title: Levélváltás az Európai Közösség és az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada, valamint az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti, az intelligens gyártási rendszerek területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés elveiben való közös megegyezés rögzítéséről – Amerikai Egyesült Államok

text: 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 63 21997A0618(01) L 161/2 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1997. 6. 18. LEVÉLVÁLTÁS az Európai Közösség és az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada, valamint az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti, az intelligens gyártási rendszerek területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés elveiben való közös megegyezés rögzítéséről – Amerikai Egyesült Államok A. A Közösség levele Brüsszel, 1997. március 19. Uram! Hivatkozom az intelligens gyártási rendszerek (IMS) területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködési tevékenységekkel kapcsolatos, a Felek, azaz az Európai Közösség, valamint az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada és az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti megbeszélésekre. A levél célja annak a közös megegyezésnek a rögzítése, amely az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illetően megszületett. A levél kiegészíti a program azon szabályait, amelyet 1994-ben a megvalósíthatósági tanulmány befejezésekor a nemzetközi irányító bizottság határozott meg, valamint módosítja a szabályok VIII. cikkét, illetve a 2. melléklet 1. 13. cikkét, az alábbiakban jelzett módon. A szabályok és annak mellékletei a levél mellékletében megtalálhatóak. 1. Cél A résztvevők ösztönzik és támogatják azon intelligens gyártási rendszerekkel foglalkozó szervezetek együttműködését, amelyek székhelye a területükön található (az Európai Közösség esetében tagállamainak területén). Az ilyen együttműködésnek biztosítania kell a haszon és a hozzájárulás mértékének egyensúlyát, ipari jelentőségűnek kell lennie, és a közös érdek és megegyezés elvén kell alapulnia. 2. Az IMS-együttműködés műszaki témakörei Az együttműködés kezdetben az alábbi öt műszaki témakört öleli fel: a) a termék teljes életciklusával kapcsolatos kérdések; b) a gyártási folyamatokkal kapcsolatos kérdések; c) stratégiai/tervezési/kialakítási eszközök; d) humán/szervezési/szociális kérdések, és e) virtuális/kiterjesztett vállalkozási kérdések. Az IMS hatókörében egyéb témakörök is elképzelhetőek, biztosítani kell azonban azt, hogy az új műszaki témakörök megfeleljenek a kormányzati politikának és az együttműködésben részt vevő régiók ipari prioritásainak. 3. Az együttműködés formái és eszközei A nemzetközi konzorciumok létrehozásával és működtetésével kapcsolatban közösen elfogadott eljárásokkal összhangban az együttműködéshez hozzátartozik, hogy a szervezetek projektekben vesznek részt, amibe beletartozhat a tudósoknak, mérnököknek és egyéb megfelelő személyzetnek a projektek sikeres végrehajtása és befejezése szempontjából szükséges látogatása, képzése és cseréje. 4. Az információ terjesztése és felhasználása Az IMS keretében kivitelezett projektekből származó szellemi tulajdonjogokra (SZTJ) a szabályok 2. mellékletében meghatározott IMS/SZTJ rendelkezések vonatkoznak. Ezt a mellékletet az 1. 13. cikk módosítani fogja, hogy tükrözze a tényt, hogy Ausztria, Finnország és Svédország az Európai Unió tagjai. 64 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 5. Finanszírozás Az együttműködési tevékenységek finanszírozása az alapok rendelkezésre állásának, illetve a részt vevő régiók alkalmazandó törvényeinek és rendeleteinek, politikáinak és programjainak a függvénye. A résztvevők maguk fedezik a saját részvételük költségeit. Minden résztvevő pénzben vagy természetben arányosan járul hozzá a régióközi titkárság feladatainak végrehajtásához és költségeihez. 6. Az IMS végrehajtása A résztvevők által a nemzetközi irányítóbizottságba (NIB) kijelölt képviselők közvetítőként lépnek fel a NIB és a megfelelő közigazgatás/kormány között. A résztvevők képviselői figyelemmel kísérik a végrehajtást az IMS célja, elvei és programszerkezete szempontjából, és elősegítik a végrehajtást. Ezen felül az alábbi feladatokat látják majd el: – – – elősegítik a regionális titkárságok megfelelő együttműködését, információt cserélnek az együttműködéssel kapcsolatos helyi gyakorlatról, törvényekről, rendeletekről és programokról, elősegítik a kis- és középvállalkozások (KKV-k) közvetlen és közvetett részvételét az IMS-programban. Ez különösen elektronikus partnerkereső létesítményhez és az érdeklődés kinyilvánítására szolgáló elektronikus nyilvántartáshoz való hozzáférést foglalja magában, valamint – a NIB új résztvevők felvételéről szóló javaslatainak bemutatása a kormányzatnak/közigazgatásnak. A résztvevők megszervezik, titkárságok felelőssége különösen az alábbiakra terjed ki: irányítják vagy kijelölik a megfelelő regionális titkárságokat. A regionális – a projektek megfelelő időben történő kiválasztásának regionális szintű elősegítése, a részt vevő régióban hatályos szabályokkal és eljárásokkal összhangban, – a konzorciumalakítás támogatása a megfelelő régiókon belül és azok között, és – a regionális infrastrukturális csoportokkal folytatott együttműködés az IMS elősegítése érdekében. 7. Időtartam Az IMS-program időtartama 10 év; minden résztvevő 12 hónapos felmondási idővel bármikor felmondhatja. A résztvevők 5 évvel a kezdés után felülvizsgálják együttműködésük elveit, hogy eldönthessék, az folytatódjon, módosuljon vagy megszűnjön-e. Ez a szabályok VIII. cikke helyébe lép. 8. Az IMS végrehajtása Európában Az Európai Közösség, Svájc és Norvégia fenntartja a jogot arra, hogy közösen lépjen fel, egyetlen európai régióként, amelyet a nemzetközi irányítóbizottságban közös küldöttség képvisel, és egyetlen, európai IMS-titkárság támogat. Az Európai Közösség Bizottsága biztosítja regionális titkárságának a szükséges támogatást. Ez a levél a résztvevők általi elfogadásával együtt kiegészíti és módosítja a szabályokat, és az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illető közös megegyezést rögzíti. Várom mielőbbi szíves megerősítését ezzel a megegyezéssel kapcsolatosan. az Európai Közösség részéről 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 65 B. Az Amerikai Egyesült Államok levele Washington DC, 1997. április 3. Uram! Igazolom az 1997. március 19-i levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól: „Hivatkozom az intelligens gyártási rendszerek (IMS) területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködési tevékenységekkel kapcsolatos, a Felek, azaz az Európai Közösség, valamint az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada és az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti megbeszélésekre. A levél célja annak a közös megegyezésnek a rögzítése, amely az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illetően megszületett. A levél kiegészíti a program azon szabályait, amelyet 1994-ben a megvalósíthatósági tanulmány befejezésekor a nemzetközi irányító bizottság határozott meg, valamint módosítja a szabályok VIII. cikkét, illetve a 2. melléklet 1. 13. cikkét, az alábbiakban jelzett módon. A szabályok és annak mellékletei a levél mellékletében megtalálhatóak. 1. Cél A résztvevők ösztönzik és támogatják azon intelligens gyártási rendszerekkel foglalkozó szervezetek együttműködését, amelyek székhelye a területükön található (az Európai Közösség esetében tagállamainak területén). Az ilyen együttműködésnek biztosítania kell a haszon és a hozzájárulás mértékének egyensúlyát, ipari jelentőségűnek kell lennie, és a közös érdek és megegyezés elvén kell alapulnia. 2. Az IMS-együttműködés műszaki témakörei Az együttműködés kezdetben az alábbi öt műszaki témakört öleli fel: a) a termék teljes életciklusával kapcsolatos kérdések; b) a gyártási folyamatokkal kapcsolatos kérdések; c) stratégiai/tervezési/kialakítási eszközök; d) humán/szervezési/szociális kérdések, és e) virtuális/kiterjesztett vállalkozási kérdések. Az IMS hatókörében egyéb témakörök is elképzelhetőek, biztosítani kell azonban azt, hogy az új műszaki témakörök megfeleljenek a kormányzati politikának és az együttműködésben részt vevő régiók ipari prioritásainak. 