title: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta

eurovoc_concepts:
corruption
fraud against the EU
intergovernmental cooperation (EU)
public morality

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO • f r ** fr * fr fr •ö -ti Bryssel, 21. 05. 1997 KOM(97) 192 lopull. KOMISSION TffiDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE UNIONIN LAHJONNANTORJIINTAPOLITIÏKASTA SISÄLLYSLUETTELO Osa I: JOHDANTO 1. 1 EUROOPAN UNIONIN U^ONNANTORJUNTAPOIJITIKAN VAHVISTAMISEN TARPEELLISUUS 1. 2 LAHJONNAN MITTASUHTEET Osa H: LAHJONNAN TORJUNTA ERI POLITIIKAN ALOILLA II. l LAHJONTA JA RIKOSLAKI n. 2 VEROVÄHENNYSKELPÖISUUS YHTENÄISMARKKINAT JA MUUT SISÄISET POLITIIKAT n. 3 II3 1 Julkisia hankintoja koskevat direktiivit n. 3. 2 Maksusuoritukset n. 3. 2. a Yhtiöiden tilit n. 3. 2b Rahalaitokset n. 3. 3 Muut toimenpiteet ja politiikat n. 3. 3. a Mustat listat n. 3 3 b Sitoutuminen lahjonnasta pidättäytymiseen n. 3. 3. c Siviilioikeudelliset muutoksenhakukeinot n. 3. 3. d "Ilmiantajat" ULKOINEN APU JA YHTEISTYÖ n. 4 n. 4. 1 Lahjonnan ehkäiseminen yhteisön apua saavissa kolmansissa maissa II 4. 2 n. 4. 3 Lahjonnantorjuntaohjelmat "Hyvä hallinto" ja lahjonnan kieltävät lausekkeet n. 5 YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISISSÄ YHTEYKSISSÄ LIITE I KANSAINVÄLINEN TOIMINTA OSA I: JOHDANTO 1. 1 EUROOPAN UNIONIN LAHJONNANTORJUNTAPOLITIIKAN VAHVISTAMISEN TARPEELLISUUS 1. Tämän tiedonannon tarkoituksena on luonnostella unionin laaja-alainen lahjonnantorjuntapolitiikka pääpiirteissään. EU:n tasolla tapahtuvan lahjonnantorjunnan tarve on jo tunnustettu, ja monia sitä koskevia aloitteita on tehty. Kaikki huolta aiheuttavat seikat eivät kuitenkaan tule niiden yhteydessä esiin, eikä niitä ole otettu osaksi kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Useat seikat viittaavat siihen, että on tarvetta ryhtyä entistä paremmin yhteensovitettuihin lisätoimenpiteisiin: • Euroopan parlamentti kehotti 15. joulukuuta 1995 antamassaan lahjontaa koskevassa päätöslauselmassa (esittelijänä Salisch) komissiota sekä neuvostoa ja jäsenvaltioita ryhtymään toimiin lahjonnan torjumiseksi monilla alueilla. Mietinnössä, joka ei rajoittunut ainoastaan Euroopan yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavaan lahjontaan, painotettiin lahjonnan aiheuttamaa uhkaa ja sen yhteyksiä järjestäytyneeseen rikollisuuteen sekä lahjonnan torjuntaa koskevan unionin politiikan tarpeellisuutta. • Eurooppa-neuvoston pyytämässä järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevän korkean tason ryhmän kertomuksessa korostetaan lahjonnan vastaisen politiikan vahvistamisen merkitystä. • Lahjontaa käsitellään parhaillaan lukuisissa kansainvälisissä elimissä kuten G7, OECD, Euroopan neuvosto, Yhdistyneet Kansakunnat ja Maailman kauppajärjestö (katso liite I). Näiden keskustelujen tuloksella tulee olemaan vaikutusta unionin kannalta, ja on yhä ilmeisempää, että unionin on toimittava yhteensovitetulla tavalla, jotta se voisi tehokkaasti turvata etunsa. 2. Lahjonta vaikuttaa unionin etuihin, koska se - heikentää päätöksentekoa - vääristää kilpailua sekä asettaa kyseenalaiseksi markkinoiden avoimuuden ja vapauden periaatteet ja erityisesti sisämarkkinoiden toimivuuden - vahingoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja - haittaa useisiin apua vastaanottaviin maihin kohdistuvaa ulkoista politiikkaa ja - on kansainvälisen kaupan avoimuuden vastaista. sisä- lahjonnantorjuntastrategia 3. Unionin etujen mukaista on laatia johdonmukainen kansainvälisiä samalla rajojensa lainkäyttövaltaa koskevia säännöksiä. Strategian tulisi koskea kansainvälistä kauppaa ja kilpailua, yhteisön ulkoisia menoja, yhteisön omia varoja, kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja jäsenyyden vaJmistelumenettelyä. täysin noudattaen ja ulkopuolelle, 1. 2 LAHJONNAN MnTASUHTEET 4. Lahjonta on oikeudetta saatujen etujen kautta tapahtuvaa vallan väärinkäyttöä ja säännöstenvastaisuutta päätöksentekoprosessissa. Tätä lahjonnan yleiskäsitettä voidaan tarkastella useista eri näkökulmista. 3- • • Päätöksentekoprosessiin vaikuttavia käyttäytymismuotoja on useita. Juridiselta kannalta ne voivat jakautua eri luokkiin kuten väärinkäytökset, petokset, vaikutusvallan väärinkäyttö, lahjukset ja palkkiot. Kaikki niistä eivät välttämättä ole rikoksia kaikissa jäsenvaltioissa. Ei ole olemassa yhtenäistä määritelmää, joka kattaisi kaikki nämä lahjonnan muodot. On olemassa esimerkkejä menettelyistä, jotka eivät ole rikoksia jossakin jäsenvaltiossa, mutta joita siitä huolimatta pidetään lahjontana muissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi lahjojen antaminen silloin, kun siihen liittyy odotus, että lahjan antajaa kohdellaan suopeasti. Lahjonnassa on aina vähintään kaksi osapuolta, lahjuksen tarjoaja - jolloin on kyseessä aktiivinen lahjonta - ja lahjuksen vastaanottaja - jolloin on kyseessä passiivinen lahjonta. Aktiivista lahjontaa voi harjoittaa joko yksityishenkilö tai oikeudellinen yksikkö (kuten lahjuksia yhtiö), vastaanottamalla julkishallinnon virkamiehet, poliitikot, työntekijät ym. Siihen voivat syyllistyä myös henkilöt, jotka eivät itse tee päätöksiä, mutta joilla on vaikutusvaltaa päätöksentekijään lahjontaan voivat syyllistyä lahjuksia. Passiiviseen tarjoaa joka • Lahjonta ei rajoitu julkiseen sektoriin. Myös yksityisellä sektorilla lahjus voi saada henkilön toimimaan vastoin sopimuksenmukaista, hallinnollista tai eettistä velvoitetta. • Lahjonta voi olla kansainvälistä. Lahjuksia voidaan maksaa muissa valtioissa. Niitä voidaan järjestöjen tai kansainvälisten myös maksaa omassa valtiossa ulkomaiden, EU:n virkamiehille. • Joitakin politiikan aloja voidaan pitää erityisen alttiina lahjonnalle. Lainsäädäntö voidaan haluta keskittää näille erityisaloille. Esimerkki tästä on EUn asiakirja, joka koskee ainoastaan yhteisöjen taloudellisia etuja vahingoittavaa lahjontaa. Sen laadinnan yhteydessä tarvittiin selvästikin nimenomaan unionin tasolle keskittyvää lähestymistapaa. OECD ssa tehtävä työ on keskittynyt lahjontaan kansainvälisissä liiketoimissa, koska tämäntyyppisellä lahjonnalla on erityistä merkitystä OECD n jäsenmaiden kauppavaihdon kannalta. 5. Kaikki jäsenvaltiot ovat säätäneet omien virkamiestensä lahjonnan1 rikokseksi, joskaan eivät yhdenmukaisella tavalla. • Jos lahjus on maksettu yhtiön puolesta, yhtiö itse voi joissakin jäsenvaltioissa joutua syytteeseen, kun taas muissa valtioissa yhtiö ei joudu vastuuseen asiasta, vaan ainoastaan l Seuraavia virkamiesten passiivisen ja aktiivisen lahjonnan määritelmiä on käytetty yleissopimusluonnoksessa sellaisen lahjonnan, jossa on osallisina Euroopan yhteisöjen tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden virkamiehiä, torjumisesta, ja ne antavat kuvan niistä perusasioista, jotka ovat yhteisiä kaikille 1S jäsenvaltiolle. "Virkamiehen tahallinen teko hänen pyytäessään tai vastaanottaessaan suoraan tai kolmannen osapuolen kautta mitä tahansa etuja itselleen tai kolmannelle osapuolelle, tai hyväksyessään lupauksen tällaisesta edusta tehtäviään korvauksena siitä, että hän pidättäytyy toimimasta velvollisuuksiensa mukaisesti suorittaessaan vastoin virallisia velvollisuuksiaan on passiivista lahjontaa. toimii tai Kenen tahansa sellaisen henkilön tahallinen teko, joka lupaa tai antaa suoraan tai kolmannen osapuolen kautta minkä tahansa edun virkamiehelle häntä itseään tai kolmatta osapuolta varten, jotta tämä pidättäytyisi toimimasta velvollisuuksiensa mukaisesti tai toimisi tehtäviään suorittaessaan vastoin virallisia velvollisuuksiaan on aktiivista lahjontaa. " tekoon syyllistyneet luonnolliset henkilöt, vaikka he olisivat suorittaneet teon yhtiön hyväksi. • Joissakin valtioissa vaaleilla valittuja viranhaltijoita, ministereitä ja parlamentin jäseniä ei pidetä virkamiehinä, eivätkä heitä koske samat lahjonnantorjuntasäädökset. • Jpissakin valtioissa lahjuksen maksaminen henkilölle, jolla on vaikutusvaltaa virkamieheen nähden, ei välttämättä ole rangaistava teko. Teko on rangaistava ainoastaan silloin, kun lahjus on maksettu varsinaisen päätöksen tekevälle virkamiehelle. • Joissakin valtioissa virkamiehen on toimittava vastoin virallisia velvollisuuksiaan, jotta teko olisi rangaistava. Mitään rikosta ei tällöin tapahdu, jos virkamies vastaanottaa lahjuksen antaakseen hankintasopimuksen yhtiölle, jonka olisi pitänyt saada se joka tapauksessa. 6. Tällä hetkellä useimmissa jäsenvaltioissa ei missään olosuhteissa ole rikos lahjoa ulkomaan virkamiestä tai kansainvälisten järjestöjen virkamiestä. Niissäkin neljässä jäsenvaltiossa, joissa ulkomaan virkamiehen lahjonnasta voidaan asettaa syytteeseen, käytetään erilaisia lähestymistapoja. • Yksi lähestymistapa on territoriaalisuuden soveltaminen. Jos ulkomaan virkamiehen lahjonta tapahtuu tällaisessa jäsenvaltiossa, sekä aktiivinen että passiivinen osapuoli voi joutua syytteeseen, vaikka lahjonta ei olisikaan rangaistava teko ulkomaan virkamiehen kotimaan lain mukaan. Mitään rikosta ei kuitenkaan katsota tapahtuneeksi kyseisessä jäsenvaltiossa, jos lahjonta tapahtuu ulkomailla. • Jotkut maat asennoituvat territoriaalisuuteen laaja-alaisesti. Ne ryhtyvät syytetoimiin, jos jokin osa rikoksesta on tapahtunut niiden alueella. Toiset maat soveltavat kapea-alaisempaa lähestymistapaa. Ne vaativat, että olennainen osa rikoksesta on tapahtunut niiden alueella, jotta ne ryhtyisivät syytetoimiin. • Toinen lähestymistapa, jota voidaan käyttää territoriaalisen lähestymistavan lisäksi, on määrätä lainkäyttövallan piiriin kuulumisesta kansalaisuuden perusteella. Tällöin on rikos, jos kyseisen jäsenvaltion kansalainen lahjoo ulkomaan virkamiehen, vaikka mikään osa rikoksesta ei olisikaan tapahtunut tämän jäsenvaltion alueella. Rikos voi rajoittua lahjuksen maksaneeseen jäsenvaltion kansalaiseen (ainoastaan aktiivinen lahjonta). Lisäksi voidaan vaatia, että teko on rikos myös sen valtion lain mukaan, jonka kansalainen lahjottu ulkomaan virkamies on (kaksoisrangaistavuus). 7. Huomattava määrä lahjonnan rangaistavaksi, mutta tässä yhteydessä jäsenvaltioiden lähestymistapojen väliset erot ovat vieläkin huomattavammat kuin virkamiesten lahjonnan osalta. säätänyt yksityisen jäsenvaltioita on sektorin 8. Tässä tiedonannossa ei pyritä esittämään, että lahjontaa koskevat jäsenvaltioiden lait ja politiikka olisi yhdenmukaistettava täysin. Tietyissä keskeisissä kohdissa olisi kuitenkin suotavaa, että unionin tasolla saataisiin aikaan yhteinen lähestymistapa. -5 OSA 11; LAHJONNAN TORJUNTA LK! POLI HIKAN ALOILLA n. l LAHJONTA JA RIKOSLAKI 9. Rikosoikeudelliset seuraamukset ovat olennainen osa lahjonnan torjuntaa. Varoittavan ja estävän vaikutuksensa ohella ne ovat myös selvä ja yksiselitteinen ilmoitus siitä, että tietyt toimintamallit eivät ole hyväksyttäviä ja että ne ovat vastoin yleistä etua. Ihannetapaus olisi, että unionin rikoslainsäädäntö koskisi yhteisön virkamiesten, muiden jäsenvaltioiden virkamiesten, unionin ulkopuolisten valtioiden virkamiesten ja yksityisen sektorin lahjontaa. 10. Useimmissa jäsenvaltioissa ei ole rikos lahjoa EU:n virkamiehiä tai toisen jäsenvaltion virkamiehiä. Tämä aiheuttaa erityisen ongelman, kun yhteisön talousarvio on kyseessä. Espanja teki vuonna 1995 ehdotuksen, jonka perusteella laadittiin Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen ensimmäinen pöytäkirja2. Tällä pöytäkirjalla aktiivinen ja passiivinen lahjonta, jossa yhteisön tai jäsenvaltion virkamies on osallisena, tulee rangaistavaksi teoksi kaikissa jäsenvaltioissa, jos se vahingoittaa Euroopan yhteisöjen eikä täytäntöönpanoajankohdasta ole vielä sovittu. Sen ratifiointi on yhteydessä unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen ratifiointiin. etuja. Pöytäkirja taloudellisia ole vielä voimaan, tullut ei 11. Jäsenvaltioiden olisi ensimmäinen pöytäkirja vuoden 1998 puoliväliin mennessä. sitouduttava ratifioimaan ja panemaan täytäntöön 12. Ensimmäinen pöytäkirja koskee ainoastaan yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavaa lahjontaa. Tästä syystä Italia esitti luonnoksen yleissopimuksesta, jolla aktiivinen ja passiivinen lahjonta, jossa EU:n toimielinten tai jäsenvaltioiden virkamiehet ovat osallisina, tulisi rangaistavaksi, etuihin. Yleissopimusluonnoksen asiasisällöstä päästiin nopeasti yksimielisyyteen, mutta sen muodollinen hyväksyminen on viivästynyt. vaikuttaisikaan taloudellisiin vaikka EU: n se ei 13. Jäsenvaltioiden sitouduttava mahdollisimman pian hyväksymään yleissopimusluonnos sellaisen lahjonnan torjunnasta, jossa EU:n tai sen jäsenvaltioiden virkamiehet ovat osallisina, jotta se voitaisiin ratifioida vuoden 1998 loppuun mennessä. olisi 14. Tähän mennessä tehdyissä aloitteissa ei ole käsitelty kolmansien maiden virkamiesten lahjontaa silloinkaan, kun se vaarantaa yhteisön varoja. Unionin ulkopuolisen lahjonnan osalta olisi askel eteenpäin säätää ulkomaan virkamiehen aktiivinen lahjonta rangaistavaksi teoksi. Tämä koskisi niitä henkilöitä EU:ssa, jotka lahjovat muiden kuin jäsenvaltioiden virkamiehiä. Ehdotuksissa on aina otettava huomioon lainkäyttövaltaa koskevat kansainväliset säännöt. Sen vuoksi ehdotusten kohteena on oltava jäsenvaltion alueella osittain tai kokonaisuudessaan tehdyt rikokset ja mahdollisesti myös jäsenvaltion kansalaisen ulkomailla suorittamat sekä käytettävästä teot. Kysymys kaksoisrangaistavuudesta rikolliset määritelmästä vaatii lisätarkastelua. 