title: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om kontroll av nya syntetiska narkotikapreparat (designer drugs)

eurovoc_concepts:
administrative cooperation
chemical product
customs inspection
marketing
narcotic

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 23. 05. 1997 KOM(97) 249 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET OM KONTROLL AV NYA SYNTETISKA NARKOTIKAPREPARAT (DESIGNER DRUGS) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET OM KONTROLL AV NYA SYNTETISKA NARKOTIKAPREPARAT (DESIGNER DRUGS) I. INLEDNING Varje år tillverkas stora mängder syntetisk narkotika i Europeiska unionens medlemsstater. Konsumtionen av sådana narkotiska preparat ökar, särskilt bland mycket unga människor. Denna utveckling utgör ett allvarligt hot mot deras hälsa och liv och är en källa till stor oro för medborgarna som förväntar sig snabba åtgärder på alla nivåer för att vända denna tendens. På detta område behövs också kraftåtgärder för att bibehålla trovärdigheten i de avsevärda ansträngningar som Europeiska unionen gör i kampen mot odling och tillverkning av narkotika i hela världen. Den drastiska ökningen av illegal verksamhet såsom tillverkning, försäljning och bruk av dessa nya syntetiska narkotikapreparat inom EU kan tillskrivas olika faktorer som skiljer den från mer traditionell narkotika som utvinns ur växter. Dessa faktorer omfattar följande förhållanden: • Alla ingredienser som behövs för tillverkningen finns tillgängliga inom EU, vilket innebär att syntetisk narkotika kan tillverkas lokalt där den konsumeras. • Eftersom prekursorerna är fritt tillgängliga på marknaden är syntetisk narkotika förhållandevis enkel att tillverka och det enda som krävs vid framställningen är ganska enkla lokaler, såsom övergivna lagerlokaler eller t. o. m. husvagnar. • Syntetisk narkotika är billigare än kokain eller annan narkotika som utvinns ur växter och som utgör den andra "mer traditionella" gruppen av viktiga stimulantia på den illegala marknaden och har dessutom mer långvarig verkan. • Syntetisk narkotika är i somliga länder ett mode och en del av ungdomskulturen. Det finns ingen stark koppling till stöld eller våldsbrottslighet. • Risken för folkhälsan underskattas ofta i det allmänna medvetandet. Det är inte alltid lätt att upptäcka hur syntetisk narkotika skiljer sig från liknande, lagliga produkter som ofta används yrkesmässigt, t. ex. inom vissa yrken där det krävs ökad uthållighet. Syntetisk narkotika har emellertid också gemensamma drag med narkotika som utvinns ur växter, särskilt att den på liknande sätt utgör ett hot mot människans hälsa och den fara som den utgör, i synnerhet för unga människor. Gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av narkotikaberoende bidrar redan till att göra allmänheten mer medveten och till att utveckla lämpliga åtgärder inom hälsovården och på det sociala området för att bemöta detta hot. Genom detta program stöds för närvarande särskilt pilotprojekt över gränserna som syftar till att 1 bygga upp ett varningssystem för tidig kartläggning av konsumtionsmönster bland ungdomar, att göra en bedömning av hur spritt bruket av narkotika är i vissa grupper, såsom techno-kretsar, samt att utbyta uppgifter mellan länderna om tendenser i bruket av narkotika. Europeiska kommissionen har tillsammans med ministerrådets ordförandeland och Europaparlamentet vid flera tillfällen belyst detta problem och begärt att Europeiska unionen vidtar prioriterade åtgärder. Kampen mot narkotika blev en central fråga under det irländska ordförandeskapet, och vid Europeiska rådets möte i Dublin framhölls tydligt behovet av att förhindra inhemsk tillverkning och försäljning av syntetisk narkotika inom medlemsstaterna. Detta meddelande utgör kommissionens bidrag till uppföljningen av detta uttalande. II PROBLEMETS KARAKTÄR Problemets världsomspännande karaktär återspeglas av den ökande uppmärksamhet som riktas mot detta inom FN-gruppen: Världshälsoorganisationen, Internationella kontrollstyrelsen för narkotika och FN: s narkotikakommission. i de berörda organisationerna Förenta Nationernas konvention om psykotropa ämnen från 1971 är ett viktigt rättsinstrument för att angripa problemet på internationell nivå. Genom att 1971 års konvention har ratificerats och genomförts av 146 nationer och senare förstärkts med de tillämpliga bestämmelserna i 1988 års FN-konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, tillhandahålls genom konventionen de grundläggande internationella ramarna för förteckning av och förbud mot de viktigaste narkotiska preparat som vid den tidpunkten var kända som hälsofarliga. Den omfattar ett uppdateringsmekanism, men nyvunna erfarenheter har visat att denna mekanism, som kräver internationell samstämmighet, fungerar långsamt och definitivt inte är tillräckligt anpassningsbar eller snabb för att hålla jämna steg med utsläppandet på marknaden av ny syntetisk narkotika som ofta avsiktligt är tillverkad för att kringgå konventionens bestämmelser. Europeiska unionen och dess medlemsstater är - särskilt sedan Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen trätt i kraft - emellertid utrustade med medel och möjligheter att inbördes reagera snabbt och effektivt för att inrikta sig på det rörliga mål som ny syntetisk narkotika utgör. Syntetisk narkotika, liksom också narkotika som utvinns ur växter, är beroende av vissa kemiska prekursorer. Av de 22 ämnen som kontrolleras genom den gemenskapslagstiftning som är i kraft för att genomföra 1988 års FN-konvention är åtta direkt tillämpliga på syntetisk narkotika1 medan andra ämnen behöver läggas till. Fenyl-2-propanon (P2P), efedrin, pscudoefedhn, safrol, isosafrol, piperonal, 3,4 metylendioxi-P2P och fenylattiksyra. Med hänsyn till slutprodukterna (dvs. själva den syntetiska narkotikan i motsats till prekursorerna) har alla EU:s medlemsstater i sin lagstiftning infört övervakning av de psykotropa ämnen som kontrolleras genom 1971 års FN-konvention (se bilaga 1). I denna konvention föreskrivs kontroll av förtecknade ämnen på grundval av deras strängt kemiska definition. Eftersom stimulantia av amfetamintyp emellertid är mycket lika till sin kemiska struktur, kan de utan svårighet modifieras genom mindre strukturella förändringar som ger en annorlunda slutprodukt. Dessa förändringar kan motiveras av olika faktorer, nämligen följande. i) ii) iii) Avsiktligt försök att kringgå lagstiftning om prekursorer. Möjlig användning av och tillgång till icke förtecknade prekursorer. Avsiktlig framställning av stimulantia av amfetamintyp som inte omfattas av nationell lagstiftning eller internationella konventioner, och som ibland kallas "syntetiska narkotikapreparat". Det är möjligt att på kemisk väg erhålla ett stort antal strukturer som förändras på detta sätt, medan den grundläggande sammansättningen av amfetaminen emellertid förblir oförändrad. En del sådana derivat som för tillfallet är populära i Europa faller utanför ramen för 1971 års FN-konvention om psykotropa ämnen. Fastän detta problem i teorin kan angripas genom regelbunden ändring av förteckningarna i 1971 års FN-konvention, kan ett sådant förfarande förväntas ta två till tre år. Således kan en avsevärd lucka föreligga mellan den tidpunkt då den nya syntetiska narkotikan introduceras på den illegala marknaden och då den förs in i FN-konventionens förteckningar över narkotiska preparat. Såvida inte någon annan skyddsmekanism införs, föreligger en risk att den nya syntetiska narkotikan kan cirkulera fritt under denna mellanliggande tidsperiod, eftersom strafflagstiftningen i flera medlemsstater inte tillåter någon legal kontroll av ämnen som (ännu) inte har förts in i någon förteckning över kontrollerade ämnen. III NÅGRA ÅTGÄRDER PÀ NATIONELL NIVÅ I länder som berörs av problemet med syntetisk narkotika har tre typer av åtgärder vidtagits, förutom det kontrollsystem som grundas på den strängt kemiska definitionen av ämnena (kontrollen efter ämnets "namn") som föreskrivs i 1971 års FN-konvention om psykotropa substanser, nämligen följande: i) "Genetiskt synsätt" i sin En del medlemsstater (Förenade kungariket och Irland) har narkotikalagstiftning infört bruket av generiska definitioner för olika narkotikatyper för att täcka in den nya syntetiska narkotika som inte finns med i FN-konventionens förteckning. I Tyskland förs för närvarande en diskussion mellan ministerierna och med delstaterna om ett nytt lagförslag, genom vilket det generiska synsättet skulle införas Detta förslag skall sedan läggas fram för parlamentet. Bruket av generiska definitioner har den fördelen att ett stort antal grupper av syntetisk narkotika, som skulle kunna dyka upp på marknaden, kriminaliseras på förhand. Trots att detta inte kan täcka aH potentiell narkotika som kan tillverkas utifrån en enda molekylstruktur, gör det att det blir svårare för hemliga laboratorier att tillverka syntetisk narkotika som ligger utanför strafflagstiftningens ramar. ii) "Nödförfarande" Andra medlemsstater (Tyskland och Nederländerna) har i sin lagstiftning infört ett nödförfarande för att som en tillfällig åtgärd legalt kontrollera nya ämnen som dyker upp på marknaden, tills denna nya narkotika helt har förts in i en tillämplig förteckning. Detta system ger utrymme för en snabb reaktion på missbruket och försäljningen av "ny" syntetisk narkotika och kan föranleda straffpåföljd. iii) "Analogt" synsätt Detta är det system som US Drugs Enforcement Agency föredrar och som anförs i 1986 års tillägg till Controlled Substances Act (CSA) i form av Controlled Substances Analogue Enforcement Act. Enligt denna lag föreskrivs straffpåföljd för tillverkning och spridning av "ämnen som är analoga med kontrollerade ämnen" och avsedda för mänskligt bruk. Dessa ämnen betraktas som "analoga" om de väsentligen framkallar samma psykoaktiva effekt som kontrollerade ämnen och har kemiska strukturer som väsentligen liknar de kontrollerade ämnenas. Dessa ämnen är därför förbjudna, såvida inte antagandena har funnits ogrundade i domstol. Det är viktigt att uppmärksamma att det inte finns någon förteckning över ämnen som är analoga med kontrollerade ämnen. Sedan införandet av 1986 års tillägg har Drugs Enforcement Agency iakttagit en minskning av tillverkningen och spridningen av analoga ämnen, vilket i synnerhet tillskrivs lagen om analoga ämnen, som har medfört att tillverkningen och försäljningen av ny syntetisk narkotika är för riskabel och osäker för att vara värd ansträngningen med tanke på den vinning som kan göras. IV FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR ÅTGÄRDER PÅ EU-NIVÅ EUROPEISKA RÅDET I DUBLIN Vid stats- och regeringschefernas möte i Dublin i december 1996 fastställdes det att problemet med syntetisk narkotika måste prioriteras såväl inom Europeiska unionen som mellan unionen och tredje land, särskilt de central- och östeuropeiska länderna. Därigenom antog mötet uttryckligen rådets narkotikarapport och den gemensamma åtgärden av den 17 december 1996 om tillnärmning av Europeiska unionens medlemsstaters för att bekämpa narkotikamissbruk samt förebygga och bekämpa olaglig narkotikahandel. lagstiftning och praktiska tillämpning Av rapporten framgår tydligt att syntetisk narkotika är ett problemområde där "det förekommer brister" som "måste angripas på tre nivåer: a) lagstiftning; b) praktiskt samarbete mot tillverkning och försäljning, vilket omfattar förbättrat samarbete mellan nationella myndigheter och den kemiska industrin; samt c) internationellt samarbete. " I artikel 5 i den gemensamma åtgärden konstateras det att det finns ett behov av ökad konvergens i medlemsstatemas lagstiftning på området syntetisk narkotika och där föreskrivs att medlemsstaterna "skall sträva efter att utarbeta överensstämmande lagstiftningar i den omfattning som detta är nödvändigt för att kompensera för de eftersläpningar och de juridiska luckor som finns när det gäller syntetiska droger. De skall särskilt främja upprättandet av ett snabbt informationssystem som gör det möjligt att identifiera dessa droger som ämnen som skall förbjudas så snart de dyker upp i en medlemsstat ". Således har man från Europeiska rådets sida givit tydliga riktlinjer om hur man vill att problemet skall angripas. Kommissionen anser att denna uppmaning att säkerställa inrättandet av en lämplig och snabb kontroll för ny syntetisk narkotika och dess kemiska prekursorer bör följas upp med ett antal åtgärder som skulle kunna vidtas stegvis. Som ett första steg förespråkar kommissionen åtgärder på tre fronter: - Kemiska prekursorer (utgångsmaterial): Förslag till ändringar av gällande direktiv och förordning kommer att läggas fram av kommissionen i oktober 1997. - Ny syntetisk narkotika (slutprodukter): Inrättandet av ett varningssystem för syntetisk narkotika, inklusive en riskbedömningmekanism. - Ett åtagande från medlemsstaterna att kriminalisera tillverkning och försäljning av ny syntetisk narkotika som har förklarats farlig. Det finns också skäl för undersökning på EU-nivå om hur ytterligare redskap i en senare fas skulle kunna öka effektiviteten i kampen mot försäljning och bruk av syntetisk narkotika på illegal väg, en undersökning