3. Az együttműködés formái és eszközei A nemzetközi konzorciumok létrehozásával és működtetésével kapcsolatban közösen elfogadott eljárásokkal összhangban az együttműködéshez hozzátartozik, hogy a szervezetek projektekben vesznek részt, amibe beletartozhat a tudósoknak, mérnököknek és egyéb megfelelő személyzetnek a projektek sikeres végrehajtása és befejezése szempontjából szükséges látogatása, képzése és cseréje. 4. Az információ terjesztése és felhasználása Az IMS keretében kivitelezett projektekből származó szellemi tulajdonjogokra (SZTJ) a szabályok 2. mellékletében meghatározott IMS/SZTJ rendelkezések vonatkoznak. Ezt a mellékletet az 1. 13. cikk módosítani fogja, hogy tükrözze a tényt, hogy Ausztria, Finnország és Svédország az Európai Unió tagjai. 5. Finanszírozás Az együttműködési tevékenységek finanszírozása az alapok rendelkezésre állásának, illetve a részt vevő régiók alkalmazandó törvényeinek és rendeleteinek, politikáinak és programjainak a függvénye. A résztvevők maguk fedezi a saját részvételük költségeit. 66 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet Minden résztvevő pénzben vagy természetben arányosan járul hozzá a régióközi titkárság feladatainak végrehajtásához és költségeihez. 6. Az IMS végrehajtása A résztvevők által a nemzetközi irányítóbizottságba (NIB) kijelölt képviselők közvetítőként lépnek fel a NIB és a megfelelő közigazgatás/kormány között. A résztvevők képviselői figyelemmel kísérik a végrehajtást az IMS célja, elvei és programszerkezete szempontjából, és elősegítik a végrehajtást. Ezen felül az alábbi feladatokat látják majd el: – – – elősegítik a regionális titkárságok megfelelő együttműködését, információt cserélnek az együttműködéssel kapcsolatos helyi gyakorlatról, törvényekről, rendeletekről és programokról, elősegítik a kis- és középvállalkozások (KKV-k) közvetlen és közvetett részvételét az IMS-programban. Ez különösen elektronikus partnerkereső létesítményhez és az érdeklődés kinyilvánítására szolgáló elektronikus nyilvántartáshoz való hozzáférést foglalja magában, valamint – a NIB új résztvevők felvételéről szóló javaslatainak bemutatása a kormányzatnak/közigazgatásnak. A résztvevők megszervezik, irányítják vagy kijelölik a megfelelő regionális titkárságokat. A regionális titkárságok felelőssége különösen az alábbiakra terjed ki: – a projektek megfelelő időben történő kiválasztásának regionális szintű elősegítése, a részt vevő régióban hatályos szabályokkal és eljárásokkal összhangban, – a konzorciumalakítás támogatása a megfelelő régiókon belül és azok között, és – a regionális infrastrukturális csoportokkal folytatott együttműködés az IMS elősegítése érdekében. 7. Időtartam Az IMS-program időtartama 10 év; minden résztvevő 12 hónapos felmondási idővel bármikor felmondhatja. A résztvevők 5 évvel a kezdés után felülvizsgálják együttműködésük elveit, hogy eldönthessék, az folytatódjon, módosuljon vagy megszűnjön-e. Ez a szabályok VIII. cikke helyébe lép. 8. Az IMS végrehajtása Európában Az Európai Közösség, Svájc és Norvégia fenntartja a jogot arra, hogy közösen lépjen fel, egyetlen európai régióként, amelyet a nemzetközi irányítóbizottságban közös küldöttség képvisel, és egyetlen, európai IMS-titkárság támogat. Az Európai Közösség Bizottsága biztosítja regionális titkárságának a szükséges támogatást. Ez a levél a résztvevők általi elfogadásával együtt kiegészíti és módosítja a szabályokat, és az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illető közös megegyezést rögzíti. Várom mielőbbi szíves megerősítését ezzel a megegyezéssel kapcsolatosan. ” Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem: Kormányom egyetért az Ön levelében foglaltakkal. az Amerikai Egyesült Államok Kormánya részéről 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 67 MELLÉKLET A FEJLETT GYÁRTÁS NEMZETKÖZI EGYÜTTMŰKÖDÉSI PROGRAM SZABÁLYAI I. CÉL Ez a dokumentum az intelligens gyártási rendszerekkel (Intelligent Manufacturing System – IMS) foglalkozó program résztvevőire vonatkozó szabályokat tartalmazza, amelynek célja az intelligens gyártási rendszerek területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés. E szabályoknak nem célja, hogy nemzetközi vagy nemzeti jog szerinti kötelezettségeket teremtsen. II. CÉLKITŰZÉSEK Az IMS-program célkitűzései a következők: A. nagyobb kifinomultság lehetővé tétele a gyártási műveletekben; B. a globális környezet javítása; C. a megújuló és nem megújuló erőforrások használatának hatékonyabbá tétele; D. olyan új termékek és feltételek létrehozása, amelyek a felhasználók életminőségét jelentősen javítják; E. a gyártási környezet minőségének javítása; F. olyan elfogadott és tiszteletben tartott gyártással foglalkozó tudományág felállítása, amely elősegíti a tudás átadását a következő generációknak; G. hatékony válaszadás a gyártás globalizációjára; H. piacok kibővítése és megnyitása világszerte; és I. a gyártási szaktudás fejlesztése világszerte, a globális elismertség biztosítása és a gyártás mint oktatandó tudományág felállítása által. A célkitűzések megvalósítása során az IMS-program elősegíti a következőket: A. globális gyártási együttműködés, amely nagy- és kisvállalatokra, felhasználókra és szállítókra, egyetemekre és kormányokra egyaránt kiterjed; B. a jelentős gyártási fejlesztések eredményeinek terjesztése világszerte; C. a szabványokra irányuló globális gyártási javaslatok kidolgozása, a szabványosítást megelőző témákkal kapcsolatos együttműködés által; D. a gyártási folyamatfejlesztéssel kapcsolatos globális együttműködés prioritásainak értékelése és kiválasztása; E. következetes iránymutatások, rendelkezések és megállapodásmodellek terjesztése, értelmezése és alkalmazása, melyek tiszteletben tartják a résztvevőknek és a projekt konzorciumi partnereinek a szellemi tulajdonjogait (SZTJ). III. HÁTTÉR Az IMS-program meghatározására irányuló megvalósíthatósági tanulmány elkészítésében hatan vettek részt. Ezek a résztvevők: – Ausztrália, – Kanada, – – – – az Európai Közösség (EK), a részt vevő Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) országai: Ausztria, Finnország, Svédország, Norvégia és Svájc, Japán, és az Egyesült Államok. 68 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet Az EK és az EFTA-tagországok együtt léptek fel, egyetlen európai régióként. A résztvevők elkészítették a megvalósíthatósági tanulmányt, ahogy azt a szabályok a fejlett gyártás területén létrejövő nemzetközi együttműködéssel kapcsolatos megvalósíthatósági tanulmányokra vonatkozóan előírják. irányítóbizottsága végső jelentésében kijelentette, hogy a A megvalósíthatósági tanulmány nemzetközi megvalósíthatósági tanulmány bebizonyította, létre lehet hozni olyan, a fejlett gyártással kapcsolatos kutatásra és fejlesztésre vonatkozó nemzetközi együttműködési programot, amely méltányos, előnyösen felépített, továbbá méltányos és előnyös eredményekkel jár. A megvalósíthatósági tanulmány nemzetközi irányítóbizottsága végső jelentésében javasolta az IMS-program megkezdését, illetve igazgatási rendszert, műszaki témákat és szellemi tulajdonjogi rendelkezéseket javasolt. IV. ALAPELVEK A gyártás a jólét megteremtésének egyik elsődleges módja, továbbá meghatározó a gazdasági növekedés megfelelő gazdasági alapjának megteremtése szempontjából is. A globális piacok kialakulása alapvetően szükségessé tette a gyártási műveletek tökéletességét. A fejlett gyártás területén a kutatás és fejlesztés szerepe egyre sarkalatosabb a gyártási műveletek szempontjából. Világszerte jelentős nagyságrendű kutatás folyik a fejlett gyártással kapcsolatosan. A fejlett gyártás területén a megfelelően irányított nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés elősegítheti a gyártási műveletek fejlődését. A fejlett gyártás területén létrejövő nemzetközi együttműködésnek a következő alapelvek szerint kell folynia: A. az ilyen együttműködésekhez való hozzájárulás, és az ebből származó haszon méltányos és az egyenlőség elve szerinti elosztása; B. az együttműködési projekteknek ipari jelentőséggel kell bírniuk; C. az együttműködési projekteket régióközi, földrajzilag elosztott konzorciumok hajtják végre; D. együttműködési projektek a teljes innovációs ciklusban