15. On tärkeää, että ulkomaiden virkamiesten lahjonnan rangaistavuutta koskeva sopimus on mahdollisimman monen maan välinen. Tämä varmistaisi sen, että ulkomaiden virkamiesten Allekirjoitettu 27. 9. 1996. lahjontaa koskevan lain alaiset unionin yritykset eivät joudu epäedulliseen asemaan muista maista peräisin oleviin kilpailijoihinsa nähden. Vuosina 1978-79 oli pyrkimyksenä laatia asiaa koskeva YK:n yleissopimus. Tällä hetkellä Euroopan neuvostossa valmistellaan kattavaa yleissopimusta, joka koskee myös tätä seikkaa. Myös OECD tutkii asiaa. OECD:n tämänvuotisessa ministerikokouksessa on tarkoitus käsitellä sopimusluonnosta, joka rajoittuu kansainväliseen kauppavaihtoon liittyvään lahjontaan. Tämä on merkittävä askel eteenpäin, mutta sopimus ei koske kaikkia lahjonnan muotoja, esimerkiksi niitä, jotka liittyvät EU:n ulkoiseen taloudelliseen ja tekniseen apuun. 16. Komissio kannattaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisen yhteisen kannan hyväksymistä ulkomaiden virkamiesten lahjonnan saattamiseksi rangaistavaksi teoksi, jota tavoitetta toteutetaan myös Euroopan neuvostossa ja OECDissä. lahjuksen esimerkiksi antamista yksityisessä 17. Yksityisen sektorin lahjontaa ei vielä ole käsitelty EU:n piirissä. Tällä käsitteellä taloudellisessa yksikössä tarkoitetaan työskentelevälle henkilölle tarkoituksena houkutella hänet tekemään jotakin sellaista, joka ei sovi yhteen hänen tehtäviensä kanssa. Joissakin jäsenvaltioissa yksityinen lahjonta on jo jossakin määrin rangaistava teko3. Toisissa jäsenvaltioissa ovat siviilioikeudelliset tai hallinnolliset toimet ainoa käytettävissä oleva keino. Yksityisen sektorin lahjontaa käsitellään Euroopan neuvostossa. Unionilla on syytä torjua tällaista lahjontaa erityisesti sen kilpailuun kohdistuvien vaikutusten vuoksi. 18. Komissio puoltaa yksityisen sektorin lahjonnan säätämistä rikolliseksi teoksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla ja kannattaa ensi vaiheessa yhteisen kannan hyväksymistä Euroopan neuvostossa parhaillaan vireillä olevia neuvotteluja varten. 19. Rikosoikeudelliset seuraamukset eivät yksinään ole riittävä keino torjua lahjontaa. Vain pieni osa lahjontatapauksista johtaa tuloksellisiin oikeustoimiin. Tarvitaan myös monenlaisia muita toimia, kuten entistä suurempaa avoimuutta sekä sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden parantamista. Seuraavassa käsitellään lahjonnan torjumiseksi muutoin kuin rikosoikeudellisin keinoin. toimenpiteitä tärkeimpiä n. 2. VEROVÄHENNYSKELPOISUUS 20. Yrityksen verotettavaa tuloa laskettaessa on yleensä sallittua vähentää tämän tulon hankinnasta aiheutuneet kustannukset. Tämä on laajalti hyväksytty verotusperiaate. Kaikki 3 Seitsemässä jäsenvaltiossa on säännökset, joiden mukaan yksityisen sektorin yhtiöiden työntekijöiden tai asiamiesten lahjominen on rangaistava teko. Joissakin jäsenvaltioissa se kuuluu vilpillistä kilpailua tai hyvän kauppatavan vastaista toimintaa koskevan lainsäädännön alaisuuteen, vaikka se onkin rangaistava teko. Tästä on esimerkkinä Ranskan työlainsäädännön {Code du travail Francais) L 152-6 artikla, jonka mukaan lahjusten suora tai epäsuora tarjoaminen tai vastaanottaminen on rangaistava teko silloin, kun siihen syyllistyy esimies tai toimihenkilö ilman työnantajan lupaa tai tämän siitä tietämättä, antamalla tai lupaamalla lahjoja, etuuksia tai mahdollisuuksia suorittaa tai jättää suorittamatta kyseisen henkilön asemaan liittyvä hallinnollinen toimi. Muissa jäsenvaltioissa yleinen rikoslainsäädäntö koskee sekä julkisen että yksityisen sektorin lahjontaa. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan kyseinen lainsäädäntö (U. K. Prevention of Corruption Act 1906) koskee kaikkia sekä julkisen että yksityisen sektorin '^imihenkilöitä". kustannukset eivät kuitenkaan aina ole vähennyskelpoisia. Joissakin maissa tietynlaisista menoista, kuten maan lainsäädännön mukaan kielletyistä maksuista tai vieraiden kestitsemisestä annettavat verovähennykset ovat nimenomaisesti kiellettyjä. 21. Ainoastaan muutamien jäsenvaltioiden verolainsäädännössä kielletään nimenomaisesti verovähennykset lahjusten maksamisesta ulkomaiden virkamiehille. Tällaisen täydellisen kiellon lisäksi pääasiallisena perustana verovähennysten epäämiselle joissakin maissa on itse maksujen luonne (lahjat ja vieraiden kestitseminen ym. eivät ole vähennyskelpoisia riippumatta siitä, onko niiden vastaanottaminen tällaisten maksujen todentamisvaikeus tai niiden laittomuus (joko maksajan tai vastaanottajan maassa). lahjusten vastaanottamista vai ei) sekä 22. Jotkut jäsenvaltiot sallivat nimenomaisesti verovähennykset ulkomaiden virkamiehille annetuista lahjuksista, jos lahjuksia voidaan pitää normaaliin kauppatapaan kuuluvina kyseisellä alueella. Verovähennyksen myöntämisen ehdoksi voidaan tällöin asettaa vastaanottajan henkilöllisyyden paljastaminen veroviranomaisille. 23. EU:n kahden suurimman kauppakumppanin perusteet kieltää ulkomaiden virkamiesten lahjonnasta myönnettävät verovähennykset eroavat toisistaan. Yhdysvallat ei myönnä verovähennyksiä ulkomaiden virkamiehille maksetuista lahjuksista, jos maksut ovat rikos vuonna 1977 annetun ulkomaista lahjontaa koskevan lain (Foreign Corrupt Practices Act) mukaan. Japanissa sen sijaan lahjukset ovat kiellettyjä muista syistä. 24. Verotuspolitiikkaa pidetään perinteisesti moraalisesti neutraalina. Tämä näkemys ei ole oikeutettu silloin, kun myönnetään verovähennys lahjuksesta, joka on vastaanottovaltiossa rikos. Tätä voidaan pitää toisen valtion lainkäyttövallan alaisuudessa tehtyjen rikosten oikeuttamisena. Lisäksi lahjontaa mahdollisesti edistävillä verovähennyksillä on vaikutusta kilpailuun ja ne voivat vääristää yhtenäismarkkinoita ja kansainvälistä kauppaa. Ne vaikuttavat myös kolmansien maiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen. Tällainen käytäntö voi aiheuttaa epäilyksiä unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden sekä kolmansien maiden parissa unionin todellisten tavoitteiden suhteen, kun EU. n yritysten nähdään saavan verovähennyksiä näiden maiden virkamiesten lahjomisesta liiketoimintansa yhteydessä. 25. Ulkomaiden virkamiesten lahjonnan säätämisestä rikolliseksi teoksi on myönteisiä seurauksia. Maissa, joissa lahjuksista on myönnetty verovähennyksiä, jos nämä lahjukset eivät ole laittomia, rikolliseksi teoksi säätäminen poistaisi heti verovähennysoikeuden. Voi kuitenkin kestää kauan ennen kuin tällainen kriminalisointi saadaan aikaan. Sen toteutuminenkaan ei välttämättä ratkaise kaikkia ongelmia. • Valtio voisi sallia verovähennykset, ellei rikosta ole todistettu tapahtuneen. Todistamisen vaatimus voisi käytännössä merkitä hyvin vähän parannusta nykytilanteeseen verrattuna. • Edelleenkin tulee olemaan tapauksia, joissa lahjuksen antaminen kolmannen maan virkamiehelle on rikollinen teko kyseisessä kolmannessa maassa, mutta ei EU:n jäsenvaltiossa. Näin voi olla, kun huomattava osa rikoksesta on suoritettu ulkomailla, tai kun kaksoisrangaistavuuden vaatimus ei täyty. • On olemassa epäilyttävää käytäntöä, joka eri syistä ei ole rangaistavaa. Rangaistavuuden puute ei poista moraalista syytä kieltää verovähennyksiä tällaisten maksujen yhteydessä. Tähän liittyviä käytännön vaikeuksia ei kuitenkaan tule aliarvioida. 26. Lahjontaa mahdollisesti suosivan verovähennysoikeuden poistamista vaaditaan useilla tahoilla (YK, Euroopan neuvosto, OECD ja Euroopan parlamentti). EU:n kaikki 15 jäsenvaltiota ovat - 8 - lahjusten vähennyskelpoisuutta, olisi hyväksyneet OECD:n suosituksen, jonka mukaan maiden, jotka eivät kiellä ulkomaiden virkamiehille annettujen tutkittava asiaa uudelleen tarkoituksena kieltää tällainen vähennyskelpoisuus. Näyttää siis siltä, että kaikki jäsenvaltiot periaatteessa kannattavat vähennyskelpoisuuden poistamista. Jotkut jäsenvaltiot ovat kuitenkin huolissaan siitä, että ne joutuvat epäedulliseen kilpailuasemaan, jos muut suuret kauppavaltiot edelleen sallivat verovähennykset. Kyseisten jäsenvaltioiden voi olla helpompi tehdä muutoksia EUn säädöksen johdosta kuin suorittaa oma-aloitteisia kansallisia uudistuksia. 27. On unionin etujen mukaista omaksua yhteinen lähestymistapa lahjontaa edistävien verovähennysten poistamiseen nähden. • Kansainväliset järjestöt kuten OECD ja Euroopan neuvosto tiedostavat jo, että lahjonta voi jäsenvaltioiden vääristää kilpailua, ja lainsäädännössä Itävallan vilpillistä kilpailua koskevassa lainsäädännössä). Lahjonnan tarkoitus liiketoiminnan yhteydessä on kilpailua vääristävän laittoman edun saavuttaminen. tämä ajatus on otettu huomioon joidenkin (esimerkiksi Saksan ja • Valtion jotka aktiivisesti toimenpiteet, sallimalla verovähennykset ulkomaiden virkamiehille maksettavista lahjuksista, antavat kyseisten jäsenvaltioiden vientiyrityksille oikeudettoman edun sekä kotimaahan suuntautuneihin kilpailijoihin nähden että sellaisten jäsenvaltioiden yrityksiin nähden, joissa tällaisia vähennyksiä ei sallita. Lahjonnan torjunnan ulkoinen ulottuvuus on sen vuoksi otettava huomioon. edistävät lahjusten käyttöä • Kysymys ulkomaiden virkamiehille annettujen lahjusten verovähennyskelpoisuudesta ei ole pelkästään kilpailun ja kaupan kannalta merkittävä. Ulkomaiden virkamiesten lahjontaan liittyvällä politiikalla on tietenkin seurauksia kehitysyhteistyön kannalta, ja se vaikuttaa kehitysmaihin. 28. Unionin olisi myös käytettävä täysin hyväkseen olemassa olevia veroviranomaisten välisen tietojenvaihdon kanavia lahjusten maksamisen osalta. Jos lahjus vaikuttaa vastaanottajan verovelvollisuuteen, tietojen antamisessa sen jäsenvaltion veroviranomaisille, jossa lahjuksen vastaanottaja asuu, voidaan soveltaa keskinäisen avunannon direktiiviä4. Sen varmistaminen, että vastaanottajaa ainakin verotettaisiin vastaanotetusta määrästä, hillitsisi lahjontaa, vaikka veroviranomaiset eivät antaisikaan tietojaan edelleen kyseisen valtion oikeusviranomaisille. 29. Komissio ottaa sopivassa yhteydessä jäsenvaltioiden kanssa aluksi esille kysymyksen lahjusten verovähennyskelpoisuudesta, jotta päästäisiin yhteisymmärrykseen tätä koskevien säännösten poistamisesta yhteistoimin. 4 (Direktiivi 77^799/ETY) II. 3 YHTENÄISMARKKINAT JA MUUT SISÄISET POLITIIKAT 30. Tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus perustuu syrjimättömyyden ja vapaan kilpailun periaatteisiin. Lahjonta on vastoin näitä periaatteita. On syytä tutkia tiettyjen alojen liikkuvuutta suojaavia sääntöjä sen selvittämiseksi, voidaanko ehdottaa erityisiä toimenpiteitä lahjonnan torjumiseksi. II. 3. 1 Julkisia hankintoja koskevat direktiivit 31. Näiden direktiivien tarkoituksena on varmistaa julkisten hankintojen avoimuus sekä tasa- arvoiset mahdollisuudet suorittaa toimituksia. Julkisia hankintoja koskevien direktiivien5 otsakkeen säädetään, että hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle voidaan jättää tavarantoimittaja, joka 'Laadulliset valintaperusteet" alla - on tuomittu lainvoimaisella päätöksellä ammattinsa harjoittamiseen liittyvästä lainvastaisesta teosta • on ammattitoiminnassaan syyllistynyt vakavaan virheeseen, jonka hankintaviranomaiset voivat näyttää toteen. Nämä säännökset koskevat myös lahjontaa. 32. Komission marraskuussa 1996 julkaisemassa vihreässä kirjassa "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: Tulevaisuuden kysymyksiä" todetaan, että rehelliset menettelytavat, syrjimättömyys, menettelyn läpinäkyvyys sekä mahdollisuudet hakea oikeutta aina kansallisia tuomioistuimia myöten ovat omiaan ehkäisemään petoksia ja väärinkäytöksiä. Vaikka päätavoitteena ei olisikaan lahjonnan torjunta, kaikki parannukset julkisia hankintoja koskeviin sääntöihin voivat olla hyödyksi sen kannalta. Erityisen käyttökelpoinen on se vihreässä kirjassa esitetty ajatus, että asiasta vastaava kansallinen virkamies voisi antaa henkilökohtaisen vastuun vakuutuksen todeten, että unionin julkisia hankintoja koskevia sääntöjä on noudatettu. 