som möjligen skulle kunna grundas på en diskussion om de respektive förtjänsterna med "nödförfarandet", det "generiska synsättet" eller det "analoga synsättet" som omtalas i kapitel III ovan. PLANERADE ÅTGÄRDER FÖR PREKURSORER FÖR FRAMSTÄLLNING AV NY SYNTETISK NARKOTIKA Ett effektivt sätt att bemöta problemet med ny syntetisk narkotika består i att säkerställa bättre övervakning av handeln med de kemiska ämnen som utgör utgångsmaterialet vid framställningen av ny syntetisk narkotika. Det är inte möjligt att övervaka denna handel med hjälp av traditionella kontrollmetoder, som t. ex. de som nämns inom nuvarande gemenskapslagstiftning om prekursorer. De berörda kemikaliernas karaktär och de särskilda förhållanden under vilka ny syntetisk narkotika kan framställas gör att dessa stränga kontrollmetoder inte kan användas effektivt 5 Detta är anledningen till att det på internationell nivå råder bred enighet om att söka andra övervakningsmekanismer såsom en "särskild förteckning för övervakning" som skulle vara enklare att använda för handels- och branchorganisationer och myndigheter och således skulle kunna vara verkligt effektiv i detta specifika sammanhang. Det är i synnerhet denna tillvägagångssätt som US Drugs Enforcement Agency följer, eftersom strängare mekanismer är orealistiska i detta fall. Det tekniska arbetet pågår för närvarande inom gemenskapens behöriga organ. Det kommer att utmynna i formella förslag från kommissionen, vilka skall föreläggas rådet i oktober, efter ytterligare diskussioner med medlemsstaterna och de berörda handels- och branchorganisationerna inom den kemiska industrin. Dessa förslag kommer att röra följande aspekter: - Förteckning över nya produkter att övervaka. - Nya metoder för övervakning av de berörda produkterna. - Resurser för att i framtiden snabbt kunna anpassa förteckningen över dessa produkter. Förslagen kommer att röra ändringar av det gällande direktivet om tillverkning och utsläppande på marknaden av de berörda kemiska ämnena inom EU och ändring av den förordning som rör internationell handel. Så snart rådet har intagit en gemensam ståndpunkt i denna fråga, ämnar kommissionen begära mandat för förhandlingar med de central- och östeuropeiska länder, där ny syntetisk narkotika tillverkas. Parallellt kommer PHARE-programmets resurser att användas för fortsatt stöd till dessa länder vid förberedelserna och anpassningen av deras lagstiftning om prekursorer, vilket är särskilt viktigt mot bakgrund av deras inträde i EU. Slutligen kommer vissa ansträngningar att krävas på kort sikt för att EU skall kunna göra ett gemensamt uttalande vid de internationella möten som torde äga rum fr. om. juli inför den särskilda session i FN: s generalförsamling 1998 som kommer att ägnas åt narkotika och där prekursorer kommer att ges stort utrymme. Kommissionen kommer att utföra det nödvändiga arbetet för att garantera nödvändig samordning inom rådet så att gemenskapen kan inta en konkret ståndpunkt i denna fråga, vilket skulle göra att EU kan bibehålla en ledande och konstruktiv roll i dessa internationella organ. Detaljerna i denna åtgärd beskrivs i bilaga 2. Bidragen från medlemsstaternas experter i detta förfarande kommer att vara mycket viktiga för att uppnå mål med de åtgärder som beskrivs i denna bilaga. INRÄTTANDE AV ETT VARNINGSSYSTEM Ett effektivt varningssystem för ny syntetisk narkotika som dyker upp i medlemsstaterna bör bygga på existerande informationsinhämtande organisationer och undvika dubbelarbete. Förutom nationella informationskällor är de två mest lämpliga organisationerna på EU-nivå Europols narkotikaenhet (EDU) som samlar in information som härrör från de rättstillämpande myndigheterna och Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (EMCDDA) som med hjälp av de nationella nätverken inom REITOX samlar in information som härrör från hälsovårdsmyndigheter och sociala myndigheter. Tilläggas kan att uppgifter om kemiska prekursorer som avleds för illegal framställning av syntetisk narkotika också fortsättningsvis kommer att undersökas av kommittén för narkotikaprekursorer som inrättats genom rådets förordning 3677/90 och rådets direktiv 92/109 och som kommer att få värdefull hjälp av varningssystemet. All denna tillämpliga information måste bedömas av sakkunniga för att de risker som dessa nya ämnen medför skall kunna utvärderas. Kommissionen anser att det vore bäst om denna bedömning utfördes inom ramen för en teknisk kommitté som skulle inrättas och som skulle bestå av företrädare inte enbart från medlemsstaterna utan också från befintliga behöriga organisationer (EMCDDA, Europeiska läkemedelsmyndigheten och Europols narkotikaenhet). Kommissionen torde vara rätt institution att inneha ordförandeskapet i en sådan kommitté liksom att bidra till dess arbete på grundval av den information om syntetisk narkotika som inkommer från de befintliga gemenskapsorgan med kopplingar till i) den internationella kontrollen och övervakningen inom gemenskapen av kemiska prekursorer; ii) gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av narkotikaberoende; och iii) gemenskapens forsknings- och utvecklingsprogram. Efter att ha utfört sin riskbedömning på grundval av informationen från olika källor (rättstillämpande myndigheter, hälsovårdsmyndigheter och sociala myndigheter) bör kommittén lämna sitt åtgärdsförslag till rådet. Dessa förslag kan i tillämpliga fall, efter överenskommelse, omfatta åtgärder som förbjuder och kriminaliserar tillverkning och försäljning av de ämnen som identifierats som farliga. SAMARBETE MED CENTRAL- OCH ÖSTEUROPEISKA LÄNDER Samarbete mellan medlemsstaterna i EU och central- och östeuropeiska länder i kampen mot illegal narkotikaförsäljning, i synnerhet av syntetisk narkotika, fick särskild uppmärksamhet vid det seminarium och möte mellan å ena sidan rådets arbetsgrupp för frågor rörande narkotika och organiserad brottslighet och länderna i Central- och Östeuropa samt de baltiska staterna å andra sidan som ägde rum den 23-24 oktober 1996. Detta gav upphov till ett antal användbara förslag som bör följas upp: • Utveckling av ett nätverk av rättstillämpande kontaktpunkter med ansvar för vilket upprättas mellan syntetisk narkotika och narkotikaprekursorer, medlemsstaterna i Europeiska unionen, länderna i Central- och Östeuropa och de baltiska staterna, med användning av den befintliga förteckningen över i samband med Europeiska gemenskapens kontaktpunkter som upprättas lagstiftning om kontroll av prekursorer. • Kamp mot missbruk av syntetisk narkotika och prekursorer genom följande åtgärder: - Upprättande av ett nätverk av experter från Europeiska unionen och associerade länder för att ge bättre kunskap om vad som behövs för att angripa (profilering, tillverkningsmetoder osv. ) samt antagande av de nödvändiga rättsliga bestämmelserna. informationsutbyte problemet snabbt och samt - Övervakning av icke förtecknade prekursorer som används i illegal tillverkning annan vid myndighetsutövning. Härvid underströks vikten av ett frivilligt avtal och och ett branchorganisationerna. avtalsmemorandum rättstillämpning avslutande samarbete handels- med och På området prekursorer anpassas det relevanta PHARE-programmet för att säkerställa att pågående förfaranden från tiden före anslutningen (anpassning av lagstiftning till EU-normer, dvs. rådets förordning 3677/90 och rådets direktiv 92/109) tar hänsyn till varje möjlig förändring av den EU-lagstiftning som omfattar kemikalier som avletts för illegal tillverkning av syntetisk narkotika. EU:s SAMARBETE MED ANDRA VIKTIGA PARTER Mot bakgrund av det växande internationella problemet med syntetisk narkotika, vilket återspeglas i den resolution som år 1995 antogs av FN: s narkotikakommission (CND) och i ett antal expertmöten som har ägt rum inom de berörda FN-organen, särskilt UNDCP (FN: s program för internationell narkotikakontroll) och WHO, skulle det vara lämpligt att EU delar med sig av sina idéer till sina främsta samarbetspartner^ särskilt USA, Kanada och Japan. Detta skulle i sin tur kunna leda till gemensamma initiativ med dessa inom internationella organ, t. ex. inom FN: s narkotikakommission (CND) med hänsyn till FN:s generalförsamlings kommande särskilda session om narkotika (1998). Tabic l b: S c h e d u l i ng «if iiiilividtml s u b s t a n c es u n d er (lie 1971 Convention on P s y c h o t r o p ic S u b s t a n c es (Note: Only the year of llic lift inclusion ofn substance into any of the Schedules of the Psychotiopic Convention has hcen considère»!) 1 | ANNEX I JV8(J 1281 mi MS \2¥i J^R7 i<m L2Si; cticyclidinc folicyclidinc tcuocyclidinc Sell, im. I )\IT DMIIP DM I \Sl) mescnline parnhexyl psilocinc psilocybiue S I P / D OM tetraliydrocanna- binoles' III amfelfiinine 1 mecUxjunlone I 1 tlexhinTclflmine J I mclamfetnniine rncthylpbenldnte pheficyclicline phenmelrnzlne 11! nmobmbitn! cyclobarbitnl 1)0» Cathinnuc MPA DMA l)l)I:. r MDMA MM DA PMA 1 MA 1 \ fcnclyllinc lexninfclniuliic lcvomcthain- phctnmtiic 1220 MDli " 1521 1225 etryptnininc N-OII-MDA melhcnthinone •1-inctbyl- atniuorex _, _-,. mctamfetatnl ne racematc dronabinol zipeprol pentazocine 1 cnlliinc tmtnlbital 1 1 J buprcnorpb'me | 1 1 ! 1 'Dronabinol (dcIla-9-tctrahydiocanuabiiu>l) was transferred (Vont Schedule 1 lo Schedule II in 1991. T a b ic l b: Scheduling of individual substance? under (he 1971 Convention on Psychotropic Substances (Note: Only lite year of the first inclusion of a substance into nny of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) Sîh. 1971 1980 12M 198-1 1985 md 128. 7 1288 128'i ' i'ila! 1221 199S aminorex broti/olam mesucarb m gluletbimide pentobarbital secobarbital' IV arnfepramone benzfetamine alprazolam ctilmnfctnmine alfobarbital pemoline midazolam barbital ethchlorvynol ctliinamale icfclaminc rneprobainatc melhaqualonc5 methylpheno- barbital metbyprylon phénobarbital piprudrol o mazindol bromazepam fcncamfiunin bulobarbital pbeiuiimetrazine caniazepam fenproporex sccbulabarbital plienienninc chlordinzcpoxi de mcfcnnr. cx vinylhital clobazam propylhexedrine' pyrovalcrunc clonazepam clora7epafe clonazepam cloxa/nlatn dclornzepam dia/epam csta7olam ethyl lolla/epale Secobarbital was transferred from Schedule III to Schedule II in 1988. ^Propylhexedrine was deleted from Sch. IV in 1991. 'Melhaqualonc was transferred from Schedule IV to Schedule II in 1978. Table l b: Scheduling of i n d i v i d u al substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances (Note: O n ly the year of the first inclusion of a substance into any of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) Sch. 1221 1980 1981 | 1981 1«)S5 1986 1987 1988 1989 1220 1991 I')') 5 IV fludiazepam llunilra/epam* llurazcpam hala/cpam haloxaznlam kctnzolam loprazolam lorazepam lormctazepam medazepam nimctazepam nitrazepam nordazennm oxazepam o x n / o l am pina/epam pra/epaui teina/cpam tetrazepam triazolam 61? Flunitrazepam was transferred from Schedule IV to Schedule III in 1995. BILAGA 2 -ÅTGÄRD RÖRANDE PREKURSORER FÖR FRAMSTÄLLNING AV NYA SYNTETISKA NARKOTIKAPREPARAT 1. PROBLEMET Jämfört med andra narkotikatyper och psykotropa ämnen har ett särskilt problem uppstått genom att nya syntetiska narkotikapreparat dykt upp och utvecklats eftersom deras kemiska struktur ofta ändras och många typer av prekursorer, vilka själva i hög grad är föränderliga, kan användas för att framställa dem. Med utgångspunkt i att de kemiska ämnena i så gott som samtliga fall används för legala ändamål bör det undvikas att dessa sprids för illegal framställning av syntetisk narkotika. Detta skulle kunna göras genom att utarbeta övervakningsmetoder som är anpassade för att förena både legitima handelsintressen och behoven av att bekämpa syntetisk narkotika. Denna företeelses snabba utveckling samt de många olika kemiska utgångsmaterial som kan användas gör det nödvändigt att hitta en särskild lösning. Dessutom kan de nya syntetiska narkotikapreparaten visa sig vara lätta att framställa då vissa recept finns tillgängliga via Internet eller specialiserade facktidskrifter, vilket gör att man kan ifrågasätta lämpligheten i att offentliggöra en förteckning över prekursorer som skall övervakas. De nya syntetiska narkotikapreparat som berör Europeiska unionen framställs framförallt i vissa medlemsstater samt i vissa öst- och centraleuropeiska länder. Den lösning som skall utarbetas när det gäller kontrollen av prekursorer bör omfatta både handeln med dessa produkter inom gemenskapen och handeln med tredje land. Dessutom är det viktigt att hitta en enhetlig lösning för hela unionen, så att det inte leder till att narkotikahandlarnas möjligheter till tillförsel snabbt flyttas till medlemsstater där det inte finns några övervakningsmekanismer. Slutligen hotar de nya syntetiska narkotikapreparaten inte bara Europa. Det är skälet till att expertmöten har ägt rum på internationell nivå i denna fråga. De två möten som hållits inom ramen för Förenta Nationerna skall särskilt nämnas, i Wien från den 12-16 februari 1996 och i Shanghai den 25-29 november 1996. Kommissionen organiserade för övrigt tillsammans med Drug Enforcement Administration en internationell konferens om prekursorer från den 11-14 februari 1997 i Prag där problemet med ämnen som används för att framställa de nya syntetiska narkotikapreparaten ägnades stor uppmärksamhet. Den särskilda session om narkotika som skall hållas under 1998 i Förenta nationernas generalförsamling kommer att göra det arbete som bedrivs i denna fråga ännu mer intensivt. Flera förberedande möten planeras redan från och med juli månad och det är viktigt att gemenskapen snabbt intar en gemensam ståndpunkt i ämnet för att 12. kunna bidra på ett positivt sätt i diskussionerna och möjliggöra konkreta framsteg i kampen mot de nya syntetiska narkotikapreparaten. 