningens karaktär och slag, skillnader uttryckta i företagsstorlek eller i verksamhetssektor. fortbildning av i CVTS: huvuddrag fortbildning Undersökningen om i Europa genomfördes under 1994 och har år 1993 som referensår. Nästan 50 000 företag med 10 anställda eller fler intervjuades, med undantag av förvaltning, hälsovård och jordbruk, offentlig utbildning, hushåll med anställd hushållspersonal och organisationer utanför gemenskapen. I de företag som ordnade fortbildning för sina anställda Genomsnittlig tillgång 3. Den viktigaste slutsatsen är att det mot bakgrund av det allmänna mål som fastställs i rekommendationen, enligt vilket "varje arbetstagare skall ha tillgång till fortbildning och ha behållning av denna under hela sitt arbetsliv", fortfarande finns mycket att uträtta i fråga om tillgång till fortbildning. Faktum är att under 1993 - - referensår för den europeiska undersökningen deltog bara något mer än en arbetstagare av fyra (28 %) i något slags fortbildningsåtgärd. Stora skillnader mellan medlemsstaterna 4. Det bör också påpekas att detta genomsnittliga värde inom gemenskapen kännetecknas av stora skillnader mellan nationella tillgångsnivåer, eftersom deltagandet per medlemsstat varierar mellan 13% (P-GR) och 43 % (IRL). Deltagande i fortbildning över genomsnittet EUR 12 Nära genomsnittet för EUR 12 Betydligt genomsnittet för EUR 12 under föT Medlemsstater IRL, UK, F, DK NL, B, D, L E, I, P, GR Genomsnitt för EUR 12- 28% 5. EG:s undersökning från 1994 omfattade EUR 12- länderna. Detta gör det svårare att få en uppfattning om i de tre nya medlemsstaterna hur situationen är Sverige, Finland och Österrike. De nationella rapporter som sammanställts av dessa tre länder som rekommendationen en del av genomförandet av 28 innehåller dock vissa uppgifter grundade på nationell statistik. Uppgifterna visar att: • Sverige och Finland befinner sig högst i den första ländergruppen med deltagarsiffror på långt över 40 %14 • Österrike befinner sig nära genomsnittet för EUR 12. Det årliga deltagandet i fortbildning varierar således mellan 1 arbetstagare av 8 i de medlemsstater (Portugal-Grekland) där tillgången är som sämst, till 1 arbetstagare av 2 i de medlemsstater där tillgången är mer utbredd (Sverige-Finland). Företagens policy En mer detaljerad analys gjord utifrån utbildningsslag visar att företagen i ungefär samma utsträckning (ungefär 2/3 av de "utbildande" företagen) köper utbildningstjänster utifrån och anordnar utbildningar på arbetsplatsen, som är de två vanligaste metoderna. Företagsstorlek: en avgörande faktor 8. Tillgången till fortbildning har i de flesta medlemsstater ett direkt samband med företagets storlek. I EUR 12-termer varierar graden av tillgång från 13 % för företag med 10 till 49 anställda till 43 % för företag med mer än 1 000 anställda. Det betyder att den som arbetar i ett företag med mer än 1 000 anställda har tre gånger så stor möjlighet att få delta i utbildning som den som arbetar för ett företag med 10-49 anställda. 6. Dessa två allmänna slutsatser när det gäller fortbildning kan belysas ytterligare med hjälp av tillgängliga uppgifter om företagspol icy. I det första målet som ställs upp i rekommendationens andra artikel företagens faktiskt som en utbildningsplaner och -program avgörande faktor för resultatet när det gäller tillgången till fortbildning. betraktas genomförandet av Det är ännu inte allmänt förekommande inom unionen - företagen genomför utbildningsplaner och att program, dvs. att de har en uttalad policy i utbildningsfrågor. EG:s undersökning antyder att endast 58 % av företagen - dvs. mycket färre än två företag av tre - kan betraktas som "utbildare", oavsett vilken sorts utbildning det är fråga om. Medlemsstater DK, D, UK, IRL F, L, NL, B E, I, P, GR Företagspolicy I Så gott som allmänt förekommande (3 företag av 4) Nära genomsnittet för EUR 12 (ungefär 2 företag av 3) Betydligt under genomsnittet för EUR 12 (Mindre än 1 företag av 3) Genomsnitt för EUR 12: 58% 7. Företagens fortbildningspolicy grundar sig på en kombination av utbildningsåtgärder av olika slag: uppdragsutbildningar, utbildningar från internutbildning, arbetsplatsen, utbildning konferenser, självstudier osv. inköpta på Denna avsevärda skillnad är än mer uttalad i länder som Italien (från 2 % till 31 %), Spanien (från 7 % till 45 %), Portugal (från 5 % till 32 %) och till och med Frankrike (från 11 % till 54%). Detta positiva samband som har iakttagits inom unionen (EUR 12) har dock ett anmärkningsvärt undantag: Danmark, där trenden är den motsatta (en tillgänglighetsgrad på 37 % för företag med 10 till 49 anställda, jämfört med ungefär 34 % för företag med 250 till 999 anställda och 28 % för företag med mer än 1 000 anställda). inte vara Företagets storlek verkar avgörande i delta för utbildningsåtgärderl5. i Danmark få att sannolikheten Skillnader mellan olika sektorer inom tillgången 9. Att skillnaderna mellan olika sektorer är stora till framkommer när man analyserar fortbildning. Den största andelen löntagare som får delta i utbildning finns inom tjänstesektorn. Inom bank- och försäkringsväsendet berördes 57 % av de anställda, och telekommunikationsområdet 53 % och inom vatten, gas och elföretagen berördes 49 % av de anställda. Detta står i kontrast till det låga deltagandet inom serviceverksamheter som hotell och restaurang (där bara ungefär en anställd av fem fick delta i utbildning). Inom industrin var deltagandet aldrig högre än 35 % och ligger inom byggnads- och siffrorna på 15 % respektive 8 %. textilbranscherna post- För EUR 15 bör det övre värdet för tillgång därför 1 den danska rapporten görs några mycket intressanta ligga över 50 %. betraktelser gällande små och medelstora företag. 29 2. 2 Omprioriteringar yrkesutbildningspolitiken inom 1. Trots att rådets rekommendation om tillgång till fortbildning antogs för knappt fyra år sedan har i omfattning. På grund av den problemet ökat ekonomiska, demografiska och sociala utvecklingen i Europa för närvarande och inom överskådlig framtid har frågan också blivit viktigare. En åldrande arbetskraft 2. I det här sammanhanget ger effekterna av de demografiska trenderna och av den markant ökade andelen äldre i arbetskraften i de flesta av Europas ekonomier anledning till ny oro. Dessa trenders betydelse måste framhållas, liksom behovet att på djupet förändra den rådande uppfattningen om hur det befintliga kunskapskapitalet skall förnyas. Även om det är, och förblir, viktigt att ungdomar med allt bättre utbildning ges inträde på arbetsmarknaden kan detta inte längre betraktas som det främsta sättet att tillföra företagen ny kunskap. Tvärtom måste en grundlig översyn av utbildningsbehoven göras och en allt större uppmärksamhet måste ges åt äldre arbetstagare. mellan 35 och 44 år, en månad innan undersökningen, inte större än 5,8 %. De enda länder med en betydligt högre tillgång är Danmark, Nederländerna och Förenade kungariket. Med undantag av Tyskland, där tillgången