33. Toimenpiteitä, joita voitaisiin tutkia edelleen, ovat "mustat listat", sitoutuminen lahjonnasta pidättäytymiseen ja siviilioikeudelliset muutoksenhakukeinot. Julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä on säännökset todistuksista ja siviilioikeudellisista muutoksenhakukeinoista6, mutta ne koskevat ainoastaan hankintasopimuksen tekevää viranomaista. Kansainväliseltä kannalta on voimakkaasti unionin etujen mukaista edistää avoimuuden lisäämistä julkisten hankintojen alalla. Tähän tavoitteeseen voidaan pyrkiä OECD:ssä ja WTO:ssa, joissa tehdään parhaillaan tähän liittyvää työtä. 5 6 (93/36/ETY, 93/37/ETY ja 92/50/ETY) (Direktiivi 92/13/ETY) 10 34. Vihreää kirjaa koskevan lausuntovaiheen jälkeen komissio tutkii, miten julkisten hankintojen alan lahjonnan torjuntaan liittyvien säännösten soveltamista voitaisiin parantaa. II. 3. 2 Maksusuoritukset 35. Lahjontaan sisältyy usein raha- tai luontoissuoritus. Rahasuoritukset, varsinkin jos kyseessä on suuria summia, voivat jättää jälkiä rahan liikkuessa lahjuksen maksajalta vastaanottajalle. Lahjus on lähetettävä jostakin, ja lopuksi vastaanottajan on talletettava lahjus (esim. pankkitilille) tai muunnettava se tavaroiksi, palveluiksi tai kiinteäksi omaisuudeksi. Koska lahjukset ovat yleensä laittomia, kaikki sellaiset toimenpiteet, joiden avulla lahjusten maksaminen tulee tietoon, toimivat ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä ja pelotteena lahjusten maksamisen suhteen sekä helpottavat viranomaisille laittomasti maksettujen summien takavarikointia. n. 3. 2. a Yhtiöiden tilit 36. Jos yhtiö käyttää varojaan lahjusten maksamiseen, maksuista on tavalla tai toisella tehtävä tili. Salaisten rahastojen olemassaolo yhtiöissä on avainasemassa lahjontaprosessissa. Tätä voidaan jossakin määrin torjua yhtiöiden kirjanpidon avoimuutta koskevien sääntöjen avulla. Euroopan neuvostossa tehdyn työn ansiosta on alettu kiinnittää huomiota tilintarkastajien ja yhtiöiden tilien merkitykseen lahjonnan torjumisessa. OECD on suosittanut, että kirjanpitoa koskeviin vaatimuksiin ja käytäntöön sisältyisi asianomaisten maksujen riittävä rekisteröinti. Komissio esitti heinäkuussa 1996 vihreän kirjan lakisääteisen tilintarkastajan tehtävästä, asemasta ja vastuusta Euroopan Unionissa. Siinä käsitellään myös tilintarkastajan tehtävää lahjonnan jäljittämisessä yhtiön tileistä. Asiassa tullaan ryhtymään seurantatoimenpiteisiin yhteistyössä kirjanpitoalaa edustavien elinten kanssa ja kirjanpitodirektiivejä käsittelevän yhteyskomitean valvonnassa. 37. Vihreää kirjaa koskevan lausuntovaiheen jälkeen komissio antaa tiedonannon, joka sisältää konkreettisia ehdotuksia siitä, miten kirjanpito- ja tilintarkastusdirektiivit ja niiden soveltaminen voidaan tehdä tehokkaammiksi lahjonnan torjunnassa. n. 3. 2. b Rahalaitokset 38. Lahjus kulkee yleensä jossakin vaiheessa rahalaitoksen kautta. OECD on suosittanut, että pankkeja ja muita rahalaitoksia vaadittaisiin pitämään riittävällä tavalla kirjaa, jotta lahjustapaukset voitaisiin tutkia. Toisessa pankkidirektiivissä vaaditaankin jo, että jokaisella luottolaitoksella on oltava asianmukaiset hallinnolliset ja kirjanpitomenettelyt ja riittävät sisäisen valvonnan mekanismit. Poliisin tai oikeusviranomaisten mahdollisuus tutustua tähän kirjanpitoon määräytyy yleensä kansallisen lainsäädännön perusteella. 39. Rahanpesudirektiivi koskee huumerikosten ja muiden, jäsenvaltioiden määrittelemien rikosten seurauksena saatua hyötyä. Pankkien ja muiden rahalaitosten olisi säilytettävä ja 11- pidettävä saatavilla yksityiskohtaisia tietoja asiakkaiden henkilöllisyydestä ja tilitapahtumista, jotta niitä voitaisiin käyttää todisteina mahdollisissa rahanpesua koskevissa tutkimuksissa. Niiden olisi myös ilmoitettava epäilyttävistä tilitapahtumista. Komissio on jo ehdottanut, että yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liitettäisiin toinen pöytäkirja, jonka nojalla yhteisön talousarvioon liittyvän lahjonnan seurauksena saatujen varojen pesusta tulisi rikollinen teko. 40. Jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että lahjuksina saatujen varojen pesu on rikollinen teko. Komissio on jo tehnyt tästä muodollisen ehdotuksen yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavan lahjonnan osalta toista pöytäkirjaa koskevassa luonnoksessaan. 11. 3. 3 Muut toimenpiteet ja politiikat 41. Kullakin alalla, kuten maataloudessa, rakennerahastoissa ja passitusmenettelyssä, voi olla tälle alalle ominaisia toimenpiteitä lahjonnan torjumiseksi. Tässä osassa tarkastellaan sellaisten lahjonnan torjuntatoimenpiteiden käyttöä, jotka voivat olla hyödyksi niillä yhteisön politiikan aloilla, joilla suurten menojen myötä on mahdollisuus lahjonnan ja muiden väärinkäytösten esiintymiseen. n. 3. 3. a Mustat listat 42. Mustalle listalle asettamisen avulla voidaan tunnistaa jostakin rikkeestä tuomitut yritykset. Samoin voitaisiin ajatella, että tunnistettaisiin yritykset, joiden epäluotettavuudesta lahjonnan suhteen on olemassa huomattava vaara. Mustia listoja voidaan käyttää, kun halutaan estää, että tällaiset yritykset pääsevät kilpailemaan hankintasopimuksista tai tuista tai saamaan niitä, tai sitä voidaan käyttää pelkästään ihmisten tekemiseen tietoisiksi mahdollisista vaaroista, jotka liittyvät toimintaan tällaisten yritysten kanssa. 43. Mustalla listalla oleviin toimijoihin kohdistuvista toimenpiteistä, kuten EMOTR:n takuuosastosta saatavan tuen epääminen, säädetään neuvoston asetuksessa7. Tämä asetus koskee yhteisön säännöksien vastaisia menettelyjä. Se ei kuitenkaan koske kaikenlaisia lahjonnan muotoja, joita liittyy EMOTR:n varoihin. Mikaan ei estä yhtiötä, jolta on aiemmin tämän asetuksen nojalla evätty tuki väärinkäytösten vuoksi, hakemasta hankintasopimusta tai tukea, joka rahoitetaan yhteisön talousarvion jostakin muusta kohdasta. 44. Julkisia hankintasopimuksia koskevien direktiivien säännöksissä otsikolla "Laadulliset valintaperusteet1 säädetään, että hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle voidaan jättää tavarantoimittaja, joka on syyllistynyt tiettyihin rikkomuksiin8. Nämä säännökset koskevat myös lahjontaa sekä komission tai sen yksiköiden tekemiä hankintasopimuksia. (Neuvoston asetus 1469/95, komission asetus 745/96) Laadullisissa valintaperusteissa säädetään, että hankintoihin osallistumisen ulkopuolelle voidaan jättää toimija, joka - on tuomittu lainvoimaisella päätöksellä ammattinsa harjoittamiseen liittyvästä lainvastaisesta teosta - on amrnattitoiminnassaan syyllistynyt vakavaan virheeseen, jonka hankintaviranomaiset voivat näyttää toteen (Katso myös edellä oleva kohta H. 3. 1. ) - 1 2- 45. Voitaisiin harkita jonkinlaisen yleisen mustalle listalle asettamisjärjestelmän perustamista niitä aloja varten, joilla yhteisön taloudelliset edut ovat vaarassa. Tämä koskisi myös ulkoista apua. Tällaisen mustan listan käyttö vaihtelisi alan mukaan. Joissakin tapauksissa saattaa olla asiaankuuluvaa sulkea mustalle listalle joutunut yritys automaattisesti pois tiettyjen etujen piiristä tietyksi ajaksi. Joissakin muissa tapauksissa, kuten julkisten hankintojen yhteydessä, musta lista olisi ainoastaan tiedoksi. Päättävä viranomainen voisi, pantuaan merkille aikaisemmin tapahtuneen, ratkaista mihin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä. Vaihtoehtoisesti voitaisiin luoda mustalle listalle joutuneita oikeus- ja luonnollisia henkilöitä koskeva rekisteri, jotta kansalliset viranomaiset ja komission yksiköt olisivat tietoisia vaaroista, jotka liittyvät näiden toimijoiden kanssa tekemisissä olemiseen. Tietokannoista voitaisiin selvittää, ketkä henkilöt ovat yritystoiminnan takana, ja tietojen olisi oltava helposti saatavilla. 46. Tärkeä huomioon otettava seikka tutkittaessa mahdollisuutta perustaa musta lista on tarve noudattaa tietosuojaa koskevia periaatteita9 sekä suhteellisuuden, toissijaisuuden ja yksilön oikeuksien periaatetta. H. 3. 3. b Sitoutuminen lahjonnasta pidättäytymiseen 47. Kaikkia tietystä hankkeesta kilpailevia toimijoita voitaisiin vaatia antamaan kirjallinen sitoumus, jonka mukaan he eivät käytä lahjontaa saadakseen kyseisen sopimuksen. Tällainen lahjontaa ja mahdollistaa sen, että yritystä vastaan voidaan nostaa sitoumus torjuu vahingonkorvauksia koskeva siviilikanne tai sitä voidaan sakottaa sopimuksen rikkomisesta. Toinen lähestymistapa on rajoittaa tietyt tarjouskilpailut yrityksiin, jotka ovat ottaneet käyttöön erityiset käytänteet tarjouskilpailuihin osallistumista varten. Viimeksi mainittua lähestymistapaa on sovellettava varoen, jotta se ei rajoittaisi liiallisesti rehellistä tarjouskilpailua. koskevat menettelysäännöt pidättäytymistä lahjonnasta tai työskentelee 48. Komissio lahjonnasta pidättäytymissitoumuksia koskevan järjestelmän laatimiseksi, jota sovelletaan aloilla, joilla yhteisön lahjontaan syyllistyneitä henkilöitä ja yrityksiä koskevien tietojen toimialojenvälisen vaihdon tietosuojaa koskevia säännöksiä noudattaen. taloudelliset edut ovat vaarassa. Se mahdollistaisi sellaisen mustia listoja ja 113. 3. c Siviilioikeudelliset muutoksenhakukeinot 49. Rikosoikeudellisiin tai hallinnollisiin seuraamuksiin ei sisälly korvausta yritykselle, jonka kanssa sopimusta ei tehty kilpailijan harjoittaman lahjonnan vuoksi. Siviilikanteen avulla tällaisesta tappiosta saataisiin jonkinlaista korvausta. Tällöin vahinkoa kärsinyt kilpailija voisi myös oma-aloitteisesti nostaa kanteen lahjontaan syyllistynyttä kilpailijaa vastaan, jolloin hallinnollisten toimenpiteiden tarve saattaisi vähentyä. Järjestelmä olisi siis itsesäätelevä. 50. Julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä säädetään mahdollisuudesta käyttää siviilioikeudellisia muutoksenhakukeinoja, vaikka ne eivät koskekaan nimenomaisesti lahjontaa, 9 Direktiivi 95/46/EY 13- jos yritys on hävinnyt tarjouskilpailun hankintasopimuksen tekomenettelyssä esiintyneiden säännöstenvastaisuuksien vuoksi. Tällainen muutoksenhaku rajoittuu kuitenkin julkisiin hankintoihin lahjuksen tutkii parhaillaan mahdollisuutta antaa maksaneeseen kilpailijaan. Euroopan neuvosto yrityksille laajempi mahdollisuus käyttää siviilikanteita lahjontaan syyllistyneitä kilpailijoita vastaan. ja kohdistuu hankintasopimuksen myöntävään elimeen, eikä 51. Komissio tulee sopivassa vaiheessa ehdottamaan yhteisen kannan hyväksymistä siviilioikeudellisista muutoksenhakukeinoista lahjontatapauksissa Euroopan neuvostossa käynnissä oleviin keskusteluihin liittyen. H. 3. 3. d. "Ilmiantajat" 52. "Ilmiantajat" ovat lahjontaan syyllistyneiden yritysten työntekijöitä, jotka kiinnittävät viranomaisten huomiota siihen, että heidän yhtiönsä harjoittaa lahjontaa. Heillä ei useinkaan ole riittävää oikeudellista suojaa, ja he voivat joutua kärsimään toimintansa vuoksi. Euroopan raportissa parlamentin pyynnöstä ja komission "Whistleblowing, fraud and the European Union" (Ilmiantajat, petokset ja Euroopan unioni), julkaisijana Public Concern at Work (Lontoo), käsitellään monia tähän liittyviä asioita. Komissio suorittaa parhaillaan tutkimusta kansallisesta lainsäädännöstä ja käytännöstä, joka liittyy sellaisten työntekijöiden yksilöllisiin oikeuksiin, joilta saadaan tietoja yhtiön sisäisistä asioista, samoin kuin työntekijän oikeuksiin tulla suojelluksi haitallisilta vaikutuksilta, joita voi aiheutua, kun työntekijä esittää viranomaiselle oikeutetun valituksen. tuella helmikuussa 1996 julkaistussa 53. Jäsenvaltioiden tulisi tarkistaa ja tarvittaessa muuttaa nykyistä lainsäädäntöään sen varmistamiseksi, että henkilöt, jotka ilmoittavat lahjonnasta, saavat riittävän suojan kostotoimenpiteiltä. n. 4 ULKOINEN APU JA YHTEISTYÖ H. 4. 1 Lahjonnan ehkäiseminen yhteisön apua saavissa kolmansissa maissa 54. Komissio on sisällyttänyt lahjonnan torjunnan ulkoiseen yhteistyö- ja apupolitiikkaansa. Rahoitusta myönnetään useille hankkeille, jotka joko suoranaisesti (alueelliset seminaarit) tai epäsuorasti (oikeudellisen rakenteen ja hallinnon avoimuuden parantaminen). Lahjonnan torjumiseksi toteutetaan sellaisia aloitteita kuten alkuperäsääntöjä koskevien seminaarien sekä varainhoidon ja petostentorjunnan parantamista koskevien workshoppien järjestäminen. torjuntaan lahjonnan liittyvät 55. Lahjonnan torjunta vaatii tasapainoista lähestymistapaa. Petosten ja lahjonnan torjunnan on oltava osa johdonmukaista kehitysstrategiaa. Unionin lahjonnantorjuntapolitiikkaa on syytä yhdenmukaistaa ottaen huomioon alueelliset erot. 56. Strategian olisi: 14 - tuettava asianmukaisten lainsäädäntö- ja valvontamekanismien sekä instituutioiden luomista tarjoamalla tarvittavaa teknistä apua - parannettava julkisten hankintojen toimivuutta ja avoimuutta, - otettava huomioon julkisen varainhoidon rahoitettavista aloitteista tehokkuus päätettäessä yhteisön varoista - tuettava sosiaalistaloudellisen ympäristön parantamista. 