2. NUVARANDE LAGSTIFTNING OM PREKURSORER Gemenskapens lagstiftning om prekursorer omfattar en intern del och en extern del. Den interna delen grundar sig på rådets direktiv 92/109/EEG, ändrat genom kommissionens direktiv 93/46/EEG och kompletterat genom kommissionens förordning 1485/96. Tillämpningsområdet för detta direktiv omfattar framställning och utsläpp på marknaden av de 22 ämnen som fastställts på internationell nivå (Wienkonventionen 1988). Denna interna del omfattar i stora drag följande mekanismer: - Dokumentation om transaktioner som lett till utsläppande på marknaden av klassificerade ämnen (vilket både omfattar de ämnen som framställs inom gemenskapen och de som omsätts fritt), inbegripet en bruksanvisning över ämnen som kunden utformat. - Bevarande av dokumentationen till förfogande för behöriga myndigheter och för märkning av klassificerade ämnen. - När det gäller ämnen i kategori I måste de som framställer eller släpper dessa ämnen på marknaden godkännas, och ha tillstånd att ta emot, inneha eller hantera dessa. - Samarbete mellan behöriga myndigheter och ekonomiska operatörer. Den externa delen grundar sig på rådets förordning EEG nr 3677/90, ändrad genom förordning EEG nr 900/92. Bestämmelserna för tillämpningen har fastställts av kommissionen. Målsättningen med dessa texter är att reglera exporten av de 22 ovannämnda ämnena och fastställa bestämmelser när det gäller följande områden: - Handelsmässig dokumentation, handelsregister och märkning av ämnen. - Godkännande och registrering av operatörer. - Samarbete mellan behöriga myndigheter och ekonomiska operatörer. - Beviljande av exporttillstånd. Denna externa del kompletteras genom särskilda avtal som gemenskapen ingått med vissa tredje länder. Sådana avtal har hitills ingåtts med länderna i Andinska pakten, Mexico och Förenta staterna. Förhandlingar pågår med Kanada, Mercosur-länderna, Chile och länderna i Sydostasiatiska nationers förbund (ASEAN). En särskild klausul rörande kampen mot spridningen av prekursorer har å andra sidan införts i de flesta associations- eller samarbetsavtal som ingåtts med tredje land. is 3. DEN NUVARANDE LAGSTIFTNINGENS BRISTANDE ANPASSNING NÄR DET GÄLLER PROBLEMEN MED DE NYA SYNTETISKA NARKOTIKAPREPARATEN De mekanismer som ingår i ovannämnda instrument är inte anpassade till de nya syntetiska narkotikapreparaten. Denna otillräcklighet gäller följande punkter: a) övervakningsmekanismer som bör genomföras Det nuvarande systemet omfattar ett begränsat antal produkter (22) för vilka sträng kontroll fastställts såväl genom direktivet som genom förordningen. Denna stränga kontroll förklaras genom det sätt på vilka produkterna i fråga sprids, särskilt i förhållande till deras karaktär, tillgänglighet på marknaden och den narkotikatyp eller psykotropa ämnen de kan användas till att framställa. För kontroll av export krävs ett exporttillstånd (individuellt eller allmänt) beroende på dessa ämnens handelsvolymer eller destinationslandet. I vissa fall beviljas detta tillstånd endast om förhandstillstånd för import först har beviljats i importlandet. Även om förenklingar har införts så långt det är möjligt när det gäller kriterier såsom integritet och den ansökandes behörighet, utgör detta system en inte försumbar belastning för de berörda ekonomiska operatörerna. Dessa belastningar kan inte drivas för långt, eftersom alla system med belastningar bara kan fungera om de inriktas väl och omfattar ett rimligt antal ämnen och bestämmelser. Dessutom har redan , som ett komplement till dessa mekanismer genom tillämpning av gemenskapens lagstiftning, ett nära och givande samarbete genomförts mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och operatörerna. Om ytterligare hinder införs på ett mindre välgrundat sätt, kan det leda till att hela samarbetet ifrågasätts, och därigenom också effektiviteten när det gäller kampen mot spridning av prekursorer. b) Typ och antal ämnen som bör kontrolleras: För närvarande omfattas 22 ämnen av gemenskapens lagstiftning, varav endast 8 berör syntetisk narkotika (inbegripet metaqualon och LSD). Det arbete på internationell nivå som nämnts och det som genomförts inom gemenskapens kommitté för narkotikaprekursorer har gjort det möjligt att identifiera ett stort antal andra ämnen som används för framställning av ny syntetisk narkotika. För närvarande finns varken några överenskommelser eller något yttrande med vetenskapligt stöd om vilka prekursorer som borde övervakas på gemenskapsnivå. De huvudsakliga valmöjligheterna varierar mellan 6 och 62 nya ämnen. Det finns emellertid ekonomiska operatörer och kontrollmyndigheter) om att det vore olämpligt och omöjligt att i praktiken tillämpa de mekanismer som fastställts i nuvarande gemenskapslagstiftning på dessa ämnen. ett allmänt samförstånd (mellan Det skall påpekas att unionens övriga huvudsakliga handelspartners, särskilt Förenta staterna, har gjort en identisk analys av frågan, och arbetar alla på att utarbeta en "särskild förteckning för övervakning" som inbegriper nya övervakningsmetoder. 4. FRÅGOR SOM SKALL LÖSAS: Dessa frågor kan indelas i följande fyra ämnesområden: 1 lt - Vilka produkter skall inkluderas för att nuvarande behov skall kunna uppfyllas? Används alla produkter som avses lagligt? Vilka kan användas lagligt i så stor skala att övervakningen av dem skulle bli omöjlig eller icke önskvärd? - Vilka övervakningsmekanismer (för ämnen, men också för transaktioner eller misstänkta beställningar) skall införas så att systemet som helhet är hanterligt och effektivt, och möjliggör enhetliga bestämmelser inom hela unionen? - Vilka anpassningsmekanismer skall fastställas för bestämmelserna så att man snabbt kan svara mot drastiska ökningen av de prekursorer som används för att framställa ny syntetisk narkotika, särskilt i förhållande till den information man fått tack vare samarbetet med de ekonomiska operatörerna? - Är det lämpligt att offentliggöra förteckningen över dessa prekursorer, framförallt om man, tack vare samarbetet med operatörerna, också eftersträvar att så snart som möjligt upptäcka ny utveckling och misstänkta beställningar? 5. KOMMISSIONENS RIKTLINJER Kommissionens tjänsteavdelningar arbetar med experter i medlemsstaterna för att försöka utarbeta ett sammanhållet system som är anpassat till problemen med de nya syntetiska narkotikapreparaten. Det finns inga uppenbara lösningar på ovannämnda problem och vissa tekniska arbeten måste fortfarande fördjupas. Kontakterna med de berörda ekonomiska operatörerna måste också fullföljas i denna riktning, såväl på nationell nivå som gemenskapsnivå. Mot denna bakgrund anses det att gemenskapens insatser angående frågan om prekursorer som används för framställning av ny syntetisk narkotika skall inriktas på följande punkter: a) Framläggande av ett förslag till ändring av förordningen när det gäller den externa delen (rättslig grund: artikel 113 i fördraget). De övervakningsmekanismer som skall fastställas för de nya ämnena bör inte omfatta mekanismer som beviljande av licenser utan framförallt basera sig på samarbetet med de berörda ekonomiska operatörerna, med hänsyn tagen både till de positiva erfarenheterna i vissa medlemsstater och till den oro som kan vara berättigad från de ekonomiska operatörernas sida. Möjligheten att övervaka spridningen av andra ämnen som används som prekursorer skulle uttryckhgen kunna fastställas under förutsättning att den information som samlats på detta sätt regelbundet sprids inom gemenskapens kommitté för prekursorer så att utvecklingen av situationen på faltet kan följas. b) Framläggande av ett förslag till ändring av direktivet när det gäller den interna delen (rättslig grund: artikel 100a i fördraget). Både den mekanism som skall tillämpas och förteckningen över ämnen bör vara desamma som i förslaget till ändring av förordningen. Ett separat instrument behövs för att förutom exporten täcka framställning och utsläpp av dessa ämnen på gemenskapens marknad. c) Snabbt beslut om fastställande av en gemensam ståndpunkt i denna fråga inför de kommande diskussionerna i Förenta Nationerna. Det enda sättet för unionen och dess medlemsstater att påverka utvecklingen av diskussionerna är att man inriktar sig på en gemensam ståndpunkt inför våra handelspartners. Detta är viktigt för att IS" uppnå ett effektivt resultat när det gäller att bekämpa ny syntetisk narkotika, och för att förhindra att man internationellt kommer överens om mekanismer som inte motsvarar våra behov eller den inriktning vi önskar. d) Med hänsyn till de stora mängder ny syntetisk narkotika som framställs i de central- och östeuropeiska länderna (av vilka de flesta ansökt om medlemskap), är det viktigt att gemenskapen, så snart den har fastställt anpassningen av sitt eget system, vidtar åtgärder under programmet Phare för att komplettera de åtgärder som redan vidtagits gentemot dessa länder när det gäller att förbereda deras lagstiftning om prekursorer. Eftersom det ännu återstår några år innan dessa länder blir medlemmar borde också särskilda avtal av den typ som slutits med andra tredje länder när det gäller prekursorer slutas även med dem, för att öka den sammanlagda effektiviteten hos våra respektive bestämmelser. 6. TIDSPLAN För att snabbt kunna reagera på nuvarande utmaningar och genomföra effektiva insatser bör de två åtgärder som avses i punkt a och b kunna läggas fram som förslag under början av hösten. Denna tidsplan sammanfaller med åtgärden i punkt c, där unionen senast bör kunna lägga fram gemenskapens ståndpunkt i oktober 1997 i de behöriga internationella organen. När det gäller åtgärden i punkt d kan denna rimligtvis inte antas (ansökan till rådet av om mandat för förhandlingar) förrän rådet har antagit den nya lagstiftningen. Detta kan äga rum vid början av 1998 om förordningen (grundad på artikel 113) antas snabbt. lk FmANSIERINGSÖVERIKT 1. Åtgärdens beteckning Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om kontroll av nya syntetiska narkotikapreparat. 2. Berörd budgetpost A-2511 Utgifter för möten i syfte att höra kommittéer vars hörande inte är obligatoriskt vid utarbetandet av gemenskapslagstiftning. 3. Rättslig grund Under diskussion i rådet. 4. Beskrivning av åtgärden 4. 1 Allmänt mål Att klargöra kommissionens åsikter om övervakning av prekursorer för framställning av syntetisk narkotika, inrättandet av ett varnings- och riskbedömningssystem för syntetisk narkotika med hänsyn till ett möjligt förbud från rådet. Inom denna ram avser kommissionen att inrätta en teknisk kommitté för att bedöma den risk som ny syntetisk narkotika medför. Ordförandeskapet skulle innehas av kommissionen. 4. 2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förlängning Obestämd. 5. Klassificering av utgifter och inkomster 5. 1 Icke-obligatoriska utgifter 5. 2 Icke-differentierade anslag 6. Typ av utgifter och inkomster Icke relevant 7. Budgetkonsekvenser (Part B of the Budget) Icke relevant. 8. Bestämmelser om bedrägeribekämpning. Resultat av åtgärder Icke relevant. n- 9. Analys av kostnadseffektivitet If the Commitee chaired by the Commission and which is mentioned in the Presidency proposal for a joint action on an early warning system for synthetic drugs would be created, its mission would be to assess the possible risks, including the health and social risks, caused by the traffic in and use of synthetic drugs. 10. Administrativa utgifter (Section III, Part A of the Budget) Actual mobilisation of the necessary administrative resources will depend on the Commission's annual decision on the allocation of resources, taking into account the number of staff and additional amounts authorised by the budgetary authority. 10. 1 Konsekvenser för antalet tjänster. Typ av tjänster Erforderlig personal för att förvalta åtgärden varav Period Fasta tjänster Tillfälliga tjänster Ytterligare tjänster Befindiga tjänster inom berört GD eller berörd enhet Fast anställda tillfälligt eller anställda A B C Andra tjänster Totalt 1 0,5 1,5 1 0,5 1,5 18 10. 2 Total budgetkonsekvens i fråga om annan personal. Belopp Beräkningsmetod (ecu) ecu Fast anställda Tillfällig personal Övriga resurser (ange budgetpost) Totalt 10. 3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden (ecu) Budgetpost Belopp Beräkningsmetod (ecu) A-2511 20 000 2 kommittémöten/år 15 experter per kommitté (695 ecu/expert) Totalt 20 000 fl ISSN 1024-4506 KOM(97) 249 slutlig DOKUMENT SV 15 05 06 Katalognummer : CB-CO-97-235-SV-C ISBN 92-78-20115-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1rs