megjelenhetnek; E. az együttműködési projektek eredményeit olyan ellenőrzött információelosztási folyamat által kell megosztani, amely védi, és méltányos alapon elosztja az együttműködés folytán létrejött vagy felhasznált szellemi tulajdonjogokat; és F. az IMS-projekt a kormányzatok támogatásával vagy kormányzati források felhasználásával kivitelezett tevékenységei versenyszerű kutatást és fejlesztést nem alkalmazhatnak. V. A PROGRAM SZERKEZETE ÉS FINANSZÍROZÁSA Az IMS-program olyan nemzetközi együttműködés, amelyben a résztvevők az ipari versenyképesség ösztönzése, a gyártást világszerte érintő problémák megoldása és az emberiség hasznát szolgáló, fejlett gyártási technológiák és rendszerek kifejlesztése érdekében működnek együtt. Az IMS-program hatóköre a gyakorlati szempontok keretein belül a lehető legszélesebb. A. Az IMS-programot irányító igazgatási rendszer a következőkből áll: 1. nemzetközi IMS-irányítóbizottság; 2. régióközi titkárság; és 3. regionális titkárságok. Az IMS-program olyan projekteket foglal majd magában, amelyek megfelelnek az 1. függelékben ismertetett műszaki témaköröknek. A projekt partnereinek meg kell függelékben ismertetett SZTJ-előírásoknak. Az SZTJ-előírások tartalmazzák a kötelező minimális követelményeket, a figyelembe veendő, nem kötelező előírásokat, illetve a választható előírásokat. felelniük a 2. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 69 B. Az igazgatási rendszer finanszírozása 1. Minden résztvevő maga finanszírozza saját részvételét. 2. Minden résztvevő maga határozza meg saját részvétele finanszírozásának módját. 3. Minden résztvevő egyenlő arányban járul hozzá a régióközi titkárság működtetési költségeinek fedezéséhez, finanszírozással vagy természetben. 4. Minden résztvevő felelős a saját küldöttsége támogatásáért, illetve bármely szükséges felelősségi fedezet nyújtásáért. C. A projektek finanszírozása 1. Minden résztvevő maga finanszírozza saját részvételét. 2. Minden résztvevő maga határozza meg saját részvétele finanszírozásának módját. VI. IGAZGATÁSI RENDSZER A. Nemzetközi IMS-irányítóbizottság. Az IMS-programot a nemzetközi IMS-irányítóbizottság felügyeli. Tagjai a részt vevő ipari, tudományos vagy kormányzati ágazatának jeles képviselői, akik jártasak a gyártási kérdésekben. A tagoknak hajlandónak és képesnek kell lenniük rászánni a szükséges időt és megtenni a szükséges erőfeszítéseket, ami az IMS-program irányításával jár. 1. Összetétel. Két tag és egy megfigyelő minden résztvevő részéről. A tagok és megfigyelők teljes létszáma a IX. szakaszban vázolt eljárással összhangban befogadott további résztvevőktől függően nőhet. A küldöttségek tagjai a résztvevők ipari, tudományos vagy kormányzati ágazatához tartozhatnak. Támogatni kell az ipar erős képviseletét. A két tag közül legalább egynek az ipari ágazathoz kell tartoznia, továbbá a küldöttség vezetője nem tartozhat a kormányzathoz. A tagokat jelentős időtartamra kell kinevezni. A megfigyelőket azonban szükség szerint le lehet váltani. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság üléseire minden résztvevő küldöttségét elkíséri a számára kijelölt regionális titkárság két képviselője. 2. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság a tagok egyetértésével hoz döntést. 3. Elnökség. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság elnöki tisztjét a hat résztvevő felváltva tölti be. Mindegyik elnökségi szakasz két évig tart. A résztvevők elnökségük idején a régióközi titkárság szervezéséért is felelősek. Az első szakaszban Kanada tölti be az elnökséget. A második szakaszban Ausztrália elnököl, az első szakaszban pedig alelnök lesz, a folytonosság biztosítása érdekében. A harmadik szakaszban az elnöki tisztet az EFTA tölti be. Az ezt követő elnökségek sorrendjét az IMS-program megkezdése utáni harmadik év során határozzák meg. 4. Felelősség. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság az IMS-program által követendő, annak fejlődését szolgáló politikát és stratégiát javasol, beleértve az új résztvevők kérdését is. Feladata továbbá: a) az általános iránymutatás, stratégiai prioritások megállapítása és a program végrehajtásának felügyelete; b) az új IMS-dokumentumok támogatása és elfogadása; c) ideiglenes munkacsoportok vagy bizottságok felállítása, például műszaki vagy jogi kérdések esetében, ha ez a munka elvégzéséhez szükséges; d) a régióközi titkárság felügyelete; e) az IMS, valamint általában a gyártás nemzetközi népszerűsítése; f) projektekhez való hozzájárulás a XI. szakaszban ismertettek szerint; g) annak biztosítása, hogy a program keretében vállalt projektek és munkálatok elvégzésének módja összhangban áll a résztvevők egyetértésével elfogadott célkitűzésekkel, alapelvekkel és programszerkezettel; valamint h) a nemzetközi IMS-irányítóbizottság, a régióközi és regionális titkárságok, illetve a projektkonzorcium tagjai közötti kommunikáció előmozdítása. 70 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet B. Régióközi titkárság. A régióközi titkárság irányításáért az a résztvevő felelős, amely a nemzetközi IMS-irányítóbizottság elnökségét ellátja. A régióközi titkárság az alábbiakért felelős: 1. a régióközi javaslatok logisztikai hátterének biztosítása; 2. az IMS-ülések és egyéb dokumentumok vezetése és terjesztése; 3. a nemzetközi IMS-irányítóbizottság felé irányuló régióközi nyilvánosság logisztikai hátterének biztosítása; 4. az új és jövőbeli résztvevők képzése; 5. a projektek ideje alatt, illetve befejezésekor az információ terjesztése; 6. a nemzetközi konzorciumok alakításának elősegítése; és 7. a tanulmányok és/vagy munkálatok megszervezése a nemzetközi IMS-irányítóbizottság kérésének megfelelően. C. Regionális titkárságok: A kormányzatok és/vagy közigazgatások és a résztvevők állami szervezetei szervezik meg és irányítják a megfelelő regionális titkárságokat, saját belátásuk szerint. Az IMS-program elősegítése érdekében a regionális titkárságok a következőkért felelősek: 1. a régióközi javaslatok regionális logisztikai hátterének biztosítása; 2. az IMS-ülések és egyéb dokumentumok vezetése és terjesztése a saját régiójukon belül; 3. a regionális ülések és promóció logisztikai hátterének biztosítása; 4. a projektek ideje alatt, illetve befejezésekor az információ terjesztése a megfelelő régiókban; 5. az illető régiókon belüli, illetve közötti konzorciumok alakításának elősegítése; 6. a regionális küldöttségek támogatása a nemzetközi IMS-irányítóbizottság ülésein történő részvételben; 7. a regionális kiválasztások és értékelések elősegítése; és 8. együttműködés a regionális infrastruktúra-csoportokkal az IMS-program elősegítése érdekében. VII. AZ IMS-PROGRAM KEZDETE Az IMS-program a következők megtörténtekor kezdődik: 1. az IMS-program szabályainak megerősítése valamennyi résztvevő által; 2. a nemzetközi IMS-irányítóbizottság tagjainak kinevezése; és 3. a regionális titkárságok kijelölése. VIII. AZ IMS-PROGRAM VÉGE Az IMS-program a megállapított kezdési időpontjának 10. évfordulóján fejeződik be, ha a program hetedik évében a kormányzatok és/vagy közigazgatások másképpen nem határoznak. IX. ÚJ RÉSZTVEVŐK FELVÉTELE A. A jelölt régiók kormányzatainak és/vagy közigazgatásainak először meg kell felelniük az IMS-program szabályainak. B. Az IMS-program szabályainak megerősítését követően a jelölt régió projektpartnerei konzorciumokat alakíthatnak a többi partner beleegyezésével. A jelölt régiók partnereinek hozzájárulását gondosan figyelemmel kell kísérni egy időszakon keresztül, a jelölt régió részvételi profiljának kialakítása érdekében. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 71 C. Ennek az időszaknak a leteltével (ez akár több év is lehet) a kormányzatok és/vagy közigazgatások határozatot hoznak a nemzetközi IMS-irányítóbizottság arra vonatkozó javaslatai alapján, hogy a jelölt régió rendelkezzen-e képviselettel a nemzetközi IMS-irányítóbizottságban. X. KONZORCIUMALAKÍTÁS Az IMS-projektek céljából történő konzorciumalakításokhoz a regionális titkárságok és a régióközi titkárság támogatást nyújtanak. A. Konzorciumalapító okirat A régióközi titkárság és a regionális titkárságok olyan alapító okiratot dolgoznak ki közösen, amely az IMS-program szabályain alapul, és a következőket tartalmazza: – – – a program felépítése, a működés struktúrája és céljai, a projekt és a konzorcium kiválasztásának követelményei, – műszaki témakörök, és – az értékelési és kiválasztási folyamat, és az azt támogató kritériumok. B. Nemzetközi koordináló partner Minden konzorciumnak nemzetközi koordináló partnert kell kijelölnie. A kijelölt koordináló partner ipari cég, amely rendelkezik a szükséges forrásokkal, hogy a projektet a befejezéséig végigvigye, és bizonyította az összetett nemzetközi projektek irányítására való képességét. A nemzetközi koordináló partner feladatai közé az alábbiak tartoznak: 1. a konzorciumalakítás koordinálása; 2. a teljes javaslati és együttműködési megállapodások kidolgozásának koordinálása; 3. a konzorcium és a nemzetközi irányítóbizottság, illetve a régióközi titkárság közötti kommunikáció elsődleges kapcsolattartási pontjaként való fellépés; 4. a projekt sikeres végrehajtásának elősegítése; és 5. a projektbeszámoló elkészítésének és az információ terjesztésének koordinálása. C. Az érdekelt szervezetek jegyzéke A régiókon belül a regionális titkárság kiosztja a valószínű projektpartnerként azonosított ipari, tudományos és kormányzati ágazatbeli szervezeteknek az alapító okiratot, a helyi finanszírozási lehetőségeket és az IMS-program helyi ütemtervét. A regionális titkárság összeállítja a szervezetek jegyzékét. A jegyzéknek tartalmaznia kell az érdekeltségi területet és az érdekelt szervezetek mindegyikének képességeit. D. Az érdekelt szervezetek jegyzékének cseréje A jegyzéket rendszeresen frissítik és a régióközi titkárságon keresztül továbbadják valamennyi régiónak. A regionális titkárság más régiók érdekelt szervezeteinek a jegyzékeit is gyűjti. Továbbítja a más régiókból származó érdekelt szervezetek jegyzékét azoknak a helyi szervezeteknek, akikkel hasonló érdekeik lehetnek. A regionális titkárság ápolja a helyi és külföldi szervezetek érdekazonosságát, és támogatja a konzorciumalakítást. E. A projektjavaslatok cseréje Bármely érdekelt szervezet benyújthat nemzetközi konzorciumalakítás támogatására vonatkozó előzetes javaslatot ahhoz a regionális titkársághoz, amelyikhez tartozik. A regionális titkárság kiosztja ezeket a javaslatokat a jegyzéken található valamennyi érdekelt szervezetnek. Az információ alapján a lehetséges partnerek törekedhetnek nemzetközi konzorciumok alakítására. 72 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet XI. A PROJEKTEK ÉRTÉKELÉSE, KIVÁLASZTÁSA ÉS BESZÁMOLÓJA A javaslatoknak meg kell felelniük a program szabályaiban megállapított alapelveknek, programszerkezetnek és SZTJ-rendelkezéseknek. A. A projektek kiválasztásának kritériumai 1. Ipari jelentőség. 2. Az 1. függelékben található műszaki témaköröknek való megfelelés, a nemzetközi IMS-irányítóbizottság általi, időről időre történő módosításokra is figyelemmel. 3. Tudományos és műszaki érték. 4. Adoptációs és kereskedelmi képesség. 5. A 2. függelékben található SZTJ-rendelkezéseknek való megfelelés, a nemzetközi IMS-irányítóbizottság általi, időről időre történő módosításokra is figyelemmel. 6. Hozzáadott érték. B. Konzorciumok kiválasztásának kritériumai 1. A partnerek régióközi elosztása A konzorciumi partnereknek legalább három résztvevőt kell képviselniük. 2. A hozzájárulások és előnyök elosztásának egyenletessége A konzorciumi partnereknek bizonyítaniuk kell, hogy a projekthez való hozzájárulás és az abból származó előnyök elosztása kiegyensúlyozottan és az egyenlőség elve szerint történik. Ennek érdekében a hozzájárulásokat (beleértve a természetbeni hozzájárulásokat is, mint amilyen a felszerelés, létesítmények, személyzet, dokumentáció, technológia és a fennálló szellemi tulajdon), valamint partnerenként és csoportonként, érték szerint. típusuk szerint kell azonosítani 3. Régióközi irányítás A régióközi konzorciumnak ki kell jelölnie egy nemzetközi konzorciumkoordinátort. 4. Az eredmények terjesztése A konzorciumnak be kell nyújtania, és el kell köteleznie magát egy terv mellett, mely a projekteredmények terjesztésével foglalkozik, beleértve azokat a tapasztalatokat, amelyeket az IMS-konzorciumok alakítása és irányítása során szerzett, valamint a nem tulajdonjellegű műszaki eredményeket, amelyeket az SZTJ-rendelkezések megengednek. C. Projektértékelés A javaslati folyamat háromszintű. 1. Projektkivonat értékelése A konzorciumnak ki kell dolgoznia egy kivonatot a tervezett kutatásról. Ezt a kivonatot be kell nyújtani a regionális titkárságoknak a kezdeti regionális beszámolókhoz. Minden küldöttség javaslatot tesz a nemzetközi IMS-irányítóbizottságnak. A nem jóváhagyott projektek előterjesztői visszajelzést kapnak arról, hogy miért nem részesültek támogatásban. 2. Teljes javaslatértékelés A konzorciumnak végső javaslatot kell benyújtania, szabványosított formában, minden partner régiójának részletes értékelése érdekében. A végleges javaslatnak tartalmaznia kell a partnerek hivatalos kötelezettségvállalását az IMS-program alapelvei, szerkezete és SZTJ-rendelkezései iránt, beleértve az aláírt együttműködési megállapodást, amely tartalmaz SZTJ-megállapodást is. 3. Végleges jóváhagyás A végleges jóváhagyást a nemzetközi IMS-irányítóbizottság adja, a benyújtott javaslatok és a regionális javaslatok alapján. D. Projektbeszámoló A nemzetközi IMS-irányítóbizottság rendszeresen ellenőrzi és értékeli az előrehaladást. Ennek elősegítésére minden konzorcium összegző jelentést nyújt be a nemzetközi IMS-irányítóbizottságnak, évente egyszer, szabványos formában. Bármely régió felülvizsgálhatja a régióbeli partner(ek) előrehaladását, bármely általa jónak látott időpontban. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 73 XII. A KIS- ÉS KÖZÉPVÁLLALKOZÁSOK (KKV-K), EGYETEMEK ÉS KORMÁNYZATI KUTATÓINTÉZETEK SZEREPE AZ IMS-BEN A résztvevők egyénileg, illetve a nemzetközi IMS-irányítóbizottság mechanizmusokat fejleszt ki a KKV-k IMS programba történő közvetlen vagy közvetett bevonására. Ezen felül minden régiónak fontolóra kell vennie az olyan tevékenységeket, mint például: A. tiszta és jól dokumentált tanácsadás SZTJ-kérdésekben; B. a meglévő jogi vagy szokásos korlátozások „térképe” a résztvevő területén, illetve ezek gyakorlati vonatkozásai; C. egyszerű kérdések megválaszolására szolgáló információs szolgálat; D. elektronikus partnerkereső létesítmény, kifejezetten KKV-k részére; E. az „érdeknyilatkozatok” elektronikus nyilvántartása KKV-k szerint, amelyek meglévő vagy létesülő projektcsoportokban való részvételi lehetőségeket keresnek; F. folyamatosan vezetett „esetnyilvántartás” az IMS-tapasztalatokról, a projektcsapatok felajánlásaival; G. ismeretterjesztő rendezvények, amelyeket különösen az egyes KKV-ágazatok számára rendeznek. Ez a jegyzék nem teljes, és a kutatásnak a fejlődő program mellett folytatódnia kell, a KKV-k részvételének figyelemmel kísérésére és a további igények azonosítására. A fentiekben felsorolt tételek azért is hasznosak, mert ösztönzik az egyetemek és kormányzati kutatóintézetek részvételét. Fontos kihasználni az egyetemek oktatói szerepét a kutatási eredmények terjesztésében a gyakorlati szakemberek következő generációja számára. XIII. AZ EREDMÉNYEK TERJESZTÉSE Az eredmények terjesztése kiemelt fontosságú, és követelmény az IMS-programban. Az információ minden terjesztésének meg kell azonban felelnie a 2. függelékben található SZTJ-rendelkezéseknek. Ebbe beletartozik a projektek időközi és végső műszaki eredményeinek terjesztése. Az információ terjesztése a projekt szintjén, valamint regionális és régióközi szinten működik. A terjesztésbe beletartozhatnak írott jelentések, nemzetközi szimpóziumok, valamint a tudományos ágazat tagjainak publikációi. 74 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 1. függelék MŰSZAKI TÉMAKÖRÖK A TELJES HATÓKÖRŰ IMS-PROGRAMHOZ, AZ ITC JAVASLATAI ALAPJÁN Ennek a témakör-keretrendszernek a célja, hogy ösztönözze a projektjelölteket olyan javaslatok kidolgozására, amelyek egyértelmű hozzájárulást mutatnak a szükséges globális együttműködéshez. Ha a projektjavaslat azt mutatja, hogy ezeket a témaköröket globális együttműködés útján jobban meg lehet oldani, mint regionális erőfeszítésekkel, az adott projektnek elsőbbséget kell biztosítani. 1. Teljes termékéletciklus-témakörök – Általános jövőbeli modellek a gyártási rendszerekre Az ilyen témakörök például az „agile manufacturing”, „fractal factory”, „bionic manufactoring”, „holistic enterprise integration” stb. – Intelligens kommunikációs hálózati rendszerek a gyártás információs folyamataiban A globális elosztás és globális beszerzés termelékenységének megértése érdekében fejleszteni kell a kommunikációs hálózatokat, eszközöket és alkalmazásukat. – Környezetvédelem, az energia- és nyersanyag-felhasználás minimalizálása A környezetvédelmi, illetve energiával és nyersanyaggal kapcsolatos kérdések összetettsége olyan szintre jutott, hogy csak számos szakemberrel együttműködve lehet őket kezelni. Mivel ezen a téren a különböző régiók feltételei jelentősen eltérnek, közös megegyezésre és összehangolt nézetekre van szükség a gyártási technológiák által a környezetvédelemre adandó válaszra. – Újrafelhasználhatóság és újrahasználhatóság Mostanáig szinte lehetetlennek bizonyult az egyik régióból származó terméket egy másik régióban újrahasznosítani. Hosszabb távon ez a helyzet súlyosan károsíthatja a régiók közötti szabad kereskedelmet. Ezért az IMS égisze alatt az újrafelhasználás tekintetében olyan módszerek és új ötletek kifejlesztésére van szükség, amelyek globálisan elfogadottnak tekinthetőek. – Gazdasági kiigazítási módszerek A gyártási szakemberek erőfeszítései ellenére az új problémák sokkal gyorsabban merülnek fel, mint ahogyan a megoldásokra kifejlesztett ötletek megszületnek és megvalósulnak a gyártás különböző területein. Ezt nagyon gyakran az okozza, hogy az új gyártási rendszerek értékelése és gazdasági kiigazításai nincsenek összhangban. Ezért az IMS feladata, hogy támogassa azokat a projekteket, amelyek az ellenőrzés és a gazdasági kiigazítás tekintetében olyan egyértelmű előírásokat dolgoznak ki, amelyek közös megegyezéshez vezethetnek a gyártási rendszerek értékelésében. 2. Feldolgozási kérdések A változó követelményekre, az emberi és anyagi erőforrások kímélésére és a dolgozók munkakörülményeinek javítására adandó gyors válasz szükségességének figyelembevétele érdekében a következő témakörök azonosíthatóak: – Tiszta gyártási folyamatok, amelyek minimalizálhatják a környezeti hatásokat A feldolgozási kibocsátást minimalizáló rendszerek. A feldolgozási hulladékot minimalizáló rendszerek. Gyári (feldolgozási) életciklust előzetesen értékelő rendszerek. – Energiahatékony folyamatok, amelyek minimális energiafelhasználás mellett megfelelnek a gyártási követelményeknek Minimális energiafelhasználás. Integrált, ciklikus folyamatok az energiafelhasználás csökkentésére. Energiamegőrzési típusmodulok. Gyártásirányítási technológiák energiamegőrzési típusokra. – Technológiai újítások a gyártási folyamatokban Olyan módszerek, amelyek gyors prototípus-előállítási módszerek (Rapid Prototyping Methods) segítségével gyorsan különböző termékeket állíthatnak elő. Olyan gyártási alapanyagok változására. folyamatok, amelyek rugalmasan reagálnak a munkaerőviszonyok, termékek vagy 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 75 – A gyártási rendszereket felépítő feldolgozó modulok rugalmasságának és függetlenségének növelése A nyílt, osztott rendszerek és azok moduljai, amelyek egyaránt illeszkedhetnek az ember jelenléte nélküli, vegyes ember-gép és munkaintenzív rendszerekhez, továbbá rendszerelemeket átalakíthatóra tervezhetnek; a termékváltozásokhoz igazodva. – A gyártás különféle elemei és funkciói közötti interakció vagy összhang javítása Nyílt gyártási infrastruktúra. Összekapcsolt információs rendszerek, mint például a „távoli azonosító” a megfelelő modulok között. 3. Stratégiai/tervezési/kialakítási eszközök A gyártás a világgazdaság része. Az, hogy hogyan és hol alakítják át a nyersanyagokat, stratégiai döntés. Ez a döntés összetett olyan szempontból, hogy mit és hol gyártsanak, vagy hol vásárolják meg az adott terméket az egységessé váló globális gazdaságban. A mai gyártási szervezetek közül sokat vertikális és hierarchikus szerkezet mentén terveznek. A hierarchikus rendszerek felé haladás már eddig is jelentős szervezeti, rendszer- és munkagyakorlat-változásokat követelt, és ez továbbra is így lesz. Olyan módszertanra és eszközökre van szükségünk, amelyek segítségével meghatározhatjuk a megfelelő gyártási stratégiákat és megtervezhetjük a megfelelő szervezeteket, illetve üzleti/munkafolyamatokat. Az üzleti elemzéséhez és fejlesztéséhez modellező eszközökre van szükség. folyamatok újratervezéséhez módszereket és eszközöket kell készíteni. A gyártási stratégiák A kiterjesztett vállalkozásban vagy virtuális vállalkozói környezetben tervezést támogató eszközökre van szükség. 4. Emberi/szervezeti/szociális kérdések – A gyártásról kialakult kép javítását célzó promóciós és fejlesztési projektek A gyártási mérnökök a többi mérnökhöz képest a fizetési skála legaljához tartoznak, és az egész hivatás rangja is alacsony. Ezért az ITC projektként veszi figyelembe a globálisan elismert, erős szakmai társaságokat és oktatási intézményeket, amelyek a gyártás mint tudományág promócióját szolgálják. Ezek a javaslatok magukban foglalják a gyártás promócióját célzó nemzetközi szervezetek létrehozását. – A gyártási munkaerő képességeinek fejlesztése/oktatás, képzés A mérnöki oktatás gyakran a folyamatok helyett az elméletet helyezi előtérbe. Az alapvető oktatás továbbá nem mindig felel meg az ipar igényeinek, ebből kifolyólag a végzett szakemberek gyakran nem rendelkeznek megfelelő képességekkel. Ennek eredményeképpen jött létre az a helyzet, hogy az ipar nehezen tudja az újítást sikeres termékké változtatni. Ezért szükséges a prioritások megváltoztatása, és a szorosabb kapcsolat az ipar és az oktatási intézmények között. A rendszerszervezésbeli változások azt is jelentik, hogy a vállalatokon belüli képzés olyan állandó folyamat legyen, amelynek célja a tudás aktualizálása és a dolgozók képességének növelése – ezek valójában minden rendszerben létfontosságú elemek. – Önálló külső üzemek (a kiegészítő üzleti funkciók integrálása leányvállalatokban) A külső üzemek létrehozásának eredeti célja a piaci részesedés növelése és a termelési költségek csökkentése volt: az üzemközi munkaerő fejlesztése másodlagos szempont volt. Ezek az üzemek azonban rugalmasabban reagálhatnak a területük körülményeinek változásaihoz, ha nagyobb önállóságot kapnak, és ez összhangban áll a decentralizáció szervezeti elgondolásaival, a hatalom átruházásával és a hierarchiaszintek csökkentésével. Azt a célt is szolgálja, hogy hozzájáruljon a helyi fejlődéshez azokban az országokban, ahol az üzemek találhatóak, illetve elősegítse az IMS azon célját, hogy széles körben terjessze az általános gyártásbeli tudást. – Vállalati műszaki adatbank – megtartás, fejlesztés, hozzáférés A gyártási vállalkozásokban gyakran előfordul, hogy az információ forrása elszigetelt vagy el van zárva. A szervezeti tanulás olyan stratégia, amely a tudást olyan keretrendszerré vagy modellé formálja, mely elősegíti a döntéshozatalt, és az IMS keretein belül fontos témakör lehet. 76 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet – Megfelelő teljesítménymérés az új paradigmák esetében A gyártás új paradigmáinak felsőbbrendűnek kell lenniük a teljesítmény tekintetében, ami a költségeket, minőséget, szállítást és rugalmasságot illeti. Az első három ezek közül ismerős, tömegtermelésben használatos teljesítménykritérium, míg a rugalmasság kulcsfontosságú tulajdonság a gyártás új paradigmájában. Az új paradigmák elfogadásának növelése érdekében teljesítményértékelő módszereket kell kifejleszteni. 5. Virtuális/kiterjesztett vállalkozási kérdések A kiterjesztett vállalkozás a piac által támasztott olyan követelmény kifejeződése, mely szerint a vállalkozás foglaljon magában külső forrásokat, amelyek nem képezik a tulajdonát. Az alapvető üzleti szempont a tökéletességhez vezető út, de a termékek/szolgáltatások szállítása az összetett, világszínvonalú képességek egyesítését igényli. A változó piacok állandó mozgásban lévő források elegyét igénylik. A cél a kiterjesztett vállalkozás, amelyet a testre szabható, átalakítható gyártási források végső formájához lehet hasonlítani. A folyamat nagy szervezeteknél is alkalmazható, mert ezek egyre inkább kisebb egységeket/szakosodott gyárakat összefogó központokká alakulnak át. A kiterjesztett vállalkozás működése olyan kommunikációs és adatbázis-technológiák alkalmazását követeli meg, amelyek közel állnak a jelenlegi csúcstechnológiához. A legfőbb kihívás azonban nem technológiai, hanem szervezési. Ennek a területnek a kutatási és fejlesztési lehetőségei a következők: – – – az információs folyamatok és logisztika meghatározása és támogatása az egész értékláncon végigkísérő módszertan a kiterjesztett vállalkozásokban, szerkezet (üzleti, funkcionális és műszaki) a tervezési együttműködés támogatására az értéklánc egészében, például egyidejű tervezés a kiterjesztett vállalat egészében, a költség/felelősség/kockázat és a megtérülés hozzárendelésére szolgáló módszerek és megközelítések a kiterjesztett vállalkozásban, – önálló egységek közötti csapatmunka a kiterjesztett vállalkozásban. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 77 2. függelék A SZELLEMI TULAJDONOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK A KUTATÁSI ÉS FEJLESZTÉSI PROJEKTEKBEN Célkitűzések Ezek a rendelkezések kötelező követelményeket és javasolt alapelveket állapítanak meg azoknak a partnereknek, akik az intelligens gyártási rendszerek (IMS) programjának keretei közé tartozó projektekben részt kívánnak venni. E rendelkezések célja, hogy megfelelő védelmet biztosítsanak az IMS-program keretei között zajló, közös kutatási és fejlesztési projektek során használt és keletkező szellemi tulajdonoknak, miközben biztosítják a következőket: a) az ilyen projektekben történő részvételhez kapcsolódó hozzájárulás és előny minden résztvevő esetében méltányos és kiegyensúlyozott; b) megvan a megfelelő egyensúly a partnerek tárgyalási rugalmassága, valamint a projektek és partnerek közötti eljárások szükséges egyöntetűsége között; és c) a kutatás eredményeit a partnerek megosztják egymással, egy olyan folyamat keretében, amely védi és méltányosan elosztja az együttműködés során keletkezett vagy felhasznált szellemi tulajdonokat. 1. cikk Fogalommeghatározások 1. 1. Elszámolás: A jogdíjak vagy más használati díjak megosztása a másik partnerrel, ha az egyik partner, mint az újdonságok egyedüli vagy társtulajdonosa azokat egy harmadik fél számára nyilvánosságra hozza, átruházza, vagy hasznosítási engedélyt ad rá. 1. 2. Társult vállalkozás: Bármilyen jogi személy, amely közvetlenül vagy közvetve bármelyik partner tulajdonában van vagy irányítása alatt áll, vagy azonos a tulajdonosa vagy irányítása. A kormányzati közös tulajdon vagy irányítás jelenléte önmagában nem eredményez társult vállalkozási státust. A tulajdoni viszony vagy irányítás közvetve vagy közvetlenül az alábbiakon keresztül állhat fenn: a) a jegyzett tőke több mint 50 %-ának birtoklása; vagy b) olyan részvények több mint 50 %-ának birtoklása, melyek szavazati jogot biztosítanak vezető tisztviselők megválasztására, vagy bármilyen más okból fakadó jog, mely felhatalmazást biztosít az igazgatók, vagy többségi szavazati joggal bíró, hasonló feladatköröket betöltő személyek választására vagy kinevezésére; vagy c) a részvények 50 %-ának birtoklása, valamint a vállalat vezetésének vagy működésének irányítási joga, szerződéses rendelkezéseken keresztül. 1. 3. Meglévő ismeretek: Minden információ és szellemi tulajdon, kivéve a fennálló jogokat, amelyeket a partner vagy társult vállalkozása birtokol vagy irányít, és amelyek nem elsődlegesek. 1. 4. Fennálló jogok: A partner vagy társult vállalkozásai által birtokolt szabadalmak, formatervezési minták és használati minták, valamint nyilvánosságra hozataluk után a vonatkozó bejelentési kérelmek, amelyekre vonatkozóan a projektben végzett munkához vagy az újdonságok kereskedelmi hasznosításához hasznosítási engedély szükséges. 1. 5. Bizalmas információ: Minden olyan információ, amely általánosan nem hozzáférhető, és amely jogszabály vagy írásbeli titoktartási megállapodás szerint csak bizalmasan tehető hozzáférhetővé. 78 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 1. 6. Konzorcium: Három vagy több csoport, amely megállapodott abban, hogy közösen valósítanak meg egy projektet. 1. 7. Együttműködési megállapodás: Egy konzorcium valamennyi partnere által a projekt lefolytatására vonatkozóan aláírt egy vagy több megállapodás. 1. 8. Újdonság: A projekt keretében létrehozott, kitalált vagy kifejlesztett információ és szellemi tulajdon. 1. 9. Csoport: Egy adott projekt minden partnere a résztvevő földrajzi területéről. 1. 10. IMS-program: Az intelligens gyártási rendszerek (Intelligent Manufacturing Systems) programja. 1. 11. Szellemi tulajdonok: Minden jog, amelyet az 1967. július 14-i, Stockholmban aláírt Szellemi Tulajdon Világszervezetének létrehozásáról szóló egyezmény (1) 2. cikkének (viii) bekezdése határoz meg, kivéve a védjegyeket, a szolgáltatási védjegyeket, kereskedelmi neveket és megjelöléseket. 1. 12. Nonprofit szervezetek: Bármely közjogi vagy magánjogi jogi személy, amelyet a nyereségtermeléstől eltérő céllal alapítottak vagy szerveztek meg, és amely kereskedelmi szempontból nem hasznosítja az újdonságot. 1. 13. Résztvevő: Ausztrália, Kanada, az EK, a részt vevő EFTA-tagországok csoportja (Ausztria, Finnország, Norvégia, Svédország és Svájc), Japán és az Egyesült Államok, valamint bármely más ország vagy földrajzi régió, amelynek részvételét az IMS-programban a résztvevők által meghatározandó módon jóváhagyták. 1. 14. Partner: Bármely jogi vagy természetes személy, amely az együttműködési megállapodásban egy adott projektben szerződő félként részt vesz. 1. 15. Projekt: Bármilyen kutatási vagy fejlesztési projekt, amelyet az IMS-program keretében egy konzorcium hajt végre. 1. 16. Összegző információ: A projekt célkitűzéseinek, állapotának és eredményeinek leírása, amely nem fed fel bizalmas információt. 2. cikk Kötelező rendelkezések Minden együttműködési megállapodásnak tartalmaznia kell az e cikk 2. 1. –2. 13 pontjában meghatározott rendelkezéseknek megfelelő lényegi feltételeket, továbbá az együttműködési megállapodásokban az e dokumentum 1. cikkében meghatározott fogalmakat kell használni. Ha egy projekt, a potenciális partner vagy annak társult vállalkozásai állami követelmények hatálya alá esnek, akár jogszabály, akár megállapodás szerint, és az ilyen követelmények hatással vannak az együttműködési megállapodás szerinti jogokra vagy kötelezettségekre, a potenciális partnernek minden ilyen követelményt, melyről tudomása van, a többi partner előtt fel kell fednie az együttműködési szerződés aláírása előtt. A partnereknek gondoskodniuk kell arról, hogy az újdonság birtoklása, felhasználása, közzététele és a hasznosítási engedély megadása megfeleljen ezeknek a kötelező rendelkezéseknek, amennyiben a projektre kormányzati követelmények vonatkoznak. A projekt indulásakor a partnerek haladéktalanul értesítik egymást azokról a társult vállalkozásaikról, amelyek részt fognak venni a projekt kivitelezésében, és értesítik egymást a bevont társult vállalkozásokban történő bármilyen változásról a projekt ideje alatt. Az együttműködési megállapodás megkötésekor, illetve közvetlenül azt követően, hogy egy új jogi személy társult vállalkozásnak minősült, a partnerek kizárhatják a társult vállalkozásokat ezekből a rendelkezésekből feltételeivel összhangban. származó jogokból és kötelezettségekből, az együttműködési megállapodás Írásbeli megállapodás 2. 1. A partnereknek írásbeli együttműködési megállapodást kell kötniük, amely szabályozza részvételüket az ezzel a dokumentummal kapcsolatos projektben. (1) Lásd a 3. függeléket. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 79 Tulajdoni viszonyok 2. 2. Az újdonság kizárólagos tulajdona azt a partnert, vagy közösen azokat a partnereket illeti meg, amelyek azokat létrehozták. 2. 3. Az a partner, amely kizárólagos tulajdonosa egy újdonságnak, ezt az újdonságot harmadik felek számára nyilvánosságra hozhatja és nem kizárólagos hasznosítási engedélyt adhat rá, anélkül, hogy ezzel elszámolna bármelyik más partnernek. 2. 4. Ha az együttműködési megállapodás másképp nem rendelkezik, az a partner, amely közös tulajdonosa egy újdonságnak, ezt az újdonságot harmadik felek számára nyilvánosságra hozhatja és nem kizárólagos engedélyt adhat rá, bármely más partner beleegyezése és vele szembeni elszámolási kötelezettség keletkezése nélkül. 2. 5. A partnerek átruházhatják harmadik felekre a meglévő ismeretekre, a meglévő ismeretekhez fűződő jogokra és az újdonságokra vonatkozó kizárólagos és/vagy közös tulajdonjogi részesedéseiket, bármely más partner beleegyezése és vele szembeni elszámolási kötelezettség keletkezése nélkül. Annak a partnernek, aki a meglévő ismeretekhez fűződő jogát vagy az újdonság tulajdonjogát átruházza, minden megállapodást az együttműködési megállapodás függvényévé kell tennie, és minden új jogosulttól meg kell követelnie, hogy írásban egyezzen bele abba, hogy az átengedő együttműködési megállapodásból származó kötelezettségek az átruházott jogok tekintetében rájuk nézve is kötelező erejűek. Információterjesztés 2. 6. Az összegző információ hozzáférhető minden partner számára, aki más projekten dolgozik, illetve az IMS-program keretében létrehozott bizottságoknak. 2. 7. A projekt végén a konzorcium nyilvános jelentést tesz közzé, amely összegző információt tartalmaz a projektről. Használati jogok Újdonság 2. 8. Valamennyi partner és társult vállalkozásai jogdíjmentesen használhatja az újdonságot kutatási és fejlesztési célra, illetve kereskedelmi hasznosításra. Az újdonság kereskedelmi hasznosításába beletartozik a használat, készítés, készíttetés, eladás és a behozatal joga. Különleges feltételek mellett azonban a partnerek együttműködési szerződésükben megállapodhatnak abban, hogy: a) az újdonság kereskedelmi hasznosítása esetén jogdíjat fizetnek azon nonprofit intézmény partnereknek, amelyek az adott újdonság kizárólagos tulajdonosai; és b) az újdonság kereskedelmi hasznosítása esetén jogdíjat fizetnek azon partnereiknek, amelyek nonprofit intézmények, és az adott újdonság közös tulajdonosai más nonprofit intézményekkel együtt – feltéve, ha ezek a jogdíjak alacsonyak, és megfelelnek annak az alapelvnek, hogy az IMS-programhoz való hozzájárulás és az abból származó előnyök méltányosak és egyenlőek legyenek. 2. 9. A tulajdonjoggal nem rendelkező partnerek és társult vállalkozásaik nem hozhatják nyilvánosságra az újdonságot, vagy adhatnak ki rájuk további hasznosítási engedélyt harmadik feleknek, kivéve ha minden partner vagy társult vállalkozásaik rendes üzletmenetük során: a) b) titoktartás mellett újdonságot hozhatnak nyilvánosságra, kizárólag termékek készítése, készíttetése, behozatala vagy eladása céljából; további hasznosítási engedélyeket adhatnak ki olyan szoftverekre, amelyek az újdonság részét képviselik gépi kóddal; vagy c) olyan termékek vagy szolgáltatások jogos szállításával foglalkozhatnak, amelyek jellegükből eredően tartalmazzák az újdonságot. Meglévő ismeretek 2. 10. A projektben részt vevő partnerek dönthetnek úgy, de erre nem kötelezhetőek, hogy meglévő ismereteiket a többi partner számára átengedjék vagy arra nekik használati jogot adjanak. 80 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 2. 11. A partnerek és társult vállalkozásaik pénzbeli vagy más ellenszolgáltatás nélkül a másik partnernek vagy annak társult vállalkozásainak a meglévő ismereteit kizárólag a projekt keretein belül folytatott kutatás és fejlesztés céljaira használhatják fel. 2. 12. A partnerek és társult vállalkozóik más partnereknek és társvállalkozóiknak használati jogot kötelesek biztosítani a fennálló jogokra, rendes kereskedelmi feltételekkel, amennyiben ilyen használati jog szükséges az újdonságok kereskedelmi hasznosításához, kivéve: a) ha a tulajdonos fél vagy társult vállalkozása az együttműködési megállapodás előtt is létező jogszabály vagy szerződéses kötelezettség szerint nem adhat használati jogot, és e fennálló jogokat az együttműködési megállapodásban rögzítették; vagy b) ha a partnerek kivételes esetekben megállapodnak, hogy az együttműködésben konkrétan meghatározott fennálló jogokat kizárják. Jogok fennmaradása 2. 13. Az együttműködési megállapodás meghatározza, hogy a partnerekre és társult vállalkozásaikra vonatkozó jogok és kötelezettségek az újdonságok, valamint a meglévő ismeretek és fennálló jogok tekintetében az együttműködési megállapodás rendes időtartamának lejártával fennmaradnak. 3. cikk Rendelkezések, melyeknek az együttműködési megállapodásban szerepelniük kell A partnerek együttműködési megállapodásukban kitérnek a következő tételekre: Az eredmények publikálása 3. 1. A partnerek foglalkoznak a többi partner részéről történő beleegyezés kérdésével, amennyiben ez szükséges a projekt eredményeinek az összegző információtól eltérő publikálásához. 3. 2. A partnerek foglalkoznak azzal a kérdéssel, hogy a nonprofit intézményi partnerek tudományos célból publikálhatják-e az újdonságot, amelyek kizárólagos tulajdonukat képezik, feltéve hogy az újdonságok védelmére megfelelő eljárásokat állapítottak meg a 3. 3. és a 3. 4. cikkel összhangban. Újdonságok védelme 3. 3. A partnerek meghatározzák azokat az eljárásokat, melyek révén az újdonságnak a szellemi tulajdonokhoz hasonló jogi védelmet nyújtanak, továbbá találmányok esetén időben értesítik az azonos projektben dolgozó partnereket a védelem kéréséről, illetve összegző leírást adnak a találmányról. 3. 4. A partnerek foglalkoznak az azonos projekten dolgozó többi partner haladéktalan értesítésének kérdésével, illetve a kérésre és kölcsönösen elfogadott feltételekkel a találmányok felfedésével, továbbá az azonos projekten dolgozó többi partner által vállalt ilyen védelem keresésének ésszerű mértékű támogatásával, abban az esetben, és olyan mértékben, amennyiben az a partner vagy partnerek, amelyek az újdonság tulajdonosai, nem szándékoznak ilyen védelmet kérni. Bizalmas információ 3. 5. A partnerek meghatározzák azokat az intézkedéseket, amelyeket annak biztosítása érdekében tesznek, hogy bármely partner, aki bizalmas információ birtokába jutott, maga vagy társvállalkozói útján csak olyan mértékben használja vagy fedje fel ezt a bizalmas információt, ahogy ezt a szolgáltatására megállapított feltételek megengedik. Nézeteltérések rendezése és az alkalmazandó jog 3. 6. A partnerek az együttműködési megállapodás keretében megállapodnak a nézeteltérések rendezésének módjáról. 3. 7. A partnerek az együttműködési megállapodás keretében megállapodnak az együttműködési megállapodást irányító jogról. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 81 4. cikk Választható rendelkezések A partnerek együttműködési megállapodásukban kitérhetnek a következő rendelkezésekre: Társult vállalkozásokra vonatkozó rendelkezések Tröszt- és versenyellenes jogi kérdések Felmondás és megszűnés A munkaadó és a munkavállalók közötti kapcsolatok Kiviteli ellenőrzések és az azoknak való megfelelés A megállapodás területe A felek szándéka Használati jogok megadása más projektbeli partnereknek A használati jog tulajdonosának felelőssége a használati jog jogosultjának tevékenységéért Kölcsönvett vagy kinevezett dolgozók és az ebből fakadó jogok Új partnerek és partnerek kivonása a projektből Az együttműködés utáni megállapodás háttere A bizalmas információhoz kapcsolódó védelmi, használati és titoktartási kötelezettségek Maradványinformáció A fennálló jogokra vonatkozó használati jogok jogdíjai Szoftverek forráskódjai Adózás A megállapodás időtartama Valószínű, hogy a partnereknek más rendelkezéseket is bele kell venniük az együttműködési megállapodásba, a projekt egyedi körülményeitől függően. A partnereknek saját szaktanácsadóikat kell igénybe venniük ebben a kérdésben, és figyelembe kell venniük azt a tényt, hogy a további feltételek nem ütközhetnek e rendelkezés 1. és 2. cikkébe. 82 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 3. függelék A SZELLEMI TULAJDON VILÁGSZERVEZETÉNEK ALAPÍTÓ EGYEZMÉNYE (STOCKHOLM, 1967. JÚLIUS 14. ) A 2. cikk (viii) bekezdése szerint a szellemi tulajdon magában foglal minden olyan jogot, amelynek tárgyai: „irodalmi, művészeti és tudományos művek; az előadóművészek előadása, hangfelvétel és sugárzás; találmányok ipari minták; gyári, kereskedelmi és az ember minden tevékenységi területén; tudományos felfedezések; szolgáltatási védjegyek, kereskedelmi nevek és megjelölések; védekezés a tisztességtelen versennyel szemben; valamint az ipar, a tudomány, az irodalom vagy művészet terén folyó szellemi tevékenységből származó minden egyéb jog. ”


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1176/97 af Cristiana MUSCARDINI til Kommissionen. Nedskæring af fællesskabsstøtten til det italienske landbrug

eurovoc_concepts:
EU financing
Italy
agricultural levy
agricultural quota
aid to agriculture
fine
milk
milk product
regulation of agricultural production

formats: html print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1191/97 do Deputado Shaun SPIERS à Comissão. Política de saúde pública

eurovoc_concepts:
AIDS
VAT
blood transfusion
cost-benefit analysis
health policy
pharmaceutical product
public health
substitute product
tax exemption
therapeutics


title: VERORDENING (EG) Nr. 601/97 VAN DE COMMISSIE van 3 april 1997 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van op basis van granen en rijst verwerkte producten

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1167/97 del Ludivina GARCÍA ARIAS a la Comisión. Competitividad industrial para las industrias químicas, marítima y del automóvil europeas

eurovoc_concepts:
European Trade Union Confederation
chemical industry
competitiveness
fishing industry
industrial restructuring
maritime transport
motor vehicle industry
single market
social dialogue (EU)


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1168/97 do Deputado Gerardo FERNÁNDEZ- ALBOR à Comissão. Publicação de Guias de Desenvolvimento Rural

eurovoc_concepts:
EU action
EU initiative
EU policy
dissemination of information
information network
information policy
rural development
user guide


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1199/97 af Ben FAYOT til Kommissionen. Tiltrædelse af rammeaftalen med fagforeningerne og de faglige organisationer

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
allowances and expenses
equal treatment
framework agreement
management techniques
professional association
social dialogue
trade union
workers' representation
works council


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1178/97 von Gastone PARIGI an die Kommission. Agrarpreise für das Wirtschaftsjahr 1997/1998

eurovoc_concepts:
Italy
agricultural expenditure
agricultural guidance
aid to agriculture
common agricultural policy
farm prices
marketing year

formats: html pdf print

text: 22. 1. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 21/31 (98/C 21/102) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1178/97 von Gastone Parigi (NI) an die Kommission (3. April 1997) Betrifft: Agrarpreise fu¤r das Wirtschaftsjahr 1997/1998 In den Vorschla¤gen der Kommission fu¤r das Wirtschaftsjahr 1997/1998 ist eine Senkung der Agrarausgaben um ca. 4 Billionen Lire vorgesehen, wobei ein gro(cid:223)er Teil der Ku¤rzung (2,7 Billionen Lire) die Erzeugnisse von Ackerfla¤chen betrifft. Die vorgesehenen Ku¤rzungen beziehen sich auf Getreide (-7,3%), O¤ lsaaten (-4,2%) und die Stillegung von Ackerfla¤chen (-27%). Die fiskalpolitischen Beschlu¤sse der Regierung, die Preisentwicklung und ihre Auswirkungen auf die Produktionskosten, aber auch die Steigerung der Mittel fu¤r die Struktur-, Sozial- und Regionalpolitik um 7% (allein diese Bereiche werden den mit 3% bezifferten natu¤rlichen Anstieg der Agrarausgaben fu¤r sich beanspruchen) werden die Lage der italienischen Landwirtschaft noch dramatischer werden lassen. Ist die Kommission angesichts des Umstands, da(cid:223) die Reform der GAP fu¤r die Zeit nach 1999 vereinbart worden ist, bereit, auch im Wirtschaftsjahr 1997/98 am derzeitigen Niveau der Aufwendungen fu¤r die Landwirtschaft festzuhalten? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (6. Juni 1997) Die Kommission hat am 5. Ma¤rz 1997 (1) einen Vorschlag fu¤r die Agrarpreise im Wirtschaftsjahr 1997/1998 angenommen, der sich dadurch auszeichnet, da(cid:223) bis zu den Reformen, die in mehreren Bereichen der GAP anstehen, keine Neuerungen eingefu¤hrt werden. Das fu¤r Landwirtschaft zusta¤ndige Kommissionsmitglied hat den Vorschlag auf einer Sondersitzung des Landwirtschaftsausschusses am 12. Ma¤rz in Stra(cid:223)burg vorgestellt. In ihrem Vorschlag hat die Kommission auf den Haushaltskontext von 1998 sowie insbesondere darauf hingewiesen, da(cid:223) das Ziel einer Erho¤hung des Haushaltsvolumens um ho¤chstens 3% nur dann erreicht werden kann, wenn die Agrarausgaben mo¤glichst auf der derzeitigen Ho¤he bleiben. Angesichts des absehbaren Anstiegs der Ausgaben fu¤r bestimmte Bereiche wie z. B. Rindfleisch erinnert die Kommission an ihren im letzten Jahr vorgelegten Vorschlag, zur Finanzierung der Krise im Bereich der Tierhaltung die Beihilfen fu¤r landwirtschaft- liche Kulturpflanzen (2) zu senken. Dieser Lo¤sungsvorschlag wurde vom Rat › mo¤glicherweise nur wegen der fehlenden Stellungnahme des Parlaments › nicht angenommen; in seinen Schlu(cid:223)folgerungen vom Oktober 1996 deutete der Rat jedoch an, da(cid:223) er den Vorschlag in Rahmen der Aufstellung des Haushaltsplans fu¤r 1998 pru¤fen wird. Nach dem, was man derzeit u¤ber den Haushalt fu¤r 1998 wei(cid:223), du¤rfte er mit der fu¤r das Wirtschaftsjahr 1997/98 vorgeschlagenen Beibehaltung der Agrarpreise ausgeglichen bleiben, sofern die Senkung der Beihilfen fu¤r landwirtschaftliche Kulturpflanzen beschlossen wird. Aus diesem Grunde ha¤lt die Kommission an diesem Vorschlag fest. (1) KOM(97) 89. (2) KOM(96) 422. (98/C 21/103) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1182/97 von Gianni Tamino (V) an die Kommission (3. April 1997) Betrifft: Einfuhr von Tieren ohne Gesundheitszeugnis aus Belgien nach Sizilien Die Staatsanwaltschaft Caltanisetta ermittelt seit dem 4. 3. 1997 wegen des Handels mit gefa¤hrlichen Erzeugnis- sen und des Versto(cid:223)es gegen Hygiene- und Gesundheitsvorschriften im Zusammenhang mit der illegalen Einfuhr von mindestens 125 Schweinen und Rindern aus Belgien (die gesamte Lieferung bestand aus 500 Tieren), fu¤r die keinerlei Gesundheitszeugnisse vorlagen. Es wird gegen 12 Personen ermittelt, und 12 Zuchtbetriebe wurden vorsorglich unter Zwangsverwaltung gestellt. Ist der Kommission der geschilderte Sachverhalt bekannt? Welche Initiativen gedenkt sie zu ergreifen, und zu welchen Vorkehrungen will sie die Mitgliedstaaten veranlassen, um fu¤r die Einhaltung der einschla¤gigen Gemeinschaftsvorschriften zu sorgen und der sta¤ndigen Wiederholung solcher Vorfa¤lle vorzubeugen?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1180/97 van Gianni TAMINO aan de Commissie. Eerste Italiaans octrooi van een oncomuis

eurovoc_concepts:
European patent
Italy
animal experimentation
biotechnology
genetically modified organism
invention
patent
patent law
protection of animals


title: WRITTEN QUESTION No. 1174/97 by Gianfranco DELL'ALBA to the Commission. North-South cooperation in the fight against drugs

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
Mexico
North-South relations
drug addiction
narcotic
social rehabilitation


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1193/97 van de leden Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Spalato BELLERE' aan de Commissie. Bewaking archeologisch erfgoed

eurovoc_concepts:
Latium
archaeology
cultural heritage
cultural policy
economic recession
heritage protection
historic site
job cuts
service occupation
working time


title: QUESTION ECRITE no 1169/97 de Gerardo FERNÁNDEZ-ALBOR à la Commission. Actions communautaires en faveur des sans-abri

eurovoc_concepts:
catering
homelessness
marginalisation
poverty
reintegration into working life
social facilities
social integration


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1190/97 af Shaun SPIERS til Kommissionen. Tanke-, tros-og religionsfrihed

eurovoc_concepts:
EU law
drafting of EU law
freedom of opinion
freedom of religious beliefs
human rights
national law
religious group


title: QUESTION ECRITE no 1174/97 de Gianfranco DELL'ALBA à la Commission. Coopération Nord-Sud pour la lutte contre la drogue


title: WRITTEN QUESTION No. 1185/97 by Arlindo CUNHA to the Commission. Direct compensatory aid

eurovoc_concepts:
EU Member State
common agricultural policy
monetary compensatory amount


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1198/97 tων βουλετών Sirkka-Liisa ANTTILA , Mirja RYYNAENEN , Kyoesti VIRRANKOSKI προς την Επ τροπή. Περικοπές στις επιστροφές κατά την εξαγωγή των γεωργικών προϊόντων της Ευρωπαϊκής Ένωσης και ιδίως του τυρού τύπου Emental, καθώς και οι συνέπειές τους όσον αφορά τη συνολική ποσότητα του παραγωμέρου στην Φινλανδία τυρού

eurovoc_concepts:
Finland
GATT
United States
export policy
export refund
hard cheese


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 601/97 of 3 April 1997 fixing the export refunds on products processed from cereals and rice


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1169/97 von Gerardo FERNÁNDEZ- ALBOR an die Kommission. Gemeinschaftsaktionen zugunsten der Obdachlosen