57. Komissio tulee luomaan johdonmukaisen lahjonnantorjuntastrategian yhteisön apua saavien tai yhteistyö- tai apusopimuksen yhteisön kanssa solmineiden kolmansien maiden kanssa harjoitettavaa yhteistyötä varten. Komissio aikoo tehostaa tukeaan lahjonnan ennaltaehkäisylle, erityisesti luomalla sellaiset reunaedellytykset, jotka suosivat avoimuutta, hyvää hallintoa ja riippumatonta tuomioistuinlaitosta, sekä antamalla teknistä apua asianmukaisen lainsäädännön ja tehokkaiden hankinta- ja valvontamekanismien luomiseksi. Komissio tulee tarkistamaan hankinta- ja sopimustentekosääntöjään ulkomaanavun alalla Voidakseen ottaa käyttöön entistä tehokkaammat lahjonnantorjuntakeinot. Se pyrkii yhdenmukaistamaan eri maaryhmiin sovellettavat säännöt. Tämä tarkistus sisältää kysymyksen lahjontaan syyllistyviä yrityksiä vastaan käytettävistä pakotteista. II. 4 2 Lahjonnantorjuntaohjelmat 58. Joillakin EUn jäsenyyttä hakeneilla Keski- ja Itä-Euroopan mailla on lahjontaan liittyviä ongelmia täydelliseen markkinatalouteen siirryttäessä. On tärkeää, että unioni auttaa näitä maita voittamaan nämä ongelmat. Sillä on vaikutusta niiden oman uudistusohjelman kannalta, ja sitä paitsi lahjontakäytäntö voisi levitä naapurimaihin unionin laajentumisen yhteydessä. lahjonnan vuoksi. Euroopan parlamentti, 59. Unionin on suurena antajatahona kannettava huolta paitsi lahjonnan vaikutuksista kolmansiin maihin itseensä, myös siitä, että EU:n taloudellista tukea ei joudu vaariin tarkoituksiin sekä jäsenvaltiot pitävät hallinnon valvonnan ja kustannustehokkuuden parantamista erittäin tärkeänä. Tätä aihetta käsitellään parhaillaan pysyvien edustajien SEM 2000:tta koskevassa ryhmässä. PHARE-ohjelman äskettäin suoritetussa tarkistuksessa korostettiin väärinkäytösten ja petosten torjuntaa. tilintarkastustuomioistuin 60. Teknistä apua lahjonnan hillitsemiseksi Itä-Euroopan julkisella sektorilla on jo annettu ja rajoitetusti PHARE-ohjelman puitteissa järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva Euroopan neuvoston ja EU:n yhteinen OCTOPUS- ohjelma). Yhdessä OECD:n kanssa toteutettava SIGMA-hanke, joka kohdistuu julkisten hankintojen ongelmiin, on myös merkityksellinen tässä yhteydessä. Vastikään itsenäistyneillä valtioilla on omat ja demokraattiseen muutosprosessiin. TACIS-ohjelmaan liittyvä erityinen aloite voisi olla paikallaan. jotka vaikuttavat niiden lahjontaongelmansa, (esim. Keski- ja taloudelliseen Itä-Euroopan lahjontaa 15 61. Välimeren alueen kolmansien maiden osalta on olemassa liikehdintää kohti vapaakauppaa ja vahvoja siteitä yhtenäismarkkinoihin. Barcelonan julistuksessa, joka allekirjoitettiin 28. marraskuuta 1995, 27 Euromed-kumppania sitoutui nimenomaisesti yhdessä torjumaan lahjontaa. Lisäksi neuvoston MEDA-asetuksessa10, luotiin yhteistyömenettelyt, määritellään tiukat ja täsmälliset vaatimukset Välimeren alueen kolmansille maille annettavan taloudellisen ja teknisen avun hallinnoinnin avoimuudelle. jolla 62. Varsinkin Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaissa olisi käynnistettävä erityisiä lahjonnantorjuntaohjelmia Eurooppa-sopimuksiin liittyvien, ohjelmien toteuttamista koskevien säännöstön ja täytäntöönpanoa koskevaan kansalliseen ohjelmaan perustuvan liittymiskumppanuuden yhteydessä. pöytäkirjojen mukaisesti suunnitellun, yhteisön n. 4. 3 "Hyvft hallinto" ja lahjonnan kieltävät lausekkeet 63. Mauritiuksella 4. marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella tarkistettu Lomén IV sopimus sisältää nyt "hyvän hallinnon" periaatteen yhtenä perusperiaatteistaan. Jotta unioni voisi noudattaa laaja-alaista strategiaa, tätä periaatetta on sovellettava laajemminkin. 64. "Hyvää hallintoa" koskevan lausekkeen sisällyttämistä kaikkiin kansainvälisiin apu-, yhteistyö- ja kehityssopimuksiin olisi harkittava. 65. Lahjonnan kieltävän lausekkeen sisällyttämistä kaikkiin kehitysapuvaroin rahoitettaviin sopimuksiin voitaisiin ajatella. Esimerkiksi maaliskuussa 1990 sovittiin AKT-valtioiden kanssa erityisten lahjonnan torjuntaa koskevien lausekkeiden sisällyttämisestä kaikkien Euroopan kehitysrahastosta rahoitettavien sopimusten yleisiin ehtoihin. Komissio tarkastelee parhaillaan tällaisia lausekkeita selvittääkseen miten niiden toimivuutta voitaisiin parantaa. Tähän asiaan on kiinnitetty kansainvälistä huomiota. Maailmanpankki on vahvistanut toimintaansa tällä alalla, ja OECD n kehitysapukomitea suositteli vuonna 1996 lahjonnan kieltävän lausekkeen sisällyttämistä kehitysavun turvin rahoitettaviin sopimuksiin. 66. Komissio tulee yhteistyössä OECD:n, Maailmanpankin ja muiden monenkeskisten antajatahojen kanssa varmistamaan, että kehitysavun turvin rahoitettaviin sopimuksiin sisällytetään lahjonnan kieltävä lauseke. n. 5 YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISISSÄ YHTEYKSISSÄ 67. Jos EU ottaa käyttöön voimakkaita lahjonnantorjuntatoimenpiteitä, joilla voi olla vaikutusta kauppaan, on EU:n edun mukaista, että toimenpiteistä sovitaan mahdollisimman laajalti, jotta saavutettaisiin synergiaetuja ja vältettäisiin kilpailuaseman heikkeneminen. 10 (N:o 1488/96) 16 EU:n on myös pyrittävä varmistamaan ensisijaisesti yhtenäismarkkinoille sisäisten vahvistamiseen Yhteensopimattomuus voisi tulla kalliiksi kaupalle ja teollisuudelle. tarkoitettujen ja nimenomaan avoimen monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän yhteensopivuus. politiikkojen keskinäinen tähtäävien sääntöjen ulkoisten 68. Lahjonta ja avoimuus otetaan säännöllisesti esiin kansainvälisissä järjestöissä kuten G7, Maailman kauppajärjestö (WTO), Yhdistyneet Kansakunnat, OECD ja Euroopan neuvosto. Myös EU:n suurimmat kauppakumppanit, erityisesti Yhdysvallat, pitävät niitä keskeisenä käsiteltävänä asiana. YK antoi joulukuussa 1996 väärinkäytöksiä ja lahjontaa kansainvälisessä kaupassa koskevan julistuksen, jossa jäsenvaltioita kehotetaan tekemään sekä kotimaisesta että kansainvälisestä lahjonnasta rangaistava teko ja kieltämään lahjusten verovähennyskelpoisuus. Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälistä kauppalainsäädäntöä käsittelevä komissio (UNICITRAL) on laatinut hankintalakimallin. 69. WTO:n uusi julkisia hankintoja koskeva sopimus (GPA) tuli voimaan 1. tammikuuta 1996. Koska GPA-sopimus on "monenkeskinen", kaikki WTO:n jäsenet eivät ole sen allekirjoittajina. Tässä vaiheessa siihen eivät kuulu tietyt Aasian, Pohjois- ja Etelä-Amerikan, Itä- ja Keski- Euroopan ja Afrikan avainasemassa olevat markkina-alueet. WTO:n ministerit sopivat Singaporessa joulukuussa 1996 pitämässään kokouksessa työryhmän perustamisesta käsittelemään julkisten hankintakäytäntöjen avoimuutta tarkoituksena kehittää määräyksiä, jotka voidaan sisällyttää asiaa koskevaan sopimukseen. 70. Komissio tulee myös toimimaan sen hyväksi, että saataisiin aikaan kunnianhimoinen ja yhdenmukainen politiikka torjumiseksi kaikissa asianomaisissa kansainvälisissä yhteyksissä, myös Denverissä kesäkuussa 1997 pidettävässä G-7 -kokouksessa. lahjonnan * * * ** 17 LIITE I KANSAINVÄLINEN TOIMINI A G7-varaoiden päämiehet totesivat kokouksessaan Lyonissa 28. kesäkuuta 1996: ". Olemme vakaasti päättäneet torjua kansainvälisessä kaupassa esiintyvää lahjontaa, joka haittaa avoimuuden ja oikeudenmukaisuuden toteutumista ja jonka taloudellinen ja poliittinen hinta on korkea. Noudattaen OECD-maiden ministereiden linjaa, jonka mukaan tarkoituksena on tällaisten tekojen tehokas ja yhdenmukainen kriminalisointi, pyydämme OECDtä edelleen tutkimaan, mitä yksityiskohtaisia sääntöjä ja kansainvälisiä asiakirjoja voitaisiin käyttää kriminalisoinnin helpottamiseksi, sekä harkitsemaan vuotta 1997 koskevia toimintaehdotuksia. G7-vahioiden valtiovarainministerit viittasivat 27. huhtikuuta 1997 pitämässään kokouksessa kysymykseen lahjonnasta, ja asia tulee todennäköisesti uudelleen esille Denverin G7/P8- huippukokouksessa kesäkuussa 1997. OECD: n ministerineuvosto antoi 11. huhtikuuta 1996 suosituksen, jossa vastustetaan ulkomaiden viranomaisille annettavien lahjusten verovähennyskelpoisuutta. Se täydensi toukokuussa 1994 annettuja lahjonnan vastaisia suosituksia. Ministerineuvosto pyysi lisäksi, että sille annettaisiin vuoden 1997 aikana kertomus ja ehdotukset toimista, joilla ulkomaiden viranomaisten lahjonta säädettäisiin rangaistavaksi teoksi G7/P8-valtioiden Lyonin huippukokouksen julkilausuman mukaisesti. Asia tulee esille ministerineuvostossa toukokuussa 1997. lahjontaa julkisten hankintojen Maailman kauppajärjestön julkisia hankintoja koskeva sopimus tuli voimaan 1. tammikuuta 1996, ja se sisältää julkisia hankintoja koskevien menettelyjen avoimuutta, niihin osallistumisen avoimuutta ja oikeustoimien aloittamista koskevia määräyksiä, jotka auttavat vähentämään tärkeimmät kauppakumppanit kuuluvat sopimuksen alaisuuteen, se ei kuitenkaan koske kaikkia WTO- maita. QUAD-maat ovatkin sen vuoksi yrittäneet lisätä sopimuksen noudattamista WTO:n tasolla. Singaporen ministerikokouksessa joulukuussa 1996 aloitettiin neuvottelut uudesta julkisia hankintoja koskevien menettelyjen avoimuutta, niihin osallistumisen avoimuutta sekä asianmukaisuutta (oikeustoimien aloittamista) koskevasta väliaikaisesta sopimuksesta. Näiden toimenpiteiden jatkoksi WTO. ssa tullaan työskentelemään menettelyjen avoimuutta koskevan sopimuksen laatimiseksi. alalla. Vaikka yhteisön Euroopan neuvosto on perustanut erityisen monialaisen lahjonnan vastaisen työryhmän (GMC). Sen yhteydessä on hyväksytty yksityiskohtainen toimintaohjelma. Työryhmä keskustelee parhaillaan säädösluonnoksista siviilioikeuden, rikosoikeuden ja hallinnon aloilla. Oikeusministereiden kesäkuussa 1997 Prahassa järjestettävän kokouksen aiheina ovat lahjonta ja järjestäytynyt rikollisuus. Yhdistyneet Kansakunnat on käsitellyt lahjontaa lukuisissa yhteyksissä. Yleiskokous hyväksyi viimeksi joulukuussa 1996 julkisen hallinnon edustajia koskevan kansainvälisen menettelytapasäännöstön, joka on osa lahjonnan torjuntaa koskevaa päätöslauselmaa. Samalla hyväksyttiin kansainvälisiin kaupallisiin liiketoimiin liittyvän lahjonnan vastainen julistus, jossa käsitellään ulkomaiden viranomaisten lahjontaongelmaa, lahjusten verovähennyskelpoisuutta, rajat ylittävää lainkäyttövaltaa ja pankkisalaisuutta. 18 Maailmanpankin hankintaohjeisiin sisällytettiin elokuussa 1996 erityiset lahjonnan vastaiset määräykset, jotka koskevat kaikkia pankin varoilla rahoitettuja tavaroita ja palveluja. Myöhemmin vuonna 1996 tehtiin päätös, jonka mukaan pankin olisi käsiteltävä lahjontaa kehityskysymyksenä, ja pankki perusti sisäisiä työryhmiä tarkastelemaan tilannetta eri näkökulmista. Kansainvälinen valuuttarahasto on äskettäin painottanut lahjonnan torjunnan tärkeyttä ja kiinnittänyt huomiota hyvän hallinnon edistämiseen. Amerikan valtioiden järjestö (OAS) hyväksyi maaliskuussa 1996 lahjonnan torjuntaa koskevan yleissopimuksen. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisten suhteiden asialista ja niiden yhteinen toimintasuunnitelma sisältävät erityisen torjuntaa koskevan sitoumuksen. lahjonnan Yhdysvaltain ja Euroopan liike-elämän edustajat sisällyttivät keskinäisen liiketoimintaa järjestetyssä koskevan vuoropuhelunsa (Transatlantic business dialogue) yhteydessä kokouksessa Chicagossa 8. -9. marraskuuta 1996 antamaansa julistukseen viittauksen, jossa ne paheksuvat lahjontaa ja toteavat, että ne aikovat käsitellä kysymystä myös vuonna 1997. Kansainvälinen kauppakamari tiukensi kansainvälisissä liiketoimissa esiintyvää lahjontaa koskevia menettelytapasääntöjään toukokuussa 1996 ja kehotti laajempiin lahjonnan vastaisiin toimiin kansallisesti ja kansainvälisesti. Valtioista riippumaton, kansainvälisissä liiketoimissa esiintyvän lahjonnan torjuntaan pyrkivä järjestö Transparency International on laatinut asiakirjan, jossa esitetään se näkemys, että EU:n olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin useilla eri aloilla lahjonnan torjumiseksi. 19- ISSN 1024 4492 KOM(97) 192 lopullinen. r\k5 XxV JVJL J\M3 X\ A. FI 09 Luettelonumero : CB-CO-97-244-FI-C ISBN 92-78-20213-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg #>