ligger nära medeltalet, är sannolikheten att personer ur denna åldersgrupp skall delta i utbildning endast 1-2 %1K. Förändrade arbetsformer 4. Arbetsuppgifterna blir mer och mer abstrakta till sin natur; en utveckling som är oåterkallelig. I alla arbeten ingår en allt större andel uppgifter som rör utformning, skapande, handhavande av symboler och tecken och användning av "smarta" verktyg. Denna trend är ett av de centrala inslagen i debatten om kompetensutveckling. Arbetsuppgifternas förändrade karaktär gör att det är svårare att definiera dem utifrån yrken eller funktioner. Kompetensgivande arbetsorganisation former av 5. Fler och fler företag föredrar att utveckla sin kompetens genom "utbildande situationer", parallellt med formell utbildning. Fortlöpande kompetens utveckling ger således upphov till ändringar inom såväl arbetsorganisationen och arbetsinnehållet som den hierarkiska strukturen. Denna ändrade indikatorer: tyngdpunkt åskådliggörs av tre Resurser a) Medianåldern16. Denna har ökat med mindre än fem år mellan 1960 och 1995 (från 31,4 till 35,4) men kommer att öka med nästan 10 år under trettiofemårsperioden mellan 1995 och 2030 (från 35,4 till 44,3)17. b) Andelen 20-29-åringar i arbetskraften, som var konstant (ungefär 27%) mellan 1960 och 1995, kommer att minska till 23 % år 2030. c) Andelen 50-59-åringar, dit en av fem arbetstagare hör i dag (20,8 %), kommer att öka till mer än en av fyra (27,2 %) år 2030. Sannolikheten att få tillgång till utbildning beror mycket på ålder förändring ålderspyramiden för av 3. Denna arbetskraften aktualiserar frågan om fortbildningens utveckling. För närvarande avtar sannolikheten för en person att få delta i utbildningsåtgärder drastiskt med åldern. Våren 1994 var sannolikheten för personer 6. När man diskuterar hur man ska främja fortbildningen är resursfrågan naturligtvis av avgörande betydelse och det är mycket intressant att den utgjorde ett av de gemensamma diskussionsämnena för arbetsmarknadens parter inom ramen för den sociala dialogen. Det är uppenbart att det inte räcker att satsa på en metod där "skolsituationen" återkommer eller upprepas under yrkeslivet för att täcka kompetensutvecklingsbehovet. Som framhålls i vitboken "Lära och lära ut: på väg mot kunskapssamhället" ger själva samhällsutvecklingen en möjlighet som vi måste utnyttja: de "utbildande" situationerna, utbildningsresurserna, därmed förändras och ökar i antal och alla måste ges tillgång till dessa resurser. och En sådan samhällsutveckling är avgörande för att individernas tillgång till fortbildning skall kunna ökas. Den väcker omedelbart frågan om deras eget ansvar när det gäller att fastställa behoven och hur man skall gå tillväga samt att avgöra vilka metoder som är lämpligast. Detta lär även leda till en fördjupad diskussion kring något som enligt somliga är ett känsligt ämne: Den ålder som delar befolkningen i två lika stora delar. Källa: Eurostat. EG:s arbetskraftsundersökning (AKU) 30 individernas egen medverkan (i tid och/eller pengar) i arbetet med att öka tillgången till fortbildning. Österrike : utbildningskonton (Bildungskonto) ingår för arbetstagare fortbildning. Systemet Detta system introducerades år 1994 och innebär att man skapar personliga konton för utbildning i och ett i delstaten stimulansprogram som av Oberösterreich, delstatsregeringen med i arbetsmarknadens parter. Arbetstagarna har rätt till ersättning för genomgången yrkesutbildning (högst 20 000 schilling). för 50 % av kostnaden lanserades samarbete Ny tidsfördelning av arbetstiden 7. Frågan om tid - och uppdelningen mellan arbetstid och tid ägnad åt kompetensutveckling och utbildning - är känsligare med tanke på den oklara debatten om minskning och reglering av arbetstiden. Ur vissa företagspolicies och avtal mellan arbetsmarknadens parter kan man dock utläsa en koppling mellan reglering/minskning ökad utbildningstid. Detta förhållande utgör en "reservoar" av både flexibilitet och resurser som förtjänar att utforskas. En ökning av mängden tid som ägnas åt utbildning, enligt riktlinjer som till större delen fastställs av arbetsmarknadens parter, kan ses som en smidig och flexibel motvikt till arbetstidsreglering och skulle kunna underlätta utvecklingen. När formerna fastställs bör man i högre grad beakta att yrkeslivet skall kunna kombineras med familjelivet, något som i första hand påverkar kvinnorna. och 9. De olika verksamheter som bedrevs inom ramen för det europeiska året för livslångt lärande vi. sndc att de europeiska medborgarna fäster stor vikt vid denna fråga och har utvidgat frågans omfattning. Några aspekter som bör framhållas i sammanhanget är: a) De europeiska medborgarnas stöd Opinionsundersökningen från Eurobarometer som i samband med det europeiska genomfördes utbildningsåret visar tydligt att de europeiska intresserade av problematiken medborgarna är kring livslångt lärande. Sju av tio européer vill vidareutbilda sig. Mer än 80 % av männen och 70 % av kvinnorna anser att utbildning och förbättrad till leda fortbildning arbetslivssituation. visar Undersökningen emellertid också att inte fler än en av fem européer uppger sig ha genomgått utbildning under de tolv senaste månaderna. skulle en b) En kraftansträngning på fältet Beträffande livslångt lärande gjordes följande: mer än 5 000 projekt genomfördes, 2 500 arrangemang organiserades, 3 500 artiklar publicerades och på registrerades 80 000 besök. Det webbplatsen europeiska i göt utbildningsåret diskussionerna om problematiken kring livslångt lärande. nytt liv c) Många och originella initiativ Några av de initiativ som genomfördes i anslutning till det europeiska utbildningsåret vittnar om att man har eftersträvat innovativa och originella lösningar, till exempel "utbildningsbutikerna" i Danmark, "Adult learners' week" i Förenade kungariket och Internet-tåget i Finland. Erkännande av kompetens ett centralt inslag i utvecklingen 2. 3 8. Här är frågan om erkännande av kunskaper som förvärvats på olika sätt central. I sin vitbok föreslog Europeiska kommissionen införandet av nya metoder för erkännande av kunskaper, metoder som är direkt tillgängliga och användbara för individer. Detta är visserligen en ny inställning som förtjänar att studeras ingående både vad gäller utformningen av instrument och deras användning, men den är oerhört viktig. Målet är att ge individer möjlighet att göra framsteg i förvärvandet av kunskaper genom att på ett smidigt och objektivt sätt mäta den nivå som de har nått. Genomslagskraften utbildningsåret för livslångt lärande hos det Europeiska Konkurrenskraften och sysselsättningen får en större roll Ur ekonomisk synvinkel innebär omsvängningen i den trend som iakttogs under tidigt 90-tal att vi måste söka efter vägar som gör det möjligt att förstärka den styrkeposition som de europeiska ekonomierna besitter i en miljö där ekonomierna globaliseras och konkurrensen hårdnar. På såväl företagsnivå som makroekonomisk nivå erkänner man nu att kvaliteten på Europas mänskliga resurser, dvs. arbetstagarnas kunskaper, och det fortlöpande förbättrandet av dessa kunskaper, är en av de avgörande faktorerna när det gäller att uppnå de fråga om produktivitet och konkurrenskraft som är nödvändiga för att Europa resultat i 31 Europeiska rådets möte i Essen (december 1994) framkommer det att medlemsstaterna ansträngt sig för att få högkvalitativa och relevanta utbildningar för löntagare och arbetslösa. Analysen visar också att även om kompetenshöjning och -utveckling av lågkvalificerad arbetskraft, arbetstagare, särskilt generellt sett lönar sig bäst för att förebygga arbetslöshet, så är det inte säkert att företagen och regeringarna gör tillräckliga ansträngningar för att omskola de som redan är yrkesverksamma för att fylla det ökade behovet av kvalificerad arbetskraft. I den sysselsättningsrapporten betonas också att stora ansträngningar behövs för att öka de långtidsarbetslösas anställningsbarhet, i eftersom bara 7 % av de europeiska unionen deltar i utbildningsåtgärder. långtidsarbetslösa gemensamma 4. I de diskussioner om konkurrenskraft särskilt arbetskostnaderna, och sysselsättning som pågår betonas kompetens allt mer vid sidan om de ansträngningar som görs för att minska indirekta kostnader för lågkvalificerat arbete. Europeiska rådets möte i Florens lade grunden för en strategi för fortlöpande kompetenshöjning som ett viktigt led i en samlad strategi för tillväxt och sysselsättning, och Europeiska rådet betonade vid sitt möte i Dublin att man rekommenderar i mänskliga resurser för att förverkliga strategin. Att verka för en sådan utveckling är väsentligt för Europa. Europas arbetsmarknader kännetecknas fortfarande av relativt antal ett minskande låg och rörlighet höja unga. Att för sysselsättningstillfällen kompetensnivån hos de arbetstagare som redan är anställda, och som först berörs av de socio- organisatoriska företagen förändringar genomgår, är således en av de avgörande faktorerna för konkurrenskraften. investeringar som Kompetens: en ny flexibilitet och trygghet? en om begrepp debatten grundläggande 5. Här är det nödvändigt att uppmärksamma den allmänna begreppet "flexibilitet/trygghet" med vilken man försöker kombinera i två flexibel arbetsmarknadssammanhang: arbetsmarknad och tillvaratagande av kompetens och mänskliga resurser. Ur den aspekten skulle fortbildning kunna för ses stärkandet av människors anställningsbarhet. Flera avtal och företagspolicies utvecklas enligt dessa linjer för att göra tillgången till fortbildning till en faktor för ökad anställningsbarhet - något som företagen skulle kunna erbjuda sina anställda, då de inte längre kan garanteras livstids sysselsättning. som avgörande kunna skall världsmarknaden utveckling. bibehålla inom sin ramen position på för en hållbar Ett centralt inslag i konkurrenskraften en faktor den avgörande för 2. I sitt meddelande om konkurrenskraft19 angav kommissionen flera faktorer som avgörande för konkurrenskraften : "Ett rationellt nyttjande av humankapitalet är för fortfarande produktivitetsökningen och interna flexibiliteten. En ökad osäkerhet i fråga om sysselsättningen de kan i form av humankapitalinvesteringar, främst utbildning, som krävs för att åstadkomma tillväxt och konkurrenskraft på lång sikt. Utbildning och ett kontinuerligt förvärvande av kunskaper är en immateriell investering som är till verklig nytta både för företaget och den anställde, och kommer att göra det även i framtiden. En industriell strategi grundad på höga kunskapsnivåer, hög kvalitet och hög produktivitet kommer att stärka industrins konkurrenskraft och höja sysselsättningsnivån. " äventyra Starkare samband med sysselsättningen för olika trösklar skolgång 3. Analyser av den europeiska arbetsmarknaden visar även att risken för arbetslöshet20 står i nära samband med kvalifikationer och kunskapsnivå, även om ett sådant samband inte kan påvisas i alla medlemsstater. Enligt tillgänglig information finns också och utbildningsnivå, eftersom högutbildade löper något mindre risk att bli arbetslösa än de med gymnasieutbildning. För ungdomar under 25 år är sambandet mindre utpräglat. Den som är 25-34 år gammal och har yrkesfärdigheter löper bara hälften så stor risk att bli arbetslös som den som endast har obligatorisk grundskoleutbildning. Ungdomar under 25 år med gymnasieutbildning eller högre utbildning reducerar däremot risken för arbetslöshet med bara en tredjedel jämfört med de som endast har obligatorisk grundskoleutbildning. Däremot bekräftar analysen av långtidsarbetslösheten bland äldre arbetstagare att låg utbildning eller ingen utbildning till alls återinträde på arbetsmarknaden. påverkar möjligheterna När man analyserar de fleråriga program som antagits av medlemsstaterna enligt slutsatserna från 19 "Genomförande av benchmarking av den europeiska industrins konkurrenskraft" KOM(96) 463. 20 Källa: Rapport om sysselsättningen 1 Europa, upplaga 1995 32 Vi går mot en tjänsteekonomi 6. De pågående strukturförändringarna I en att inom ramen tjänsteekonomins sitt meddelande inom de europeiska ekonomierna innebär att vi går mot en tjänsteekonomi för en hållbar utveckling och bidrar även till ett ökat behov av fortbildning. I sitt meddelande till Europeiska rådet, tjänst!" ', antydde "Gör arbetsmarknaden kommissionen framväxt ställer större krav på kvalitet och yrkeskunnande. Den europeiska tjänstesektorns framtid beror till stor del på de erbjudna tjänsternas kvalitet och varaktighet. påpekar kommissionen att det som framför allt skiljer tjänstesektorn från andra sektorer är att den viktigaste är arbetskraften: "Utveckling och förnyelse av mänskliga resurser är den att avgörande sysselsättningspotental som tjänstesektorn erbjuder. Företagens förmåga att frigöra den inneboende potentialen hos de anställda är utslagsgivande för företagsutveckling. 80% av de framgångsrik företag i Europa som upplever stark tillväxt anser att utbildning av anställda har spelat en avgörande roll för deras framgång. Utbildning kommer att bli ännu viktigare i framtiden, särskilt med tanke på de kännetecknar tekniska tjänstesektorn. " produktionsfaktorn innovationer maximera vanligen som för Kunskapssamhället 7. I juli 1996 antog kommissionen grönboken Leva och arbeta i informationssamhället: människan i centrum (KOM(96)389) i syfte att uppmärksamma och få igång en debatt om sociala frågor och arbetsmarknadsfrågor som hänger samman med informationssamhället. I grönboken konstateras att man är helt överens om att de mänskliga resurserna utgör grunden för informationssamhället, men i kompetens och kunskaper är skillnaderna fortfarande att stora med tanke konkurrenskraften skall upprätthållas och att jämlikheten och sammanhållningen skall främjas. Verksamheten inriktas på bland annat följande nyckelområden: på • En utveckling som främjar inlärning (bland annat genom närmare samarbete med näringslivet). • Målet "utbildning yrkesverksamma, traditionella heltidsarbeten. i arbetet" som berör alla inte har som särskilt de 21 Meddelande från kommissionen till Europeiska rådet. SEK(96) 6 slutlig av den 27 november 1996. 33 • Särskilda ansträngningar för att integrera arbetslösa i arbetslivet igen genom aktiv utbildningspolitik. • Framför allt bör en ny utbildningsstruktur för livslångt lärande införas för att integrera arbetslivet med andra stadier i livet (även pensionsåldern) och man bör särskilt anstränga sig för att upprätthålla människors anställningsbarhet. Sverige: Kommittén för ett nationellt kunskapslyft för vuxna och Sveriges regering tillsatte år 1995 en kommitté för ett nationellt kunskapslyft som fick i uppgift att på riksnivå fastställa målen för kunskapslyftet som ett led i strategin för ett livslångt lärande. I ett förberedande betänkande lade kommittén fram tre strategiska frågor, nämligen ungdomsutbildning, lärande. kunskapslyft Kunskapslyftet skall ge de vuxna tillräckliga grundkunskaper för att de skall kunna fortsätta utbilda sig under hela livet. Detta medför en utbildning grundskole- och gymnasieundervisning. Vad gäller det tredje målet anser kommittén att var och en bör ha möjlighet att fortsätta utbilda sig under hela livet och att samarbetet mellan arbetsmarknadens parter, stat och kommun därför bör stärkas för att intensifiera ansträngningarna i fråga om yrkesutbildning. som motsvarar livslångt Nederländerna: nationell debatt om kunskap Förra våren startades i Nederländerna en nationell debatt om kunskap. Målet är att precisera vilken roll kunskap skall, och bör, spela under kommande år, för att de nederländska medborgarna sig en uppfattning om hur världen kommer att se ut år 2010 och om vad de bör veta och kunna för att klara av att leva i detta samhälle. kunna skapa skall Vi får inte glömma bort det långsiktiga målet; kunskapssamhället - ett grundläggande politiskt mål som bör lyftas fram när man undersöker tillgången till fortbildning. Med sin vitbok om lära ut: på väg mot utbildning, "Lära och kunskapssamhället", som publicerades i november 1995, ville kommissionen få de europeiska medborgarna att reflektera över vilket slags samhälle som skall byggas i Europa och vilken plats utbildningen skall ha i detta samhälle. Målet är att konstruera en planritning över samhället, grundad på medvetna val och insatser. och sociala tillgången De i vitboken Mot bakgrund av detta framfördes hypotesen att samhällsutvecklingen kommer att till know-how och domineras av relationerna, kunskaper. individens arbetsmarknadsrelationerna samverkan med informationsnät och elektroniska media kommer i allt högre grad att bestämmas av tillgången till know-how och kunskaper. Därför måste man på nytt individens förhållande till kunskap. Livslångt lärande är inte bara en följd av samhällsutvecklingen; det är även den drivande kraften i förändringarna och det som skall garantera att medborgarna inte slås ut av dessa förändringar. igenom tänka 34 Kapitel 3 Slutsatser och riktlinjer Resultatet av denna rapport om genomförandet av rekommendationen förser alla inblandade med nya argument liksom jämförande referensuppgifter att använda sig av vid av fastställande policyanpassningar. att överväga och diskutera, genomförande av mål och I slutet av den här rapporten presenterar kommissionen de huvudsakliga slutsatser och konstateranden som den har kommit fram till utifrån genomförandet av rådets rekommendation från juni 1993. Slutsatserna i rapporten uppehåller sig mestadels vid de mål som bedöms som viktiga att eftersträva på gemenskapsnivå för att samordna genomförda åtgärder och som nya fortbildningsverksamheten måste anta och som denna rapport har gjort det möjligt att precisera. utmaningar möta de För att få i gång debatten föreslår kommissionen emellertid att man för vart och ett av dessa mål fastställer riktlinjer för vilka instrument som kan användas för att genomföra målen. 3. 1 Slutsatserom metoder • Utarbetandet av nationella rapporter om tillgång till fortbildning ser kommissionen som en positiv utveckling. Den anser att utarbetandet av och jämförelserna mellan de nationella rapporterna är ett viktigt första steg för de nationella aktörerna både för att utvärdera de nuvarande systemen och för att inledningsvis ta ställning till de olika systemen. • Kommissionen välkomnar att rapportarbetet i flera gemensam lett medlemsstater har till en undersökning och en debatt som omfattar alla berörda, särskilt arbetsmarknadens parter, och att rapporternas kvalitet på så sätt har kunnat förbättras. Den att denna nationella anser samrådsverksamhet bör fortsätta och förbättras. av även • Kommissionen är mycket positivt inställd till att rapporter utarbetas inte endast av medlemsstaterna utan arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå. Den anser att denna dubbla rapportverksamhet ger en mer utförlig bild av vad som pågår och gör det möjligt för de olika aktörerna att uttrycka sina ståndpunkter. Ur den synvinkeln skulle framsteg även kunna göras genom bättre samordning på nationell nivå så att rapporterna och arbetsmarknadens parter fick berika varandra. medlemsstaterna från • Kommissionen noterar med tillfredsställelse att många initiativ och nya metoder främjar tillgången till fortbildning, både i fråga om medlemsstaternas offentliga politik och den politik som förs av arbetsmarknadens företagen. parter Kommissionen noterar också att man ägnar sig åt nyskapande fortbildning med stor entusiasm, med stöd dels från strukturfonderna, främst mål 4 och gemenskapsinitiativ för omställning av industrin, dels från gemenskapsprogram som Force och Leonardo da Vinci. och • Kommissionen anser att tillgången till kvantitativa indikatorer, särskilt sådana som fastställts på ett enhetligt inom gemenskapen, av typen CVTS22, gör det möjligt att få bättre insikt i hur tillgången till fortbildning i på verkligen undersökningar unionsnivå genom och sätt ser ut ; Studie över Fortgående Yrkesutbildning 1994 35 medlemsstaterna. Den anser att arbetet bör fortsätta och förbättras med avseende på fortbildning och utökas till att omfatta de motsvarande uppgifter om grundutbildning som snart kommer att vara tillgängliga. Under 1997 kommer kommissionen att publicera de första nycklarna i statistik om två uppsättningar med yrkesutbildning. Dessa uppgifter bör göra det lättare att uppskatta hur utbildningssystemen och -praxis utvecklas med avseende på livslångt lärande. Kommissionen bekräftar nyttan av att samarbeta och överlägga med medlemsstaterna för att slå fast en rad indikatorer utifrån de första slutsatserna som kan dras av de jämförande översikterna om sysselsättning och utbildning. Den kommer att lägga fram förslag för detta ändamål för att göra det mesta möjliga av utbildningsundersökningar på gemenskapsnivå som den avser att genomföra. program det av tillgång Kommissionen delar åsikten att till fortbildning och, mer allmänt, till livslångt lärande för alla arbetstagare inom unionen är en avgörande arbetstagarnas faktor det kompetensutveckling, för inom ramen för en företagens konkurrenskraft arbetstagarnas hållbar anställningsbarhet. gäller och därigenom utveckling och när kännetecknas Ur den synpunkten menar kommissionen att den grad av tillgång till fortbildning för arbetstagare som hittills har uppmätts är uppmuntrande, men att den ojämnhet. av Kommissionen anser att stora ansträngningar måste göras för att öka tillgången betydligt så att man kan följd av möta de behov som uppstått utvecklingen ekonomiska, tekniska, sociologiska och - kanske framför allt - på det demografiska området och miljökraven. på det tydlig till anser resultat att de Kommissionen som framkommit i rapporterna från medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter och kommissionen utgör ett gemensamt kapital. De bör användas, i enlighet med metoder som skall utarbetas gemensamt, för att utveckla debatten om fortbildning mellan de olika aktörerna och för att utarbeta metoder att utöka tillgången till fortbildning på alla lämpliga nivåer. Kommissionen kommer själv att vidta nödvändiga åtgärder för att publicera analyser och resultat och lägga fram lämpliga förslag om hur dessa kan användas på bästa möjliga sätt. konstaterar Kommissionen att genomföranderapporterna ger vid handen att rådets rekommendation utgjorde en lämplig grund för att inleda gemenskapens fortbildningsprojekt. Med tanke på instrumentets icke-tvingande juridiska karaktär anser kommissionen att rapporteringen har gjort det möjligt att få fram intressanta inledande resultat. Kommissionen tror att denna första fas både kommer att leda till mer omfattande debatter om vilka slags verktyg som kommer att behövas för genomförandet av gemenskapsåtgärder på detta område och skapa sådana verktyg som är lämpliga till för fortbildning. Kommissionen kommer att lägga fram sina förslag i denna anda. en utökad säkerställa tillgång att 3. 2 Slutsatser i fråga om målsättningar Kommissionen påpekar att de stora olikheter, för att inte säga stora skillnader, i fråga om tillgång som har iakttagits - inte bara mellan medlemsstaterna utan även inom dem mellan olika kategorier av företag och arbetstagare skadlig ojämlikhet mellan europeiska arbetstagare. Denna ojämlikhet avser arbetstagarnas möjligheter att utveckla sina kunskaper och därigenom få ett bättre skydd mot arbetslöshet. - medför Kommissionen anser, i överensstämmelse med sitt för förslag om det europeiska utbildningsåret livslångt till tillgång lärande, att en ökad fortbildning är en avgörande faktor när det gäller livslångt att nå det mer allmänna målet med lärande. med noterar Kommissionen tillfredsställelse att ett flertal medlemsstater är djupt engagerade i frågan. Kommissionen noterar att de främsta initiativen och utökningen av begreppet fortbildning så att det omfattar även livslångt lärande genomförs i de medlemsstater där tillgången redan är relativt god. Den skillnaderna mellan att medlemsstaterna kan komma att öka och att detta bör beaktas när man planerar strukturfonderna, särskilt vad gäller de mindre utvecklade länderna. varnar för Kommissionen uppmärksammar att den ökade tillgången till fortbildning allmänt sker genom att man breddar och utnyttjar olika möjligheter och metoder snarare än genom att man prioriterar ett enda tillvägagångssätt. Kommissionen anser att denna dominerande trend gör det svårare att åskådliggöra och mäta de 36 framsteg som gjorts. Kommissionen delar därför inte EFS:s åsikt att det inte har gjorts några framsteg i fråga om tillgång till fortbildning; inte heller instämmer den med UNICE som säger att utvecklingen har varit mycket god. Den anser att faktiska framsteg har gjorts när det gäller tillgång men att de är svårmätbära med tanke på olikheterna i tillvägagångssätt. • Kommissionen anser att denna tendens mot en Ökad intressant möjlighet att öka variation är en tillgången för alla arbetstagare men att detta förutsätter att betydande ansträngningar görs beträffande till arbetstagarna så att dessa på bästa sätt kan utnyttja de olika utbildningsmöjligheterna. Ur den synvinkeln ser kommissionen mycket positivt på de olika initiativ som tagits för att arbetstagare skall kunna utvärdera sina kunskaper. information • Kommissionen anser att alla berörda aktörer, särskilt arbetsmarknadens parter, har en ny roll att spela när det gäller att reglera och organisera dessa arrangemang och på så sätt, genom olika samarbetsprojekt, se till att verklig jämlikhet råder beträffande tillgång till livslångt lärande och till ny kompetens. 3. 3 Riktlinjer för fortsatt arbete För att hålla debatten med berörda gemenskaps instanser vid liv fastställer kommissionen nedan ett - begränsat - antal riktlinjer som den anser tillämpliga för att säkerställa utövandet och utvecklandet av gemenskapsåtgärder på fortbildningsområdet och som är en nödvändig följd av den analys som genomförts och de fakta som redovisats. i ämnet kommer Med beaktande av debatterna kommissionen under lämpliga förhållanden och i vederbörlig ordning att lägga fram sina förslag om tillämpningen av dessa riktlinjer och upprättandet av nödvändiga rättsregler och arbetsformer. För detta ändamål kommer kommissionen att ta i beaktande sådana förslag som kommer fram under uppföljningen lära ut: på väg mot av vitboken "Lära och av under och kunskapssamhället" åtgärdsprogram, särskilt Leonardo da Vinci. Kommissionen kommer också att beakta resultaten från den genomgång och utvärdering av möjligheterna i det lärande till socioekonomiska (TSER), vilket genomfördes inom det fjärde ramprogrammet för forskning och utveckling. forskningsprogrammet kontrollen livslångt görs som ett Fakta: framsteg De som har gjorts vad beträffar fortbildning är inte tillräckliga med tanke på den tekniska, miljömässiga socioekonomiska utvecklingen. Dessutom medför de påtagliga ojämlikheter, som verkar öka, mellan de olika kategorierna på nationalitet och företagstyp. arbetstagare, beroende och av Gemenskapens mål: Att eftersträva en ökad tillgång till fortbildning och att minska ojämlikheterna beträffande tillgång för arbetstagarna för att arbeta för en för hela unionen gemensam strategi för tillgång till kunskaper. Åtgärdsförslag: främja tillgången, även Att på gemenskapsnivå fastställa gemensamma inom villkor för att sektorerna. Dessa villkor kommer att fastställas i samband med ett samråd med arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå, där man även kommer att avgöra vilken typ av rättsakt som är nödvändig för att fastställa villkoren. Detta samråd syftar först och främst till att utöka gemenskapens mål så att de även omfattar tillgången till kompetens, så som den framställdes i förtroendepakten om sysselsättning. Riktlinje nr 2: Fakta: som presenterats Trots de framsteg som gjorts och de lovande på innovationer fortbildningsområdet har de olika aktörerna - företag, statsmakterna, arbetsmarknadens parter - svårt att formulera och genomföra en riktig strategi på området, vilket är nödvändigt med tanke på utvecklingen, i synnerhet den demografiska. Gemenskapens mål: Att ständigt förse de olika aktörerna, statsmakterna och arbetsmarknadens parter med upplysningar och siffror om situationen och de framsteg som gjorts i fråga om tillgång till fortbildning så att de lättare skall kunna bedöma sin situation och slå fast sina mål. 37 Åtgärdsförslag: Att bibehålla och utveckla bruket att skriva rapporter om tillgång till fortbildning så att de nationella från arbetsmarknadens parter är uppställda efter samma kriterier och följer samma regler. rapporterna och rapporterna gemenskapsundersökningar Att prioritera en bättre rapportering genom regelbundna undersökningar om fortbildningen om (CVTS), kvalitetsaspekter och behov inom nya sektorer, samt genom att ta fram jämförbar statistik för en aktiv sysselsättningspolitik som omfattar bland annat utbildning av arbetslösa. Dublinfondens industriella övervakning förbindelser kan med fördel komplettera redan i tillgänglig medlemsstaterna. kollektivavtal information om av 1993 Periodicitet: Att döma av den undersökning som genomfördes på grundval av rekommendationen låta det från medlemsstaterna upprätta en rapport vart tredje år och att publicera en europeisk sammanfattande rapport ett år efteråt. lämpligt verkar att tillgång deltagarfrekvens, som gjorts beträffande Denna planering skulle göra det möjligt att utföra "benchmarking" (jämförande utvärdering) på de framsteg till fortbildning grundade på en rad gemensamma indikatorer: företagspolicy, innovationer, behov inom nya sektorer mm. På så sätt kan aktörerna använda medlemsstaternas och gemenskapens resultat som diskussionsunderlag för att fastställa nya sätt att främja tillgången till utbildning, samt för att lättare kunna jämföra sig med andra gemenskapsaktörer genom till exempel prestationsskalan (benchmarking), exempel på god nationell praxis och initiativ från arbetsmarknadens parter. Denna "benchmarking" bör göras i synergi med liknande åtgärder som kommissionen och medlemsstaterna vidtar för konkurrenskraften och sysselsättningen. Riktlinje nr 3: Fakta: Området fortbildning kännetecknas av en mängd innovationer som kan innebära att tillgången till fortbildning ökar betydligt. Utvecklingen av nya för utbildningsinstrument instrument och kompetensutvärdering på informationstekniker förstärker denna trend. bygger som nya tillgång • Förändrad arbetsorganisation och olika sätt att organisera arbetstiden kommer dessutom att innebära nya viktiga möjligheter att utveckla nya former av I detta till sammanhang håller kommissionen på att slutföra en som också grönbok om "arbetsorganisation" behandlar grönboken utbildningsfrågor. När ligga till grund för antagits kommer den att diskussioner och initiativ som kommer att ge många tillfällen att ta upp utbildningsfrågorna. fortbildning. • Innovationsspridningen emellertid varken snabb nog eller omfattande. inom gemenskapen är tillräckligt Gemenskapens mål: • Att gynna framväxten europeisk multimediaindustri för fortbildningsändamål och för individuell kompetensutvärdering. en av • Att främja utvecklingen av innovationer och använda dessa för att skapa nya former för tillgång till förändrade arbetsmarknadsrelationer. i samband med fortbildning Åtgärdsförslag: • Att presentera under 1997 en åtgärdsplan för information the in yrkesutbildning "Learning society". • Att utvidga pilotprojekten för dokumentation och erkännande av kompetens så att de omfattar yrkesområden som kännetecknas av både teknisk och allmän kompetens. • Att gynna gränsöverskridande pilotprojekt kring nya faktorer för tillgång, särskilt arbetstidsreglering och de nya formerna av arbetsorganisation. Att utbyta erfarenheter om olika metoder och över statsgränserna pröva nya metoder vad gäller de faktorer som kan ha avgörande betydelse för en ökad tillgång: 1. Projekt som binder samman tillgångsutvecklingen arbetstiden, med företrädesvis i samarbete med olika industrigrenar. reglering/minskning en av 2. Projekt som binder samman nya former av tillgångsutvecklingen, individuella utbildnings- och arbetsorganisation med särskilt genom 38 arbetskontrakt, företrädesvis i samarbete med innovativa företag. Enligt Kommissionens uppfattning understryker detta system av analyser och riktlinjer för åtgärder, vilka har utvecklats i denna rapport, vikten Kommissionen har givit främjandet av yrkesutbildning och tillgång till kompetens. Dessa är avgörande framsteg, som måste göras i synnerhet i förhållande till konkurrenskraft, arbete och socialt sammanhang. Dessa framsteg måste göras för att säkerställa uppbyggandet av ett lärande samhälle och kommer att medge framåtskridande i målsättningen -en kunskapsbaserad union. 39 23. 7. 93 Official Journal of the European Communities No L181/37 II (Acts whose publication is not obligatory) COUNCIL COUNCIL RECOMMENDATION of 30 June 1993 on access to continuing vocational training (93/404/EEC) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, competent institutions of the Community to apply such general principles within the framework of the Treaty; Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Article 128 thereof, Having regard to the proposal from the Commission ('), Having Parliament (2), regard to the opinion of the European Having regard to the opinion of the Economic and S<xinl Committee (3), the first principle established by Council Whereas Decision 63/266/EEC of 2 April 1963 laying down general principles for implementing a common vocational training policy (*) states that every person should receive adequate training, with particular reference to the need to promote basic and advanced vocational training and, where appropriate, retraining suitable for the various stages of working life, and the need to offer to every person, by means of permanent facilities for vocational advancement, the opportunity to gain promotion or to receive level of activity; for a new and higher instruction Whereas the development of human resources by means of vocational training is one of the essential elements in increasing the competitiveness of the European economy; whereas, as affirmed by the European Council meeting in Hanover on 27 and 28 June 1988, the achievement of the Single Market must be accompanied by increased access to continuing training; Whereas impact on technological developments, their employees' skills and the growth of unemployment make it necessary to develop access to continuing vocational training; Whereas point 15 of the Community Charter of the fundamental social rights of workers, adopted by the Heads of State and Government of 11 Member States ar in Strasbourg on the European Council meeting 9 December 1989, states in particular that: 'Ever)- worker of the European Community must be able to have access to vocational training and to benefit therefrom throughout his working life. In the conditions governing access to such training there may be no discrimination on grounds of nationality. Whereas, under the terms of Decision 63/266/EEC, it is the the the Member States and responsibility of (') OJ No C 23, 27. 1. 1993, p. 8. (2) OJ No C 150, 31. 5. 1993. (J) OJ No C 129, 10. 5. 1993, p. 57. C) OJ No 63, 20. 4. 1963, p. 133S/63. uo The competent public authorities, undertakings or the two sides of industry, each within their own sphere of competence, should set up continuing and permanent training systems enabling every person to undergo retraining, more especially through leave for training purposes, to improve his skills or to acquire new skills, technical developments. 1; particularly light the of in No L 181/38 Official Journal of the European Communities 23. 7. 93 Whereas vocational training remains of constant concern to both employers and workers in the context of the dialogue between the rwo sides of industry ('); market, which, together with changes in the working environment, must lead to an updating and greater adaptation of skills among the working population; Whereas the Economic and Social Committee adopted a report on 22 October 1992 on vocational training as a means of promoting vocational qualifications and a strategic social development of the European Community; the economic and instrument for Whereas on 21 April 1993 the European Parliament adopted an own-initiative report on vocational training policy in the European Community for the 1990s, in which the subject of access to continuing training is considered; Whereas transnational cooperation measures have been undertaken at Community level (2); Whereas demographic trends will significantly reduce the number of young people entering the Community labour (') Sec following texts: — joint opinion of 6 March 1987 on motivation, information and consultation, training and — joint opinion of 13 February 1990 on the creation of a European occupational and geographical mobility area and improving the operation of the labour market in Europe, — joint opinion of 19 June 1990 on basic education and initial, vocational and adult training, — joint opinion of 21 September 1991 on ways of to the broadest possible effective access facilitating training opportunities, — agreement of 31 October 1991 between the two sides of industry ar European level, — European I-ramcwork Agreement of 6 September 1990 between the European Trade Union Confederation (ETUC) and the European Centre of Public Enterprises (CEEP) on training in public enterprises. (:) Sec following texts: in the training vocational — Council Dcc. sion 90/267/EEC of 29 May 1990 establishing an action programme for the development of continuing European Community (Force) (OJ No L 156, 21. 6. 1990, p. 1), — Council Decision 89/657/EEC of 18 December 1989 establishing an action programme to promote innovation in from the technological the European Community (Eurotccnet) (OJ No L 393, 30. 12. 1989, p. 29), both as amended by Decision 92/170/EEC (OJ No L 75, 21. 3. 1992, p. 51), field of vocational resulting training change in the second phase of — Council Decision 89/27/EP. C of 16 December 1988 adopting the programme on cooperation between universities and industry regarding training in the field of technology (Comett II) (OJ No L 13, 17. 1. 1989, p. 28), — Giuncil Decision 91/387/EEC of 22 July 1991 amending Decision S7/569/EEC concerning an action programme for the vocational training of young people and their preparation for adult and working life (Petra) (OJ No L 214, 2. S. 1991, p. 69), — Council Regulation (EEC) No 4255/88 of 19 December 19SS implementing Régulation (EEC) No 2052/H8 as regards the European S. VK. I 1,:MJ (OJ No I. 374, 31. 12. 1988, p. 21). provisions laving down for 141 Whereas it has been noted throughout the Community that the problems faced by women in gaining access to employment arc largely attributable to their limited access to vocational training; whereas particular attention must be devoted to ensuring that women have effective access to continuing vocational training; whereas the increase in the number of working women should also be taken inro account (3); Whereas cooperation in the field of continuing vocational training should also be based on existing provisions in force in the Member States, while respecting the diversity of national legal systems and practices, the powers under national law of the parties concerned and contractual autonomy; whereas the initiatives taken at national level by the Member States and the two sides of industry are many and varied; whereas ir appears, as regards the Community Charter of the fundamental social rights of workers, and international dimension of the action, that they should be supported at to Community encourage promote partnerships between the public and private sectors; level; whereas, finally, a is essential and it resources into account synergy of taking the importance of Whereas the Advisory Committee on Vocational Training has been consulted; whereas the the question of continuing strategic vocational the Member States and for the Community, and the necessity for the Community to be seen to play an active role in this area. in undertakings, for recognized training it has I. RECOMMENDS taking that Member States, into account the resources available and the respective responsibilities of the competent public authorities, undertakings and the two sides of industry, while legal systems respecting the diversity of national training and/or practices, gear the policies to ensuring, to Community must be able continuing vocational training without any form ol discrimination and to benefit therefrom throughout his or her working life; that every worker of to have access their vocational II. RECOMMENDS that, in order to provide easy access for as many employees as possible, Member States: 1. raise awareness among undertakings about the the links between workers' competitiveness of undertakings to encourage them to give priority to improving the quality and skills of their employees and to establish skills and (') Commission of the European Communities: Employait Europr (1992). 23. 7. 93 Officiai Journal of the European Communities No L 181/39 training plans and programmes appropriate to their size and business objectives, making their managers aware of requirements in this respect and informing them accordingly. 7. support initiatives which enable workers who so their continuing vocational to assess desire training needs. and plans programmes may These be established by taking into account available human and financial resources, the organization of work, future skill requirements, the need to anticipate industrial and technological change and the transnational dimension of continuing vocational training; 2. make provision for specific support measures technical medium-sized undertakings. incentives and small and for This assessment should be carried out within or outside the undertaking and/or in partnership with specialized institutions. The use of the results must be confidential; encourage the information and consultation of employees' representatives or, in the absence of such representatives, the employees themselves on the development and implementation of the training the undertaking concerned; programmes plans and of These could include, for example, assistance with regard to advice on training and assistance with regard to analysis of training needs; encourage undertakings to give impetus to the for training necessary continuing vocational the their development, taking account of particular situation of the employees of the undertakings, particularly in order to promote, where appropriate, the measures described below: 4. make provision for specific support measures which adequate incentives and are technical appropriate, for undertakings facing industrial change, in order to encourage vocational training and retraining for their employees; necessary and develop continuing vocational training in order to make it an important feature of regional and local development, the taking specific needs of employees and undertakings; into account the establishment of partnerships, support particularly at regional or local level, to analyse the requirements of undertakings and employees and information on training opportunities in order to match supply and demand as closely as possible; to provide up-to-date the their impress on employers that they should inform their employees as soon as possible and, if recruitment, time of necessary, at about the undertaking's policy and activities in the field of continuing vocational training and staff development and about the terms of access to continuing vocational training, including the possibility of being assigned non-active status for the purpose of continuing vocational training; the 9. make employees and undertakings more aware of importance of continuing vocational training leading to qualifications relevant to the employment market. towards To this end, it should be ensured that training is not directed specifically the post in question alone but that it provides the means of in anticipating and mastering developments production systems and the organization of work in order to strengthen the competitiveness of undertakings and improve employees' job prospects; 10. encourage the development of the most suitable. teaching and learning methods in continuing vocational training which will facilitate access to continuing vocational training for employees, e. g. methods of self-training on the job, distance learning, media-assisted learning, etc; 11. help their less-qualified employees, whatever status, to benefit from continuing vocational training measures enabling them to achieve a basic level of qualification and giving them the basis for mastery of new technologies. Particular attention should be paid to providing access to continuing training for employees or groups of employees who have not benefited from training for a certain length of time or who have limited opportunities for employment and job prospects; 12. encourage access for, and effective participation by, women in continuing vocational training. This may in particular help to open up new- professional fields to women and encourage the resumption of a professional activity after a break in such activity; l>fL No L181/40 Official Journal of the European Communities 23. 7. 93 13. promote to access continuing vocational training for young people with a vocational qualification or work experience, whatever their level of skills, and encourage their participation therein, in order to enable them to realise their full potential and acquire skills for the present and the future; 14. encourage access to, and participation training by vocational in, the continuing unemployed. Particular attention should be paid the long-term unemployed with inadequate and/or unsuitable qualifications, in order to improve their occupational integration or reintegration. to the The continuing vocational by unemployed which undertakings is particularly suited to promoting reintegration into the labour market; training of action involves 15. encourage, in policies on access to continuing vocational training, a transnational dimension, in particular to assist the free movement of workers; III. 1. INVITES to the Commission reinforce cooperation with Member States and the two sides of the Advisory Committee on Vocational Training, in of the order point II; in particular within implementation industry, support to in( the field of 2. INVITES the Commission to this end, in concert with the Member States and by utilizing the existing Community action programmes and initiatives including, where appropriate, the European Social Fund, and specialized bodies within the Community such the Development of Vocational Training (Ccdcfop), to:. European Centre training the for as (c) support transfers of know-how between for Member States, which are important implementing point II, by means of transnational partnerships^ and networks, especially for the benefit of regions, sectors, types of undertaking and groups of employees for whom access to continuing training is least developed; Also INVITES the Commission to support moves by both sides of industry at Community level, within the dialogue between them, to discuss access to continuing training in greater depth; such dialogue could, if the two sides consider a desirable, lead to relations based on agreement; IV. 1. INVITES Member States provide the to Commission, the date of three years after adoption of this recommendation, with a report setting out the measures taken under the terms of points I and II; 2. INVITES the Commission: (a) on the the reports from resulrs of the the basis of Member States and the dialogue between the two sides of industry, report on to draw' up an assessment progress made on the recommendation in points I and II in the sphere of access to continuing vocational training in the Community; the basis of (b) to submit this assessment report, not later than one year after the date referred to in point IV. 1, to the Advisory Committee on Vocational Training; 3. INVITES the Commission to submit this report to the European Parliament, the Council and to the Economic and Social Committee and at industry the send Community level. two sides of to it (a) disseminate and add to information on systems, and methods and training provisions comparative vocational existing integrating young long-term unemployed market; job-seekers into the body of continuing including for the labour the Done at Luxembourg, 30 June 1993. (b) facilitate suitable exchanges of experience in and methods for significant innovations in continuing training; lor the Council The President S. BERGSTEIN U3 ISSN 1024-4506 KOM(97) 180 slutlig DOKUMENT SV 16 15 04 Katalognummer : CB-CO-97-191-SV-C ISBN 92-78-19460-3 Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer L-2985 Luxemburg «4 "|