title: Propuesta de decisión del Consejo por la que se aprueba, en nombre de la Comunidad, la enmienda al Convenio sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación (Convenio de Basilea) como se establece en la Decisión III/1 de la Conferencia de la Partes

eurovoc_concepts:
cross-border transport
dangerous substance
waste
waste disposal
waste management

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 23. 05. 1997 COM(97) 214 final 97/ 0134 (CNS) Propuesta de DECISION DEL CONSEJO por la que se aprueba, en nombre de la Comunidad, la enmienda al Convenio sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación (Convenio de Basilea) como se establece en la Decisión III/l de la Conferencia de la Partes (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS La propuesta adjunta tiene por objeto autorizar el depósito en nombre de la Comunidad del instrumento de aprobación de la enmienda al Convenio sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación (Convenio de Basilea) como se establece en la Decisión III/l de la Conferencia de la Partes. La Decisión III/l, aprobada por consenso en septiembre de 1995 por la III Conferencia de las Partes en el Convenio de Basilea, establece la prohibición inmediata de los movimientos transfronterizos de residuos peligrosos para su eliminación definitiva, así como la prohibición a partir del 1. 1. 1998 de los movimientos transfronterizos de residuos peligrosos destinados a operaciones de valorización, desde las Partes enumeradas en el Anexo VII del Convenio hacia países no incluidos en el Anexo VIL En el Anexo VII figuran los países siguientes: países miembros de la OCDE, CE y Liechtenstein. La enmienda del Convenio de Basilea deben ratificarla (o medida equivalente) las tres cuartas partes de las Partes que aprobaron su entrada en vigor. En la época de la III Conferencia, las Partes en el Convenio eran 86. Por consiguiente, 65 Partes, aproximadamente, deben ratificar la enmienda para que pueda entrar en vigor con carácter oficial. A la vista de la fecha límite establecida por la Decisión III/l con respecto a la prohibición de los movimientos transfronterizos de residuos peligrosos destinados a operaciones de valorización (1 de enero de 1998) y dado que ya se ha promulgado el acto legislativo comunitario habilitante (Reglamento del Consejo 120/97 por el que se modifica el Reglamento 259/93), resulta oportuno adoptar oficialmente en nombre de la Comunidad la enmienda al Convenio lo antes posible. <â_ PROPUESTA de DECISIÓN DEL CONSEJO por la que se aprueba, en nombre de la Comunidad, la enmienda al Convenio sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación (Convenio de Basilea) como se establece en la Decisión III/l de la Conferencia de la Partes EL CONSEJO DE LA UNION EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el apartado 4 del artículo 130 R y la primera frase del apartado 2 y el primer subapartado del apartado 3 del artículo 228, Vista la propuesta de la Comisión , Visto el dictamen del Parlamento Europeo2, Considerando que, mediante la Decisión 93/98/CEE del Consejo , la Comunidad Económica Europea aprobó el Convenio para el control de la eliminación y el transporte transfronterizo de desechos peligrosos, comúnmente conocido como el Convenio de Basilea, y se convirtió el 7 de mayo de 1994 en Parte de pleno derecho en el Convenio; Considerando que, en virtud de la Decisión del Consejo de 22 de junio de 1995, la Comisión participó, en nombre de la Comunidad y previa consulta con los representantes de los Estados miembros, en la negociación que tuvo lugar en la tercera reunión de la Conferencia de las Partes en el Convenio de Basilea, destinada a modificar el Convenio de conformidad con la Decisión 11/12 de la Conferencia de las Partes; que, con arreglo a esa Decisión, las exportaciones de desechos peligrosos para eliminación definitiva desde países de la OCDE a países no miembros de la OCDE deben prohibirse inmediatamente y que las exportaciones de desechos peligrosos para reciclaje deben reducirse progresivamente hasta el 31 de diciembre de 1997 y prohibirse a partir de dicha fecha; Considerando que, como resultado de esas negociaciones, el 22 de septiembre de 1995 la Conferencia de las Partes aprobó la Decisión III/l, por la que se introducen en el Convenio un nuevo párrafo 7 bis en el preámbulo, un nuevo artículo 4 A y un nuevo Anexo VII; que el objetivo de la Decisión III/l es prohibir de inmediato las exportaciones de desechos peligrosos para su eliminación definitiva desde las Partes enumeradas en el Anexo VII a países no enumerados en ese Anexo y reducir progresivamente, hasta su prohibición total el 31 de diciembre de 1997, las 3D. O. n°L39, 16. 2. 93, p. 1. exportaciones de desechos peligrosos para reciclaje, desde las Partes enumeradas en el Anexo VII a países no enumerados en ese Anexo; Considerando que la legislación comunitaria sobre transporte de residuos ha sido modificada con arreglo al Reglamento (CE) n° 120/974 del Consejo, de 20 de enero de 1997, por el que se modifica el Reglamento (CEE) n° 259/935, relativo a la vigilancia y al control de los traslados de residuos en el interior, a la entrada y a la salida de la Comunidad Europea; Considerando que, de conformidad con el artículo 17 del Convenio, la enmienda al Convenio de Basilea se somete a ratificación, aprobación, confirmación formal o aceptación; y que la enmienda entrará en vigor entre las Partes que la hayan aceptado al noveno día de haber recibido el depositario los instrumentos de ratificación, aprobación, confirmación formal o aceptación de al menos tres cuartos de las Partes que aceptan la enmienda; DECIDE LO SIGUIENTE: Artículo 1 Queda aprobada, en nombre de la Comunidad Europea, la enmienda al Convenio sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación, recogida en la Decisión III/l aprobada el 22 de septiembre de 1995 por la Conferencia de las Partes. El texto de la enmienda se adjunta a la presente Decisión. Artículo 2 Se autoriza al Presidente del Consejo a designar a la o las personas facultadas para depositar, en nombre de la Comunidad, el instrumento de aprobación en la Secretaría General de las Naciones Unidas, en la forma establecida en el artículo 17 del Convenio. La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Artículo 3 Hecho en Bruselas, 4 D. O. n°L 22, 24. 1. 97, p. 14. 5 D. O. n° L 30,6. 2. 93, p. 1. Por el Consejo El Presidente ^ Enmienda al Convenio de Basilea sobre el control de los movimientos transfronterizos de los desechos peligrosos y su eliminación Nuevo párrafo 7 bis del preámbulo: Reconociendo que los movimientos transfronterizos de desechos peligrosos, en especial los destinados a países en desarrollo, corren el riesgo de no constituir un manejo ambientalmente racional de los desechos peligrosos, como se exige en el presente Convenio, Nuevo artículo 4 A: 1. Las Partes enumeradas en el Anexo VII prohibirán todo movimiento transfronterizo hacia países no enumerados en el Anexo VII de desechos peligrosos destinados a operaciones incluidas en el Anexo IV A. 2. Las Partes enumeradas en el Anexo VII reducirán progresivamente, hasta su total prohibición el 31 de diciembre de 1997, todo movimiento transfronterizo hacia países no enumerados en el Anexo VII de desechos peligrosos enumerados en la letra (a) del apartado (i) del artículo 1 del Convenio y destinados a operaciones incluidas en el Anexo IV B. Sólo se prohibirán esos movimientos transfronterizos cuando los desechos en cuestión estén clasificados como peligrosos de conformidad con el Convenio. Nuevo Anexo VII: Partes y otros países miembros de la OCDE, CE, Liechtenstein. £ ISSN 0257-9545 COM(97) 214 final DOCUMENTOS ES 14 15 07 05 N" de catálogo : CB-CO-97-201-ES-C ISBN 92-78-19560-X Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo é


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 923/97 της Επιτροπής της 23ης Μαΐου 1997 για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 414/97, για τη θέσπιση έκτακτων μέτρων στήριξης της αγοράς στον τομέα του χοιρείου κρέατος στη Γερμανία

eurovoc_concepts:
Germany
aid system
animal plague
production aid
slaughter of animals
swine

formats: html pdfa1b print


title: WRITTEN QUESTION No. 1712/97 by Hiltrud BREYER to the Commission. Electricity Grid Feed Act

eurovoc_concepts:
Germany
clean technology
electrical energy
energy production
environmental protection
liberalisation of the market
price of energy
principle of subsidiarity
renewable energy
wind energy

formats: html pdf print

text: 11. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 76/49 1. How does the Commission believe that the share of renewable energy can be doubled by 2010, as called for in the Green Paper on Renewable Sources of Energy, without creating the basis for payments to be made for power supplied to the grid from renewable sources such as to provide an incentive for the installation of new production capacity? 2. How can the Commission explain the assertion that the real additional costs of DM 20 million arising from wind power in 1995 obstruct intra-Community trade in electricity? Is the Commission, moreover, aware that the vertically integrated undertaking PreussenElektra, which has complained about this, does not even have to make the additional payments required by the Electricity Grid Feed Act? The Act addresses itself primarily to distributors such as Schleswag, EWE and U¤ NH. Joint answer to Written Questions E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 and E-1717/97 given by Mr Papoutsis on behalf of the Commission (31 July 1997) The Commission is not able to comment at this stage on different figures for costs and capacities of the German electricity industry. The Commission, however, wishes to confirm its commitment to promoting renewable energy sources. Given the favourable reactions to its green paper on renewable energy sources (1), the Commission intends to propose further measures to promote penetration of renewables in the Union in order to achieve the proposed indicative objective of a 12% share by 2010. Directive 96/92/EC of the Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal electricity market (2) came into force on 19 February 1997. Articles 8(3) and 11(3) explicitly offer the possibility to Member States, to give preference to electricity produced from renewables, waste or combined heat and power (CHP), at the stage of load dispatch. However, the Directive does not address the problem of financing such actions, which, following the principle of subsidiarity, will have to be solved at national level during the implementation of the Directive. The Commission will examine all proposed measures as to their compatibility with the Directive, without prejudice to relevant provisions of the EC Treaty, in particular the provisions concerning competition. In its Resolution of 27 May 1997 on a strategy for renewable energy sources, adopted on the basis of the Commission’s green paper on the same subject, the Council noted that in the framework of the liberalisation of the energy markets, a policy at the level of Member States and, within the limits of subsidiarity, at Community level, is required to improve the competitive position of renewables. The Commission intends to give further consideration to this issue, including the question of electricity feed-in laws, in the framework of the preparatory work for the establishment of a Community strategy on renewables. The Commission intends to publish its strategy in the form of a white paper and a proposal for an action plan, later in 1997, as announced in the green paper. (1) COM(96) 576 final. (2) OJ L 27, 30. 1. 1997. (98/C 76/131) WRITTEN QUESTION E-1733/97 by Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) to the Commission (23 May 1997) Subject: Use of antibiotics in animal feed The following questions concern the use of antibiotics in feedingstuffs for livestock and fish used in meat and fish production. 1. What kinds of antibiotics does the Commission consider it justified to use in feedingstuffs for livestock and fish used in meat and fish production? 2. What is the Commission willing to do to reduce the use of antibiotics?


REGOLAMENTO (CE) N. 930/97 DELLA COMMISSIONE del 23 maggio 1997 che fissa i tassi di conversione agricoli


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1734/97 van Esko SEPPÄNEN aan de Commissie. Opslag van gebruikte kernbrandstoffen

eurovoc_concepts:
International Atomic Energy Agency
export monitoring
intra-EU trade
nuclear fuel
nuclear safety
radioactive waste
storage of waste
transport of dangerous goods
waste management
waste recycling

text: C 45/92 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 10. 2. 98 (98/C 45/111) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1730/97 van Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Het programma voor samenwerking tussen de landen in Noord-Europa en de uitbreiding van de samenwerking in het Oostzeegebied tot de regio rond de Barentszee De noordse landen streven al sinds het begin van de samenwerking tussen de Arctische gebieden in de jaren (cid:146)60 naar samenwerking met de regio rond de Barentszee. De noordse landen streven ernaar om zich gezamenlijk in te zetten voor betere levensomstandigheden van de bewoners in de noordelijkste gebieden van Europa. Bij de samenwerking tussen de Barentsregio en de noordse landen ligt de nadruk op samenwerking op economisch, commercieel, wetenschappelijk en technologisch gebied, maar tevens op milieu- en infrastructuurprojecten. Bovendien heeft er een toenadering tussen de landen plaatsgevonden door middel van uitwisselingen op het gebied van cultuur en onderwijs. In de communautaire besluitvorming wordt sterk de nadruk gelegd op de samenwerking in het Middellandse- Zeegebied, zonder dat er in gelijke mate aandacht wordt besteed aan de ontwikkeling van de samenwerking in Noord-Europa. In de EU is men zich blijkbaar nog onvoldoende bewust van de mogelijkheden van samenwerking met de regio rond de Barentszee, die grote natuurlijke rijkdommen bezit. Op grond van het voorgaande zou ik de Commissie het volgende willen vragen: 1. Hoe ver is de Commissie met de voorbereiding van het programma voor noordelijke samenwerking? 2. Welke mogelijkheden ziet de Commissie om de Barentszee te betrekken bij de samenwerking in het Oostzeegebied? Antwoord van de heer Van den Broek namens de Commissie (8 juli 1997) 1. De Commissie hecht groot belang aan regionale samenwerking in Noord-Europa. Zij is vanaf het begin nauw betrokken geweest bij samenwerking in zowel het Barentszee- als het Oostzeegebied en speelt een actieve rol in de Barents-Euro-Arctic Council (BEAC) en de Raad van de Oostzeestaten (CBSS). Met name via het Phare-, het Tacis- en het Interreg-programma wordt aan deze beide regio’s communautaire steun verstrekt met inachtneming van hun specifieke behoeften en eisen. De Commissie is van mening dat de Oostzee- en de Barents-regio elk hun specifieke behoeften en belangen hebben, die om een specifieke gerichte aanpak vragen. De BEAC en de CBSS hebben met andere regionale organisaties in Europa en ook onderling contacten gelegd. Het idee van hetzij een samengaan van de BEAC en de CBSS of van regelmatige gezamenlijke bijeenkomsten werd door geen van beide organisaties geopperd. Wanneer beide regio’s met gemeenschappelijke problemen te kampen hebben, zorgen de vertegenwoordigers van de Commissie voor de nodige coo¤rdinatie. Mochten de BEAC en de CBSS voorstellen doen voor nauwere samenwerking op bepaalde gebieden waar dat belangrijke toegevoegde waarde zou opleveren, dan zal de Commissie deze vanzelfsprekend bestuderen. 2. Wat de activiteiten met betrekking tot de samenwerking in de noordelijke regio’s van de Europese Unie betreft, kan worden opgemerkt dat de Commissie na een verslag van het Comite· van de regio’s van juni 1996 over de noordelijke dimensie tezamen met de twee rechtstreeks betrokken lidstaten een studiebijeenkomst organiseerde, die op 18 maart 1997 in Rovaniemi, Finland, plaatsvond. Deze studiebijeenkomst had ten doel om meer inzicht te verschaffen in de gevolgen die de (cid:132)noordelijke dimensie(cid:148) voor het sectorieel beleid van de Unie in het algemeen en voor de herziening van de Structuurfondsen in het bijzonder, heeft. (98/C 45/112) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1734/97 van Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Opslag van gebruikte kernbrandstoffen Met betrekking tot de opslag van gebruikte kernbrandstoffen zou ik de Commissie het volgende willen vragen: 1. Welke maatregelen neemt de Commissie ter voorbereiding van de opslag van gebruikte kernbrandstoffen voor de situatie die ontstaat wanneer na het jaar 2000 de gebruikte kernbrandstoffen moeten worden overgebracht van de tijdelijke naar de definitieve opslag?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1747/97 van de leden Honório NOVO , Sérgio RIBEIRO aan de Commissie. Invoer van textiel en kleding uit Indonesië

eurovoc_concepts:
Indonesia
Timor
clothing
common organisation of markets
human rights
import
quantitative restriction
textile product

formats: html print


REGULAMENTO (CE) Nº 930/97 DA COMISSÃO de 23 de Maio de 1997 que fixa as taxas de conversão agrícolas


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1747/97 de los diputados Honório NOVO , Sérgio RIBEIRO a la Comisión. Importación de productos textiles y prendas de vestir de Indonesia


title: WRITTEN QUESTION No. 1740/97 by Johannes BLOKLAND to the Commission. Implementation of the packaging directive

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
application of EU law
database
exchange of information
national implementing measure
packaging
report
waste recycling