title: Protokol k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju o partnerstvu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi

eurovoc_concepts:
EAEC
ECSC
Russia
accession to the European Union
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
protocol to an agreement

formats: html pdf print

text: 154 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 56 22000A1109(01) 9. 11. 2000 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 283/19 PROTOKOL K SPORAZUMU O PARTNERSTVU IN SODELOVANJU o partnerstvu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi KRALJEVINA BELGIJA, KRALJEVINA DANSKA, ZVEZNA REPUBLIKA NEMČIJA, HELENSKA REPUBLIKA, KRALJEVINA ŠPANIJA, FRANCOSKA REPUBLIKA, IRSKA, ITALIJANSKA REPUBLIKA VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG, KRALJEVINA NIZOZEMSKA, REPUBLIKA AVSTRIJA, PORTUGALSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA FINSKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, ZDRUŽENO KRALJESTVO VELIKA BRITANIJA IN SEVERNA IRSKA pogodbenice Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za premog in jeklo in Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, v nadaljnjem besedilu „države članice“, in EVROPSKA SKUPNOST, EVROPSKA SKUPNOST ZA PREMOG IN JEKLO IN EVROPSKA SKUPNOST ZA ATOMSKO ENERGIJO, v nadaljnjem besedilu „Skupnost“, na eni strani in RUSKA FEDERACIJA na drugi strani, OB UPOŠTEVANJU pristopa Republike Avstrije, Republike Finske in Kraljevine Švedske k Evropski Uniji in s tem k Skupnosti dne 1. januarja 1995 - SO SE DOGOVORILE NASLEDNJE: Člen 1 Republika Avstrija, Republika Finska in Kraljevina Švedska so pogodbenice Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Rusko federacijo na drugi strani, ki je bil podpisan na Krfu dne 24. junija 1994 (v nadaljnjem besedilu „Sporazum“) in sprejmejo in upoštevajo, na enak način kot druge države članice Skupnosti, besedila Sporazuma ter skupnih izjav, izmenjav pisem in izjav, ki so priložene sklepni listini, ki je bila podpisana istega dne. 11/Zv. 56 SL Uradni list Evropske unije 155 Besedila Sporazuma, Sklepne listine in vseh priloženih dokumentov so sestavljena v finskem in švedskem jeziku. Priložena so temu protokolu in so enako verodostojna kot besedila v drugih jezikih, v katerih so sestavljeni Sporazum, Sklepna listina in priloženi dokumenti (1). Člen 2 Ta protokol je sestavljen v dveh izvodih v angleškem, danskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, nemškem, nizozemskem, portugalskem, španskem, švedskem in ruskem jeziku, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno. Člen 3 Protokol pogodbenice odobrijo v skladu s svojimi postopki. Člen 4 Ta protokol začne veljati prvi dan drugega meseca, ki sledi dnevu, ko se pogodbenice medsebojno uradno obvestijo, da so končani postopki, navedeni v prvem odstavku. Hecho en Bruselas, el veintiuno de mayo de mil novecientos noventa y siete. Udfærdiget i Bruxelles den enogtyvende maj nitten hundrede og syvoghalvfems. Geschehen zu Brüssel am einundzwanzigsten Mai neunzehnhundertsiebenundneunzig. Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι μία Μαΐου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά. Done at Brussels on the twenty-first day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-seven. Fait à Bruxelles, le vingt et un mai mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept. Fatto a Bruxelles, addì ventuno maggio millenovecentonovantasette. Gedaan te Brussel, de eenentwintigste mei negentienhonderdzevenennegentig. Feito em Bruxelas, em vinte e um de Maio de mil novecentos e noventa e sete. Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsa- taayhdeksänkymmentäseitsemän. Som skedde i Bryssel den tjugoförsta maj nittonhundranittiosju. (1) UL L 327, 28. 11. 1997, str. 3. 156 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 56 Pour le Royaume de Belgique Voor het Koninkrĳk België Für das Königreich Belgien Cette signature engage également la Communauté française, germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale. la Communauté flamande, la Communauté Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franstalige Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest. Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt. På Kongeriget Danmarks vegne Für die Bundesrepublik Deutschland Για την Ελληνική Δημοκρατία 11/Zv. 56 SL Uradni list Evropske unije 157 Por el Reino de España Pour la République française Thar ceann na hÉireann For Ireland Per la Repubblica italiana 158 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 56 Pour le Grand-Duché de Luxembourg Voor het Koninkrijk der Nederlanden Für die Republik Österreich Pela República Portuguesa Suomen tasavallan puolesta För Republiken Finland 11/Zv. 56 SL Uradni list Evropske unije 159 För Republiken Finland For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Por las Comunidades Europeas For De Europæiske Fællesskaber Für die Europäischen Gemeinschaften Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες For the European Communities Pour les Communautés européennes Per le Comunità europee Voor de Europese Gemeenschappen Pelas Comunidades Europeias Euroopan yhteisöjen puolesta För Europeiska gemenskaperna 160 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 56


title: QUESTION ECRITE no 1833/97 de Fernando FERNÁNDEZ MARTÍN à la Commission. Arguments sur lesquels la Commission fondera son appel contre le rapport final de l'OMC

eurovoc_concepts:
EU law
European Commission
World Trade Organisation
appeal
report
tropical fruit

text: C 45/110 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 10. 2. 98 (98/C 45/138) QUESTION E· CRITE P-1833/97 pose·e par Fernando Ferna·ndez Mart(cid:14)·n (PPE) a‘ la Commission (21 mai 1997) Objet: Arguments sur lesquels la Commission fondera son appel contre le rapport final de l(cid:146)OMC Depuis qu(cid:146)elle a e·te· mise en place par le re‘glement 404/93 (1), l(cid:146)OCM du secteur de la banane n(cid:146)a pas cesse· d(cid:146)e(cid:136)tre combattue, dans tous les domaines et par toutes sortes de man(cid:156)uvres. Une fois de plus, ce secteur agonise et s(cid:146)asphyxie, cette fois a‘ la suite d(cid:146)une plainte de·pose·e devant l(cid:146)OMC par les E· tats-Unis, l(cid:146)E· quateur, le Guatemala, le Honduras et le Mexique. Le rapport final ayant e·te· publie· le 30 avril dernier, sur quels arguments la Commission europe·enne a-t-elle l(cid:146)intention de fonder l(cid:146)appel qu(cid:146)elle va introduire a‘ l(cid:146)encontre de ce document? (1) JO L 47 du 25. 2. 1993, p. 1. Re·ponse donne·e par M. Fischler au nom de la Commission (17 juin 1997) Le rapport du groupe mandate· par l(cid:146)Organisation mondiale du commerce (OMC) pour examiner la re·glementation communautaire dans le secteur de la banane a e·te· distribue· aux membres de l(cid:146)OMC le 22 mai 1997. Il est vraisemblable que l(cid:146)organe de re‘glement des litiges au sein de l(cid:146)OMC en sera saisi au mois de juin. A‘ cette occasion, la Communaute· notifiera son intention de saisir du rapport l(cid:146)organe d(cid:146)appel permanent de l(cid:146)OMC. La Commission proce‘de actuellement a‘ un examen approfondi du rapport du panel. Il est encore trop to(cid:136)t pour pre·ciser les e·le·ments sur lesquels la Communaute· fondera son appel. Tout ce qu(cid:146)on peut dire pour le moment est que la Commission est tre‘s me·contente des conclusions du panel, qu(cid:146)il s(cid:146)agisse de la re·glementation sur les bananes ou de l(cid:146)ensemble des conse·quences re·sultant de l(cid:146)interpre·tation du panel quant aux dispositions de l(cid:146)accord ge·ne·ral sur les tarifs et le commerce et de l(cid:146)OMC; elle prendra toutes les initiatives ne·cessaires pour que ces questions soient examine·es par l(cid:146)organe d(cid:146)appel permanent de l(cid:146)OMC. (98/C 45/139) QUESTION E· CRITE E-1852/97 pose·e par Richard Howitt (PSE) a‘ la Commission (30 mai 1997) Objet: Uniformisation des re·gimes de pension pour les hommes et les femmes › M. Farmer, Stanford-le-Hope, Royaume-Uni M. Famer, de Stanford-le-Hope, Royaume-Uni, s(cid:146)est plaint d(cid:146)avoir e·te· oblige· par «P & O Distribution», de·po(cid:136)t de Barking and Tilbury, de prendre sa retraite lorsque le re·gime de retraite de cette entreprise a e·te· modifie· afin de fixer la me(cid:136)me limite d(cid:146)a(cid:136)ge pour les hommes et les femmes (63 ans). Entrait-il dans les intentions de la Commission que les employe·s puissent e(cid:136)tre oblige·s de prendre leur retraite plus to(cid:136)t que pre·vu dans le re·gime pre·ce·dent, et cela est-il conforme a‘ la directive? De quels recours M. Farmer dispose-t-il a‘ cet e·gard? Re·ponse donne·e par M. Flynn au nom de la Commission (2 juillet 1997) La Commission tient a‘ pre·ciser a‘ l(cid:146)Honorable Parlementaire que la directive du Conseil 96/97/CE (1), adopte·e le 20 de·cembre 1996 a modifie· la directive 86/378/CEE (2) pour la rendre conforme a‘ l(cid:146)article 119 du Traite· CE tel qu(cid:146)il a e·te· interpre·te· par la Cour de justice dans son arre(cid:136)t Barber et les arre(cid:136)ts connexes qui ont suivi. Les E· tats membres ont du(cid:136) prendre les mesures ne·cessaires pour se conformer a‘ cette directive au plus tard le 1er juillet 1997. La Commission demandera a‘ tous les E· tat membres des informations sur les mesures prises pour la mise en (cid:156)uvre de cette directive et n(cid:146)he·sitera pas, le cas e·che·ant, a‘ entamer la proce·dure pre·vue par l(cid:146)article 169 du traite· CE


title: For more information about human rights, democracy and fundamental freedoms : Ireland.

eurovoc_concepts:
Ireland
democracy
fundamental rights
human rights


title: 97/616/CE: Décision de la Commission du 21 mai 1997 concernant les aides accordées par l'Allemagne à Bremer Vulkan Werft GmbH (Le texte en langue allemande est le seul faisant foi.) (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
Germany
State aid
aid system
economic analysis
production aid
shipbuilding

formats: html pdfa1b print


title: Sklep Sveta z dne 21. maja 1997 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o predhodnih sestavinah in kemijskih snoveh, ki se pogosto uporabljajo v nedovoljeni proizvodnji prepovedanih drog ali psihotropnih snovi

eurovoc_concepts:
United States
chemical product
cooperation agreement (EU)
narcotic
psychotropic substance

text: 108 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 26 31997D0389 21. 6. 1997 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 164/22 SKLEP SVETA z dne 21. maja 1997 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o predhodnih sestavinah in kemijskih snoveh, ki se pogosto uporabljajo v nedovoljeni proizvodnji prepovedanih drog ali psihotropnih snovi (97/389/ES) SVET EVROPSKE UNIJE JE ker je treba Sporazum odobriti, ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in posebej člena 113 v zvezi s prvim stavkom člena 228(2) in čle- nom 228(4) Pogodbe, SKLENIL: ob upoštevanju predloga Komisije, ker je 25. decembra 1995 Svet pooblastil Komisijo za pogajanja v imenu Skupnosti o sporazumih o nadzoru nad predhodnimi sestavinami za droge in kemijskimi snovmi z državami članicami Organizacije ameriških držav; Člen 1 S tem se v imenu Skupnosti odobri Sporazum med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o predhodnih sestavinah in kemijskih snoveh, ki se pogosto uporabljajo v nedovoljeni proizvodnji prepovedanih drog ali psihotropnih snovi. Besedilo Sporazuma je priloženo k temu sklepu. ker je Transatlantska agenda kot prednostno nalogo v odnosih med ES in ZDA opredelila sklenitev sporazuma o predhodnih sestavinah za droge, ki naj vključuje poseben mehanizem posve- tovanj pred pošiljanjem; Člen 2 je Komisija na podlagi ker tega pooblastila in določil Transatlantske agende 11. aprila 1997 končala pogajanja z Zdru- ženimi državami Amerike; ker je primerno, da Svet pooblasti Komisijo, da lahko v posveto- vanju s posebnim s strani Sveta imenovanim odborom v imenu Skupnosti odobri dopolnila, kjer Sporazum predvideva njihovo sprejemanje v Mešani skupini za spremljanje; pri čemer pa bo to pooblastilo omejeno na spreminjanje prilog k Sporazumu, kar zadeva snovi, ki jih že ureja zakonodaja Skupnosti o predhodnih sestavinah za prepovedane droge in kemijskih snoveh; 1. V Mešani skupini za spremljanje, ustanovljeni v skladu s čle- nom 11 Sporazuma, Skupnost zastopa Komisija ob pomoči pred- stavnikov držav članic. 2. Komisija se pooblasti,da v imenu Skupnosti potrjuje dopolnila prilog k Sporazumu, ki jih sprejme Mešana skupina za spremljanje po postopku, določenim v členu 12 navedenega sporazuma. Komisiji pri tej nalogi pomaga poseben odbor, ki ga imenuje Svet. 3. V členu 2 omenjeno pooblastilo je omejeno na snovi, ki jih že ureja ustrezna zakonodaja Skupnosti o predhodnih sestavinah za droge in kemijskih snoveh. 11/Zv. 26 SL Uradni list Evropske unije 109 Ta sklep pooblašča predsednika Sveta, da imenuje pooblaščenca za podpis sporazuma, ki zavezuje Skupnost (1). Člen 3 Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. V Bruslju, 21. maja 1997 Za Svet Predsednik M. PATIJN (1) UL L 164, 21. 6. 1997, str. 35


title: VERORDENING (EG) Nr. 900/97 VAN DE COMMISSIE van 21 mei 1997 tot vaststelling, voor de sector suiker, van de representatieve prijzen en de bedragen van de aanvullende invoerrechten voor melasse

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: 97/616/EC: Commission Decision of 21 May 1997 on the aid granted by Germany to Bremer Vulkan Werft GmbH (Only the German text is authentic) (Text with EEA relevance)


title: Decyzja Komisji z dnia 21 maja 1997 r. uznająca zasadniczo kompletność dokumentacji przedłożonych do szczegółowego badania w celu możliwego włączenia karfentrazonu – etylowego, fostiazatu i flutiamidu do załącznika I do dyrektywy Rady 91/414/EWG dotyczącej wprowadzania do obrotu środków ochrony roślinTekst mający znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
agro-industry
marketing standard
pharmaceutical product
plant health legislation
plant health product
toxic substance

text: 122 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 21 31997D0362 11. 6. 1997 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 152/31 DECYZJA KOMISJI z dnia 21 maja 1997 r. uznająca zasadniczo kompletność dokumentacji przedłożonych do szczegółowego badania w celu możliwego włączenia karfentrazonu – etylowego, fostiazatu i flutiamidu do załącznika I do dyrek- tywy Rady 91/414/EWG dotyczącej wprowadzania do obrotu środków ochrony roślin (Tekst mający znaczenie dla EOG) (97/362/WE) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, załączniku III do dyrektywy; następnie, zgodnie z przepisami art. 6 ust. 2, wnioskodawcy przedłożyli dokumentację Komisji oraz pozostałym Państwom Członkowskim; uwzględniając dyrektywę Rady 91/414/EWG z dnia 15 lipca 1991 r. dotyczącą wprowadzania do obrotu środków ochrony roślin (1), ostatnio zmienioną dyrektywą Komisji 96/68/WE (2), w szczególności jej art. 6 ust. 3, dokumentacje dotyczące karfentrazonu – etylowego, fostiazatu i flutiamidu zostały przekazane Stałemu Komitetowi ds. Zdrowia Roślin w dniu 19 grudnia 1996 r. ; a także mając na uwadze, co następuje: dyrektywa 91/414/EWG przewiduje sporządzenie wspólnoto- wego wykazu substancji czynnych dopuszczonych do stoso- wania w środkach ochrony roślin; wnioskodawcy przedłożyli władzom Państw Członkowskich dokumentacje dotyczące trzech substancji czynnych w celu uzyskania włączenia substancji czynnych do załącznika I do dyrektywy 91/414/EWG; w dniu 14 lutego 1996 r. została przedłożona władzom francu- skim przez FMC Europe FV dokumentacja dotycząca substancji czynnej karfentrazonu – etylowego; w dniu 5 marca 1996 r. została przedłożona władzom Zjedno- czonego Królestwa przez ISK Biosciences Division dokumen- tacja dotycząca substancji czynnej fostiazatu; artykuł 6 ust. 3 tej dyrektywy ustanawia wymóg potwierdzenia na poziomie Wspólnoty uznania każdej dokumentacji za spełniającą zasadniczo wymogi dotyczące danych oraz infor- macji przewidzianych w załączniku II oraz w odniesieniu do co najmniej jednego środka ochrony roślin zawierającego daną substancję czynną, w załączniku III do dyrektywy; takie potwierdzenie jest konieczne w celu przeprowadzenia szczegółowego badania dokumentacji, jak również w celu otwarcia Państwom Członkowskim możliwości udzielenia tymczasowego zezwolenia dla środków ochrony roślin zawie- rających daną substancję czynną, z należytym przestrzeganiem warunków ustanowionych w art. 8 ust. 1 dyrektywy, w szcze- gólności warunku dokonania szczegółowej oceny substancji czynnej oraz środka ochrony roślin pod względem wymogów dyrektywy; w dniu 1 lutego 1996 r. została przedłożona władzom francu- skim przez Bayer SA dokumentacja dotycząca substancji czynnej flutiamidu; decyzja ta nie narusza możliwości żądania od wnioskodawcy dalszych danych oraz informacji, jeśli okaże się podczas szcze- gółowego badania, że takie informacje lub dane są wymagane do podjęcia decyzji; wspomniane władze przekazały Komisji wyniki pierwszego badania kompletności dokumentacji pod względem wymogów dotyczących danych oraz informacji przewidzianych w załączniku II oraz w odniesieniu do co najmniej jednego środka ochrony roślin zawierającego daną substancję czynną, w (1) Dz. U. L 230 z 19. 8. 1991, str. 1. (2) Dz. U. L 277 z 30. 10. 1996, str. 25. Państwa Członkowskie oraz Komisja uzgodniły, że Francja przeprowadzi szczegółowe badanie dokumentacji dotyczącej karfentrazonu – etylowego i flutiamidu, a Zjednoczone Króle- stwo dokumentacji przeprowadzi dotyczącej fostiazatu; szczegółowe badanie 03/t. 21 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 123 Francja i Zjednoczone Królestwo przekażą wnioski z ich badań wraz z zaleceniami włączenia bądź niewłączenia oraz wszel- kimi warunkami tego dotyczącymi Komisji, w możliwie najkrótszym terminie, a najpóźniej w terminie jednego roku; z chwilą otrzymania tych sprawozdań, prowadzone będzie dalej szczegółowe badanie przy wykorzystaniu wiedzy fachowej ze wszystkich Państw Członkowskich w ramach Stałego Komitetu ds. Zdrowia Roślin; środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Zdrowia Roślin, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 Następujące dokumentacje zostają uznane za zasadniczo spełniające wymogi dotyczące danych oraz informacji przewi- dzianych w załączniku II oraz, w odniesieniu do środka ochrony roślin zawierającego daną substancję czynną, w załączniku III do dyrektywy: 1) dokumentacja przedłożona przez FMC Europe FV Komisji oraz Państwom Członkowskim w celu włączenia karfentra- zonu – etylowego jako substancji czynnej do załącznika I do dyrektywy 91/414/EWG oraz przekazana Stałemu Komi- tetowi ds. Zdrowia Roślin w dniu 19 grudnia 1996 r. ; 2) dokumentacja przedłożona przez ISK Biosciences Division Komisji oraz Państwom Członkowskim w celu włączenia fostiazatu jako substancji czynnej do załącznika I do dyrek- tywy 91/414/EWG oraz przekazana Stałemu Komitetowi ds. Zdrowia Roślin w dniu 19 grudnia 1996 r. ; 3) dokumentacja przedłożona przez Bayer SA Komisji oraz Państwom Członkowskim w celu włączenia flutiamidu jako dyrektywy substancji 91/414/EWG oraz przekazana Stałemu Komitetowi ds. Zdrowia Roślin w dniu 19 grudnia 1996 r. załącznika czynnej do do I Artykuł 2 Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 21 maja 1997 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji


title: Decizia Consiliului din 21 mai 1997 privind încheierea acordului de cooperare vamală și asistență reciprocă în domeniul vamal între Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii

eurovoc_concepts:
United States
administrative cooperation
cooperation agreement (EU)
customs cooperation
exchange of information

formats: html pdf print xhtml

text: 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 129 31997D0541 L 222/16 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 12. 8. 1987 DECIZIA CONSILIULUI din 21 mai 1997 privind încheierea acordului de cooperare vamală ș(cid:13)i asistență reciprocă în domeniul vamal între Comunitatea Europeană ș(cid:13)i Statele Unite ale Americii (97/541/CE) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, Articolul 2 având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 113, coroborat cu articolul 228 alineatul (2) prima teză, Comisia, sprijinită de reprezentanții statelor membre, reprezintă Comunitatea în cadrul Comitetului mixt de cooperare vamală instituit în conformitate cu articolul 22 din acord. având în vedere propunerea Comisiei, Articolul 3 întrucât, la 5 aprilie 1993, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze, în numele Comunității, acorduri de cooperare vamală cu unii dintre principalii parteneri comerciali ai Comunității; întrucât este necesar să se aprobe acordul de cooperare vamală ș(cid:13)i de asistență reciprocă în domeniul vamal între Comunitatea Euro- peană ș(cid:13)i Statele Unite ale Americii, DECIDE: Articolul 1 Acordul de cooperare vamală ș(cid:13)i asistență reciprocă în domeniul vamal între Comunitatea Europeană ș(cid:13)i Statele Unite ale Americii se aprobă în numele Comunității. Textul acordului se anexează la prezenta decizie. Preș(cid:13)edintele Consiliului este autorizat să numească persoanele împuternicite să semneze acordul prin care Comunitatea îș(cid:13)i asumă obligații. Articolul 4 Preș(cid:13)edintele Consiliului procedează, în numele Comunității, la notificarea prevăzută la articolul 23 din acord. Articolul 5 Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Adoptată la Bruxelles, 21 mai 1997. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele M. PATIJN


title: Padomes Lēmums (1997. gada 21. maijs), par Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm par prekursoriem un ķīmiskām vielām, ko bieži izmanto nelikumīgai narkotiku vai psihotropo vielu ražošanai

text: 108 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/26. sēj. 31997D0389 21. 6. 1997. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 164/22 PADOMES LĒMUMS (1997. gada 21. maijs), par Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm par prekursoriem un ķīmiskām vielām, ko bieži izmanto nelikumīgai narkotiku vai psihotropo vielu ražošanai (97/389/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, tā kā šis nolīgums ir jāapstiprina, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu un 228. panta 4. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, 1. pants Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm par prekursoriem un ķīmiskām vielām, ko bieži izmanto nelikumīgai narkotiku vai psihotropo vielu ražošanai, ir jāapstiprina Kopienas vārdā. tā kā 1995. gada 25. septembrī Padome pilnvaroja Komisiju Kopienas vārdā slēgt nolīgumus ar Amerikas valstu organizācijas dalībvalstīm (OAS) par prekursoru un ķīmisko vielu kontroli; Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam. tā kā Transatlantijas darba kārtībā kā prioritāte ES-ASV attiecībās ir atzīta nolīguma slēgšana par narkotiku prekursoriem, kas nodrošinātu īpašu konsultāciju mehānismu pirms nosūtīšanas; 2. pants 1. Nolīguma 11. pantā noteiktajā kopējā turpmākā darba grupā Kopienu pārstāv Komisija un dalībvalstu pārstāvji. tā kā Komisija, pamatojoties uz šo pilnvaru un Transatlantijas darba kārtības noteikumiem, pabeidza sarunas ar Amerikas Savie- notajām Valstīm 1997. gada 11. aprīlī; 2. Komisija ir pilnvarota Kopienas vārdā apstiprināt labojumus nolīguma pielikumos, ko pieņēmusi kopējā turpmākā darba grupa nolīguma 12. pantā noteiktajā kārtībā. tā kā Padome pilnvaro Komisiju, konsultējoties ar īpašu Padomes ieceltu komiteju, lai apstiprinātu labojumus Kopienas vārdā, ja nolīgums paredz, ka tos pieņems kopējā turpmākā darba grupa; tā kā šādas pilnvaras ir jāierobežo līdz nolīguma pielikumu labo- jumiem, ciktāl tie attiecas uz vielām, kuras jau ir iekļautas Kopie- nas tiesību aktos par prekursoriem un ķīmiskām vielām; Komisijai palīdz īpaša komiteja, ko ieceļ Padome. 3. Pilnvaru, kas minēta 2. punktā, ierobežo tām vielām, uz kurām jau attiecas attiecīgie Kopienas tiesību akti par narkotisko vielu prekursoriem un ķīmiskajām vielām. 11/26. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 109 Padomes priekšsēdētājam piešķir tiesības izraudzīties personu, kas ir pilnvarota parakstīt nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Kopienai (1). 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Briselē, 1997. gada 21. maijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs M. PATIJN (1) Sk. šā “Oficiālā Vēstneša” 35. lpp


title: VERORDENING (EG) Nr. 902/97 VAN DE COMMISSIE van 21 mei 1997 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 39e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1464/96

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar


title: Reglamento (CE) nº 903/97 de la Comisión de 21 de mayo de 1997 relativo a una medida de salvaguardia aplicable a las importaciones de ajos originarios de China

eurovoc_concepts:
China
bulb vegetable
import
originating product
protective clause


title: Pour en savoir plus sur les droits de l'homme, la démocratie et les libertés fondamentales : France. Volume VI.

eurovoc_concepts:
France
democracy
fundamental rights
human rights


title: COST C1 : Earthquake performance of civil engineering structures.

eurovoc_concepts:
building industry
building safety
damage
earthquake
engineering structure
environmental risk prevention
steel


title: 97/541/CE: Decisión del Consejo de 21 de mayo de 1997 relativa a la celebración del Acuerdo entre la Comunidad Europea y Estados Unidos de América sobre cooperación aduanera y asistencia mutua en materia aduanera


title: Misure di radioattività ambientale 1994.

eurovoc_concepts:
environmental impact
information analysis
radiation protection
radioactive effluent
radioactive pollution
radioactivity
sampling
spectrometry


title: 1997 m. gegužės 21 d. Komisijos sprendimas, iš esmės pripažįstantis dokumentų, pateiktų nuodugniai patikrinti dėl etilkarfentrazono, fostiazato ir flutiamido galimo įrašymo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką I priedą, išsamumątekstas svarbus EEE

text: 122 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/21 t. 31997D0362 1997 6 11 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 152/31 KOMISIJOS SPRENDIMAS 1997 m. gegužės 21 d. iš esmės pripažįstantis dokumentų, pateiktų nuodugniai patikrinti dėl etilkarfentrazono, fostiazato ir flutiamido galimo įrašymo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką I priedą, išsamumą (tekstas svarbus EEE) (97/362/EB) EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, kadangi dokumentai dėl etilkarfentrazono, fostiazato ir flutia- mido 1996 m. gruodžio 19 d. buvo perduoti Augalų sveikatos nuolatiniam komitetui; atsižvelgdama į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 96/68/EB (2), ypač į jos 6 straipsnio 3 dalį, kadangi Direktyvoje 91/414/EEB yra numatyta parengti veik- liųjų medžiagų, kurias leidžiama naudoti augalų apsaugos produktuose, Bendrijos sąrašą; kadangi pareiškėjai pateikė valstybių narių institucijoms doku- mentus dėl trijų veikliųjų medžiagų, kad į Direktyvos 91/414/EEB I priedą būtų įrašytos veikliosios medžiagos; kadangi 1996 m. vasario 14 d. FMC Europe NV pateikė Prancūzijos institucijoms dokumentus dėl veikliosios medžiagos etilkarfentrazono; kadangi 1996 m. kovo 5 d. ISK Biosciences Division pateikė Jungtinės Karalystės institucijoms dokumentus dėl veikliosios medžiagos fostiazato; kadangi 1996 m. vasario 1 d. Bayer SA pateikė Prancūzijos institucijoms dokumentus dėl veikliosios medžiagos flutiamido; kadangi minėtos institucijos pateikė Komisijai dokumentų išsa- mumo pirmojo patikrinimo rezultatus dėl II priede numatytų duomenų ir informacijos reikalavimų, o bent vieno augalų apsaugos produkto, savo sudėtyje turinčio minimos veikliosios medžiagos, atveju – direktyvos III priedo reikalavimų; kadangi vėliau pagal 6 straipsnio 2 dalies nuostatas pareiškėjai pateikė Komisijai ir kitoms valstybėms narėms dokumentus; (1) OL L 230, 1991 8 19, p. 1. (2) OL L 277, 1996 10 30, p. 25. kadangi direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje reikalaujama Bend- rijos lygiu patvirtinti, kad dokumentai iš esmės atitinka direk- tyvos II priede numatytus duomenų ir informacijos reikala- vimus, o bent vieno augalų apsaugos produkto, savo sudėtyje turinčio minimos veikliosios medžiagos, atveju – direktyvos III priede numatytus reikalavimus; kadangi toks patvirtinimas yra būtinas, kad būtų atliktas nuodugnus dokumentų patikrinimas, taip pat, kad valstybėms laikiną registraciją narėms būtų suteikta galimybė išduoti augalų apsaugos produktams, savo sudėtyje turintiems šios veikliosios medžiagos, direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, ypač į sąlygą išsamiai įvertinti veikliąją medžiagą ir augalų apsaugos produktą pagal direktyvos reikalavimus; atsižvelgus deramai į toks sprendimas nepanaikina kadangi galimybės prašyti pareiškėjo pateikti papildomus duomenis arba informaciją, jei nuodugnaus patikrinimo metu paaiškėtų, kad tokia informacija arba duomenys yra reikalingi sprendimui priimti; kadangi valstybės narės ir Komisija susitarė, kad Prancūzija tęs nuodugnų dokumentų dėl etilkarfentrazono ir flutiamido patik- rinimą, o Jungtinė Karalystė – nuodugnų dokumentų dėl fostia- zato patikrinimą; 03/21 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 123 kadangi Prancūzija ir Jungtinė Karalystė kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per vienerius metus praneš Komisijai savo tyrimų išvadas kartu su rekomendacijomis dėl įrašymo arba neįrašymo šiuos ir visas pranešimus, remiantis visų valstybių narių sukaupta patirtimi, bus tęsiamas nuodugnus patikrinimas Augalų sveikatos nuolati- niame komitete; sąlygas; kadangi, gavus su tuo susijusias kadangi šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Šie dokumentai yra laikomi iš esmės atitinkančiais II priede numatytus duomenų ir informacijos reikalavimus, o augalų apsaugos produkto, savo sudėtyje turinčio minimos veikliosios medžiagos, atveju – direktyvos III priedo reikalavimus: 1) FMC Europe NV Komisijai ir valstybėms narėms pateikti dokumentai dėl etilkarfentrazono kaip veikliosios medžiagos įrašymo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, kurie 1996 m. gruodžio 19 d. buvo perduoti Augalų sveikatos nuolatiniam komitetui; 2) ISK Biosciences Division Komisijai dokumentai ir valstybėms narėms pateikti veikliosios medžiagos įrašymo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, kurie 1996 m. gruodžio 19 d. buvo perduoti Augalų sveikatos nuolatiniam komitetui; fostiazato kaip dėl 3) Bayer SA Komisijai ir valstybėms narėms pateikti doku- mentai dėl flutiamido kaip veikliosios medžiagos įrašymo į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, kurie 1996 m. gruodžio 19 d. buvo perduoti Augalų sveikatos nuolatiniam komi- tetui. 2 straipsnis Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1997 m. gegužės 21 d. Komisijos vardu Franz FISCHLER Komisijos narys


title: Protokol uz Sporazum o partnerstvu i suradnji kojim se utvrđuje partnerstvo između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Ruske Federacije, s druge strane

text: L_2000283HR. 01001901. xml 11/Sv. 115 HR Službeni list Europske unije 82 22000A1109(01) L 283/19 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE PROTOKOL UZ SPORAZUM O PARTNERSTVU I SURADNJI kojim se utvrđuje partnerstvo između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Ruske Federacije, s druge strane KRALJEVINA BELGIJA, KRALJEVINA DANSKA, SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA, HELENSKA REPUBLIKA, KRALJEVINA ŠPANJOLSKA, FRANCUSKA REPUBLIKA, IRSKA, TALIJANSKA REPUBLIKA, VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG, KRALJEVINA NIZOZEMSKA, REPUBLIKA AUSTRIJA, PORTUGALSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA FINSKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE Ugovorne stranke Ugovora o osnivanju Europske zajednice, Ugovora o osnivanju Europske zajednice za ugljen i čelik i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, dalje u tekstu „države članice” i EUROPSKA ZAJEDNICA, EUROPSKA ZAJEDNICA ZA UGLJEN I ČELIK I EUROPSKA ZAJEDNICA ZA ATOMSKU ENERGIJU, dalje u tekstu „Zajednica”, s jedne strane, i RUSKA FEDERACIJA s druge strane, UZIMAJUĆI U OBZIR pristupanje Republike Austrije, Republike Finske i Kraljevine Švedske Europskoj uniji i time Zajednici 1. siječnja 1995. , SPORAZUMJELI SU SE: Članak 1. Republika Austrija, Republika Finska i Kraljevina Švedska su stranke Sporazuma o partnerstvu i suradnji, kojim se utvrđuje partnerstvo između Europskih zajednica i država članica, s jedne strane, i Ruske Federacije, s druge strane, potpisanog na Krfu 24. lipnja 1994. (u daljem tekstu „Sporazum”) i usvajaju te primaju na znanje, na isti način, kao druge države članice Zajednice tekstove Sporazuma, kao i zajedničke izjave, razmjene nota i Deklaracije Ruske Federacije priložene Završnom aktu potpisanom na isti dan. Članak 2. Tekstovi Sporazuma, Završni akt i svi priloženi dokumenti sastavljeni su na finskom i švedskom jeziku. Priloženi su Protokolu (1) i jednako su vjerodostojni kao i tekstovi na drugim jezicima na kojima su sastavljeni Sporazum, Završni akt i priloženi dokumenti. Članak 3. Ovaj je Protokol sastavljen u po dva primjerka na danskom, engleskom, finskom, francuskom, grčkom, nizozemskom, njemačkom, portugalskom, španjolskom, švedskom, talijanskom i ruskom jeziku, s tim da su svi tekstovi jednako vjerodostojni. Članak 4. Stranke će odobriti ovaj Protokol u skladu s vlastitim postupcima. Ovaj Protokol stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca od dana kada su se stranke međusobno obavijestile o završetku postupaka navedenih u stavku 1. Hecho en Bruselas, el veintiuno de mayo de mil novecientos noventa y siete. Udfærdiget i Bruxelles den enogtyvende maj nitten hundrede og syvoghalvfems. Geschehen zu Brüssel am einundzwanzigsten Mai neunzehnhundertsiebenundneunzig. Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι μία Μαΐου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά. Done at Brussels on the twenty-first day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-seven. Fait à Bruxelles, le vingt et un mai mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept. Fatto a Bruxelles, addì ventuno maggio millenovecentonovantasette. Gedaan te Brussel, de eenentwintigste mei negentienhonderdzevenennegentig. Feito em Bruxelas, em vinte e um de Maio de mil novecentos e noventa e sete. Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän. Som skedde i Bryssel den tjugoförsta maj nittonhundranittiosju. Pour le Royaume de Belgique Voor het Koninkrĳk België Für das Königreich Belgien Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale. Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franstalige Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelĳke Gewest. Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt. På Kongeriget Danmarks vegne Für die Bundesrepublik Deutschland Για την Ελληνική Δημοκρατία Por el Reino de España Pour la République française Thar ceann na hÉireann For Ireland Per la Repubblica italiana Pour le Grand-Duché de Luxembourg Voor het Koninkrĳk der Nederlanden Für die Republik Österreich Pela República Portuguesa Suomen tasavallan puolesta För Republiken Finland För Konungariket Sverige For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Por las Comunidades Europeas For De Europæiske Fællesskaber Für die Europäischen Gemeinschaften Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες For the European Communities Pour les Communautés européennes Per le Comunità europee Voor de Europese Gemeenschappen Pelas Comunidades Europeias Euroopan yhteisöjen puolesta För Europeiska gemenskaperna (1)  SL L 327, 28. 11. 1997. , str. 3


title: A Bizottság határozata (1997. május 21.) a karfentrazon-etilnek, a fosztiazátnak és a flutiamidnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétele céljából részletes vizsgálatra benyújtott dokumentációk teljességének elvi elismerésérőlEGT vonatkozású szöveg

text: 122 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/21. kötet 31997D0362 1997. 6. 11. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 152/31 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1997. május 21. ) a karfentrazon-etilnek, a fosztiazátnak és a flutiamidnak a növényvédő szerek forgalomba hozata- irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétele céljából láról szóló 91/414/EGK tanácsi részletes vizsgálatra benyújtott dokumentációk teljességének elvi elismeréséről (EGT vonatkozású szöveg) (97/362/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, mivel a karfentrazon-etilre, a fosztiazátra és a flutiamidra vonatkozó dokumentációt 1996. december 19-én átadták a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságnak; irányelvvel (1) tekintettel a legutóbb a 96/68/EK bizottsági módosított, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, irányelvre (2) és külö- 1991. nösen annak 6. cikke (3) bekezdésére, július 15-i 91/414/EGK tanácsi mivel a 91/414/EGK irányelv előírja a növényvédő szerekben jegyzé- felhasználható engedélyezett hatóanyagok közösségi kének összeállítását; mivel a kérelmezők három hatóanyagról nyújtottak be doku- mentációt a tagállamok hatóságaihoz, a hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvétele céljából; mivel az FMC Europe NV 1996. február 14-én benyújtotta a francia hatóságokhoz a karfentrazon-etil hatóanyagra vonat- kozó dokumentációt; mivel az ISK Biosciences Division 1996. március 5-én benyúj- totta az Egyesült Királyság hatóságaihoz a fosztiazát ható- anyagra vonatkozó dokumentációt; mivel a Bayer SA 1996. február 1-jén benyújtotta a francia hatóságokhoz a flutiamid hatóanyagra vonatkozó dokumentá- ciót; mivel az említett hatóságok tájékoztatták a Bizottságot az irányelv II. mellékletében és – legalább egy, az érintett ható- anyagot tartalmazó növényvédő szerre vonatkozóan – a III. mellékletében előírt adat- és információszolgáltatási követelmé- nyek tekintetében az iratok teljességére vonatkozó első vizsgálat eredményeiről; mivel ezt követően – a 6. cikk (2) bekezdésének előírásaival összhangban – a dokumentációkat a kérelmezők benyújtották a Bizottsághoz és a többi tagállamhoz; (1) HL L 277. , 1996. 10. 30. , 25. o. (2) HL L 230. , 1991. 8. 19. , 1. o. mivel az irányelv 6. cikkének (3) bekezdése annak közösségi szinten történő hivatalos megerősítését írja elő, hogy a doku- mentációt úgy kell tekinteni, mint ami elvben megfelel az irányelv II. mellékletében és – legalább egy, az érintett ható- anyagot tekintetében – a III. mellékletében előírt adat- és információszolgáltatási követelmé- nyeknek; tartalmazó növényvédő szer mivel ez a megerősítés szükséges a dokumentáció részletes vizs- illetve ahhoz, hogy a tagállamok gálatának lefolytatásához, számára lehetséges legyen az érintett hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek használatának átmeneti engedélyezése, az irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében megállapított feltételekre és különösen – az irányelv követelményeinek szem előtt tartá- sával –, a hatóanyagok és növényvédő szerek részletes értékelé- sének elvégzésére vonatkozó feltételre tekintettel; mivel ez a határozat nem zárja ki annak lehetőségét, hogy a kérelmezőtől további adatokat vagy információkat kérjenek, amennyiben a részletes vizsgálat során úgy tűnik, hogy a hatá- rozat meghozatalához ezen információk vagy adatok szüksé- gesek; mivel a tagállamok és a Bizottság között egyetértés született abban, hogy Franciaország a karfentrazon-etil és a flutiamid dokumentációjának, és az Egyesült Királyság a fosztiazát doku- mentációjának részletes vizsgálatát végezze el; 03/21. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 123 mivel Franciaország és az Egyesült Királyság a Bizottságnak a lehető leghamarabb, de legkésőbb egy éven belül jelenti vizsgá- latának következtetéseit, a felvétel pozitív vagy negatív elbírálá- sára és az ezzel kapcsolatos feltételekre vonatkozó javaslatával együtt; mivel e jelentések kézhezvételekor minden tagállam szakértőinek bevonásával a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság keretén belül a részletes vizsgálat folytatódik; intézkedések összhangban mivel az e határozatban előírt vannak a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Az alábbi dokumentációk, figyelemmel a javasolt felhasználásra, elvben megfelelnek az irányelv II. mellékletében, és – az érintett tartalmazó növényvédő szer tekintetében – az hatóanyagot irányelv III. mellékletében megállapított adat- és információ- szolgáltatási követelményeknek: 1. az FMC Europe NV által a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe hatóanyagként történő felvétele céljából a Bizottsághoz és a tagállamokhoz benyúj- tott, és a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságnak 1996. december 19-én átadott dokumentáció; karfentrazon-etilnek a 2. az ISK Biosciences Division által fosztiazátnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe hatóanyagként történő felvétele céljából a Bizottsághoz és a tagállamokhoz benyúj- tott, és a Növény-egészségügyi Állandó Bizottságnak 1996. december 19-én átadott dokumentáció; a 3. a Bayer SA által a flutiamidnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe hatóanyagként történő felvétele céljából a Bizottsághoz és a tagállamokhoz benyújtott, és a Növény- egészségügyi Állandó Bizottságnak 1996. december 19-én átadott dokumentáció. 2. cikk Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, 1997. május 21-én. a Bizottság részéről Franz FISCHLER a Bizottság tagja


title: Proposta de regulamento (CE) do Conselho que cria um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de fios de filamentos texturizados de poliésteres originários da Malásia e que institui a cobrança definitiva do direito provisório criado

eurovoc_concepts:
CCT duties
Malaysia
anti-dumping duty
import
textile fibre

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS ft ft ft -sir * f t* Bruxelas, 21. 05. 1997 COM(97) 231 final Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO que cria um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de fios de filamentos texturizados de poliésteres originários da Malásia e que institui a cobrança definitiva do direito provisório criado (Apresentada pela Comissão) EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS 1. Em Janeiro de 1997, através do Regulamento (CE) n° 53/97, a Comissão criou direitos anti-dumping provisórios sobre as importações de fios de filamentos de poliésteres originários da Malásia. 2. Na sequência da criação dos direitos anti-dumping provisórios, foram divulgados por escrito, a todas as partes interessadas, os factos e considerações essenciais com» base nos quais foram criadas as medMas provisórias. Simultaneamente, todas as outras partes conhecidas como interessadas no processo foram informadas da criação das medidas provisórias 3. Nenhuma das outras partes interessadas apresentou novos argumentos sobre as conclusões provisórias da Comissão no que respeita ao produto em questão, ao produto similar, ao dumping, à indústria comunitária, ao prejuízo, à causa do prejuízo e ao interesse da Comunidade. 4. Nestas circunstâncias, e uma vez que as margens de dumping estabelecidas eram inferiores ao aumento dos preços de exportação necessário para eliminar o prejuízo, considera-se necessário criar medidas definitivas com base nas margens de dumping estabelecidas, na forma e no nível das medidas provisórias. 5. Por conseguinte, propõe-se que o Conselho adopte a proposta de regulamento em anexo que cria direitos anti-dumping definitivos sobre as importações, na Comunidade, de fios de filamentos texturizados de poliésteres originários da Malásia e que institui a cobrança definitiva dos montantes garantes do direito provisório. Proposta de REGULAMENTO (CE) N°. 797 DO CONSELHO QUE CRIA UM DIREITO ANTI-DUMPING DEFINITIVO SOBRE AS IMPORTAÇÕES DE FIOS DE FILAMENTOS TEXTURIZADOS DE POLIÉSTERES ORIGINÁRIOS DA MALÁSIA E QUE INSTITUI A COBRANÇA DEFINITIVA DO DIREITO PROVISÓRIO CRIADO O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) ri° 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia1, com a redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n° 2331/96 do Conselho2 e, nomeadamente, o seu artigo 9o, Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão após consultas realizadas no âmbito do Comité Consultivo, CONSIDERANDO O SEGUINTE: A. MEDIDAS PROVISÓRIAS (1) Através do Regulamento (CE) n° 53/97 de 14 de Janeiro de 19973 (a seguir designado "regulamento que cria o direito provisório"), a Comissão criou um direito anti-dumping provisório sobre as importações, na Comunidade, de fios de filamentos texturizados de poliésteres (a seguir designado "PTY" ou "produto em questão") originários da Malásia e classificados nos códigos NC 5402 33 10 e 5402 33 90. 1 2 3 JO L 56 de 6. 3. 1996, p. 1. JOL 317 de 6. 12. 1996, p. l JOL 13 de 16. 1. 1997, p. 6 B. PROCESSO SUBSEQUENTE (2) Na sequência da criação do direito anti-dumping provisório, foram divulgados por escrito, a todas as partes interessadas, os factos e considerações essenciais com base nos quais foram criadas medidas provisórias. Simultaneamente, todas as outras partes conhecidas como interessadas no processo foram informadas da criação das medidas provisórias. (3) O regulamento que cria o direito provisório estabeleceu igualmente um prazo no qual as partes interessadas podiam apresentar os seus pontos de vista por escrito e solicitar uma audição à Comksão. (4) Todavia, nenhuma parte apresentou os seus pontos de vista nem solicitou uma audição à Comissão no prazo estabelecido, não tendo sido recebidas quaisquer outras observações após esse período. C. PRODUTO EM QUESTÃO E PRODUTO SIMILAR, DUMPING, INDÚSTRIA COMUNITÁRIA, PREJUÍZO, CAUSA DO PREJUÍZO E INTERESSE DA COMUNIDADE (5) Uma vez que nenhuma das partes interessadas apresentou argumentos suplementares relativos às conclusões provisórias da Comissão no que respeita ao produto em questão, ao produto similar, ao dumping, à indústria comunitária, ao prejuízo, à causa do prejuízo e ao interesse da Comunidade, o Conselho confirma as conclusões estabelecidas nos considerandos (7) a (72) do regulamento que cria o direito provisório. D. DIREITO DEFINITIVO (6) A fim de determinar o nível do direito definitivo a criar, o Conselho teve em conta as margens de dumping estabelecidas, bem como o nível do direito necessário para eliminar o prejuízo sofrido pela indústria comunitária, com base no método exposto nos considerandos (73) a (78) do regulamento que cria o direito provisório. (7) Uma vez que as margens de dumping eram inferiores as margens de prejuízo estabelecidas, confirma-se que o nível do direito anti-dumping deve basear-se no nível das margens de dumping estabelecidas a título definitivo em conformidade com o disposto no n° 4 do artigo 9o do regulamento de base, ou seja, 16,4 % para c exportador malaio Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd. que colaborou com a Comissão e 32,5 % para os restantes exportadores/produtores da Malásia que não colaboraram. O Conselho confirma os referidos níveis, bem como a forma das medidas definitivas a criar. E. COBRANÇA DO DIREITO PROVISÓRIO (8) Tendo em conta as margens de dumping estabelecidas a título definitivo, assim como o prejuízo importante causado à indústria comunitária, o Conselho considera que se deve proceder à cobrança definitiva dos montantes garantes dos direitos anti dumping provisórios no nível dos montantes dos direitos definitivos criados. ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1° 1. É criado um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de fios de filamentos texturizados de poliésteres classificados no código NC 5402 33 10 e 5402 33 90 originários da Malásia. 2. A taxa do direito anti-dumping definitivo aplicável ao preço franco-fronteira comunitária, não desalfandegado, é a seguinte: Malásia Direito Código adicional Taric Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd. 16,4 % Outros 32,5 % 8933 8900 3. Salvo indicação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros. Artigo 2o É instituída a cobrança definitiva dos montantes garantes dos direitos anti-dumping provisórios, em conformidade com o disposto no Regulamento (CE) n° 53/97, à taxa dos direitos definitivos criados. Artigo 3o O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em Pelo Conselho ISSN 0257-9553 COM(97) 231 final DOCUMENTOS PT 02 11 N. ° de catálogo : CB-CO-97-222-PT-C ISBN 92-78-19771-8 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo