title: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN - EU-AKTIVITETER INDEN FOR FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING: 5 ÅRS EVALUERING AF DEN EUROPÆSKE UNIONS FTU-RAMMEPROGRAMMER - EKSPERTPANELETS RAPPORT - KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER

eurovoc_concepts:
EU programme
EU research policy
project evaluation
research and development
technological change

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER * ir it it ir tir Bruxelles, den 15. 04. 1997 KOM(97)151 endelig udg. i« I* MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN EU-AKTIVITETER INDEN FOR FORSKNING OG TEKNOLOGISK UDVIKLING: 5-ARS EVALUERING AF DEN EUROPÆSKE UNIONS FTU-RAMMEPROGRAMMER * EKSPERTPANELETS RAPPORT * KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER MARTS 1997 Ifølge afgørelserne om det fjerde rammeprogram og om rammeprogrammet for Euratom skal uKommissionen lade uafhængige sagkyndige eksperter foretage en ekstern evaluering af forvaltningen og gennemførelsen af Fællesskabets aktioner i løbet af de fem år, der går forud for evalueringen. Den meddeler resultatet af evalueringen og sine konklusioner forsynet med bemærkninger hertil til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, inden den forelægger sit forslag til næste rammeprogram ". Kommissionen forelægger rapporten udarbejdet af et uafhængigt ekspertpanel på højt niveau (Del A). Rapporten, som også tredje medtager den rammeprogram, indeholder en strategisk vurdering på højt niveau og en række tilsvarende anbefalinger. De opfattelser, der kommer til udtryk i rapporten, er ekspertpanelets og fremsat under deres ansvar. endelige evaluering under det Del B Ekspertpanelets anbefalinger. indeholder Kommissionens bemærkninger til 1 Afgørelse nr. 1110/94/EF. 2 Afgørelse nr. 94/268/Euratom. INDHOLDSFORTEGNELSE D EL A: KKSPIWITANIOI -I/I S KAITOKT DET FEMÅRLIGE EVALUERINGSPANEL PÅ TIDE AT FORETAGE ET NYT SPRING FREMAD RESUMÉ OG HENSTILLINGER 1. INDLEDNING 2. PANELETS FREMGANGSMÅDE 3. EVALUERING AF RAMMEPROGRAMMET I DE FORLØBNE 5 ÅR 4. CENTRALE OMRÅDER, HVOR DER BØR FORETAGES ÆNDRINGER 4. 1 Programstrategi 4. 1. 1 Relevans 4. 1. 2 Europæisk merværdi 4. 2 De lovgivningsmæssige og forvaltningsmæssige rammer 4. 2. 1 Baggrunden for det lovgivningsmæssige problem 4. 2. 2 Nye lovgivningsmæssige rammer 4. 2. 3 Kommissionens programprocedurer 4. 2. 4 Overvågning og evaluering af programmerne 4. 2. 5 Intellektuelle ejendomsrettigheder og patenter I 3 7 9 17 19 20 20 20 21 21 23 23 23 25 26 26 4. 3 Fremgangsmåde i forbindelse med implementeringen af det nye ramme program. 27 27 28 28 28 29 29 30 4. 3. 1 Formidling af teknologi 4. 3. 2 De små og mellemstore virksomheder 4. 3. 3 EUREKA 4. 3. 4 Avancerede, europæiske virtuelle institutter 4. 3. 5 En systemmetode 4. 3. 6 Brug af artikel 130 K, Log N 4. 3. 7 Det Fælles Forskningscenter 4. 4 Programbalance 4. 4. 1 Grundforskning og anvendt forskning 4. 4. 2 Tematiske og aktivitetsbaserede programmer 4. 4. 3 Ekstern balance BILAG: RAMMEPROGRAMMETS RELEVANS, EFFEKTIVITET OG VIRKNINGER I DE SENESTE 5 ÅR Tabel 1 : Det tredje og det fjerde rammeprogram Tabel 2: Særprogrammer under det fjerde rammeprogram og Iïuratom-rammeprogrammet Tabel 3:Forpligtelser for EU's FTU-aktivitcter D E U B: KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER 30 30 31 32 33 45 46 47 49 in •M *r i' ; >. *>/ DELA 5-ARS EVALUERING AF DEN EUROPÆSKE UNIONS FTU-RAMMEPROGRAMMER UDARBEJDET AF ET UATHÆNGIGT PANEL LEDET AF VICOMTE E. DAVIGNON Februar 1997 r "'<• «. - "V *'t *-<#» REPORT OF THE FRAMEWORK PROGRAMMES 5-YEAR ASSESSMENT PANEL We, the undersigned, the Framework Programmes 5-Year Assessment Panel, are pleased to present our Report to the European Commission. Viscount Etienne Davignon (Belgium) - Chairman of the Panel, President of the Société Générale de Belgique, Former European Commission Vice-President for Research and Industry ih^JTix \Y- ,/§£iT^?. 5r^7f?f^7 Prof. Angelo Airaghi (Italy) Senior Vice-President FINMECCANICA Mr Fernand Braun (Luxembourg) Former European Commission Director General tor Internal Market and Industry Prof. Nicos Christodoulakis (Greece) Junior Minister of Finance Prof. James Dooge (Ireland) Former Minister of Foreign Affairs Sir Robin Nicholson (United Kingdom) Chairman, Pilkington Optronics Ltd, Former Chief Scientist, Cabinet Office Dr Juhani Kuusi (Finland) Senior Vice-President, NOKIA Prof. Frieder Meyer-Krahmer (Germany) Director, Fraunhofer Intstitut fur Systemtechnik und Innovationsforschung (ISI) Prof. André Sy rota (France) Director of Life Sciences, Atomic Energy Commission Mr Johannes van Ruitcn (The Netherlands) Former Executive Director, NAGRON Prof. José Viana Baptista (Portugal) Chairman of ICAT (Instituto de Ciencia Aplicata a Tecnologia, Chairman of EDIFER and Vice-President of IRDAC, Former Minister of Transport and Communications Dr Alan Calder (United Kingdom) - Rapporteur of the Panel, Segal Quince Wicksteed Ltd Le Président Le 19 février 1997 Madame le Commissaire, Vous voudrez bien trouver, en annexe, le rapport d'évaluation du 4ème programme de Recherche et Développement de l'Union Européenne, que vous avez bien voulu demander à onze experts indépendants de préparer. Ce document contient une série de recommendations, dont nous pensons qu'elles seraient de nature à répondre aux objectifs prioritaires de la recherche et du développement conduits au niveau de l'Union. Nous demeurons, bien entendu, à votre disposition pour vous apporter tout complément d'information que vous-même, ou vos services pourraient souhaiter. En vous remerciant de la confiance que vous avez bien voulu nous faire, je vous prie de croire, Madame le Commissaire, l'expression de mes sentiments très distingués. Etienne DAVIGNON Madame Edith CRESSON Membre de la Commission Européenne rue de la Loi 200 1049 Bruxelles Société Générale de Belgique - Rue Royale 30. B-1000 Bruxelles Tel (322) 507 03 80 - 507 02 II - Fax (322) 507 03 00 PÅ TIDE AT FORETAGE ET NYT SPRING FREMAD Panelet mener ikke, at programmet opfylder dets løfter. Det mangler fokus og når ikke de fastsatte mål. Dette skyldes ikke enkeltpersoner, men en struktur, der forhinder fastlæggelsen af en reel strategi og gør en effektiv implementering vanskelig. Programmet er ikke, som det udformes og forvaltes på nuværende tidspunkt, tilstrækkelig fleksibelt til at kunne reagere på nye udfordringer og muligheder. Det har heller ikke en klar relation til Den Europæiske Unions mål og målsætninger. Alt for længe har det forsøgt at være et aggregat af nationale og sektorielle ønsker og ambitioner. Det børe være mere end det i fremtiden. Grundlæggende har Unionen behov for en strategi for fastlæggelse af programmer, hvis prioriteter også er Unionens prioriteter. Der er også behov for passende politiske og juridiske rammer for styring af programmerne, forbedrede administrative procedurer for implementering af dem og, hvor det er nødvendigt, for tilpasning af deres prioriteter. Vi er enige med Kommissionen i, at det er på tide at foretage en større ændring, at foretage et spring fremad, der er af lige så høj kvalitet som og ligeså grundlæggende som rammeprogrammet selv. Vore henstillinger er udarbejdet med henblik på at nå dette mål. RESUME OG HENSTILLINGER 1. 0 Panelet og dets arbejde Vi er et uafhængigt panel bestående af elleve europæiske borgere, der er overbevist om det bidrag, som videnskab og teknologi kan yde til Europa i det næste årtusinde. Da vi er fri af national eller sektoriel partiskhed, er vi velkvalificerede til at fremsætte de objektive råd, som findes i denne rapport. Det femte rammeprogram er nært forestående og frem for at foretage en detaljeret evaluering af fortiden, er vore råd i høj grad rettet mod fremtiden. Vi håber, at denne rapport vil vise sig nyttig i forbindelse med udarbejdelsen af programmet. 1. 1 En grundig evaluering Vor analyse har være både strategisk og top-down. Inden for grænserne af, hvad vi kunne undersøge og absorbere i løbet af den tid, der stod til vor rådighed, har vi haft stor glæde af: • adgang til mere end 100 bidrag til Kommissionen vedrørende det femte rammeprogram; • undersøgelse af 5-års evalueringsrapporterne om alle 18 særprogrammer under det fjerde rammeprogram og om FFC; • drøftelser med direktørerne for hvert særprogram (GD III, VI, VII, XII, XIII, XIV. XVII, FFC) og med formændene for 5-års evalueringspanelerne, generaldirektøren for Det Fælles Forskningscenter og generaldirektøren for GDXII, dennes stedfortræder og andet centralt placeret personale. Der var uundgåeligt grænser for den ekspertise og viden, som panelet kunne bidrage med ved evalueringen af den store mængde materiale, der blev stillet til rådighed. Men det stødte ikke på nogen områder, der gav anledning til større bekymring med hensyn til kvaliteten af den forskning, der blev gennemført under programmerne. Vi har begrænset vore henstillinger til et lille antal generelle reformer, der indebærer potentielle muligheder for at foretage det spring fremad i kvalitative resultater, som er nødvendigt i forbindelse med det femte rammeprogram. Vi mener, at vore forslag i høj grad vil forbedre rammeprogrammets effektivitet, kvalitet og relevans, samtidig med at de også forbedrer det omdømme, som Den Europæiske Unions forskersamfund har blandt dens borgere og valgte repræsentanter. 2JÏ Malet med det femte rammeprogram En strategi baseret på social og økonomisk relevans og europæisk merværdi. Det er tid for en ændring, fordi tiderne har ændret sig. Man er meget mere forsigtige med private og offentlige investeringer i forskning i Europa, end man var, da rammeprogrammerne blev lanceret i 1984. Dengang var der en stor politisk og offentlig tillid til det bidrag, som videnskab til Europas økonomiske og sociale fremtid. Store europæiske og teknologi kunne yde virksomheder så en forretningsfordel i at øge deres investeringer i forskning og udvikling. Nu tvinger markedskravene industrien til at fokusere på kortsigtede resultater til trods for de kraftige investeringer i videnskab og teknologi, som konkurrerende lande og virksomheder, især i fjernøsten og USA, foretager. Alligevel er det videnskabelige og teknologiske samfund i Europa en pulserende, dynamisk ressource af allerhøjeste internationale kvalitet. Forudsat at det kan opretholde de højeste niveauer af videnskabelig fortrinlighed, vil det kunne yde et afgørende bidrag til bevarelse og forbedring af Europas sociale og økonomiske stilling til trods for den voksende internationale konkurrence. 2. 1 En fokuseringsstrategi Rammeprogrammet tegner sig kun for 3,5% af de samlede udgifter til forskning og udvikling i EU. Det er et= instrument for Unionen som helhed, der skal anvendes til at imødekomme specifikke udfordringer og muligheder, og dets virkninger vil være minimale, hvis det blot forbliver en forlængelse af nationale politikker. Virkningerne afhænger i høj grad af de kriterier, der anvendes ved udvælgelsen af programmer og projekter. Panelet mener, at fokuseringsstrategien for det kommende rammeprogram må baseres solidt på de to søjler videnskabelig ekspertise samt social og økonomisk relevans. En fokuseret strategi vil sandsynligvis ikke opstå, hvis Kommissionen følger den samme høringsprocedure ved forberedelsen af det femte rammeprogram, som den har fulgt i forbindelse med de to tidligere programmer. Høring er af afgørende betydning, men de mere end 100 bidrag, som Kommissionen har modtaget, har alle den samme fejl - deres synspunkter er helt afgjort farvet af nationale eller sektorielle perspektiver. En sammenlægning af disse vil ikke give Unionen en strategi. Rammeprogrammet er hele Unionens ansvar og skal bruges til at imødekomme specifikke udfordringer og muligheder. 2. 2 Klarlæggelse af relevans Relevansen kan udledes af fremadrettede analyser af teknologi og markeder, overvågning og foregribelse af udviklingen. Der er tale om meget vigtige bidrag, og en del af Kommissionen må have ansvaret for at sikre, at selv svage tegn på væsentlige sociale og videnskabelige ændringer trusler. Det er blevet foreslået panelet, at analyseres som fremtidige muligheder eller mulighederne for at udvikle den rolle, som FFC-instituttet for Teknologiske Fremtidsstudier spiller, er værd at undersøge i denne forbindelse. Yderligere støtte til udvikling af en strategi bør fortsat komme fra programmet for målrettet socioøkonomisk forskning og de små politiske/strategiske afdelinger inden for de forskellige generaldirektorater. En effektiv anvendelse af analyser, overvågning og tidlig varsling kan bedst sikres, hvis de gøres til en del af Rådets beslutningsproces ved, at der f. eks. forelægges en årlig rapport for Rådet. 2. 3 Tilføjelse af europæisk merværdi Panelet mener, at merværdi på europæisk plan sammen med relevans bør være prøvestenen for udvælgelse af programmer og projekter i de fremtidige rammeprogrammer. Det er dette kriterium, der adskiller arbejde, som helt klart skal gennemføres på europæisk plan, fra arbejde, der udelukkende bør støttes af medlemstaterne. Beviser for europæisk merværdi er: • forekomsten af store faciliteter, som ingen enkelt medlemsstat kunne udvikle eller drive; 10 • fremme af internationalt konkurrencedygtige F&U-samfund på nye tværfaglige områder såsom informationsteknologi og bioteknologi; • oprettelse af stærke europæiske induslriplalfonne baseret på fælles tekniske standarder, der kan konkurrere eller samarbejde på internationalt plan, f. eks. mobil telekommunikation; • udvikling af fælleseuropæiske standarder for kommercielle anvendelser. til instrument Det primære skabelse af europæisk merværdi er vort uvurderlige forskningssamfund, en værdifuld arv fra tidligere rammeprogrammer. Det er en samling af talent forbundet i et netværk, hvis internationale konkurrenceevne ligger langt over de enkelte medlemsstaters kapacitet. Ikke desto mindre bør det udvikles og styrkes yderligere gennem: • sikring af, at den europæiske videnskab støtter og udvikler sine nuværende styrker frem for • som tidligere at fokusere på at kompensere for svagheder eller på at "nå op på siden af"; tilskyndelse af de videnskabelige kredse til at arbejde tæt sammen med de brugere, der skal høste frugten af den videnskabelige forskning; • erkendelse af, at en europæisk kritisk masse ofte kan nås på områder, hvor ingen enkelt medlemsstat kan gøre en stor indsats. Er et fortrinligt videnskabeligt samfund et afgørende middel til skabelse af en europæisk merværdi, så er sikring af, at ressourcerne koncentreres på områder, der hører under Unionens politiske ansvar, et andet. Disse områder er nu mangfoldige og omfatter bl. a. miljø, transport, landbrug og levnedsmidler, kommunikationsinfrastruktur samt Euratom. Forskning af god kvalitet er en afgørende forudsætning for god politisk beslutningstagning, ikke blot i forbindelse med fastsættelse af tekniske standarder og bestemmelser, men også inden for generelle økonomiske og sociale områder. Den udgør et essentielt teknisk grundlag for mange af de forslag, som Kommissionen sender til Rådet. Det Fælles Forskningscenter, der er Unionens egen forskningsenhed opfylder i en betydelig del af sit arbejde ekspertisekriterierne og kriterierne for europæisk merværdi. Da strukturfondene kan være en kilde til finansiering af forskning i nogle medlemsstater, bør de samme kriterier for klarlæggelse af europæisk merværdi anvendes ved tildeling af støtte. Derudover bør Kommissionen tilskynde medlemsstaterne til at anvende strukturfondene til at forbedre kvaliteten af deres forskning og til at underbygge de fordele, som rammeprogrammet resulterer i. 3. 0 Politisk og administrativ forvaltning af det nye rammeprogram Panelet mener, at der er behov for ændringer i de juridiske rammer for rammeprogrammet. På nuværende tidspunkt er det underlagt de detaljerede love og den kontrol, som er pålagt af Rådet og Parlamentet, hvilket fører til manglende fleksibilitet og manglende fokus. Tilpasninger, der skal imødekomme nye behov eller afspejle nye, videnskabelige fremskridt, kræver en indviklet og tidskrævende juridisk proces. Der er behov for nye juridiske rammer med følgende karakteristika: 3. 1 Beslutninger i Rådet med kvalificeret flertal Den nuværende beslutningsproces er baseret på enstemmige afstemningsprocedurer i Rådet og på Rådets og Parlamentets fælles beslutningstagning. Dette resulterer som oftest i et program, der 11 bygger på nationale og sektorielle interesser, hvilket vi fik bekræftet gennem drøftelser med mange evalueringspaneler. Panelet mener, at der er langt større sandsynlighed for, at man når frem til et strategisk program for Den Europæiske Union, hvis Rådet træffer beslutning med kvalificeret flertal. Det anbefaler derfor indtrængende regeringskonferencen at overveje at indføre afstemninger med kvalificeret flertal i forbindelse med beslutninger om rammeprogrammer. Dette ville fremme en proces, hvormed Rådet og Parlamentet vil give den nødvendige politiske accept af et rammeprogram, herunder et begrænset antal generelle programmer med deres tilhørende finansielle forpligtelser. Fleksible procedurer Fleksibilitet må være et væsentligt træk ved det kommende rammeprogram. Fleksibiliteten mangler i øjeblikket, fordi hvert enkelt særprogram er underlagt en beslutning, hvori er fastlagt emnerne og budgetterne for hele 5-års perioden. Da godkendelsesprocessen kan tage op til to år, kan det tidsrum, som rammeprogrammet dækker, være helt op til syv år. I lyset af de stadig hastigere ændringer og videnskabelige fremskridt er dette alt for lang tid for et program til ikke at have mulighed for ændringer eller tilpasninger undtagen gennem en tidskrævende juridisk proces. Det må gøres langt nemmere at tilpasse programmet til nye behov og ny videnskabelig udvikling. Løsningen ligger i, at Kommissionen kun forpligter en del af programmets budget i dets første tre år. Dette vil give Rådet mulighed for hvert år at vælge enten at finansiere nye programmer eller at acceptere det tidligere afsatte budget. 3. 3 Forbedring af den forvaltningsmæssige ansvarlighed og kvalitet Implementeringen af programmet må helt klart overlades til Kommissionen, som ville have ansvaret for at identificere og udarbejde listen over de specifikke projekter, der opfylder de mål, som er fastsat i beslutningen om rammeprogrammet. Kommissionen må helt klart være ansvarlig for dens detaljerede håndtering af implementeringen på en måde, der svarer til den bedste forvaltningspraksis i medlemsstaterne og virksomhederne. Den udfordring, som Kommissionen står overfor i forvaltningsmæssig henseende, er at fjerne bureaukratiske niveauer og forsinkelser, der i øjeblikket er kilde til megen frustration og har negative følger for rammeprogrammet som helhed. Den må tage skridt til at sikre, at i ansvarsområderne uddelegeres overensstemmelse med bedste praksis i medlemsstaterne og i private virksomheder. sådan måde, at effektiviteten øges internt på en 3. 4 Overvågning af Kommissionen Hvis Kommissionen skal tildeles mere magt, mener panelet, at den må overvåges effektivt ved hjælp af en ny og stærkere forbindelse mellem Kommissionen, Rådet og Parlamentet. Vi anbefaler, at der oprettes et nyt unionsudvalg som en permanent og integrerende del af en mere decentraliseret proces bestående af højtstående, uafhængige eksperter, der udnævnes af og er ansvarlige over skulle erstatte den nuværende programudvalgsstruktur. for Rådet. Det nye unionsudvalg 12 4J} Nye metoder i forbindelse med implementeringen af rammeprogrammet Det femte rammeprogram må forblive prækonkurrencemæssigt, men dets implementering og organisering må ændres. Panelet ønsker endnu engang at understrege, at en vigtig forudsætning for prækonkurrencemæssig forskning i Europa er, at dem, der indsender forslag, skal have fuld tillid til, at forslagenes videnskabelige og teknologiske indhold beskyttes. Derfor skal de eksperter, der anvendes til at gennemgå forslagene, være underlagt et krav om fortrolighed. Panelet anbefaler: 4. 1 Mere aktiv fremme af formidling af teknologi og kommerciel udnyttelse Et af de tydeligste beviser for Europas mindre udviklede iværksætterkultur i forhold til USA ligger i formidlingen og overførslen af teknologi. Forsøg på at rette op på denne mangel er det vigtigste aspekt af Kommissionens implementering af det femte rammeprogram. Panelet anbefaler: • at programdirektører og -ledere gøres klart ansvarlige for formidling og udnyttelse; de skal sikre, at brugersamfundene og de grupper, der ikke deltager i programmet, særlig de små og mellemstore virksomheder, gøres opmærksom på mulighederne for at udnytte den forskning, der gennemføres inden for rammeprogrammet; de bør også forbedre forbindelserne med markedet for risikovillig kapital og med EASDAQ; • EUREKA beskæftiger sig med at etablere produkter på markedet, og Kommissionen bør forbedre de direkte forbindelser med de relevante programmer og projekter. 4. 2 Giv mere hjælp til de små og mellemstore virksomheder En forenklet og udvidet CRAFT-ordning skulle hjælpe SMV med juridiske (intellektuelle ejendomsrettigheder) og finansielle spørgsmål. En decentraliseret forvaltningsform bør overvejes. 4. 3 Anvend en systemmetode i forbindelse med implementering Der er behov herfor, fordi de teknologiske udfordringer, som Unionen står overfor bliver stadig mere komplekse, tværfaglige og multisektorielle og dækker bl. a. sikkerhed, miljø, energi, transport og spørgsmål om bæredygtighed. 4. 4. Skab "virtuelle" institutter Det bør overvejes at øge ressourcerne i europæiske forskningsinstitutter af høj kvalitet ved hjælp af moderne kommunikationsteknologi. Magtfulde "virtuelle" institutter i Europa ville fjerne Kommissionens behov for at investere i "reelle centre" til brug i dens egen forskning og kunne omfatte elementer fra FFC. 4. 5 Gør Unionen til partner i medlemsstaternes projekter Unionen bør tilskyndes til at deltage i store, fælles projekter med grupper af medlemsstater i overensstemmelse med artikel 130 (K), (L) og (N) i traktaten. 13 5. 0 Afhalimteriuii id proui'iuuuict 5. 1 Grundforskning vs anvendt forskning Hvert tematisk program bør gives det fulde ansvar for at nå frem til en korrekt balance mellem grundforskning og anvendt forskning. Mens mange projekter ikke kræver grundforskning, kan denne være af afgørende betydning på nyopståede områder såsom bioteknologi og mikroelektronik. En lineær metode, der omfatter alle programmer, er for usmidig og forenklet, når kravene ændrer sig. Som eksempler kan nævnes: • BSE var tidligere et diagnostisk spørgsmål, nu kræves der grundforskning i sygdommens biologi; • der er en stærk tendens på vej væk fra grundforskning mod brugerbehovene i ACTS, IT og Telematikprogrammerne og en stærk konvergens mellem de tre. Balancen mellem grundforskning og anvendt forskning vil have tendens til at afhænge af teknologisk modenhed. Behovet vil være størst i nye, såkaldt videnskabeligt baserede teknologier, såsom bioteknologi og mikroelektronik. 5. 2 Læg IT-programmerne sammen På grund af den omfattende enighed om konvergensen mellem IT, ACTS og Telematik programmerne, mener panelet, at de bør samles under et i det kommende rammeprogram. 5. 3 Tematiske og aktivitetsbaserede programmer Når der tilskyndes til innovation, må der findes en korrekt balance mellem disse to typer af programmer. Da panelet har konkluderet, at ansvaret for udnyttelse skal forblive hos de tematiske programmer, bør innovationsprogrammet koncentrere sig mere om efterspørgselssiden, formidle teknisk information, der ligger meget tæt på markedet, beskæftige sig med innovationsforvaltning og organisatoriske spørgsmål. 5. 4 Ekstern balance - udvidelse, udviklingslande og internationalt samarbejde Forberedelse af udvidelsen bør gives en særlig plads i rammeprogrammet, der efter al sandsynlighed vil overlappe starten på forhandlingerne med ansøgerlandene. Tekniske projekter for udviklingslandene bør have en klar europæisk interesse, skønt nogle vil blive gennemført af politiske årsager såsom sundhedsrelateret forskning i tropesygdomme. Internationalt samarbejde kan gennemføres under de tematiske programmer, men med meget stærkere koordinering med andre af Unionens programmer såsom PHARE, TACIS og MEDA. Der kunne oprettes en lille gruppe med ansvar for udvikling af en global videnskabs- og teknologipolitik for de regioner, der ikke er omfattet af de eksisterende EU-programmer. 14 6. 0 Konklusion Del Icinle rammeprogram ma lage el kvalilalivl spring fremad. Del hor ikke være en simpel forlængelse af det fjerde rammeprogram. Det må baseres på de to søjler videnskabelig ekspertise samt social og økonomisk relevans, og det kan kun gøres relevant, hvis det er resultatet af en strategisk metode. Panelets henstillinger om ændring af de juridiske rammer og om en mere effektiv implementeringsproces er grundlaget for en sådan strategi. Videnskabelig ekspertise og relevans må imidlertid ledsages af europæisk merværdi, som panelet er overbevist om må udgøre et vigtigt kriterium for udvælgelse af programmer og projekter i fremtidige rammeprogrammer. 15 1. INDLEDNING Den Europæiske Union nærmer sig et vendepunkt i forbindelse med rammeprogrammet3, der skyldes den ændrede opfattelse af forskningens rolle i samfundet. Forskning anses ikke længere for at være et mål i sig selv og må i stigende grad ses som en sektor, der medfører fordele med hensyn til samfundenes industrielle konkurrenceevne og mere generelle behov. Som følge heraf anvendes en mere selektiv metode i forbindelse med investering i forskning inden for den offentlige og den private sektor i Europa. Dette står i modsætning til det meget mere positive klima, som eksisterede i begyndelsen af 1980'erne, da rammeprogrammet først blev lanceret. På det tidspunkt var der meget større offentlig og politisk tillid til det bidrag, som videnskab og teknologi kunne yde til Europas økonomiske og sociale fremtid. I dagens Europa har mange industrielle FTU-organisationer både skåret ned og bevæget sig tættere på markedet i produktbaserede afdelinger. Dette har fort til en reduktion i FTU-udgifterne i mange sektorer med medicinalindustrien som en bemærkelsesværdig undtagelse. Universiteternes budgetter i hele Europa mærker virkningerne af presset på de offentlige finanser, og regeringerne udsender klare signaler om, at de måske vil fjerne støtten til universitetsforskning, der ikke er konkurrencedygtig på internationalt plan. På den konkurrencemæssige side peger en række forskellige indikatorer på foruroligende forskelle i omfanget og anvendelsen af FTU mellem EU og dets vigtigste konkurrenter - USA og Japan. Den samlede europæiske investering i forskning beløb sig i 1995 til 1,9% af BNP, mens dette tal for USA's vedkommende var på 2,45% og på 2,95%» i Japan, der stadig øger sin FTU-investering hurtigere end USA og Europa. Yderligere fingerpeg om mere innovative kulturer i USA og Japan er deres 7,4 og 8,0 videnskabsfolk og ingeniører per 1 000 indbyggere sammenlignet med Europas 4,7. Efterhånden som vi nærmer os årtusindskiftet, er Europas største opgave at opretholde dets sociale og økonomiske fordel i et klima med voksende global konkurrence. De spørgsmål, der skal løses, er nærmere betegnet: • arbejdsløshed - Europa har nu 18 mio. arbejdsløse; • konkurrenceevne - Europa har mistet industriel konkurrenceevne til USA og Japan inden for en række højteknologiske produktområder; • informationssamfundet - er nu inden for rækkevidde, men kræver en indsats for at blive fuldt etableret; I rammeprogrammet henvises til to separate afgørelser: (a) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1110/94/EF af 26. april 1994 om Ijercle rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994- 1998); og (b) Radels algorelse nr. 94/268/Euralom af 26. april 1994 om et rammeprogram for Del Europæiske Atomenergi fællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse (1994-1998). 17 • der er behov for bæredygtig udvikling for at forbedre levestandarden og nedbringe miljøødelæggelsen; • udvidvise man ma lorberede sig på optagelsen al nye medlemsstater fra Central- og østeuropa og fra middelhavslandene; • støtte til en bredere række af fællesskabspolitikker inden for landbrug og fiskeri, transport, samhørighed, sundhed og energi og inddragelse af små og mellemstore virksomheder i forskningen. Til trods for det pres, som det videnskabelige og teknologiske samfund i Europa er udsat for, forbliver det en pulserende og dynamisk ressource af højeste internationale kvalitet. Det omfatter mange områder af videnskabelig og teknologisk ekspertise og kan yde et meget stort bidrag til disse områder. Der er dog behov for en yderligere indsats, fordi dette potentiale endnu ikke er blevet fuldt realiseret med hensyn til økonomisk succes. For at der kan afsættes passende ressourcer, er det det videnskabelige og teknologiske samfunds opgave ærligt at vurdere det bidrag, som det kan yde til hvert af de relevante emner, og at vejlede den politiske proces i overensstemmelse hermed. I nogle tilfælde kan de politiske og videnskabelige prioriteter være forskellige, og når de er det, må de førstnævnte have forrang ved ressourcer. For at rammeprogrammet kan blive en succes, må det kombinere traditionerne for videnskabelig ekspertise med social og økonomisk relevans. fordelingen af de offentlige Da denne evaluering er foretaget umiddelbart inden udarbejdelsen af det femte rammeprogram, er det meget passende, at Ministerrådet og Europa-Parlamentet har besluttet, at et uafhængigt ekspertpanel skal anmodes om at evaluere de sidste 5 år af rammeprogrammet4. På grund af tidspunktet mente panelet, at det først og fremmest burde fokusere på fremtiden frem for at dvæle ved fortiden og udlede den lære, der kan drages af de tidligere rammeprogrammer, og samle den i en række gode råd om den fremtidige udvikling. Overgangen fra det fjerde til det femte rammeprogram er en enestående mulighed for at basere Den Europæiske Unions forskningsindsats på de vigtige spørgsmål og prioriteter, der berører Unionen ved indgangen til det nye arms inde. Kriteriet om videnskabelig ekspertise må bevares og styrkes. Derudover må der lægges større vægt på kriteriet om social og økonomisk relevans. Dette er de to søjler, hvorpå det femte rammeprogram må bygges. I artikel 4, stk. 2, i afgørelse nr. 1110/94/EF og afgørelse nr. 84/268/EURATOM om rammeprogrammerne bestemmes det, at: "Kommissionen lader uafhængige sagkyndige eksperter foretage en ekstern evaluering af forvaltningen og gennemførelsen af Fællesskabets aktioner i løbet af de fem år, der går forud for evalueringen. Den meddeler resultatet af evalueringen og sine konklusioner forsynet med bemærkninger hertil til Europa- Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, inden den forelægger sit forslag til femte rammeprogram" 18 2. PANELETS EKEMCiANCiSMADE Panelets medlemmer mødtes ni gange mellem juli 1996 og februar 1997 og kommunikerede livligt med hinanden og med deres uafhængige referent. Fra begyndelsen besluttede panelet at benytte en strategisk og top-down, fremadskuende metode, som fokuserer på de spørgsmål, der vil fremme det kvalitative spring fremad, som panelet mener er nødvendigt. Panelet har draget fordel af adgangen til mere end hundrede bidrag, som de nationale regeringer, europæiske organer og i forbindelse med høringsproceduren. Derudover har panelet brugt rapporterne fra de parallelle 5-års evalueringer af alle de nuværende 18 særprogrammer og af Det Fælles Forskningscenter (FFC). institutioner har indsendt Delgrupper under panelet har ligeledes interviewet direktørerne for særprogrammerne fra GD III, VI, VII, XII, XIII, XIV og XVII samt generaldirektøren for FFC. Derudover har referenten interviewet enten formanden eller referenten for hvert af evalueringspanelerne for særprogrammerne eller FFC. Endelig er der blevet gennemført drøftelser med generaldirektøren for GD XII, dennes stedfortræder og andet centralt placeret personale. Kommissionens tjenestegrene, har stillet mange nyttige dokumenter til rådighed. Det gælder især GD XII's programevalueringsenhed, der har varetaget den overordnede koordinering af arbejdet. Panelet ønsker at gøre opmærksom på, at det har sat pris på de åbne og ærlige drøftelser, der var vigtige for at få belyst mange af de centrale spørgsmål. Panelets metodik gik ud på at evaluere de juridiske og økonomiske rammer, som rammeprogrammet indgår i, og den europæiske stilling på internationalt plan, at vurdere relevansen, effektiviteten og virkningerne samt strategiformuleringen og instrumenterne. Til trods for den omfattende viden og erfaring, som panelet er i besiddelse af, kunne dets medlemmer ikke gå i detaljer med alle områder. I lyset af ovenstående har panelet konkluderet, at det kan være mest effektivt ved at fokusere dets uafhængige rådgivning omkring et lille antal generelle henstillinger, som det mener har potentiale for at skabe det kvalitative spring fremad, som er påkrævet ved udarbejdelsen af det femte rammeprogram. Panelet ønsker at understrege betydningen af, at rammeprogrammet er Den Europæiske Unions program, der er udformet udfra et europæisk synspunkt. Det næste program vil slå fejl, hvis det gentager den tendens til at være en samling af nationale og sektorielle projekter, som kom til udtryk i det foregående rammeprogram. 3. EVALUERING AE RAMMEPROGRAMMET I DE EORLØHNE 5 AR Parallelt med denne evaluering har uafhængige ekspertpaneler gennemført separate 5-års evalueringer af alle de 18 særprogrammer, de 7 FFC-institutter og FFC som helhed. Panelet anerkender omfanget af og det enestående ved denne proces, hvori har deltaget omkring 170 europæiske eksperter. Disse evalueringer indeholdt et væld af værdifulde bidrag til den overordnede evaluering, men panelet mente ikke, at det kunne gennemføre en indgående analyse af alle 26 evalueringer. Alligevel har referenten udarbejdet et ret detaljeret sammendrag af samtlige panelers synspunkter med hensyn til relevansen, effektiviteten og virkningerne af særprogrammerne og FFC. og der direkte forsinkelser, Det gennemgående fællestema i disse evalueringer er de uacceptable bureaukratiske niveauer rammeprogrammets stammer lovgivningsmæssige struktur. Behovet for ændringer i denne henseende beskrives mere indgående senere i denne rapport. Derudover mener panelet, at nogle af rapporterne om særprogrammerne kunne have været bredere, hvis flere af panelmedlemmerne var blevet hentet fra andre steder end det videnskabelige og teknologiske samfund, de skulle evaluere. Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at vi ikke fandt nogen områder, der gav anledning til større bekymring med hensyn til kvaliteten af den forskning, der gennemføres under programmerne. Panelet mener derfor ikke, at der er grund til at fremsætte specifikke bemærkninger om kvaliteten. fra 4. CENTRALE OMRADER, HVOR DER BØR FORETAGES ÆNDRINGER Panelet mener ikke, at rammeprogrammet indtil nu har opfyldt dets løfter. Panelet mener, at dette hovedsageligt skyldes en lovgivningsmæssig struktur, der gør strategiformulering og -implementering vanskelig og fører til al for megen bureaukrati og manglende fleksibilitet. Derudover mener panelet, at der bør gøres en yderligere indsats for at udnytte frugterne af den forskning, der gennemføres under rammeprogrammet, og for at skabe bedre forbindelser til aktiviteterne på markedet. Endelig må rammeprogrammet finde en korrekt balance mellem grundforskning og anvendt forskning og mellem tematiske og aktivitetsbaserede programmer. Denne analyse har foranlediget panelet til at fremhæve en kort liste over de områder, man må være særlig opmærksom på med henblik på forbedring af strukturen af det femte rammeprogram. 4. 1 Programstrategi Panelet mener, at der er behov for en reel forbedring i den måde, hvorpå strategien for rammeprogrammet udvikles. Programmets metode med hensyn til høring af medlemsstaterne har tendens til at føre til forhandlinger mellem nationale og sektorielle interesser. Programmet bliver derved en indkøbsliste over nationale prioriteter, der ofte ikke er kohærente og har ringe europæisk merværdi. 20 Det erkendes, at der er el fortsat behov for at hore medlemsstaterne, men Kommissionen opfordres /// at anvende en mere strategisk metode, nar den fremsu'iier forslag lil »udholde! af del lemle rammeprogram. 4. 1. 1 Relevans Panelet mener, at strategien bør baseres solidt på kriterierne om relevans og europæisk merværdi. Relevansen bør baseres på en fremadrettet analyse af teknologier og markeder, så man kan fastslå, hvilke nye teknologier der efter al sandsynlighed vil være vigtige for fremtiden, og hvilke markeder der sandsynligvis vil vokse som reaktion på fremtidige markedsincitamenter. Denne metode ligger i hjertet af de teknologiske fremtidsstudier, og mange lande, herunder medlemsstaterne, gennemfører markedsmæssige og teknologiske fremtidsstudier for at vurdere, hvilke teknologier og markeder der vil være de vigtigste for fremtidig succes. Resultaterne af dette arbejde anvendes nu i nogle lande til at fastsætte prioriteterne for FTU-støtte på universiteterne. teknologiovervågning. Kommissionen bør Kommissionen bør gøre mere omfattende brug af teknologiske-økonomiske scenarier og markedsscenarier samt indføre foranstaltninger til påvisning af svage, men betydningsfulde signaler, der peger på centrale fremtidige i det videnskabelige eller sociale klima, der repræsenterer ændringer muligheder eller udfordringer, som kan være en hjælp ved fremsættelsen af henstillinger til nye eller tilpassede programmer. ligeledes Med hensyn til de ressourcer, der er tilgængelige for Kommissionen, kan programmet for målrettet socioøkonomisk forskning og de små politiske/strategiske enheder i de forskellige generaldirektorater fortsat arbejde på dokumentation af strategiske løsninger. IPTS (FFC-instituttet for Teknologiske Fremtidsstudier i Sevilla) er også en yderst relevant ressource, og panelet henstiller, at dets rolle undersøges for at sikre, at dets arbejde både rettes mod dette spørgsmål og inddrages i formuleringen af en strategi. En prioritet er at skabe et center inden for Kommissionen, der har det overordnede ansvar for at indsamle alle strategiens forskellige elementer. Der må skabes en klar forbindelse mellem denne strategi og Rådets beslutningsproces. IPTS kan måske udfylde en sådan rolle. (En mere detaljeret drøftelse af FFC findes i afsnit 4. 3. 7). Panelet mener, at disse forslag vil skabe et mere strategisk grundlag for udarbejdelse af rammeprogrammerne og vil resultere i mere målrettede og fokuserede resultater. 4. 1. 2 Europæisk merværdi Panelet er overbevist om, at det andet centrale udvælgelseskriterium for programmet bør være europæisk merværdi. Dette kriterium adskiller arbejde, der helt klart bør gennemføres på europæisk plan, og arbejde, der udelukkende bør finansieres af medlemsstaterne. Panelet er nået frem til den konklusion, at europæisk merværdi ikke er blevet prioriteret tilstrækkeligt i tidligere programmer. Dens betydning skyldes, at rammeprogrammet kun omfatter 3,5% af det samlede budget for forskning og udvikling inden for den offentlige og den private sektor i Den Europæiske Union. Denne tildeling er så beskeden, al den kun vil have minimale indvirkninger, hvis den ikke tilføjer en væsentlig europæisk merværdi. 21 Hvis europæisk merværdi skal være det overordnede udvælgelseskriterium, må den kunne identificeres klart. Den er baseret på: Traktatmæssige og politiske forpligtelser vedrører europæiske merværdi Den som medlemsstaterne har indgået på specifikke områder som f. eks. Euratom. Derudover har Unionen pligt til at støtte forskning på områder såsom miljø, transport, landbrug og kommunikations infrastruktur, hvor der er et klart behov for en europæisk politik. Kommissionen må ligeledes være i stand til at gennemføre forskning, som kan dokumentere dens forslag. traktatmæssige forpligtelser, her Det europæiske videnskabelige samfund Der eksisterer nu et europæisk, videnskabeligt samfund på mange områder, og tidligere rammeprogrammer har ydet et positivt bidrag til opbygningen af dette. Det er et værdifuldt aktiv, der må udvikles yderligere i det kommende rammeprogram. Det videnskabelige samfunds merværdi ligger i, at det er en samling af talent forbundet i et netværk, der kan konkurrere på internationalt plan og på et plan, der ligger uden for en enkelt medlemsstats kapacitet. Der kan derfor skabes en europæisk kritisk masse på områder, hvor ingen enkelt medlemsstat kan realisere en stor indsats. Dette europæiske netværk bør udvides yderligere til store faciliteter. De udgør et vigtigt forskningsinstrument, som kan opretholde den europæiske forsknings konkurrenceevne og samhørighed, hvor ingen enkelt medlemsstat har kapacitet til at udvikle og finansiere disse individuelt. Europæisk merværdi er også af indlysende betydning i forbindelse med fremme af nye tværfaglige foranstaltninger på internationale konkurrenceområder såsom informationsteknologi og bioteknologi med det formål at fremskynde udviklingen af el levedygtigt FTU-samfund. Europæiske standarder og platforme Ser man på markedet er europæisk merværdi tydelig inden for FTU, der skaber paneuropæiske, kommercielt anvendelige standarder, som kan omdanne en teknisk succes til en kommerciel succes. Den europæiske merværdis betydning er ligeledes klar i forbindelse med FTU, der skaber stærke europæiske industriplatforme for samarbejde eller konkurrence på lige fod med andre globale magter f. eks. inden for mobil telekommunikation. Selv om disse kriterier er rettet mod rammeprogrammet kan testen for europæisk merværdi ligeledes anvendes på de videnskabelige og teknologiske foranstaltninger, der modtager støtte fra andre af Den Europæiske Unions initiativer såsom strukturfondene. Disse initiativer afsætter betydelige ekstrabeløb til FTU ud over dem, der afsættes af rammeprogrammet, og har hovedsageligt til formål at forbedre forskningsindsatsen i ugunstigt stillede regioner. Panelet ser en stærk synergi mellem anvendelsen al strukturfondene til FTU og rammeprogrammet og tilskynder Kommissionen til at opfordre medlemsstaterne som rammeprogrammet resulterer i. strukturfondene til at bruge styrke de fordele, til at 22 4. 2 De lovgivningsmæssige og forvaltningsmæssige rammer 4. 2. 1 Baggrunden for det lovgivningsmæssige problem institutioner underlægger rammeprogrammerne en række Panelet mener, at de nuværende lovgivningsmæssige rammer for rammeprogrammet er et af de vigtigste områder, hvor der bør gennemføres ændringer. Den europæiske forskning og teknologiske udvikling, der er relativt ny i fællesskabssammenhæng, er underlagt detaljerede retsakter og kontrol, som pålægges af både Rådet og Europa-Parlamentet. lovgivningsmæssige Disse beslutninger (25 i alt for det fjerde rammeprogram og Euratom rammeprogrammet), hvori fastsættes emneområder og budgetter i begyndelsen af 5-års perioden. Denne praksis udspringer af medlemsstaternes ønske om at kontrollere programmets indhold i deres nationale og sektorielle interesser. Resultatet er et program, der både er ufleksibelt og indeholder for mange multinationale "indkøbslister" og derfor mangler fokus. En yderligere begrænsning stammer fra de specifikke procedurer i Euratom-traktaten. Det følger heraf, at enhver ænclring, der foretages for at imødekomme nye behov eller for at afspejle nye videnskabelige fremskridt kræver en indviklet og tidskrævende juridisk proces. F. eks. kunne behovet for en større europæisk indsats som reaktion på den nye fare for menneskets sundhed, som BSE udgør, ikke tilfredsstilles inden for de eksisterende programmer og krævede en ekstra budgetbevilling i henhold til procedurer, som Europa- Parlamentet skulle deltage i. Inden for transport er den lovgivningsmæssige proces så begrænsende, at særprogrammets ledelse konkluderede, at den var ude af stand til at gennemføre ændringer, selv om den ønskede at fokusere mere på intermodalitet. Disse problemer har sat skår i Unionens og Kommissionens omdømme og skabt frustration blandt deltagerne. Dette har ført til, at nogle virksomheder og organisationer nægter at deltage, og har gjort udsigterne til at deltage for små og mellemstore virksomheder med begrænsede ressourcer endnu mere skræmmende. 4. 2. 2 Nye lovgivningsmæssige rammer Der er et rammeprogram for at forbedre dets strategiske indhold, fleksibilitet og effektivitet. tvingende behov for nye lovgivningsmæssige rammer for det femte Nøglen hertil er at definere klare roller for Rådet og Parlamentet ved fastsættelsen af den strategiske politik og ledelse og for Kommissionen i forbindelse med implementeringen. Politik De nuværende lovgivningsmæssige rammer kræver en enstemmig vedtagelse af Den Europæiske Unions rammeprogrammer i Rådet og en fælles beslutningstagning mellem Rådet og Parlamentet. Panelet mener, at kravet om enstemmighed om beslutningen om rammeprogrammet fører til fragmenterede metoder, der resulterer i programmer, som ikke er optimale, og som nogle gange er baseret på nationale "indkøbslister". Dette synspunkt blev bekræftet i mange af de drøftelser, som panelet gennemførte med evalueringspanelerne for særprogrammerne. Dette problem ville endvidere blive forværret med udvidelsen af Den Europæiske Union. 23 Panelet mener derfor, at der er langt større sandsynlighed for, at man vil nå frem til et strategisk EU-rammeprogram, når beslutningerne træffes med kvalificeret flertal. Det henstiller derfor, at regeringskonferencen overvejer afstemning med kvalificeret flertal i forbindelse med beslutningen om rammeprogrammet. Dette ses som nøglen til at sikre politisk accept fra Rådet og Parlamentet i form af et mindre antal, mere fokuserede og strategisk sunde særprogrammer med relevante budgetter. Implementering i beslutningen om der opfylder målene implementeringen af programmerne klart uddelegeres Panelet henstiller, at til Kommissionen. Den vil have til opgave at udarbejde og fremlægge listen over rammeprogrammet. særprogrammer, Kommissionen vil da være klart ansvarlig for implementeringen af særprogrammerne. Dette vil være i medlemsstaterne, hvor regeringerne godkender FTU-programmerne på et generelt udformningsmæssigt og budgetmæssigt plan, hvorefter for implementeringen. Direktører for multinationale virksomheder godkender ligeledes budgetter, der dækker brede forretningsområder og teknologier, hvorefter det overlades til forsknings- og projektledere at omsætte de kommercielle målsætninger til relevante FTU- programmer for nye og forbedrede produkter, processer og tjenester. regeringens embedsmænd overlades ansvaret i overensstemmelse med bedste praksis Et nyt unionsudvalg Hvis mere magt uddelegeres til Kommissionen, anerkender panelet behovet for at overvåge dens implementeringsarbejde. Samtidig skaber den klare fordeling af rollerne mellem Rådet og Parlamentet på den ene side og Kommissionen på den anden side et behov for stærke formelle forbindelser mellem de to. Panelet foreslår derfor, at der oprettes et nyt unionsudvalg, som udpeges af og er direkte ansvarligt over for Rådet. Det skulle bestå af højtstående, uafhængige eksperter og skulle fungere som Unionens udvalg. Panelet mener, at dette nye unionsudvalg bør træde i stedet for den eksisterende programudvalgsstruktur. tage skulle udvalg ansvaret Dette af Kommissionens implementeringsarbejde og skulle også være garant for den mere detaljerede overvågning og evaluering af programmerne, som anbefales i afsnit 4. 2. 4. Samtidig skulle dette nye udvalg spille en central rolle i rådgivningen af Rådet og Parlamentet om mulighederne for nye rammeprogrammer og om de foreløbige beslutninger, som de nye budgetmekanismer, der foreslås i nedenstående afsnit, kan medføre. overvågning for Fleksibilitet Som anført ovenfor mangler det nuværende rammeprogram fleksibilitet, hovedsageligt fordi hele budgettet afsættes til særprogrammerne i begyndelsen af 5-års perioden. For at skabe den fleksibilitet, som er nødvendig for at reagere på en ny udvikling eller nye trusler, anbefaler panelet, at ikke hele rammeprogrammets tildelte budget afsættes i begyndelsen af 5-års perioden. Kommissionen bør kun afsætte en relevant del til dækning af de 3 første år. Det er sandsynligt, at den del af budgettet, der ikke er afsat, vil variere mellem de forskellige områder afhængigt af, hvordan videnskaben og teknologien anses for at have udviklet sig. 24 I lillælde, hvor f. eks. kun 80% af det samlede budget afsættes over de første tre år, ser panelet imidlertid følgende ske. I programmets første ar vil der blive indgået forpligtelser loi 100% al tildelingen for del pågældende ar, for op lil 80%. af tildelingen for del andel år og for op til 60% af tildelingen for det tredje år. I forbindelse med denne nye procedure ville Rådet blive vejledt af det nye unionsudvalg, der hvert år ville undersøge potentialet eller behovet for nye initiativer eller særprogrammer, der kan støttes med beløb på budgettet, der ikke er indgået forpligtelser for. Hvis Rådet ikke vælger nye forslag, vil budgettet blive afsat til de eksisterende programmer i henhold til ovenstående plan. Den række af lovgivningsmæssige ændringer, der er skitseret ovenfor, er en absolut forudsætning for en væsentlig forøgelse af rammeprogrammets fleksibilitet. Ændringerne vil efter vores mening have en stor gavnlig virkning på rammeprogrammets effektivitet, kvalitet og relevans og forbedre EU's videnskabelige samfunds omdømme i borgernes og de valgte repræsentanters øjne. Panelet mener, at denne større fleksibilitet vil gøre det meget nemmere for rammeprogrammet at reagere på nye muligheder eller udfordringer. Dette er en særlig vigtig begrundelse for fleksibilitet på grund af den meget hurtige udvikling inden for nogle teknologiske områder f. eks. inden for mikroelektronik og bioteknologi. 4. 2. 3 Kommissionens programprocedurer Et lettere lovgivningsmæssigt grundlag og mere uddelegering til Kommissionen vil udgøre for grundlaget særprogrammerne har kritiseret mange af de detaljerede procedurer, som Kommissionen anvender. Vi tilslutter os denne kritik, og ændringer foreslås og skitseres nedenfor: rammeprogram, men evalueringspanelerne for et mere fleksibelt • Uddelegering - med større uddelegering til Kommissionen er det klart, at beføjelser til at reagere inden for Kommissionen selv er af afgørende betydning for forbedring af effektiviteten og virkningerne. Magten skal være transparent, og der skal navnlig være en tilstrækkelig styrke på programlederplan, som er i overensstemmelse med bedste praksis i medlemsstaterne. • Overordnet tidsplan - dette spørgsmål gav anledning til langt de fleste henstillinger om ændringer fra evalueringerne af særprogrammerne. Næsten alle evalueringspanelerne registrerede stor utilfredshed med længden af den periode, der går mellem sidste frist for indsendelse og de første udbetalinger. Generelt er denne periode på mere end et år, og det er et klart behov for en reducering til højst 6 måneder. Når man ser på trinnene i processen, ser det mindst tilfredsstillende trin ud til at være det trin, hvor godkendelse og underskrivelse af kontrakter finder sted. Der er behov for tydeligere og mindre komplicerede kontraktuelle aftaler og en ændring af arbejdsgangen i Kommissionens juridiske og finansielle tjenester. • Transparens og feedback - en forbedring af udvælgelsesprocedurernes transparens skonnes at være nødvendig, navnlig når der skal vælges mellem højt klassificerede projekter. Mere regelmæssig og klar feedback kræves i løbet af denne proces, særlig når der opstår forsinkelser, og når højt klassificerede projekter afvises. Rapportering til dem, 25 hvis forslag afvises, bør ligeledes overvejes. Offentliggjorte servicestandarder baseret på erklærede kvalitetsprocedurer ville være nyttige på dette område. • Kommissionens personale del fremgår klart Ira en række evaluei ingspaneler for særprogrammet og interviews, at Kommissionen mangler personale på nogle områder. Dette ser ud til at være en forsætlig stram forvaltningspolitik, men den bidrager til forsinkelser og manglende effektivitet på nogle områder, og moralen blandt det overbebyrdede personale er lav. Problemet anses for at være tilstrækkeligt generelt og alvorligt til at anmode Kommissionen om at se på sin bemanding og sørge for, at arbejds byrderne fordeles på passende måde. Uddelegering af specifikke opgaver uden for Kommissionen kan vise sig at være en løsning i nogle situationer. 4. 2. 4 Overvågning og evaluering af programmerne Uddelegering af mere magt til Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af rammeprogrammet og den deraf følgende større fleksibilitet understreger et større behov for effektiv overvågning og evaluering af Fællesskabets FTU-programmer. I dette spørgsmål tilslutter panelet sig de generelle forslag, som Kommissionen har fremsat\ som CREST har tilsluttet sig , og som Kommissionen allerede implementerer. Der opfordres til, at en lille gruppe af uafhængige eksperter bestående af en repræsentant for industrien, en akademiker og en ekspert i programevaluering foretager en årlig overvågning af programmerne. Hvert fjerde år skulle evalueringen dække hver 5-års periode og gennemføres af et panel bestående af 5 eller 6 uafhængige eksperter. Af hensyn til kontinuiteten kunne enkelte medlemmer af overvågningspanelerne deltage i evalueringspanelerne, men størstedelen af evaluenngspanelets medlemmer skulle være andre personer end dem, der deltager i overvågningsprocessen. Panelet mener, at evalueringernes omfang bør øges ved, at der tages hensyn til den bredere sammenhæng, som programmerne indgår i, den internationale udvikling og en detaljeret og seriøs række af indikatorer for bidrag og resultater, der besvarer spørgsmål såsom "hvad skete der?" og "gjorde fremmende foranstaltninger på EU-plan nogen løbende forskel?". Dette er Kommissionens eller eksterne evalueringsundersøgelsers opgave, der skal gennemføres som forberedelse for panelerne. Panelernes opgave er ikke at lede denne faktafindingsproces, men at overvåge og fortolke disse fakta og resultater og at drage konklusioner. Disse procedurer vil resultere i et uafhængigt syn på centrale spørgsmål vedrørende programmernes udvikling og vil udgøre en vigtig kontrol med integriteten af den nye metode i forbindelse med forvaltningen af det femte rammeprogram. 4. 2. 5 Intellektuelle ejendomsrettigheder og patenter Et tilknyttet område med omfattende juridiske konsekvenser vedrører fastlæggelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og patenter. På nuværende tidspunkt koster patentering i KOM (96)220 endelig udg. - Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet. "Uafhængig ekstern overvågning og evaluering af Fællesskabets foranstaltninger på området forskning og teknologisk udvikling". CREST/1208/95 - CREST råd til Rådet og Kommissionen om overvågnings- og evalueringsprocedurerne for Fællesskabets forskningsprogrammer. 26 Europa omkring ti gange mere end i USA og opfattes ofte som en yderst negativ faktor for konkurrenceevne baseret på udnyttelse af teknologi. De meget høje udgifter er især afskrækkende for højteknologiske små og mellemstore virksomheder, der i stigende grad anses for at være i besiddelse af nøglen til beskæftigelse og vækst. Tilsyneladende skyldes en stor del af forskellen mellem omkostningerne i USA og Europa oversættelse. Der tages skridt til at begrænse oversættelse ved at begrænse den række af sprog, der kræves. Panelet støtter kraftigt en yderligere indsats for at forenkle og reducere omkostningerne i forbindelse med det europæiske patentsystem. Hvis den europæiske prækonkurrencemæssige forskning skal gennemføres, vil det endvidere være vigtigt at dem, der indsender forslag, har fuld tillid til, at forslagenes videnskabelige og teknologiske indhold beskyttes. Fortrolighed må derfor sikres. 4. 3 Fremgangsmåde i forbindelse med implementeringen af det nye ramme program tyder på, at i Europa kan Komparative undersøgelser sammenlignes med forskningsaktiviteterne i USA og Japan, men innovationskulturen er svagere, og udviklingen og udnyttelsen af forskningen frem til kommerciel succes forfølges mindre energisk. Derudover er risikovillig kapital mindre tilgængelig i Europa, og der oprettes færre højteknologiske små og mellemstore virksomheder. forskningsaktiviteterne Det nuværende rammeprogram er helt klart prækonkurrencemæssigt, og det har tre centrale instrumenter: 50/50 finansierede aktioner med omkostningsdeling, der er det vigtigste instrument, samordnede aktioner og FFC's direkte arbejde. De politiske instrumenter har stort set været uændrede i 12 år, mens ingen medlemstater har ladet FTU-politikken urørt i samme periode. Generelt er de fleste nationale regeringer gået bort fra 50% omkostningsdelingen til fordel for en øget vægt på bredere innovationspolitikker. Disse fokuserer kraftigt på at give virksomhederne mulighed for at udnytte videnskabelig og teknologisk viden. Som minimum bør rammeprogrammet have en langt mere integreret fremgangsmåde til støtte for FTU og til støtte for innovation. Den nuværende deling af ansvaret mellem mindst tre generaldirektorater institutionaliserer og antyder accept af den lineære innovationsmodel, frem for at skabe interaktion mellem videnskabelse og anvendelse. at samtidig med, rammeprogrammet Panelet mener, forbliver prækonkurrencemæssigt, kræver et øget antal retningslinjer for at sikre, at det kan spille sin rolle fuldt ud i forbindelse med fremme af en mere innovativ kultur, der forer til økonomisk succes. I denne forbindelse ser panelet Kommissionens programdirektører og - ledere spille en stor rolle. De bør have et meget mere klart fastlagt ansvar for forvaltning af projekterne hele vejen til succesrige kommercielle resultater. Panelet anbefaler, at Kommissionen accepterer følgende metode i forbindelse med udvikling af en mere innovativ kultur. det at 4. 3. 1 Formidling af teknologi Panelet mener, at dette er et vigtigt aspekt, som Kommissionen må tackle. Et udtryk for Europas mindre udviklede iværksætterkultur i forhold til USA ligger i formidlingen og overførslen af teknologi. I USA overfører markedet mere effektivt teknologi fra den industrielle virksomheder, særlig små og skabes i universiteter og institutter til 27 mellemstore virksomheder. Som et bidrag til forbedring på dette område anbefaler panelet kraftigt, al Kommissionens programdirektører og -ledere inden for særprogrammerne gives et klart ansvar for at sikre formidling af teknologi udviklet inden for deres programmer til markedet for kommerciel udnyttelse. Det mest succesrige resultat er, når andre nyttig- projektdeltagerne gørelsesmuligheder må undersøges grundigt sammen med grupper, der ikke deltager i projekterne, når dette ikke sker. Under sådanne omstændigheder må programdirektørerne og -lederne have kontakt med markedet for risikovillig kapital. kommercialiserer deres resultater, men egne 4. 3. 2 De små og mellemstore virksomheder Støtten til og udviklingen af små og mellemstore virksomheder, særlig inden for den højteknologiske sektor, er af afgørende betydning for Unionens mål for vækst i beskæftigelsen. Mange i rammeprogrammet, og de forbedringer i implementeringsprocedurerne, som foreslås her, skulle tilskynde til yderligere deltagelse. Det står dog klart, at deres deltagelse ville blive fremmet bedre, hvis de får mere hjælp med finansielle og juridiske spørgsmål i forbindelse med nyttiggørelse af forskning, særlig vedrørende spørgsmål om intellektuelle ejendomsrettigheder. små og mellemstore virksomheder deltager allerede Kommissionen opfordres kraftigt til at undersøge, hvorvidt den eksisterende CRAFT- ligeledes være ordning kan udvikles yderligere med henblik herpå. Det ville hensigtsmæssigt at undersøge, hvorvidt tilradighedsstillelse af sådanne tjenester kan uddelegeres til medlemsstaterne og til organisationer tættere på markedet. 4. 3. 3 EUREKA Der bør tilskyndes til tættere forbindelser med EUREKA. Denne organisation blev oprettet i 1985 af sytten vesteuropæiske lande. Hovedformålet med EUREKA er at øge den europæiske industris og de europæiske økonomiers produktivitet og konkurrenceevne på det civile verdensmarked. EUREKA sigter helt klart mod at bringe produkter direkte på markedet og fungerer derfor på et andet plan end den prækonkurrencemæssige linje, som rammeprogrammet må overholde. Rammeprogrammet og EUREKA kunne imidlertid nemt indpasses i hinanden for at skabe en effektiv innovationskæde, der kan sende FTU under rammeprogrammet ud på markedet. Kommissionen tilskyndes kraftigt til at etablere de nødvendige forbindelser med EUREKA for at nå dette mål. 4. 3. 4 Avancerede, europæiske virtuelle institutter Det europæiske gærgenomkortlægnmgsnetværks succes understreger de muligheder, der ligger i at skabe forbindelser mellem europæiske centre på tematiske områder for at skabe projekter med en international kritisk masse. løsning kan udvikles yderligere ved hjælp af moderne Panelet mener, at denne inden for kommunikationsteknologi, så der skabes europæiske, virtuelle relevante tematiske områder. Disse ville muliggøre en større europæisk fokusering på nye teknologiske områder og en hurtigere etablering af en konkurrencedygtig europæisk institutter 28 position, lin sådan fremgangsmåde kunne fjerne behovet for, at Kommissionen investerer i flere "reelle centre", hvor den kan udføre sin egen forskning. Den grundlæggende tanke er at skabe en moderne institutionel plan for international forskning, der indebærer: • fleksibilitet gennem begrænset varighed (5-10 år); • et stabilt klima på mellemlang sigt, som kan sikre kontinuitet over en vis periode; • nært samarbejde mellem forskningsgrupper med ekspertise i Europa (og i andre dele af verden). Et sådant nyt instrument ville støtte en moderne og avanceret forskningsorganisation, der institutionelt placeres mellem den etablerede forskningsinfrastruktur (såsom FFC) og det (tidsbegrænsede) projektspecifikke samarbejde. Kommissionen opfordres kraftigt til at søge passende muligheder for at implementere dette koncept. 4. 3. 5 En systemmetode De teknologiske udfordringer, som Unionen står over for, bliver til stadighed mere komplicerede, således at det er vanskeligt at passe dem ind i et traditionelt tematisk rammeprogram. Flere og flere udfordringer er tværfaglige og kræver kombinationer af videnskabelige og teknologiske discipliner. Derudover kræves en multisektoriel metode, da mange muligheder ligger på grænsen mellem sektorer eller tydeligt berører mere end en sektor. Dette gælder f. eks. for store projekter vedrørende sikkerhed, miljø, energi, bæredygtighed og transport. Udfordringen her ligger i en effektiv koordinering af forskellige elementer, og efter panelets mening, er der behov for en ny metode. Det anbefales, at Kommissionen selvkoordinerende mekanismer, som skal beskæftige sig med de største projekter. indfører en metode baseret på en række 4. 3. 6 Brug af artikel 130 K, L og N Maastricht-traktaten om Den Europæiske Union indførte artikel 130 K, L og N for at sætte yderligere skub i mulighederne for FTU-samarbejde uden for rammeprogrammet. Disse artikler baner vejen for Unionens deltagelse i store projekter finansieret af grupper af medlemsstater, herunder deltagelse i de strukturer, der er oprettet med henblik på gennemførelsen af relevante programmer. foreslår, at Kommissionen Panelet udviklingsprojekter, der hovedsageligt medlemsstater. fremmer anvendelsen af dette forum for interesserede grupper af finansieres af 29 4. 3. 7 Det Fælles Forskningscenter IPC er Den Europæiske Unions egen interne forskningskapacitet koncentreret omkring syv særskilte forskningsinstitutter beliggende i forskellige medlemsstater. Som sådan er det et af Unionens vigtige instrumenter, der i stadig stigende grad har behov for mange forskellige forskningsaktiviteter som støtte for politikken. Panelet mener, at meget af FFC's arbejde opfylder kriterierne om ekspertise og europæisk merværdi, særlig Instituttet for Transuraner i Karlsruhe. Panelet tilslutter sig ligeledes FFC-evalueringspanelets holdning om, at FFC bør fokusere sin forskningsindsats yderligere og koncentrere sin indsats på de områder, hvor det kan nå frem til en reel videnskabelig ekspertise. Panelet glæder sig over de fremskridt, der er gjort med hensyn til at placere FFC på et mere kommercielt grundlag, idet det bemærkes, at en væsentlig del af dets indtægter stammer fra forskning kontraheret af tredjeparter. Ansættelser ser ud til at have været et problem for FFC i nogen tid. Panelet glæder sig derfor over den nye forskningspersonalepolitik og tilskynder til foranstaltninger til at forbedre fleksibiliteten blandt FFC-personalet. Panelet så også gerne yderligere skridt hen imod en øget uafhængighed for FFC. 4. 4 Programbalance På en række vigtige områder både inden for rammeprogrammet og vedrørende dets eksterne forbindelser mener panelet, at der må findes en korrekt balance mellem centrale faktorer. 4. 4. 1 Grundforskning og anvendt forskning Et af rammeprogrammets vigtigste aspekter er balancen mellem grundforskning og anvendt forskning og udvikling. Dette spørgsmål bliver endnu vigtigere, efterhånden som mange områder inden for rammeprogrammet bevæger deres tyngdepunkt tættere på brugerbehov og anvendelser. Tidligere anvendtes en overforenklet metode. Den fulgte lineære antagelser om FTU- processen og havde tendens til at anvende de samme regler på forskellige tematiske områder. Derudover har programmets manglende fleksibilitet gjort en udvikling fra grundforskning til anvendt forskning vanskeligere. Det er indlysende, at en ensartet metode ikke kan anvendes på dette spørgsmål. Panelet er fuldstændig overbevist om, at hvert enkelt tematisk program har ansvaret for at nå frem til en korrekt balance mellem grundforskning og anvendt forskning. Den korrekte balance vil uundgåeligt afhænge af den teknologiske modenhed på området. Forskningsbehovet vil være størst på nye områder, de såkaldte videnskabeligt baserede teknologier såsom bioteknologi og mikroelektronik, hvor der ligger en klar europæisk merværdi i hurtigt at etablere en kritisk masse af konkurrerende forskning i Unionen. 30 Del er derfor rimeligt al forvente, al balancen mellem grundforskning og anvendt forskning vil variere meget de tematiske programmer imellem. Den korrekte balance inden for et område vil imidlertid ikke være statisk. USE f. eks. opstod først som en sygdom hos dyr, og den tidlige forskning var hovedsageligt begrænset til dens epidemiologi. Den nye trussel for menneskets sundhed har imidlertid for nyligt givet anledning til meget mere grundforskning i sygdommens biologi. I ACTS, IT og Telematik-programmerne har balancen mellem grundforskning og anvendt forskning ændret sig løbende gennem de på hinanden følgende rammeprogrammer hen imod anvendelse og brugerbehov. Samtidig bemærkes det i vidt omfang, at disse teknologier samler sig i avancerede anvendelser, der opfylder komplekse brugerbehov. Panelet anbefaler derfor, at ACTS, IT og Telematik-programmerne samles i et enkelt program under det femte rammeprogram. På samme måde er der konvergens mellem de bioteknologiske elementer i programmerne om landbrug, biomedicin og bioteknologi, og panelet anbefaler, at disse aspekter ligeledes samles i det femte rammeprogram. Endelig ønsker panelet at understrege sin støtte til en fortsat grundforskning, der knytter universiteterne og industrien sammen i frugtbare partnerskaber, forudsat at kriteriet om europæisk merværdi opfyldes. Det er af afgørende betydning, at dette bibeholdes som en platform for nye koncepter, der kan fylde videnskabs- og teknologitanken op igen. 4. 4. 2 Tematiske og aktivitetsbaserede programmer Panelet mener i princippet, at forskningsprojekter og programmer, når det er muligt, skal forvaltes inden for de tematiske områder. Derudover bør ansvaret for formidling og udnyttelse af projekt- og programresultater også klart ligge hos det tematiske program. Med hensyn til Innovation-programmet betyder dette en nyfokusering og frihed til at koncentrere sig mere om efterspørgselssiden, koordinering af emner fra hele programmet, interesser, f. eks. spørgsmål om forvaltning og der dækker alle særprogrammernes organisering af innovation. På uddannelsesområdet mener panelet, at programmet om forskeres uddannelse og mobilitet har behov for at skabe bedre forbindelser til de tematiske programmer. Panelet mener, at programmet har en potentiel høj europæisk merværdi, og at det er højt estimeret i de europæiske, akademiske samfund som en nyttig ordning, selv om det ofte støtter umoderne områder, der ellers er vanskelige at finansiere. Tidligere var en af programmets svagheder dets manglende evne til at tiltrække unge forskere i Europa af højeste kvalitet, dels på grund af dets image, dels på grund af bureaukratisk langsommelighed i udpegningsprocessen. Panelet forstår, at der er blevet truffet foranstaltninger til at rette op på denne situation, og håber, at programmet vil være i stand til at tiltrække de bedste kandidater. Panelet støtter et program for forskeres uddannelse og mobilitet med et forbedret image, så de bedste unge hjerner vil være stolte af et europæisk stipendiat. 31 4. 4. 3 Ekstern balance Med hensyn til rammeprogrammets eksterne balance anses de centrale spørgsmål for at være udvidelse og internationalt samarbejde. For så vidt angår udvidelse har Unionen allerede gjort en betydelig indsats for at samarbejde med FTU-samfund i Østeuropa, hvor de fleste af de potentielle nye medlemsstater findes. Panelet anser i høj grad dette for at være en platform, der kan bygges videre på, og det henstiller til Kommissionen, at den tager yderligere initiativer til at stabilisere og udvikle FTU-samfundene i de lande, der ønsker at blive optaget i EU. Dette bør være et element i det femte rammeprogram, der, når det er muligt, behandles inden for de relevante tematiske programmer. til Med hensyn internationalt samarbejde mener panelet, at en stor del at forskningsaktiviteterne kan overføres til det relevante tematiske program. Der er ligeledes behov for i høj grad at forbedre koordineringen mellem INCO og andre af Unionens programmer, der arbejder eksternt, såsom PHARE, TACIS og MEDA. Derudover kan der oprettes en lille gruppe med ansvar for udvikling af en global videnskabs- og teknologipolitik for regioner uden for Unionen, der ikke er omfattet af disse programmer. For så vidt angår udviklingslandene er der opnået en vis succes, særlig med hensyn til inden for de biomedicinske programmer. Sådanne programmer er tropesygdomme imidlertid først og fremmest til udviklingslandets fordel og har en ringe europæisk merværdi. Som sådan udgør de en del af de bredere politiske forbindelser mellem Unionen og udviklingslandene. Panelet betragter dette som et legitimt område for FTU- samarbejde, men det opfordrer ligeledes rammeprogrammet til at etablere mere teknisk baserede samarbejdsprojekter, der opfylder kriteriet om europæisk merværdi. ^. 32 BTLAG RAMMEPROGRAMMETS RELEVANS, EFFEKTIVITET OG VIRKNINGER I DE SENESTE 5 ÅR 1. INDLEDNING De 18 særprogrammer, de 7 FFC-institutter og FFC som helhed har været underlagt 5-års evalueringer parallelt med den overordnede evaluering af rammeprogrammet. En væsentlig del af det generelle billede er evalueringen af særprogrammernes relevans, effektivitet og virkninger. Da evalueringspanelet for rammeprogrammet har besluttet at anvende en top-down, strategisk metode, vil det ikke i detaljer kommentere resultaterne af evalueringerne af særprogrammerne. Nedenstående resumé repræsenterer evalueringspanelernes synspunkter. Evalueringspanelet for rammeprogrammet ønsker dog at bemærke, at man ikke stødte på nogen områder, der gav anledning til større bekymring med hensyn til kvaliteten af den forskning, der gennemføres under særprogrammerne. 2. RAMMEPROGRAM - DRIFTFORMER OG LEVERINGSMEKANISMER Målene med Fællesskabets politik for forskning og teknologisk udvikling (FTU) som defineret i EØF-traktaten (artikel 130 F) er at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for Fællesskabets industri og at fremme udviklingen af dens internationale konkurrenceevne. Med EU-traktaten kom også en forpligtelse til at fremme alle de forskningsaktioner, der skønnes nødvendige i medfør af andre fællesskabspolitikker. Artikel 130 G i traktaten indeholder følgende liste over aktiviteter, der er relevante for ovenstående: • iværksættelse af programmer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration gennem fremme af samarbejdet med og mellem virksomheder, forskningscentre og universiteter; • fremme af samarbejdet vedrørende forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Fællesskabet med tredjelande og internationale organisationer; • formidling og nyttiggørelse af resultaterne af aktiviteter inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration i Fællesskabet; • fremme af uddannelse og mobilitet for forskere i Fællesskabet. Fællesskabets FTU-politik gennemføres hovedsageligt gennem tre typer af aktioner, nemlig kontraktforskning med omkostningsdeling, samordnede aktioner og Fællesskabets eget forskningsprogram i Det Fælles Forskningscenter (FFC). Fællesskabets rammeprogram (RP) stammer tilbage fra 1984, hvor det første rammeprogram blev introduceret (1984-1987). Det andet rammeprogram (1987-1991) blev efterfulgt af det tredje rammeprogram (1990-1994) og det nuværende fjerde rammeprogram (1994-1998). Det nuværende budget er på omkring 3,5 mia. ECU, hvilket udgør omkring 3,8% af Fællesskabets budget. De detaljerede målsætninger for det tredje og det fjerde rammeprogram er beskrevet i tabel 1. På grund af den vægt, EU lægger på industriel konkurrenceevne, standarder og udbredelse af en 33 tilføjet koordinering af europæisk dimension, blev der med det fjerde forskningspolitikkerne mellem medlemsstaterne af formidling forskningsresultater til små og mellemstore virksomheder og teknologisk støtte til hele EU- politikken. rammeprogram Fællesskabet, og Det fjerde rammeprogram og Euratom-rammeprogrammet består af 15 særprogrammer, der dækker forskellige teknologiske områder, under ét kaldet aktivitet 1. Tre horisontale aktiviteter (også kaldet særprogrammer) dækker alle sektorer og omhandler samarbejde med tredjelande (aktivitet 2), formidling og nyttiggørelse af resultater (aktivitet 3) og fremme af forskeres uddannelse og mobilitet (aktivitet 4). Udover arbejdet i Det Fælles Forskningscenter (FFC) hører syv forskningscentre ind under rammeprogrammet. De 18 særprogrammer er opstillet i tabel 2. Hvert særprogram har en ansvarshavende direktør i Kommissionen og bistås af et programudvalg, der repræsenterer medlemsstaterne. Efter indkaldelserne af forslag evaluerer videnskabelige udvalg bestående af ligemænd ansøgningerne og fremsætter henstillinger om finansiering til Kommissionen. Uafhængig evaluering af programmerne er en vigtig politisk platform for Kommissionen, og der foretages hyppige vurderinger. Især er en række 5-års evalueringer af alle særprogrammerne netop blevet fuldført, og den sammenfattende evaluering i dette dokument er baseret på disse og repræsenterer evalueringspanelernes synspunkter. De samlede finansielle forpligtelser til de forskellige programmer fremgår af tabel 3. 3. RESUME AF 5-ARS EVALUERINGERNE Af hensyn til evalueringerne er de 18 særprogrammer naturligt inddelt i tre grupper: Industrielle programmer (A) Biovidenskab og økosystemet (B) * Telematiksystemer * Biomedicin og sundhed * Kommunikationsteknologi (ACTS) * Informationsteknologi (IT) ' & v * Industri- og materiale teknoloui (IMT) 6 v * Standardisering, måling og * Bioteknologi * L a n d b mg Qg f i s k ed * „ ~. * Havforskning og. teknologi. * MT * Miljø og klima prøvning F * Ikke-nuklear energi * Transport * Sikkerhed i forbindelse med nuklear fission * Fusion Andre programmer (C) * Målrettet socioøkonomisk forskning * Samarbejde med tredje l a n de (I N C°) Formidling og nyttig gø r e l se af r e s u i t a t er (INNOVATION) * Forskeres uddannelse og & ,. ,. mobilitet 34 3. 1 Særprogrammernes relevans Panelet kan generelt konkludere, at de udvælgelseskriterier for forskningsprojekterne, der er fastsat i særprogrammernes målsætninger, er blevet overholdt. Det står også klart, at særprogrammerne anses for at være relevante for den europæiske industri og for Fællesskabets generelle retningslinjer for den socioøkonomiske politik. Nogle programmer blev faktisk anset for at være "endog mere relevante" særlig med hensyn til at fokusere det fjerde rammeprogram mere og med hensyn til at lægge mere vægt på brugeranvendelser og projektleverancer end på grundforskning. Relevansen blev identificeret som skabelse af nye eller forbedrede videnskabelige og teknologiske modeller og metoder, processer og teknologivalidering, der er til direkte gavn for industrien. Derudover bidrog programmerne væsentligt til udformningen af retningslinjer for etablering af europæiske eller endog globale standarder, der er særlig vigtige i forbindelse med skabelse af teknologiske systemer, som giver Europa en konkurrencefordel. Industrielle programmer (A) For de vigtigste industrielle programmer, dvs. Telematik, ACTS, IT og i nogen grad Industri- og fjerde materialeteknologi, er der sket en væsentlig ændring mellem det tredje og det rammeprogram. Disse programmer havde tidligere haft et teknologisk fokus, der havde til formål at lukke teknologispringet mellem Europa på den ene side og USA og Japan på den anden side. I det fjerde rammeprogram er fokus blevet flyttet over på brugerbehov og anvendelser, der fokuseres mere på innovation, og alle industriers generelle behov anerkendes. Denne fokusering på anvendelser sker i erkendelse af, at en stor del af merværdien skabes på dette punkt i innovationskæden, og at dette har øge relevans for den europæiske konkurrenceevne. fremad kræves der i ACTS-programmet standardisering af en europæisk Ser man informationsstruktur, samt telekommunikation, datanetværkssamarbejde, kapacitet til radio- og tv-udsendelse med et skift i fokus fra tekniske standarder til en omfattende spredning, navnlig omkring multimedier i hjemmet. der kombinerer På det informationsteknologiske område bør man være mere opmærksom på elektroniske lægges vægt på modulopbyggere og IT-brugervirksomheder samtidig med, at der fortsat involvering af brugerne. Strukturelt bør programmet vedtage et grundlag af makroområder inden for mikroelektronik, softwareteknologi og -anvendelser. Mikroelektronik er særlig vigtig som et infrastrukturspørgsmål. For at fremme spredningen heraf bør forbindelserne mellem FTU og strukturel finansiering udvides betydeligt. Telematikevalueringen henleder opmærksomheden på. at de fremkommende multimedieindustrier indebærer store forretningsmuligheder i de næste tyve år, og kræver en fortsat fokusering på standarder, særlig åbne standarder, infrastruktur og platforme (f. eks. SAP - Special Action Programmes). Alle tre programmer (dvs. Telematik, ACTS og IT) kræver en større integrering og endog et fælles integreret program for informations- og kommunikationsteknologi. Evalueringen af industri- og materialeteknologi fokuserer på den teknologiske konkurrenceevnes stigende relevans, efterhånden som de fleste fremstillingsindustrier indgår i en skarp konkurrence på globalt plan. Denne udvikling støttes af den kortere tid, der medgår til produktdesign og produktudvikling, og den fortsatte tendens til at koncentrere sig om centrale aktiviteter. 35 Med hensyn til Standardisering, måling og prøvning er de metrologiske målsætninger stadig i det femte rammeprogram som grundlag for europæiske gyldige, og de bør videreføres standarder. Konkurrencedygtige produktstandarder bør relevante særprogrammers ansvar. Målsætningerne for Ikke-nuklear energi er stadig gyldige i lyset af den voksende bekymring over miljøbelastningen fra afbrænding af fossilt brændsel, den potentielle udvidelse af Unionen til lande i Østeuropa og den sandsynlige kraftige stigning i efterspørgslen efter energi fra en voksende verdensbefolkning. være de imidlertid Forskningen inden for Transport er fortsat vigtig på grund af fragmenteringen af standarder medlemsstaterne imellem, alvorlig trafikal overbelastning og målsætningerne om bæredygtig mobilitet og europæisk konkurrenceevne. Aktiviteten har bidraget til at institutionalisere samarbejdet mellem medlemsstaterne ved at bringe centrale industrier og operatører fra jernbane- , luft- og vandtrafiksektorerne sammen. Med hensyn til Sikkerhed i forbindelse med nuklear fission peger det stigende antal europæiske atomreaktorer og de mange ældre atomreaktorer samt situationen i ansøgerlandene i Østeuropa på dette programs fortsatte relevans. Det femte rammeprograms mål på dette område bør være at opretholde Den Europæiske Unions ekspertise. Det må lægge vægt på forskning i nye koncepter, avancerede reaktorer, sikker forvaltning af atomaffald samt viden om virkninger af stråling på mennesker og miljø. For så vidt angår Fusion var evalueringspanelet særlig imponeret over de fremskridt, som programmet har gjort i de forløbne 5 år. Programmet er yderst relevant for den langsigtede energiforsyning og skaber muligheder for midten af det kommende århundrede. Globalt samarbejde søges på baggrund af de reducerede offentlige udgifter i Europa. Der er behov for en central, strategisk beslutning for at klarlægge fremtiden for Europas store gruppe af fusionsforskere. Biovidenskaber og økosystemet (B) Biomedicin og sundhed havde til formål at bidrage til forbedringen af forskning og udvikling inden for medicin og sundhed i Europa ved at fremme etableringen af nyt samarbejde og/eller stadfæstelse og styrkelse af eksisterende samarbejde. Dette mål er fortsat relevant, idet den europæiske befolkning bliver ældre, og det giver reaktion på nye trusler, som f. eks. den menneskelige form af BSE, en europæisk dimension. Programmet er meget fokuseret på grundforskning og har givet anledning til en imponerende liste af publikationer og patenter. Hvad angår Bioteknologi skete der en klar ændring fra forskning drevet af nysgerrighed til industrielt samarbejde ved overgangen fra Biotech I til Biotech II, hvilket oger programmets relevans. Der blev gennemført programændringer for forskellige indkaldelser, hvilket er et udtryk for fleksibilitet på programudvalgsplan og for en evne til at reagere på ny udvikling, særlig inden for molekylær genetik. Det, at Europa halter bagefter USA, er et incitament til øget aktivitet på dette område både på forskningsniveau og på nyttiggørelsesniveau, hvor vejene til markedet er mindre indlysende end i USA. Udvikling af finansielle platforme parallelt med det industrielle område anbefales for at stoppe hullet i den risikovillige kapital. Den europæiske merværdi er helt klart høj, men for mange projekter, der tillader forskellige laboratorier at fortsætte uafhængig forskning, godkendes. 36 Med hensyn til Landbrug, skovbrug og fiskeri var særprogrammets evalueringspanel bekymret over, at dets fokus var blevet for kortsigtet på grund af de nære forbindelser til Den Fælles Landbrugspolitik (CAP) og Den Fælles Fiskeripolitik (CFP). Forskningsdagsordnen må for at kunne danne grundlaget for udvikling af en politik omfatte mere langsigtede spørgsmål. To brede målsætninger er klare. Den første omhandler produktivitet og international konkurrenceevne, men spørgsmål om alle landbrugssystemernes bæredygtighed bliver stadig mere fremtrædende. Særprogrammets evalueringspanel mener, at forskning i bæredygtighed bør fremmes kraftigere, idet man er opmærksom på at udvikle nye metodikker, der ikke bringer den videnskabelige korrekthed i fare, og som lægger særlig vægt på miljøets behov. Betragtes Biomedicin og Sundhed, Bioteknologi og Landbrug, Skovbrug og Fiskeri under ét, erkendte flere af panelerne, at der løber en kraftig bioteknologisk tråd igennem alle tre for ikke på nuværende programmer. Dette koordineringsmekanisme. Det foreslås, at de bioteknologiske elementer i alle tre programmer samles i det femte rammeprogram. anerkendes i nogen tidspunkt form Målsætningerne inden for Havforskning og -teknologi anses for at være mere relevante end nogen sinde på grund af den øgede konkurrence inden for sektoren fra USA og de asiatiske lande. Derudover er udnyttelsen af havressourcerne nu et spørgsmål, som i langt højere grad optager befolkningerne. De seneste programmer lægger vægt på at involvere slutbrugerne i industrien mere sammen med de statslige forskningsinstitutter og de politiske beslutningstagere. Miljø- og klimaprogrammets målsætninger om at styrke det europæiske videnskabelige grundlag, gennemføre politisk relevant forskning og støtte forskning, der kan forbedre den europæiske industris konkurrenceevne, er stadig gyldige. De vigtigste emner, der behandles i programmet, anses for at være relevante for den internationale videnskabelige dagsorden og udvikling. Programmets indhold blev anset for at gå for langt med hensyn til at afspejle lokale spørgsmål af national interesse, og man må derfor være opmærksom på ikke at udvande den europæiske merværdi. Målsætningerne blev tydeligere ved overgangen fra det tredje fjerde rammeprogram, hvor der skelnes klart mellem det videnskabelige grundlag, de politiske målsætninger og de industrielle målsætninger. Denne skelnen fremgår imidlertid ikke klart af arbejdsplanen, og der er kun få tilfælde, hvor målsætningerne kan verificeres. til det Andre programmer (C) Programmet for målrettet socioøkonomisk forskning blev lanceret i 1994 under det fjerde rammeprogram som et nyt program inden for fællesskabsforskningen. Programmet består af tre dele: Område 1: Evaluering af de videnskabelige og teknologiske, politiske løsninger i Europa. Område 2: Forskning i undervisning og uddannelse. Område 3: Forskning i social udstødelse og social integration i Europa. De tre områder repræsenterer et lille udsnit af en lang række af mulige emner for det nye program. Område 1 er en videreførelse af det tidligere MONITOR-program, der havde til formål at give politisk rådgivning om daglige spørgsmål - det er mere relevant end nogen sinde. El centralt spørgsmål er behovet for at underbygge teknologipolitikken med mere avancerede, systematiske metoder end den gamle, lineære model for innovation. Dette område har resulteret i mange gode projekter af høj kvalitet fra ekspertisegrupper. 37 Med hensyn til undervisning og uddannelse blev der for nylig afholdt et imponerende seminar om de fremskridt, der er gjort, og det omfattede en række spørgsmål vedrørende udvikling af videnbasen. Område 3 er vigtigt som grundlag for social samhørighed, men der er behov for meget mere forskning. Spørgsmålene om integration, udvidelse, deltagelse i EMU osv. har alle stor social betydning. Ved første øjekast giver projektudkastet et indtryk af fragmentering, men ved nærmere eftersyn er projekterne samlet i grupper, og de overlapper hinanden på en interessant måde. Af særlig betydning er behovet for at skabe forbindelser mellem projekterne og de politiske beslutningstagere. Samarbejde med tredjelande og internationale organisationer (INCO) er opdelt mellem sektorer med meget forskellige karakteristika. Særprogrammets evalueringspanel fandt, at indsatsen generelt var relevant for de fastsatte målsætninger, og at relevansen fortsat er høj i lyset af den forventede udvidelse af Unionen og det stigende behov for at samarbejde globalt. INCO/COST samarbejdet har givet imponerende resultater inden for vaccineforskning, der har fremmet langvarigt samarbejde mellem den videnskabelige forskningssektor og industrien. Samarbejdet med EUREKA har været mindre succesrigt på grund af problemerne med at finde egnede projekter. COPERNICUS og INTAS programmerne var meget vigtige, men midlertidige, svar på presserende behov, der opstod i Centraleuropa og i de nye uafhængige stater (NIS). Disse programmers indvirkninger har været mindre end optimale på grund af manglen på lokal infrastruktur, og PHARE og TACIS bør prioriteres højt for at støtte strukturelle reformer inden for FTU og industriel anvendelse. Særprogrammets evalueringspanel anbefaler, at de centraleuropæiske landes og NIS' fulde deltagelse i programmer inden for første aktivitet, når det er muligt, bør træde i stedet for COPERNICUS. Panelet mener, at samarbejdet med industrilande og ny fremkommende industrier vokser hurtigt i betydning, og at alle fællesskabsprogrammer bør åbnes op for deltagelse i enkelttilfælde under hensyntagen til gensidighed og passende aftaler om intellektuel ejendomsret. ikke-europæiske De oprindelige mål med det japanske F&U stipendiatprogram er nu nået, og det bør nedtrappes eller afvikles over en periode på 2-4 år. De grundlæggende mål for INCO-udviklingslandene er fortsat meget relevante inden for de vigtige sektorer sundhed, landbrug, miljø og teknologi. Med hensyn til teknologi, bør samarbejde finansieres på et højere niveau, så fordelene ved IT og kommunikationsteknologi kan blive mere bredt tiluænucliuc i udviklingslandene. Innovationsprogrammet anses af evalueringspanelet for at være mere relevant end nogensinde for Fællesskabets interesser omkring konkurrenceevne samt økonomisk og social samhørighed. Innovation er en vigtig kilde til nye job af høj kvalitet og fører til skabelse af velstand. Dette betyder forvaltningsfærdigheder, cirkulation af viden på tværs af grænser og sektorer, fleksible produktmarkeder og markedsorienteret FTU. Endvidere er der behov for standarder og bestemmelser, der fremmer innovation, samt for fordelagtige skattepolitikker og kapitalmarkeder. En europæisk patentpolitik, der på en omkostningseffektiv måde forsvarer ejendomsrettighederne 38 på verdensplan, er også nødvendig. Samtidig bør forskningsinstitutionerne og industrien arbejde meget tættere sammen om at opfylde forbrugernes behov. Generelt set har programmet været omkostningseffektivt, selv om nogle prioriteter må tages op til nyvurdering, og andre mangler må rettes, men disse problemer anses ikke for at være store. Rvalueringspanelet for særprogrammet mener, at innovation er af så stor betydning, at aktiviteten bør udvides og baseres på nye organisatoriske ordninger i Kommissionen til støtte for en europæisk innovationspolitik. En tænketank foreslås faktisk til at lede arbejdet på dette område. Alternativet med at lægge større vægt på innovation inden for særprogrammerne (i øjeblikket 1% af budgettet) ser ikke ud til at være blevet overvejet. Den grundlæggende forudsætning for Forskeres uddannelse og mobilitet er fortsat korrekt og stadig relevant. Europa vil stå bedre rustet til at klare fremtidige udfordringer, hvis dets videnskabelige og teknologiske samfund er parate til at samarbejde på tværs af faggrænser, kulturer samt regionale og nationale grænser. Et program for uddannelse og mobilitet kan yde et væsentligt bidrag til udvikling af et sådant samarbejde. Disse uddannelses- og mobilitetsforanstaltninger må endvidere tage hensyn til udfordringerne og spille en rolle i udviklingen og stabiliseringen af Central- og Østeuropa. Foranstaltningerne må ligeledes kunne gå ud over rene EU-interesser og sikre, at forskningen omfatter en global dimension af industriel konkurrenceevne og bæredygtig udvikling. Med hensyn til prioriteterne bør Marie Curie stipendiatordningen være programmets flagskib og begrænses til kandidater af høj kvalitet jf. Rhodes-stipendiater. Opfølgning af bidraget til den europæiske forskning er af central betydning. Forskningsnetværk (PhD-uddannelse) anses for at være nøglen til udvidelse af disse til Østeuropa og til at få en større variation og et bedre forhold mellem omkostninger og fordele. I forbindelse med store faciliteter er der opstået nogen interessante grupperinger, og der bor gøres en indsats for at øge denne aktivitet gennem mere aktiv koordinering. Denne aktivitet bor imidlertid ikke blive en platform for forsøg på at skabe nye store faciliteter. Der er blevel givet udtryk for den opfattelse, at en bedre placering kunne findes i det femte rammeprogram, således at der skabes større frihed til at udvikle dette område. 3. 2 Særprogrammernes effektivitet at der er mulighed Generelt er det evalueringspanelernes opfattelse, at særprogrammerne fungerer effektivt, men de fleste mener, idet projektudvælgelsen og finansieringsproceduren kan gøres mere strømlinet og hurtig. Dette var det område, som panelerne oftest påpegede, og det område, hvor der blev fremsat den mest alvorlige kritik, som Kommissionen absolut må tage hensyn til. Telematik- og bioteknologipanelerne var særlig kritiske over for procedurerne. forbedringer, for Alle panelerne betragter den lange periode, ofte mere end et år, der går mellem sidste frist for indsendelse af forslag og underskrivelse af kontrakten, som værende fuldstændig uacceptabel, særlig på områder såsom IT og bioteknologi, hvor udviklingen går hurtigt, og hvor billedet kan ændre sig drastisk i lobet af el år, eller f. eks. i Østeuropa, hvor videnskabsfolk måske er afhænu'me af EU stolte for at kunne fortsætte deres arbejde. Juridiske og finansielle aspekier 39 anses navnlig fo at være ansvarlige for forsinkelser. Der må findes en løsning på dette problem, som allerede er velbelyst, i det femte rammeprogram. Panelerne opfordrer til indførelse af en procedure, der nedbringer denne periode til 5-6 måneder. Øget uddelegering af beføjelser anses for at være af afgørende betydning for, at der kan gøres fremskridt, særlig for at muliggøre en hurtig godkendelse af små projekter, hvor finanskontrollen er decentraliseret, som det er praksis i moderne virksomheder. I andre forslag kræves en fuldstændig omlægning (industri- og materialeteknologi) og indførelse af den amerikanske ARPA- model (telematik). Brug af hensigtstilkendegivelser, der muliggør en tidlig start på arbejdet, anbefales (industri- og materialeteknologi). Et andet aspekt vedrører overtegning, der forstærker tidsproblemet ved at skabe uhåndterbare spidsbelastninger. Nogle programmer har indført en to-trins procedure med meget klarere retningslinjer for ansøgerne. Dette aspekt af bedste praksis anbefales ligeledes af flere paneler. Evalueringspanelet for særprogrammet om IT har anbefalet en konkursreservefond for at beskytte de situationer, hvor projektkoordinatoren går konkurs. Bioteknologipanelet ønskede en meget bedre feedback til alle ansøgere og mere omfattende høring af de industrielle forskningsledere, brugerne og de små og mellemstore virksomheder (i stedet for IRDAC). Med hensyn til forvaltningens effektivitet har næsten alle særprogrammernes evalueringspaneler konkluderet, at Kommissionens personale har forvaltet programmerne effektivt inden for de finansielle og personalemæssige begrænsninger. I en række tilfælde, særlig industri- og materialeteknologi, transport, biomedicin og sundhed var det panelernes opfattelse, at Kommissionens personale er uacceptabelt overbebyrdet i afdelinger, der kører med et personale på omkring to tredjedele af det aftalte antal. Dette virker alvorligt nok til at bede Kommissionen se på arbejdsbyrden generelt og sikre, at afdelingerne kører med det personale, der er aftalt, for at sikre effektivitet. Den operationelle effektivitet berøres naturligvis af fleksibilitet til at behandle nye. fremkommede prioriteter på en ordentlig måde. Et traditionelt, fast budget og emnebestemte rammeprogrammer mangler typisk den fleksibilitet, der er nødvendig for at kunne reagere på udviklingen inden for f. eks. IT og bioteknologi. Nogle programmer, f. eks. IT, har svaret kraftigt igen på denne udfordring ved at skabe et rullende program opdelt af hyppige indkaldelser. Som støtte herfor opfordrer ACTS-panelet til. at det femte rammeprogram kun bliver et program med "overskrifter", således at tilpasning, nyfokusering og nytildeling fremmes. Andre programmer, som f. eks. Transport opfordrer til større fleksibilitet, men har kun i ringe grad gjort noget herfor inden for særprogrammet, da problemet anses for at ligge på rammeprogramplan. Effektiviteten anses også for at bringes i fare af programmer, som er alt for påvirket af nationale indkøbslister, på bekostning af større og bredere, europæiske programmer. Evalueringspanelerne for særprogrammerne Industri- og materialeteknologi og Transport har fremsat denne kritik. for målrettet Programmet fjerde rammeprogram, og dets tidligste effektivitet er bragt i fare af hyppige udskiftninger af direktør (4 på 2 år) og af andet centralt personale. først under det socioøkonomisk forskning startede 40 INCO-programmet nævner dårlig kommunikation og infrastruktur samt mangel på lokale bankfaciliteter som begrundelse for den generelt moderate effektivitet af mange dets projekter med tredjelande. Mange programmer opfordrer til mere omfattende brug af elektronisk kommunikation og videokonferencer, som skal ledes formelt af Kommissionen. 3. 3 Særprogrammernes virkninger Alle panelerne bekræfter, at særprogrammernes oprindelige målsætninger som fastsat i Rådets beslutninger i det store hele er nået. Størstedelen af forskningen anses for at være af høj kvalitet, og de væsentligste forskningsmål er nået. Selv om størstedelen af forskningen var succesfuld, manglede den dog ofte klare mål med hensyn til resultater og dermed indvirkning, særlig økonomisk indvirkning. Det skal tilføjes, at der under det fjerde rammeprogram er gjort langt større bestræbelser på at fastsætte klart målelige mål, der afspejler en positiv økonomisk indvirkning - den store ændring til brugerfokusering i de fleste industrielle programmer vil sikre en større indvirkning i fremtidige evalueringer. Almindeligvis relaterer særprogrammernes evalueringspaneler virkningerne til tilfredsstillende projektresultater såsom publikationer i anerkendte tidsskrifter, andre publikationer, workshopper, konferencer, testmetoder, nye processer og prototyper. Patenteringssatserne ser ofte ud til at være lave i særprogrammerne - igen i forhold til det kraftige forskningsperspektiv i de tidligere rammeprogrammer. Der forventes en højere patenteringssats i det fjerde rammeprogram. i prækonkurrencemæssig Nogle kvantitative data om virkningerne præsenteres. Industri- og materialeteknologipanelet bemærker, at kvantitative undersøgelser af udnyttelsespotentialet gennemført i perioden 1991- 1995 viste en gennemsnitlig økonomisk forrentning på mellem 4 og 6 ECU for hver ECU investeret inden for BRITE/EURAM-programmet. I programmet for ikke-nuklear energi skønnes fællesskabsforskningen i nogen grad at have bidraget til det lille fald i den mængde energi, der kræves til at frembringe en BNP-enhed mellem 1973 og 1994. For så vidt angår THERMIE gav 28% af projekterne et acceptabelt afkast i forhold til de nuværende priser på fossilt brændsel. Inden for INCO/COST-programmerne er der gjort imponerende fremskridt inden for udviklingen af vacciner, mens der på det bioteknologiske område er nået store resultater inden for genomforskning og teknologi til produktion af lipase og mælkesyre. forskning Formidling anses for at være et relativt svagt område i mange programmer, særlig MAST, Landbrug, Skovbrug og Fiskeri, Bioteknologi, Telematik og Industri- og materialeteknologi. I sidstnævnte tilfælde anbefales særlige informations- eller rådgivningsenheder, som kan forbedre formidlingen på centrale områder såsom aeronautik. På nogle områder som f. eks. bioteknologi er der faktisk modstrid mellem nyttiggørelse og formidling, særlig hvis virksomhederne ikke er sikre på, at de ønsker at foretage en kommerciel udnyttelse af teknologi udviklet inden for rammeprogrammet. I modsætning hertil anses formidling for at være særlig positivt inden for programmet for standardisering, måling og prøvning skønt dog i et lidt anderledes miljø. 41 Mange paneler opfordrer til en meget klarere plan for formidling og udnyttelse, som skal udgøre en mere integreret del af den oprindelige projektevaluering. Alle panelerne mener, at der ydes et væsentligt bidrag til opbygningen af et egentligt FTU- samfund, der vil medføre fordele for den europæiske konkurrenceevne og naturligvis bidrage til Fællesskabets samhørighed. I denne henseende ser ACTS-panelet en langt større indbyrdes forbindelse og fortolkningsgrad inden for Fællesskabet. I forbindelse med et tilknyttet spørgsmål bemærker industri- og materialeteknologipanelet, at mange samarbejdsforbindelser fortsætter efter afslutningen af projekterne. Programmerne ACTS, IT og Standardisering, måling og prøvning har ydet væsentlige bidrag til udviklingen af europæiske standarder. Programmerne Industri- og materialeteknologi, Standardisering, måling og prøvning, Transport, Bioteknologi og Målrettet socioøkonomisk forskning har ydet store bidrag til EU's politiske beslutningstagning. MAST havde størst indvirkning på medlemsstaternes nationale politikker. Panelet til politiske beslutningstagere er dårlige og må forbedres. for Miljø- og klimaprogrammet bemærkede, at forbindelserne En række paneler henledte opmærksomheden på Europas dårlige udnyttelsesgrad, der afspejles af den lave oprettelse af højteknologiske små og mellemstore virksomheder og den lave vækstrate. Der foreslås bedre forbindelser til markedet for risikovillig kapital, herunder tanken om at oprette klare finansielle platforme parallelt med de industrielle platforme. Endelig henviste mange paneler til den dårlige koordinering og det dårlige samarbejde mellem forskellige generaldirektorater. Dette er ikke altid tilfældet, men i forbindelse med f. eks. landbrug ser der ud til at være et generelt problem, som må løses i Kommissionen. 3. 4 FFC Evalueringen af FFC er baseret på interviews med professor J. M. Rojo, der er ansvarlig for den overordnede evaluering af FFC, og hr. J. -P. Contzen, den ansvarlige generaldirektør i Kommissionen. Derudover forelå der rapporter fra de syv separate grupper, der havde aflagt besøg ved de enkelte FFC-instiftitter. Professor Rojo mente, at FFC var blevet væsentligt forbedret i de seneste 10 år med hensyn til videnskabelige ekspertise på en række områder, særlig inden for grundforskning i aktinider i Karlsruhe, og nu har et positivt omdømme udadtil. Det må dog stadig fokusere mere, da videnskabelig ekspertise på alle områder ikke er mulig. Parallelt med en fokusering af forskningen er der behov for en øget aktivitet for at yde teknisk støtte til Kommissionen. Det står teknisk og videnskabelig bistand med klart, at flere generaldirektorater har behov for udarbejdelsen af meget komplekse direktiver. Alle besøgsgrupperne mente, at der var gjort gode fremskridt siden det seneste besøg, og de fleste af de fremhævede punkter var blevet behandlet. Alle besøgsgrupperne glædede sig over den nye konkurrenceprægede metode og udfordring og den succes, den medførte. Dette har resulteret i en mere positiv holdning og moral. Der var dog nogen bekymring over, at konkurrenceånden skulle føre til udvanding af indsatsen uden for den centrale kompetence. 42 Flere besøgsgrupper opfordrede til større fokusering på målsætninger, særlig rumfarts- anvendelser, opstilling af modeller for radioaktiv overførsel og fjernovervågning af skove. Samtidig blev nogle afdelinger som f. eks. Instituttet for Transuraner opfordret til at udvide deres aktiviteter til de analytiske aspekter af nukleare sikkerhedsforanstaltninger. På en række områder mente man, at arbejdet var kommet videre end til det punkt, hvor ekstern afprøvning af koncepterne var påkrævet, f. eks. i forbindelse med multimedienetværk, pålidelig software og sensorbaseret robotteknik samt i forbindelse med resultaterne omkring 3D- holografiske billeder. Dette hænger sammen med andre opfordringer til FFC om at indtage en mere forretningsmæssig holdning, om at foretage mere marketing og interessant nok om at oprette en kommerciel udklækningsafdeling i ISPRA. Med hensyn til forvaltning opfordrede en række grupper til bedre klarlæggelse af målsætninger og en bedre projektforvaltning og for eksterne programbrugere, der skulle have deltagelse af personer fra industrien, som kunne bidrage til fokuseringen. De fleste besøgsgrupper nævnte behovet for et bredere samarbejde mellem FFC- afdelingerne og overførsel af mere personale og overførsel af seniorpersonale fra FFC til generaldirektorater i Bruxelles. til anvendelse af rådgivningsudvalg Andre forvaltningsaspekter vedrørte det velkendte problem med ansættelse af personale. De nye tre-årige kontrakter medfører nogen forbedringer, men der findes stadig mange usmidigheder, og flere grupper opfordrede kraftigt til, at FFC-direktørerne gives større fleksibilitet med hensyn til udvælgelse, forfremmelse og afskedigelse af videnskabeligt personale, idet det interne system til vurdering af fremskridt rettes mere mod Instituttets behov. Flere grupper anbefalede brug af head-huntere, som kan finde frem til internationale talenter. Disse henstillinger fremsættes i erkendelse af, at store grupper af centralt personale i flere institutter nærmer sig pensionsalderen og skal erstattes. Endelig skønnes der at være gjort store fremskridt i IPTS i Sevilla. Det har nu en meget klarere instruktion, formelle budgetter, en defineret række kunder og et velkvalificeret og entusiastisk personale. Større interaktion, særlig med centrale kunder i Bruxelles, men også med andre FFC- afdelinger anses dog for at være nødvendig. Elektronisk kommunikation og brug af Internet tilskyndes for at lette sådanne interaktioner. Til trods for den generelt positive evaluering har to af evalueringspanelerne for særprogrammerne kommentarer til FFC. Panelet for særprogrammet om Miljø og klima oplyser, at FFC's bidrag inden for miljø stort set ikke anerkendes af størstedelen af det forskningssamfund, der er omfattet af Miljø- og klimaprogrammet. Man er også bekymret over størrelsen af det budget, der i FFC er afsat til FTU inden for miljø, og det er et spørgsmål om, hvorvidt budgettet bør tildeles særprogrammet i stedet for. I rapporten om sikkerhed i forbindelse med nuklear fission påvises en manglende klarhed i den måde, hvorpå FFC's målsætninger koordineres med særprogrammets målsætninger. Derudover nævnes dårlig kontakt mellem det personale i GDXII, der forvalter særprogrammet, og lederne af FFC-programmet. tÆb* 43 TABEL 1 DET TREDJE OG DET FJERDE RAMMEPROGRAM Det tredje rammeprogram var bredt designet til at opfylde seks vigtige målsætninger: • Forbedring af den industrielle konkurrenceevne. • Opfyldelse af de vigtigste markedsmålsætninger ved hjælp af normer og standarder. • Tilskyndelse til tværnationale, industrielle initiativer. • Indførelse af en europæisk dimension i uddannelsen af FTU-personale. • Forbedring af den økonomiske og sociale dimension samtidig med, at forskningsprojekternes videnskabelige og tekniske ekspertise sikres. • Alle initiativerne skal tage hensyn til miljøbeskyttelse og livskvalitet. I industrielle programmer udvikling. lå vægten på prækonkurrencemæssig forskning og teknologisk Det fjerde rammeprogram byggede på det tredje og havde en række nye strategiske mål sætninger: • Skabelse af infrastrukturer på højt niveau inden for informationsteknologi, kommunikation, transport og energi. • Større konkurrenceevne inden for industrielle teknologier og deres forenelighed med livskvalitet, miljøbeskyttelse og sikkerhed samt smarte og rene produktionsteknologier. • Systematisk formidling og nyttiggørelse af forskningsresultater, særlig for små og mellemstore virksomheder. • Koordinering af medlemsstaternes F&U-politikker med Fællesskabets forskningspolitik. 45 TABEL 2 SÆRPROGRAMMER UNPER PET FJERPE RAMMEPROGRAM OG EURATOM-RAMMEPROGRAMMET Aktivitet 1 Telematiksystemer Avancerede kommunikationsteknologier og -tjenester (ACTS) Informationsteknologi (IT) Industri- og materialeteknologi Standardisering, måling og prøvning Miljø og klima Havforskning og -teknologi Bioteknologi Biomedicin og sundhed Landbrug og fiskeri Ikke-nuklear energi Sikkerhed i forbindelse med nuklear fission Fusion Transport Målrettet socioøkonomisk forskning Aktivitet 2 Samarbejde med tredjelande og internationale organisationer (INCO) Aktivitet 3 Formidling og nyttiggørelse af resultater (INNOVATION) Aktivitet 4 Fremme af forskeres uddannelse og mobilitet FFC-programmer 46 TABEL 3 FORPLIGELSER FOR EUs FTU-AKTIVITETER (Løbende priser i ECU) A. ÅRLIGE FORPLIGTELSER PER RAMMEPROGRAM AR RP 1987 - 1991 (RP2) RP 1990 - 1994 (RP3) Supplerende finansiering RP 1994 - 1998 (RP4) I alt FTU-programmer APAS I alt FTU-rammeprogrammer + APAS (1) (1) (2) (1) (3) 93 94 95 91 1 270,7 296 92 230,9 2 160,5 14,8 1 929,5 150 1 566,7 168,8 1 735,5 2 391,4 308,4 2 699,8 2 094,4 440,2 2 534,5 3,9 1264,7 750 0 2 018,6 571,8 2 590,4 0,2 1 3017,1 3 018,3 2,1 3. 020,4 91-95 1 520,5 5 651,7 900 3 017,1 11 089,3 1 491,3 12 580,6 (1) Som oprindeligt godkendt i beslutningen. (2) Supplerende finansiering af RP3 i en separat beslutning. (3) Ledsageforanstaltninger godkendt i beslutningen. B. SAMLEDE FORPLIGTELSER: FORDELING I HENHOLD TIL STRUKTUREN I DET FJERDE RAMMEPROGRAM FORPLIGTELSER 1991 -1995 Mio. ECU % Aktivitet h Informationsteknologi og kommunikation Industri-og materialeteknologi Miljø Biovidenskaber Energi Transport Målrettet socioøkonomisk forskning I alt Aktivitet 1 Aktivitet 2: Samarbejde med tredjelande og int. organisationer Aktivitet 3; Formidling og nyttiggørelse af resultater Aktivitet 4; Forskeres uddannelse og mobilitet i I alt FTU-programmer + APAS i * *™ ± mc (1) Inklusive FFC-støtte til andre EU-politikker 47 4 192,4 1791,9 1 098,2 1 202,3 2 285,3 96,8 51,5 10 748,6 (D 717 6 ' 293 8 ' 33,3 14,2 8,7 9,6 18^2 0,9 0,5 85,4 S 7 ' 2 3 __ [ 12 580,6 ' 1_ 100,0 DELB KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER TIL DET FEMÅRLIGE EVALUERINGSPANEL 49 Indledning Vicomte Davignon og medlemmerne af det uafhængige panel skal roses for deres rapport, der fuldt ud har opfyldt første eksterne 5-års evaluering af til denne rammeprogrammet. Panelets henstillinger, der er baseret på medlemmernes indgående kendskab til europæisk tidligere evaluering af rammeprogrammets resultater, som evalueringerne af særprogrammerne udgør, er autoritative, konstruktive og fremadskuende. forskning og på en grundig vurdering af den forventningerne Kommissionen glæder sig over panelets bemærkning om, at der ikke findes nogen områder, der giver anledning til større bekymring med hensyn til kvaliteten af den forskning, som gennemføres under rammeprogrammet, og over dets anerkendelse af den samling af talent forbundet i et netværk, som rammeprogrammet har resulteret i. Panelet understreger, at et vellykket rammeprogram må bygge på en fortsættelse af traditionerne for videnskabeligt arbejde på et højt niveau, men der skal lægges mere vægt på social og økonomisk relevans. Det konkluderes, at rammeprogrammet hidtil ikke holder, hvad der er lovet, fordi der mangler en virkelig europæisk strategisk metode. Kommissionen er enig i, at der er behov for en mere strategisk vision ved udarbejdelsen af det femte rammeprogram, hvis dets potentielle bidrag til Den Europæiske Unions økonomiske og sociale velfærd skal realiseres fuldt ud. Kommissionen støtter fuldt ud panelets konklusion om, at det femte rammeprogram giver mulighed for omfattende ændringer, navnlig inden for nedenstående områder. Fællesskabets konkurrenter investerer voldsomt i forskning og udvikling; rammeprogrammet skal imødegå denne udfordring. Det skal være mere målrettet og effektivt. Samtidig skal det reagere mere smidigt på skiftende behov. Strukturen bør forenkles, Kommissionens ledelse af programmet bør strømlines yderligere, formidling og udnyttelse af resultater bør have en mere fremtrædende plads streng anvendelse af i udvælgelseskriterier, herunder EU-merværdi. Kommissioneas praktiske svar er indeholdt i de formelle forslag til det femte rammeprogram. I det følgende kommenteres panelets anbefalinger nærmere. ressourcer bør koncentreres via forskningsprogrammer, og Overskrifterne nedenfor henviser til underoverskrifterne i afsnit 4 i panelets rapport "Centrale områder, hvor der bør foretages ændringer". 1. Programstrategi Panelet foreslår en mere strategisk metode i forbindelse med det femte rammeprogram, der er solidt baseret på programudvælgelseskriteriernes relevans og europæisk merværdi, og som omfatter støtte til infrastruktur og koordinering med finansieringen fra strukturfondene. Kommissionen er enig i, at en strammere anvendelse af kriterierne relevans og europæisk merværdi sammen i forbindelse med udvælgelsen af forskningsemnerne, under fuld hensyntagen til samfundsmæssige, økonomiske og teknologiske tendenser, vil resultere i en mere strategisk metode. Relevansen må vurderes på grundlag af både den sociale efterspørgsel - forbedring af beskæftigelsen, livskvalitet og sundhed (herunder sikkerheden og kvaliteten af varer og tjenesteydelser til forbrugerne), miljøbeskyttelse, mobilitet osv. - og udsigterne til økonomisk udvikling og videnskabeligt og teknologisk fremskridt. 51 Panelets forslag om, at en europæisk kritisk masse finder anvendelse på netværkssamarbejde mellem store anlæg, bør også tages op i det femte rammeprogram; i hvert af de tematiske programmer, samt i programmet for forbedring af det menneskelige potentiale, herunder foranstaltninger til støtte for netværkssamarbejde og adgang til en forskningsinfrastruktur. Kommissionen er enig med panelet i, at rammeprogrammet og strukturfondene i højere grad bør styrke hinanden. Kommissionen vil i dens kommende meddelelse om forskning og samhørighed undersøge mulighederne for forbedringer, samtidig med at de to instrumenters særlige karakteristika respekteres. 2. De lovgivningsmæssige og forvaltningsmæssige rammer Panelet foreslår en pakke af lovgivningsmæssige og forvaltningsmæssige ændringer, som skal forbedre rammeprogrammets fleksibilitet og fokus: Lovgivningsmæssige ændringer: afstemning med kvalificeret flertal i den fælles beslutningsproces i forbindelse med rammeprogrammet, et nyt unionsudvalg, som skal træde i stedet for programudvalgsstrukturen, og en forvaltningsprocedure, der giver budgetmæssig fleksibilitet i løbet af rammeprogrammet. af rammeprogrammet. Kommissionen Effektiviteten ville blive øget betydeligt, hvis Kommissionen fik flere beføjelser i forbindelse med til implementeringen regeringskonferencen kraftigt ind for flere afstemninger med kvalificeret flertal i Rådet. Indtil resultaterne af regeringskonferencen foreligger, er Kommissionen forpligtet til at forbedre udviklingen og forvaltningen af rammeprogrammet i det omfang, det er muligt i henhold til de nuværende bestemmelser, navnlig på følgende punkter: forslag sine går i • Strukturen for de seks programmer, der overvejes i det femte rammeprogram, skulle gøre det muligt for hvert enkelt program at skabe et bedre strategisk overblik over en bredere vifte af forskning. • Kommissionen forestiller sig, at hovedansvaret for gennemførelsen af programmer placeres hos Kommissionen, medens programudvalgene fortsat vil indtage en særstilling i forbindelse med overvågningen af gennemførelsen samt ved håndtering af forskningsprioriteter, tilpasning af arbejdsprogrammer og tildeling af midler; dog uden at beskæftige sig med enkelte foranstaltninger. Kommissionen er endvidere enig med panelet i, at tilbageholdelse af en del af programmets budget i de første år af gennemførelsen vil føre til større fleksibilitet i de sidste år. • Ændringer i forvaltningsprocedurerne i forhold til uddelegering, tidsplaner, transparens og feedback og løsning af problemerne med underbemanding. Der gøres til stadighed en indsats for at forbedre forvaltningssystemerne for fællesskabs forskningen. På kort sigt gennemføres der foranstaltninger for at nedbringe overtegning, forbedre transparensen og konsekvensen i evalueringen af forslagene, nedbringe den tid, der medgår til evaluering af forslag og til kontraktforhandlingerne, og forenkle de finansielle aspekter. Disse foranstaltninger skal bidrage til at gøre adgangen til programmerne lettere, særlig for SMV. Derudover undersøges nye forvaltningsformer baseret på moderne bedste praksis. 52 I overensstemmelse med panelets henstillinger bør der fastlægges klare retningslinjer for ansvaret for forvaltning af det femte rammeprogram, men dette må kombineres med passende koordineringsforanstaltninger inden for rammeprogrammet, med andre politikker og med den lange række af foranstaltninger, der gennemføres uden for fællesskabssammenhæng, herunder medlemsstaternes forskningsprogrammer. Med hensyn til spørgsmålet om personalebemanding afspejler det faktum, at stigningen i antallet af ansatte har ligget et godt stykke under stigningen i Fællesskabets samlede forskningsbudget, Kommissionens stramme forvaltningspolitik og de stramme personalebegrænsninger og den begrænsning af de administrative omkostninger, som Rådet har fastsat i beslutningerne om særprogrammerne. • Evalueringsforanstaltninger med større rækkevidde, der omfatter den bredere sammenhæng, som programmerne indgår i, den internationale udvikling samt bidrags- og resultatindikatorer for dermed at danne grundlag for overvågnings- og evalueringspanelerne. Fokusering af forskningen mere direkte mod sociale og økonomiske målsætninger, særlig i forbindelse med "centrale foranstaltninger" bør omfatte klare arbejdsprogrammer med milepæle, mod hvilke fremtidige resultater kan måles. En regelmæssig ajourføring af detaljerede målsætninger og arbejdsprogrammer overvejes ligeledes. For at nå disse mål vil Kommissionen evaluere udviklingen samtidig med, at den analyserer og evaluerer udviklingen på den generelle videnskabelige og teknologiske arena, på baggrund af den sociale og økonomiske udvikling, og dermed lægger særlig vægt på den internationale dimension. Som et resultat af denne proces vil både den årlige programovervågning og de retrospektive 5-års programevalueringer, som foreslået af panelet, drage fordel af et bredere informationsgrundlag. I overensstemmelse med Kommissionens SEM 2000 initiativ kræver en god forvaltningspraksis imidlertid en klar skelnen mellem gennemførelse og vurdering. Det er naturligvis af afgørende betydning, at kvaliteten og uafhængigheden af den eksterne overvågnings- og vurderingsproces og navnlig af de eksperter, som deltager heri, bibeholdes. Kommissionen bestræber sig fortsat på at udvikle forvaltningsinformation og statistiske oplysninger om Fællesskabets forskningsaktiviteter og på at stille den til rådighed på et konsekvent og ajourført grundlag. Den bestræber sig ligeledes fortsat på at udvikle en lang række indikatorer for videnskabeligt og teknologisk fremskridt på regionalt, nationalt, europæisk og globalt plan gennem rapporten om europæiske, videnskabelige og teknologiske indikatorer. • Yderligere bestræbelser på at forenkle og nedbringe omkostningerne ved det europæiske patentsystem. Arbejdsgruppen under IRDAC har behandlet en lang række spørgsmål vedrørende intellektuel ejendomsret i forbindelse med EU-forskning. Dens konklusioner og panelets konklusioner er samstemmende med hensyn til de høje omkostninger forbundet med patentering i Europa. Dette spørgsmål går ud over rammeprogrammets rammer. Omkostninger til patentering kan finansieres under Fællesskabets forskningsprojekter. 53 3. Fremgangsmåde i forbindelse med implementeringen af det nye rammeprogram Panelet foreslår, at der indføres en mere integreret metode med flere midler til støtte for FTU og innovation. • Klart ansvar for formidling Det femte rammeprogram bør omfatte en "livscyklusmetode" til projektforvaltning for overalt, hvor det er muligt, at integrere en effektiv nyttiggørelse af forskning fra projekternes begyndelse. Dette ville gøre det muligt at skræddersy midlerne effektivt til programmernes/projekternes specifikke behov. En konsekvent og effektiv gennemførelse af denne metode skulle fremmes ved hjælp af lokale "innovationsenlieder" i hvert program. • Mere bistand til små og mellemstore virksomheder i forbindelse med finansielle og lovgivnings mæssige spørgsmål vedrørende nyttiggørelse af forskning. idet der virksomheders tages behørigt hensyn Der ofres særlig opmærksomhed på de lovgivningsmæssige og finansielle aspekter af nyttig til de små og mellemstore, gørelsen af resultaterne, højteknologiske hvordan og informationsstrømmene mellem forskningsprojekter og markedet for finansiering af innovation kan forbedres med det formål at udvikle mere strukturerede og effektive grænseflader. I det femte rammeprogram kunne der udvikles en tjeneste inden for det horisontale program om "innovation og de små og mellemstore virksomheders deltagelse", som skal yde støtte til projekter vedrørende intellektuel ejendomsret og adgang til privat finansiering. behov. Man undersøger, vilkår Den nuværende ordning om kooperativ forskning bør videreføres og udvikles yderligere i det femte rammeprogram, så den bedre kan opfylde den lange række af behov, som særlig de små og mellemstore virksomheder har for adgang til kontraktforskning som supplement til deres egen forskningskapacitet, der kan være begrænset eller ikke eksisterende. • Bedre forbindelser med EUREKA Som anført i Kommissionens andet arbejdsdokument om det femte rammeprogram gøres der en aktiv indsats for at skabe tættere forbindelser med EUREKA. Der vil blive gjort en indsats for at sikre, at disse to instrumenter supplerer hinanden og for at garantere informationsstrømmen fra rammeprogrammet til EUREKA, efterhånden som arbejdet skrider fremad, resultater produceres og projekterne gøres mere markedsorienterede. Denne metode kunne navnlig udvikles inden for "de centrale foranstaltninger". • Yderligere udvikling af konceptet avancerede, europæiske virtuelle institutter Gærgenomkortlægningsprojektet, som panelet nævnte, og som havde deltagelse af næsten 100 i Europa (herunder 10 små og mellemstore virksomheder) koordineret med laboratorier laboratorier i USA, Canada og Japan, er et bevis for effektiviteten af storstilet netværks samarbejde mellem europæiske ekspertcentre. Den tilknyttede industrielle platform har også været et effektivt redskab til at holde industrien orienteret om projektets resultater og deres potentielle kommercielle værdi7. Kommissionen undersøger denne og andre metoder til 7 Projektet følges op af EUROFAN-projektet om gennemførelse af systematiske analyser af gener med ukendt funktion, hvori deltager 144 europæiske laboratorier. 54 distribueret forskning som modeller for anvendelser i det femte rammeprogram, særlig i forbindelse med "de centrale foranstaltninger". Det femte rammeprogram kan endvidere omfatte forskning til støtte for en informationsinfrastuktur, der kan forbinde forskningsinstitutterne. • En flerdimensional systemmetode i forbindelse med teknologiske udfordringer Dette er lige præcis formålet med "de centrale foranstaltninger", der er identificeret i Kommissionens andet arbejdsdokument. Disse foranstaltninger vil samle forskellige videnskabe lige og teknologiske ressourcer omfattende forskellige discipliner, teknologier og tilknyttede aspekter, der er nødvendige for at tackle større sociale, økonomiske og industrielle udfordringer. Denne integrerede metode vil blive gennemført ved hjælp af en handlingsplan, som udvikles i samarbejde med de videnskabelige kredse og industrien samt andre parter, der har en interesse i forskning, og som især vil fokusere på fjernelse af kritiske flaskehalse af videnskabelig, teknologisk og/eller socioøkonomisk karakter. Da disse spørgsmål er rettet mod sociale og økonomiske mål, er permanente forbindelser med andre fællesskabspolitikker ligesom regelmæssig gennemgang og ajourføring af arbejdsprogram merne en integrerende del af de centrale foranstaltninger, så de afspejler de seneste resultater, som de er nået frem til, og ændringerne i den teknologiske, sociale og økonomiske situation. Systemmetoden må imidlertid gå længere end til Fællesskabets indsats alene. De emner, der berøres af de centrale foranstaltninger, er per definition af europæisk interesse, og det er af afgørende betydning, at de drager fordel af de bredest mulige bidrag til forskningen. De centrale foranstaltninger, der følger den vej, som task force'rne har beredt, og anvender en lang række formelle og uformelle kommunikationsmidler, ville fungere som kernen i den mere omfattende koordinering af forskningen, herunder navnlig den forskning, der gennemføres under medlemsstaternes programmer i hele Unionen. • Brug af artikel 130 K, L og N Spørgsmålet om brugen af disse artikler i traktaten ud over de andre foranstaltninger i rammeprogrammet, særlig med henblik på gennemførelse af foranstaltninger, der kun har særlig interesse for nogle medlemsstater, er blevet rejst ved flere lejligheder. Denne mulighed vil ikke blive en realitet, medmindre medlemsstaterne viser en stærk vilje til at gå ind i denne form for initiativ. Viser en sådan vilje sig, kunne en eller flere foranstaltninger af denne art tænkes. • Mere fokusering og større selvstændighed for Det Fælles Forskningscenter8 Kommissionen tilslutter sig helt panelet konklusion om, at FFC spiller en central rolle som grundlag for fællesskabspolitikkerne. Det har neutral status, hvilket er af særlig betydning i forbindelse med mange aspekter af fællesskabsbestemmelserne, og det har højt specialiserede faciliteter og kvalifikationer, der er nødvendige for at udføre denne funktion, hvoraf nogle er enestående i Europa. Ud over punkterne i dette afsnit kan følgende tydeliggørelse være nyttig med hensyn til bemærkningerne i bilaget til panelets rapport, hvori det fastslås, at det ikke er tilstrækkelig klart, hvorledes målene for FFC |i evalueringsrapporten om særprogrammet for sikkerhed i forbindelse med nuklear fission] samordnes med særprogrammets mål, og at der nævnes dårlig kontakt på arbejdsniveauet mellem GD XII og FFC's personale. Kommissionen er af den opfattelse, at arbejdsrelationerne er udmærkede. Arten af disse relationer påvirkes imidlertid af, at FFC konkurrerer (med succes) mod andre forslagsstillere med henblik på finansiering af aktioner med omkostningsdeling. Euratoms særprogram for FFC vedrører hovedsagelig forskning i nuklear sikkerhed, som ikke er omfattet af aktioner med omkostningsdeling. 55 Som det er tilfældet med de nationale laboratorier, må FFC tilpasse sin fremgangsmåde for at kunne leve op til en ny virkelighed, og Kommissionen går ind for at foretage de ændringer, der er nødvendige for, at det kan gøre dette, herunder en bedre fokusering på områder, inden for hvilke det har særlig ekspertise. Siden 1988 har man gjort en stor indsats for at opbygge kontakter mellem FFC og de akademiske og videnskabelige forskerkredse med et program, der skal forbedre forholdet mellem kunde og kontrahent i forbindelse med politisk relateret forskning. Denne indsats er blevet kraftigt intensiveret efter beslutningen om det fjerde rammeprogram og som følge af Rådets konklusioner af 26. april 1994 om FFC s rolle. En øget uafhængighed, som omdannelsen af FFC til et selvstændigt generaldirektorat er et udtryk for, er et af de vigtigste administrative og lovgivningsmæssige skridt i denne proces. 4. Bedre programbalance Panelet foreslår, at der i en række henseender træffes foranstaltninger til at sikre en korrekt balance indenfor rammeprogrammet. • En korrekt balance mellem grundforskning og anvendt forskning, herunder sammenlægning af konvergerende forskningsområder. I forslaget til det femte rammeprogram defineres en struktur, der kan forene behovet for at hjælpe Unionen til at opretholde og udvikle strømmen af ideer og videnskabelig og teknologisk viden med behovet for at udvikle dens teknologiske kunnen på de mest kritiske områder. Rammeprogrammets rolle er ikke at kopiere national forskning "ud i det blå". Dog må den stadig tættere forbindelse mellem mere grundforskning og anvendt forskning inden for den moderne videnskab og i rammeprogrammet. Der er to aspekter ved rammeprogrammet, som navnlig bør tages op i denne forbindelse: innovation anerkendes og afspejles teknologi og inden for fuldt ud • Nøgleaktionerne, hvor særlige flaskehalse kan kræve målrettet grundforskning samt udvikling af anvendt teknologi. • Foranstaltninger inden for forskning og udvikling af generiske teknologier. De samme stramme udvælgelseskriterier ville blive anvendt til at identificere alle forsknings- foranstaltninger. Grundforskningsdelen ville endvidere variere som funktion af det pågældende forskningsområdes modenhed og kan ændres, efterhånden som der gøres fremskridt. Dette er i overensstemmelse med panelets synspunkter. Sammenlægningen af programmer vedrørende informations- og kommunikationsteknologier og telematiksystemer (emne II) og af de bioteknologiske elementer inden for landbrug, biomedicinsk forskning og bioteknologi (under emne I) er ligeledes i overensstemmelse med panelets henstillinger. • En korrekt balance mellem tematiske og aktivitetsbaserede programmer Et generelt princip, der ligger til grund for det femte rammeprograms struktur og indhold, er som foreslået af panelet, at forskningsprojekterne så vidt muligt forvaltes inden for de tematiske tematiske og horisontale programmer. Dermed sikres stærke forbindelser mellem de 56 foranstaltninger, som det er tilfældet i forbindelse med nyttiggørelse af forskningen, hvor tematiske og horisontale foranstaltningers funktion er blevet noteret. I forbindelse med uddannelse og mobilitet mener panelet, at der er behov for ændringer for at forbedre disse foranstaltningers image og for at nedbringe forsinkelserne. Programmet om forbedring af det menneskelige potentiale vil omfatte en række ændringer baseret på de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med TMR-programmet. Ud over en nedbringelse af den tid, der medgår til evaluering og udvælgelse af forslag til stipendiater (målet er 3 måneder), vil der blive indført nye foranstaltninger såsom "industrielle værtsstipendiater", der vil skabe et mere transparent og forudsigeligt klima, som kan tiltrække de bedste forskere. • En korrekt balance med hensyn til EU-forskningens internationale dimension; yderligere initiativer til fordel for lande, der ønsker at tiltræde Unionen, og større europæisk merværdi i partnerskaber med udviklingslande. Et mere intensivt forskningssamarbejde, bl. a. med lande, der ønsker at tiltræde Unionen, søges i det nye rammeprogram. Fuld associering med det femte rammeprogram vil være mulig for nogle af de lande, der ønsker at tiltræde Unionen, særlig i Central- og Østeuropa , hvis de skulle vælge denne løsning. Dette ville muliggøre deltagelse i programmerne på vilkår svarende til dem, der er gældende for EØS-landene. Et alternativ ville være deltagelse på et projekt-for-projekt grundlag, i princippet uden finansiering fra Fællesskabet, og denne løsning er en mulighed for central- og østeuropæiske lande, der ikke er fuldt associeret, nye uafhængige stater i Europa og tredjelande i middelhavsregionen. Med hensyn til udviklingslandene vil samarbejdsprojekterne fortsat være rettet mod disse lande for at udvikle videnskabelig viden og teknologiske kvalifikationer, der svarer til deres behov, og som kan bidrage til at løse deres udviklingsproblemer. Det erkendes, at der er behov for at forbedre samarbejdet med nyfremkommende økonomier, hvis markeder vokser meget hurtigt, og som repræsenterer store muligheder for Fællesskabet. Konklusioner Kommissionens analyse af rapporten fra rammeprogrammets 5-års evalueringspanel viser, at panelets detaljerede henstillinger i udstrakt grad vil blive taget op i forslaget til det femte ramme program. Ikke desto mindre erkender panelet, at der, for at man fuldt ud kan gennemføre de væsentlige ændringer, som panelet foreslår, er behov for ændringer i det lovgivningsmæssige og til administrative grundlag, der går videre end rammerne for Kommissionens forslag rammeprogrammet. Ud over Schweiz og Israel. 57 ISSN 0254-1459 KOM(97) 151 endelig udg. DOKUMENTER DA 12 15 16 05 Katalognummer : CB-C0-97-142-DA-C ISBN 92-78-18096-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg Tg