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1742/97 van Doeke EISMA aan de Commissie. Narcolepsie

eurovoc_concepts:
European standard
driving licence
medical examination
public health
road safety

text: C 60/40 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 25. 2. 98 (98/C 60/65) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1739/97 van Riccardo Nencini (PSE) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Uitbetaling van de landbouwsubsidies op regionaal niveau Uit hoofde van verordening (EEG) nr. 797/85 (1) zijn maatregelen ingevoerd ter stimulering van de landbouwbedrijven, waaronder (cid:132)een compenserende vergoeding voor permanente natuurlijke belemmeringen(cid:148); de regio Umbrie¤ (Italie¤) heeft bijgevolg een regionale wet nr. 11/88 uitgevaardigd inzake de regels voor de toepassing van genoemde verordening en heeft de terzake bevoegde instanties van de berggemeenschappen gemachtigd desbetreffende vergoedingen uit te betalen, hetgeen tot aan 1993 ook is gebeurd. De jaarlijkse vergoedingen voor de hierop volgende jaren zijn nog steeds niet uitbetaald, ondanks het feit dat de landbouwers de in de verordeningen vastgestelde verplichtingen zijn nagekomen. Bovendien moet erop gewezen worden dat de communautaire subsidies reeds aan de regio(cid:146)s zijn overgemaakt Kan de Commissie er bij de regio Umbrie¤ op aandringen om de na 1993 verschuldigde jaarlijkse vergoedingen uit te betalen? (1) PB L 93 van 30. 3. 1985, blz. 1. Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (19 juni 1997) De lidstaten zijn niet verplicht de steunregeling die voorziet in de betaling van compenserende vergoedingen aan landbouwers in probleemgebieden, toe te passen. Het is aan de lidstaten en de regio’s te bepalen of ze dergelijke steunmaatregelen, die gedeeltelijk door de Gemeenschap worden medegefinancierd, al dan niet willen nemen. Niettemin is de betrokken regio, wanneer zij een dergelijke regeling eenmaal heeft ingesteld en de Commissie de desbetreffende toepassingsmaatregelen heeft goedgekeurd, verplicht de maatregelen correct en continu toe te passen. Indien de regio de toepassing van de steunregeling wil stopzetten en de betrokken betalingen wil schorsen, moet de Commissie opnieuw haar goedkeuring verlenen. De regio Umbria heeft het betrokken stelsel van compenserende vergoedingen ingesteld en heeft de Commissie nadien nooit meegedeeld van plan te zijn deze steunregeling stop te zetten. Uit de informatie waarover de Commissie beschikt blijkt dat de betalingen in 1994 niet zijn uitgevoerd, terwijl de jaarlijkse uitkering voor 1995 normaal is uitbetaald. De Commissie heeft zich met de Italiaanse autoriteiten in verbinding gesteld om opheldering te vragen en zal nogmaals wijzen op de verplichtingen die voortvloeien uit de communautaire bepalingen. (98/C 60/66) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1742/97 van Doeke Eisma (ELDR) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Narcolepsie Kan de Commissie uitleg geven over het volgende: 1. Is het waar dat er in Europees verband wordt overwogen om alle mensen met een aan slaap gelieerde stoornis, waaronder mensen met narcolepsie, bij voorbaat en als groep de bevoegdheid te ontzeggen aan het gemotoriseerd verkeer deel te nemen? 2. Kan de Commissie uitleg geven hoe dit in andere lidstaten is geregeld? Antwoord van de heer Kinnock namens de Commissie (25 juni 1997) In bijlage III van Richtlijn 91/439/EEG van de Raad van 29 juli 1991 betreffende het rijbewijs (1) zijn 1. communautaire bepalingen inzake de lichamelijke en geestelijke geschiktheid voor het besturen van een motorrijtuig opgenomen. Daar er in de normen van die bijlage niet specifiek wordt ingegaan op slaperigheid in het algemeen of narcolepsie in het bijzonder, is op dit soort problemen de volgende algemene bepaling (punt 18 van bijlage III) van toepassing:


title: WRITTEN QUESTION No. 1739/97 by Riccardo NENCINI to the Commission. Payment of aid for agriculture at regional level

eurovoc_concepts:
EU financing
Umbria
aid system
aid to agriculture
hill farming
less-favoured region

text: C 60/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 2. 98 (98/C 60/65) SKRIFTLIG FR¯GA E-1739/97 fr(cid:229)n Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen (23 maj 1997) A¤mne: Utbetalning av regionalt jordbrukssto¤d I fo¤rordning 797/85/EEG (1) fo¤reskrivs olika sto¤d fo¤r jordbruksfo¤retag, bland annat en kompensationsersa¤ttning som faststa¤lls beroende p(cid:229) hur sv(cid:229)ra naturfo¤rutsa¤ttningar som r(cid:229)der. Regionen Umbria (Italien) har utfa¤rdat en regionallag nr 11/88 ga¤llande reglerna fo¤r tilla¤mpning av denna fo¤rordning och har givit de ansvariga skogs- och bergsbruksmyndigheterna ansvaret att reglera utbetalningen av de anslag det ga¤ller, n(cid:229)got som gjorts till och med 1993. De (cid:229)rliga anslagen da¤refter har a¤nnu inte betalats ut, trots att de bero¤rda jordbrukarna anpassat sig till besta¤mmelserna i ga¤llande fo¤rordningar. Det m(cid:229)ste dessutom betonas att gemenskapssto¤den redan o¤verfo¤rts till regionerna. Kan kommissionen anmoda regionen Umbrien att betala ut de (cid:229)rliga anslagen fo¤r (cid:229)ren efter 1993? (1) EGT L 93, 30. 3. 1985, s. 1. Svar fr(cid:229)n F. Fischler p(cid:229) kommissionens va¤gnar (19 juni 1997) Sto¤dsystemet enligt vilket kompensationsbidrag kan utbetalas till jordbrukare i mindre gynnade omr(cid:229)den a¤r inte obligatoriskt fo¤r medlemsstaterna. Medlemsstaterna och regionerna f(cid:229)r sja¤lva besta¤mma om de vill info¤ra denna sto¤dordning som delvis medfinansieras av gemenskapen. Na¤r en region va¤l har info¤rt en s(cid:229)dan ordning och kommissionen godka¤nt ordningens tilla¤mpningsfo¤reskrifter a¤r regionen i fr(cid:229)ga dock skyldig att tilla¤mpa (cid:229)tga¤rderna p(cid:229) regelbundet och varaktigt sa¤tt. Fo¤r att uppha¤va sto¤dordningen och inneh(cid:229)lla utbetalningarna kra¤vs ett nytt godka¤nnande fr(cid:229)n kommissionen. Sedan systemet med kompensationsbidrag info¤rdes i Umbria har denna region aldrig meddelat kommissionen att den hade fo¤r avsikt att avbryta sto¤dordningen. Av de uppgifter som kommissionen fo¤rfogar o¤ver framg(cid:229)r att inga betalningar gjorts under 1994 medan (cid:229)rsbeloppet fo¤r 1995 utbetalats p(cid:229) regulja¤rt sa¤tt. Kommissionen har tagit kontakt med de italienska myndigheterna fo¤r att f(cid:229) klarhet i situationen och kommer att p(cid:229)minna om de fo¤rpliktelser som gemenskaps- besta¤mmelserna fo¤r med sig. (98/C 60/66) SKRIFTLIG FR¯GA E-1742/97 fr(cid:229)n Doeke Eisma (ELDR) till kommissionen (23 maj 1997) A¤mne: narkolepsi Kan kommissionen ge besked i fo¤ljande fr(cid:229)gor: 1. A¤ r det sant att i europeiska sammanhang alla ma¤nniskor som lider av so¤mnrelaterade sto¤rningar, bland annat personer med narkolepsi, p(cid:229) fo¤rhand kollektivt skulle fo¤rbjudas uto¤va motortrafik? 2. Kan kommissionen ge besked om vilka besta¤mmelser man har om detta i de olika medlemsstaterna? Svar fr(cid:229)n Niel Kinnock p(cid:229) kommissionens va¤gnar (25 juni 1997) Gemensamma besta¤mmelser om minimikrav i fr(cid:229)ga om fysisk och psykisk la¤mplighet att fo¤ra motordrivna 1. fordon faststa¤lls i bilaga III till r(cid:229)dets direktiv 91/439/EEG (1) av den 29 juil 1991 om ko¤rkort. Eftersom so¤mnrelaterade sto¤rningar i allma¤nhet och narkolepsi i synnerhet inte sa¤rskilt tas upp som en rubrik i bilagan, faller de under den allma¤nna besta¤mmelse (punkt 18 i bilaga III) som har fo¤ljande lydelse:


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1729/97 del Esko SEPPÄNEN a la Comisión. Zona económica franca en la frontera entre Finlandia y Rusia para incrementar el comercio entre la Unión Europea y Rusia

eurovoc_concepts:
Finland
Russia
competition
free zone
frontier region
market economy
trading operation

text: 10. 2. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 45/91 Si bien es cierto que el volumen de las exportaciones de queso a Ceuta y Melilla puede parecer relativamente pequen(cid:152)o comparado con la cantidad total de queso comunitario que se exporta con subvenciones, ese volumen representa una parte significativa dentro de la reduccio·n anual que es necesaria para respetar los l(cid:14)·mites del Acuerdo General sobre Aranceles Aduaneros y Comercio (GATT). Por tal motivo, la Comisio·n considera que la fijacio·n para Ceuta y Melilla de una restitucio·n igual a cero constituye una importante contribucio·n para el logro de los objetivos de la Ronda Uruguay. 2. En opinio·n de la Comisio·n, la reduccio·n de las restituciones por la exportacio·n de leche l(cid:14)·quida no provocara· una ca(cid:14)·da sustancial de las exportaciones de ese producto a Ceuta y Melilla sino que, ma·s bien, reducira· la presio·n en la solicitud de licencias de exportacio·n para las otras categor(cid:14)·as de productos la·cteos. En este punto, conviene recordar que las exportaciones de la Comunidad a Ceuta y Melilla en 1996 ascendieron a aproximadamente 20. 000 toneladas. 3. La Comisio·n no ha considerado nunca que su pol(cid:14)·tica de restituciones por exportacio·n tenga una dimensio·n social. Al mismo tiempo, estima que la reduccio·n progresiva de las subvenciones de exportacio·n (a nivel mundial) que se acordo· en la Ronda Uruguay aportara· considerables beneficios a los consumidores. Por ello, mantiene su posicio·n de que las restituciones aplicables al queso y la leche en el caso de Ceuta y Melilla, al igual que en el de ciertos pa(cid:14)·ses, deber(cid:14)·an mantenerse sin cambios. (98/C 45/110) PREGUNTA ESCRITA E-1729/97 de Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) a la Comisio·n (23 de mayo de 1997) Asunto: Zona econo·mica franca en la frontera entre Finlandia y Rusia para incrementar el comercio entre la Unio·n Europea y Rusia El desarrollo de la econom(cid:14)·a de mercado y el fomento de la estabilidad econo·mica en Rusia figuran entre los principales desaf(cid:14)·os para el futuro de Europa. Finlandia es el u·nico Estado miembro de la Unio·n Europea que tiene una frontera comu·n con Rusia. Para favorecer los propios intereses de la UE se podr(cid:14)·a aprovechar esta importante situacio·n de vecindad de Finlandia desde el punto de vista de la estrategia comercial fomentando, con recursos econo·micos, la concentracio·n de los intercambios comerciales y de la cooperacio·n entre la Unio·n Europea y Rusia en la frontera entre este pa(cid:14)·s y Finlandia. La Unio·n Europea ya ha permitido en ocasiones anteriores la creacio·n de zonas francas especiales, situadas en buena parte lejos de sus fronteras exteriores. Habida cuenta de lo anteriormente expuesto, ¿se puede considerar justificada, desde el punto de vista de la Comisio·n, la creacio·n en la frontera entre Finlandia y Rusia de una zona econo·mica franca especial con el fin de incrementar el comercio y fomentar el desarrollo de la econom(cid:14)·a de mercado en Rusia? Respuesta del Sr. Van den Broek en nombre de la Comisio·n (11 de julio de 1997) Al igual que Su Sen(cid:152)or(cid:14)·a, la Comisio·n se felicita de los progresos de Rusia hacia una econom(cid:14)·a de mercado. La Comisio·n considera que el aumento del comercio entre Finlandia y Rusia a lo largo de estos u·ltimos an(cid:152)os contribuye considerablemente a la estabilizacio·n econo·mica de la parte septentrional de Rusia. Sin embargo, en el lado ruso de la frontera entre Finlandia y Rusia persisten distintas dificultades. Rusia se halla au·n sumida en un proceso de adaptacio·n a los procedimientos comerciales internacionales. Si la Comisio·n tuviera conocimiento de planes concretos para crear una zona franca especial en la frontera, examinar(cid:14)·a inmediatamente con detenimiento sus posibles consecuencias. La Comisio·n hace constar que la creacio·n de esa zona podr(cid:14)·a originar una distorsio·n del comercio y resultar contraria al objetivo de la normalizacio·n de las actividades comerciales entre la Comunidad y Rusia. La Comisio·n seguira· supervisando los progresos y prestando apoyo, mediante diversos proyectos TACIS, a la mejora de la situacio·n de la regio·n fronteriza en a·mbitos como la formacio·n aduanera y la construccio·n de puestos fronterizos


KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 930/97 af 23. maj 1997 om fastsættelse af landbrugsomregningskurserne


title: QUESTION ECRITE no 1728/97 de Esko SEPPÄNEN à la Commission. Critères de l'UEM identiques, mais effets divergents sur le modèle de l'État providence des pays nordiques et sur les autres pays de l'UE

eurovoc_concepts:
EU Member State
Economic and Monetary Union
Welfare State
economic structure
gender equality
labour market
public expenditure
social security
social structure

text: 25. 2. 98 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes C 60/39 Sur proposition de la Commission, des discussions ont e·te· entame·es avec les E· tats membres au sujet de la suppression de la restitution a‘ l(cid:146)exportation pour des exportateurs qui n(cid:146)ont pas totalement respecte· les re‘gles relatives au bien-e(cid:136)tre des animaux en cours de transport. Une nouvelle base juridique a e·te· propose·e (comple·tant le re‘glement de base pour la viande bovine, c(cid:146)est-a‘-dire le re‘glement (CEE) no 805/68 du Conseil, portant organisation commune des marche·s dans le secteur de la viande bovine), disposant que pour les exportations d(cid:146)animaux vivants le paiement de la restitution a‘ l(cid:146)exportation est subordonne· au respect des normes relatives au bien-e(cid:136)tre des animaux pre·vues par la le·gislation communautaire. (1) A‘ partir de 1997, a‘ la suite de l(cid:146)e·largissement de l(cid:146)Union europe·enne, l(cid:146)Autriche, la Sue‘de et la Finlande sont incluses dans les statistiques. (2) Nouvel e·cus vert a‘ partir du 1. 2. 1995: ancien montant x 1,207509. (3) JO L 148 du 30. 6. 1995. (98/C 60/64) QUESTION E· CRITE E-1728/97 pose·e par Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) a‘ la Commission (23 mai 1997) Objet: Crite‘res de l(cid:146)UEM identiques, mais effets divergents sur le mode‘le de l(cid:146)E· tat providence des pays nordiques et sur les autres pays de l(cid:146)UE Les E· tats membres de l(cid:146)Union europe·enne ne sont pas homoge‘nes entre eux. En effet, leurs structures sociales et e·conomiques pre·sentent des disparite·s importantes. Dans le mode‘le de l(cid:146)E· tat providence des pays nordiques, la se·curite· sociale est un droit individuel pour tous. Son me·rite est d(cid:146)avoir permis aux femmes de se libe·rer du ro(cid:136)le qui est le leur dans les socie·te·s fonde·es sur la femme au foyer ainsi que de leur de·pendance e·conomique envers les hommes. Les services offerts par le secteur public fournissent aux femmes des emplois et leur donnent la possibilite· de participer au monde du travail. La de·pendance des femmes envers l(cid:146)E· tat a pour conse·quence que les re·ductions des de·penses publiques se re·percutent imme·diatement sur les revenus des femmes. Par conse·quent, les crite‘res de l(cid:146)UEM, en particulier les cadres e·troits impose·s aux finances publiques, ont des conse·quences diffe·rentes pour les hommes et les femmes selon les pays, en fonction du mode d(cid:146)organisation de la se·curite· sociale dans les E· tats membres. Compte tenu de ce qui pre·ce‘de, la Commission peut-elle indiquer ce qu(cid:146)elle compte faire pour reme·dier a‘ l(cid:146)injustice qui na(cid:14)(cid:136)t du fait que les crite‘res de l(cid:146)UEM, qui sont les me(cid:136)mes pour tous, affectent diffe·remment les hommes et les femmes dans divers pays? Re·ponse donne·e par M. de Silguy au nom de la Commission (31 juillet 1997) Les re·ductions des de·penses publiques ne constituent pas un objectif des crite‘res fixe·s pour l(cid:146)union e·conomique et mone·taire (UEM). Si le Traite· CE fixe des limites au de·ficit et a‘ l(cid:146)endettement publics, parmi d(cid:146)autres conditions tout aussi importantes, c(cid:146)est dans le but de garantir un dosage de la politique e·conomique qui soit favorable a‘ la croissance et a‘ l(cid:146)emploi. Une situation viable des finances publiques a‘ long terme est une condition dont de·pendent la stabilite· du marche· financier, un bas niveau de taux d(cid:146)inte·re(cid:136)t et la confiance du secteur prive·, autant de facteurs essentiels a‘ l(cid:146)investissement, a‘ la croissance et a‘ la cre·ation d(cid:146)emplois. Les crite‘res fixe·s pour l(cid:146)UEM sont les me(cid:136)mes pour tous les E· tats membres. Ils ne remettent pas en cause le mode‘le nordique de l(cid:146)E· tat-providence ni aucun autre type d(cid:146)organisation sociale restant de la compe·tence nationale. La viabilite· financie‘re des programmes sociaux est tributaire de la puissance sous-jacente de l(cid:146)e·conomie et de la capacite· de celle-ci a‘ cre·er des revenus. Les crite‘res fixe·s pour l(cid:146)UEM n(cid:146)ont aucune incidence sur l(cid:146)e·galite· juridique entre les hommes et les femmes. Ils n(cid:146)empe(cid:136)chent pas l(cid:146)application d(cid:146)un traitement e·gal aux deux sexes sur le marche· du travail, comme le pre·voit le droit national


title: WRITTEN QUESTION No. 1726/97 by Richard CORBETT to the Commission. Southport sea wall

eurovoc_concepts:
United Kingdom
association
complaint to the Commission
dissemination of information
ecology movement
engineering structure
environmental impact
environmental protection
impact study
project evaluation

text: C 21/86 EN Official Journal of the European Communities 22. 1. 98 (98/C 21/183) WRITTEN QUESTION E-1716/97 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (23 May 1997) Subject: Electricity Grid Feed Act The letter of 26 October 1996 from Commissioner Van Miert to Germany(cid:146)s Federal Minister for Economic Affairs, Rexrodt, states that, in the field of wind power production, the Commission was assuming that (cid:145)in 1990 there had been a capacity of 20 MW and that the additional cost to all electricity supply companies in Germany had been between DM 500 000 and 1 million per annum(cid:146). If one accepts these figures, the additional costs arising from wind power are, at most, DM 0. 0125-0. 025/kWh. This calculation accords with German case law dealing with cartels and information provided by renewable energy associations. At the same time, however, this figure completely contradicts the alleged additional costs of up to DM 900 million in 2005 which have been asserted by the German energy industry and accepted by the Commission without verification (with an estimated installed wind power capacity of 4000 MW). If one carries out the calculation in the same way as the Commission, the additional costs in 2005 could not exceed DM 100-200 million for all German energy suppliers. The studies of trends in the costs of wind power published in Germany in early 1997 show that the 1. Electricity Grid Feed Act clearly does not result in excessive subsidies being paid. These studies demonstrate that only at the most favourable coastal sites do the rates of subsidy currently granted permit the facilities to operate economically. This calculation does not even take account of the impact of possible future damage to facilities and repair work. Is Directorate-General IV aware of these studies, and will it qualify its statements of October 1996 in the light of this new information? 2. Is the Competition Commissioner aware that his German Director-General, Alexander Schaub, is a member of the same party as Minister for Economic Affairs Rexrodt, to whom the letter of 26 October 1996 was addressed? Is there not a serious conflict of interest in this case, particularly in view of the fact that Mr Schaub drafted an internal note from Directorate-General IV on the Electricity Grid Feed Act, quite blatantly accepting without verification the position of PreussenElektra, which had complained, and not even mentioning the material submitted by the renewable energy associations? Answer given by Mr Van Miert on behalf of the Commission (9 July 1997) Several studies on the development of costs for production of wind energy in Germany have been 1. submitted to the Commission in 1997 and are being examined. As far as their results may influence the evaluation of the (cid:145)Stromeinspeisungsgesetz(cid:146) under state aid law, the Commission will take them into account in its decision how to proceed in this matter. The Commission is obliged to examine complaints from enterprises and individuals about the infringement 2. of competition rules of the Community. In complying with this obligation, the Commission regularly asks the government of the Member State concerned to comment the facts underlying the complaint. This was the purpose of the letter sent by the Commission to the minister of Economics. (98/C 21/184) WRITTEN QUESTION E-1726/97 by Richard Corbett (PSE) to the Commission (23 May 1997) Subject: Southport sea wall Can the Commission confirm that it verified that the UK complied with the provisions of Directive 92/43 (1) 1. (Habitats Directive) and Directive 85/337 (2) (Environmental Impact Assessment) in authorizing this project? In doing so, was it satisfied that the alternative of (cid:145)natural sea defences(cid:146) (i. e. allowing embryonic sand 2. dunes to develop) was given sufficient consideration?


title: Entwicklung des landwirtschaftlichen Arbeitseinsatzes in der Europäischen Union.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural labour force
agricultural statistics


title: REGLAMENTO (CE) N° 927/97 DE LA COMISIÓN de 23 de mayo de 1997 por el que se fijan los precios representativos y los derechos adicionales de importación en los sectores de la carne de aves de corral, de los huevos y de la ovoalbúmina, y por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 1484/95

eurovoc_concepts:
CCT duties
egg
egg product
import
poultrymeat
representative price


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1745/97 του Jose APOLINARIO προς την Επ τροπή. Συγκέντρωση και ανακύκλωση μπαταριών και συσσωρευτών

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
cadmium
electricity storage device
environmental protection
infringement procedure (EU)
national implementing measure
pollution control measures
waste management
waste recycling


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 928/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 23ης Μαΐου 1997 για την τροποποίηση των δασμών κατά την εισαγωγή στον τομέα των σιτηρών

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1736/97 van Dominique BAUDIS aan de Commissie. Een Europese gezamenlijke luchtvaartautoriteit voor certificering

eurovoc_concepts:
Community certification
air transport
harmonisation of standards
international convention
safety standard
transport safety

formats: pdf print

text: C 21/88 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 22. 1. 98 In Richtlijn 96/97/EG van de Raad van 20 december 1996 tot wijziging van Richtlijn 86/378/EEG teneinde deze in overeenstemming te brengen met artikel 119 van het EG-Verdrag als ge(cid:14)¤nterpreteerd door het Hof van Justitie in zijn arrest-Barber en daarop volgende verwante arresten, is vastgelegd dat de lidstaten de nodige maatregelen moeten treffen om uiterlijk op 1 juli 1997 aan deze richtlijn te voldoen. De Commissie is voornemens de lidstaten binnenkort schriftelijk te verzoeken om een toelichting op de voor de tenuitvoerlegging van de richtlijn getroffen maatregelen. (1) PB L 225 van 12. 8. 1986. (2) PB L 46 van 17. 2. 1997. (3) De gelijke behandeling van mannen en vrouwen ten aanzien van de pensioengerechtigde leeftijd bij statutaire regelingen is nog niet vastgelegd. Krachtens Richtlijn 79/7/EEG (PB L 6, 10. 1. 1979) is het toegestaan (artikel 7, lid 1, onder a) voor de pensioengerechtigde leeftijd onderscheid te maken naar geslacht. (98/C 21/186) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1736/97 van Dominique Baudis (PPE) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Een Europese gezamenlijke luchtvaartautoriteit voor certificering Welk gevolg is gegeven aan het verzoek van het Europees Parlement om een voorstel in te dienen voor de oprichting van een Europese gezamenlijke luchtvaartautoriteit voor de wereldwijde harmonisatie en tenuitvoer- legging van luchtvaartbepalingen, veiligheidsnormen voor vliegtuigen en certificering (A3-0426/92 (1))? (1) PB C 72 van 15. 3. 1993, blz. 173. Antwoord van de heer Kinnock namens de Commissie (27 giugno 1997) De Commissie heeft al diverse malen gewezen op de noodzaak van een Europese Autoriteit voor de veiligheid in de luchtvaart om gemeenschappelijke strenge veiligheidseisen vast te stellen en zorg te dragen voor de effectieve en uniforme toepassing ervan overal in Europa alsmede voor de bevordering ervan wereldwijd. Op 10 december 1996 heeft de Commissie een aanbeveling aangenomen voor een besluit van de Raad tot machtiging van de Commissie overeenkomstig een onderhandelingsmandaat om namens de Gemeenschap met Europese derde landen te onderhandelen over het internationale verdrag dat nodig wordt geacht om een dergelijke autoriteit in het leven te roepen. De besprekingen op deze basis gaan in de Raad verder en de Commissie heeft de verwachting dat zij spoedig de machtiging zal krijgen en van start zal kunnen gaan. Het voornemen van de Commissie is besproken in de Commissie vervoer en toerisme van het Parlement gedurende de debatten over de mededeling van de Commissie (cid:132)Een communautaire strategie ter verhoging van de veiligheid van het luchtvervoer(cid:148) (1). (1) SEC(96) 1083 def. (98/C 21/187) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1737/97 van Bernard Stasi (PPE) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Communautair beheer van de natuurlijke rijkdommen in zuidelijk Afrika De Paritaire Vergadering ACS-EU, van 17 tot en met 20 maart 1997 in Brussel bijeen, heeft met algemene stemmen twee resoluties aangenomen met betrekking tot zuidelijk Afrika. In deze resoluties wordt het succes erkend van de programma(cid:146)s inzake het communautair beheer van de natuurlijke rijkdommen, zoals het programma (cid:132)Campfire(cid:148) in Zimbabwe, en wordt steun toegezegd aan de door de landen van zuidelijk Afrika gekozen beleidsmaatregelen om hun plattelandseconomie te ontwikkelen en de bronnen van de biodiversiteit te beschermen, door verantwoordelijkheid te geven aan de gemeenschappen op het platteland en een duurzaam gebruik van de natuurlijke rijkdommen


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 928/97 af 23. maj 1997 om ændring af importtold for korn


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 928/97 DER KOMMISSION vom 23. Mai 1997 zur Änderung der im Sektor Getreide geltenden Zölle


title: WRITTEN QUESTION No. 1728/97 by Esko SEPPÄNEN to the Commission. Asymmetrical impact on the Nordic welfare model of EMU criteria uniformly applicable to Member States

text: 25. 2. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 60/39 Ja¤senvaltioiden kanssa on komission ehdotuksesta ka¤ynnistetty keskustelut vientitukien peruuttamisesta sellaisilta viejilta¤, jotka eiva¤t ole ta¤ysin noudattaneet sa¤a¤nto¤ja¤, jotka koskevat ela¤inten hyvinvointia kuljetuksen aikana. On tehty ehdotus uudeksi oikeusperustaksi (naudanlihaa koskeva perusasetus, naudanlihamarkkinoita koskevasta yhteisesta¤ markkinaja¤rjestelysta¤ annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 805/68), jolla sa¤a¤detta¤isiin, etta¤ ela¤vien ela¤inten viennille maksettavien vientitukien saamisen ehtona on ela¤inten hyvinvointia koskevien yhteiso¤n lainsa¤a¤da¤nno¤n normien noudattaminen. Ita¤valta, Ruotsi ja Suomi sisa¤ltyva¤t tilastoihin vuonna 1995 tapahtuneesta Euroopan unionin laajentumisesta la¤htien. (1) (2) Uusi vihrea¤ ecu 1 pa¤iva¤sta¤ helmikuuta 1995 la¤htien: vanha ma¤a¤ra¤ x 1,207509 (3) EYVL L 148, 30. 6. 1995. (98/C 60/64) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1728/97 esitta¤ja¤(t): Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) › komissiolle (23. toukokuuta 1997) Aihe: Samat EMU-kriteerit mutta epa¤symmetriset vaikutukset pohjoismaisen hyvinvointimallin maissa ja muissa EU-maissa Unionin ja¤senvaltiot eiva¤t ole homogeenisia, vaan niiden yhteiskunnalliset ja taloudelliset rakenteet poikkeavat huomattavastikin toisistaan. Pohjoismaisessa hyvinvointimallissa sosiaaliturva kuuluu yksilo¤llisesti kaikille. Sen ansiosta naiset on vapautettu kotia¤itiyhteiskuntien hoivavelvollisuudesta ja miesela¤tta¤jyydesta¤. Julkisen sektorin tarjoamat palvelut merkitseva¤t naisille tyo¤paikkoja ja mahdollisuutta osallistua tyo¤ho¤n. Naisten riippuvuus valtiosta aiheuttaa sen, etta¤ julkisiin menoihin kohdistuvat leikkaukset koskevat va¤litto¤ma¤sti naisten toimeentulon edellytyksia¤. Siten EMU-kriteerit, erityisesti julkisen talouden ahtaat raamit, kohtelevat miehia¤ ja naisia eri tavoin eri maissa riippuen siita¤, kuinka sosiaaliturva on ko. ja¤senvaltiossa ja¤rjestetty. Edellisen johdosta haluankin esitta¤a¤ komissiolle seuraavan kysymyksen: Mita¤ komissio aikoo tehda¤ sen epa¤kohdan korjaamiseksi, joka syntyy kun kaikille yhteiset EMU-kriteerit kohtelevat eri maissa miehia¤ ja naisia eri tavoin? Komission ja¤senen Yves-Thibault de Silguyn komission puolesta antama vastaus (31. 07. 1997) Euroopan talous- ja rahaliiton tavoitteena ei ole leikata julkisia menoja. Euroopan yhteiso¤n perustamissopimuk- sessa edellyteta¤a¤n valtion velan ja julkisen talouden alija¤a¤ma¤n rajoittamista (muiden yhta¤ ta¤rkeiden edellytysten ohella), koska talouden kasvulle ja tyo¤llisyydelle pyrita¤a¤n varmistamaan suotuisa ympa¤risto¤. Valtiontalouden tasainen kehitys pitka¤lla¤ aikava¤lilla¤ on edellytys vakaille rahoitusmarkkinoille, alhaisille koroille ja yksityisen sektorin luottamuksen saavuttamiselle. Na¤iden avulla lisa¤ta¤a¤n investointeja ja tyo¤paikkoja seka¤ edisteta¤a¤n taloudellista kasvua. Euroopan talous- ja rahaliiton la¤hentymisperusteet ovat samat kaikille ja¤senvaltioille. Ne eiva¤t ole ristiriidassa pohjoismaisen hyvinvointimallin eiva¤tka¤ minka¤a¤n muunkaan kansallisen yhteiskuntaja¤rjestelma¤n kanssa. Sosiaalipolitiikkaan liittyva¤n toimintaohjelman rahoituksen onnistuminen riippuu olennaisesti kansantalouden yleisesta¤ vahvuudesta ja tulotasosta. Talous- ja rahaliiton la¤hentymisperusteet eiva¤t vaikuta miesten ja naisten lailliseen tasa-arvoon. Ne eiva¤t vaikuta naisten ja miesten tasa-arvoiseen kohteluun tyo¤markkinoilla, josta sa¤a¤deta¤a¤n kansallisessa lainsa¤a¤da¤nno¤ssa¤


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1705/97 af Wolfgang KREISSL- DÖRFLER til Kommissionen. Miljøskader på grund af destruktion af overskudsproduktionen af frugt og grøntsager

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
competence of the Member States
degradation of the environment
environmental tax
fruit
perishable goods
production surplus
vegetable
water pollution
withdrawal from the market

text: 11. 3. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 76/43 navnlig ved en kvantitativ og budgetm(cid:230)ssig reduktion af eksportrestitutionerne. Liberalisering af markedet og afskaffelse af stłtte indeb(cid:230)rer imidlertid ikke en automatisk forbedring af miljłet, udvikling af landdistrikterne eller hj(cid:230)lp til de fattige og sultne i u-landene. For at n(cid:229) disse m(cid:229)l er der behov for ledsagepolitikker, som sikrer landbrugets multifunktionelle karakter. (98/C 76/121) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1703/97 af Hadar Cars (ELDR) til Kommissionen (20. maj 1997) Om: Repr(cid:230)sentationskontor i Taipei Ved młdet i Europa-Parlamentets Udvalg om Udenrigsanliggender den 14. april i (cid:229)r blev kommiss(cid:230)r Sir Leon Brittan erindret om Parlamentets łnske om, at der etableres et repr(cid:230)sentationskontor i Taipei, og spurgt, hvilke foranstaltninger havde Kommissionen truffet i den anledning? Kommiss(cid:230)r Sir Leon Brittan svarede, at der ikke var gjort nogen fremskridt, og at Kommissionen foretrak at afvente beslutningen om Taiwans og Kinas medlemskab af Verdenhandelsorganisationen, WTO. I betragtning af, at bl. a. Hong Kong i den n(cid:230)rmeste fremtid bliver en del af Kina, mener jeg, at det politisk er vigtigt, at EU udnytter alle muligheder for at styrke sine forbindelser med Taiwan. Derfor błr de handelspolitiske aspekter ikke alene v(cid:230)re afgłrende for tidspunktet for etablering af et repr(cid:230)sentationskontor i Taipei. Det er af politiske (cid:229)rsager s(cid:230)rdeles vigtigt, at et s(cid:229)dant kontor snart bliver etableret. Vil kommissionsformand Santer v(cid:230)re rede til aktivt at bidrage til, at Kommissionen inden for n(cid:230)r fremtid opretter et repr(cid:230)sentationskontor i Taiwan? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (13. juni 1997) Kommissionen mener, at der er god grund til (s(cid:229)fremt der er midler hertil) at oprette et kontor for at viderefłre F(cid:230)llesskabets handelsm(cid:230)ssige og samarbejdsm(cid:230)ssige politik i Taipei. Et s(cid:229)dant kontor kunne operere p(cid:229) samme uformelle grundlag som de handelskontorer og andre kontorer, som mange lande opretholder i Taiwan, heriblandt de fleste medlemsstater. Det kunne allerede udfłre nyttige opgaver i forbindelse med F(cid:230)llesskabets aktuelle markedsadgangsstrategi, og ville helt sikkert v(cid:230)re af endnu stłrre betydning, n(cid:229)r Taiwan bliver medlem af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Det ville desuden v(cid:230)re godt placeret til at deltage i udviklingen af samarbejdet inden for s(cid:229)danne omr(cid:229)der som videnskab og teknologi og europ(cid:230)iske studier samt handelssamar- bejde. En s(cid:229)dan mulighed vil imidlertid afh(cid:230)nge af en evaluering af Kommissionens prioriteter i forbindelse med udbygningen af nettet af repr(cid:230)sentationer i tredjelande. Dette vil igen afh(cid:230)nge af, hvor store personale- og finansressourcer, der st(cid:229)r til r(cid:229)dighed. (98/C 76/122) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1705/97 af Wolfgang Kreissl-Do¤rfler (V) til Kommissionen (23. maj 1997) Om: Miljłskader p(cid:229) grund af destruktion af overskudsproduktionen af frugt og grłntsager Eftersom Kommissionen kun besvarede mine skriftlige forespłrgsler E-1901/96, E-1902/96 og E-1903/96 (1) under e·t (med for(cid:230)ldet talmateriale), vil jeg gerne gentage spłrgsm(cid:229)let om miljłskader (og de dermed forbundne udgifter) p(cid:229) grund af destruktion af frugt og grłntsager og beder om et rimeligt svar: