eurovoc_concepts:
communications policy
new technology
research and development
telecommunications
telephone

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 21. 05. 1997 KOM(97) 203 slutlig Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet. om samråd om grönboken om en numreringspolitik för teletjänster i Europa Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om samråd om grönboken om en numreringspolitik för teletjänster i Europa Innehållsförteckning Sammanfattning I II Inledning Samråd III Mottagna kommentarer till grönbokens huvudpunkter 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Allmänna kommentarer Operatörsval/förhandsval av operatör Nummerportabilitet Omstrukturering av nationella nummerplaner Europeiskt telefonnummerområde Förvaltning av det europeiska telefonnummerområdet Långsiktig europeisk nummerplan Alfanumerisk numrering Namn- och adresstilldelning på Internet IV Utvärdering 1. 2. Punkter där enighet råder eller har allmänt stöd Punkter för fortsatt diskussion eller undersökning V Prioriteringar för åtgärder 1. 2. Numrering och säkerställande av fungerande konkurrens Numrering och den inre marknaden VI Tidtabell VII Slutsatser -1 2 6 7 7 8 12 15 15 16 17 17 18 19 21 22 25 28 30 Ordlista Lista över skriftliga bidrag 31 35 - 2- SAMMANFATTNING Inledning I november 1996 offentliggjorde kommissionen sin grönbok om en numreringspolitik för teletjänster i Europa1 där olika möjligheter framfördes för ett gemensamt tillvägagångssätt för vissa numreringsfrågor för att uppnå de överenskomna målen för en konkurrensutsatt och liberaliserad inre telemarknad. En bred offentlig debatt om dessa möjligheter skulle skapa underlag för en mer konkret åtgärdsplan, med ett nära beaktande av behov hos och krav från privat- och företagskunder och nya aktörer på telemarknaden och med hänsyn till alla begränsningar i nuvarande strukturer för telekommunikation. Mer än 100 deltagare deltog vid en offentlig utfrågning och omkring 80 skriftliga kommentarer mottogs från konsument- och företagsorganisationer, telenätsoperatörer och tillverkare av utrustning och mjukvara, nationella tillsynsmyndigheter samt från deras respektive organisationer. teletjänstleverantörer, Grönboken har även behandlats i Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén. Inledande åsiktsutbyten skedde i dessa forum, men formella yttranden har inte antagits ännu. Den gemensamma kommittén för telekommunikation, bestående av företagsledningar och fackföreningar inom sektorn för telenät och teletjänster inom unionen, lämnade ett yttrande den 28 februari. Resultat av samrådet Samrådet har visat att det finns ett brett stöd för förslagen i grönboken om att införa operatörsval vid varje samtal, förhandsval av operatör och nummerportabilitet mellan operatörer för att kunderna skall kunna dra nytta av en ny konkurrensutsatt marknad. Kommentarerna utgjorde även en användbar grund för att fastställa den lämpligaste täckningen för tjänster och tjänsteleverantörer för att täcka de obligatoriska kraven för dessa numreringsfunktioner, liksom en tydlig tidsplan för deras införande. Dessutom visade resultatet från samrådet att stor vikt läggs vid behovet av nationella till nummerplaner för att garantera numreringsresurser för alla marknadsaktörer. Detta ansågs generellt vara ett avgörande krav liberaliserade telemarknaderna. lika kvantitativ och kvalitativ icke-diskriminerat för ett till de tillträde tillgång KOM(96)590 slutlig, 20. 11. 1996 Det fanns en brett stöd för inrättandet av ett europeiskt telefonnummerområde baserat på landskoden "388" så snart som möjligt efter den formella tilldelningen av denna kod för Europa-täckande tjänster av Internationella teleunionen (ITU). Denna kod bör ge en bred täckning av olika tjänstetyper samtidigt som användarna garanteras insyn i avgifterna för de olika tjänsterna. Förslag om förvaltningen av det europeiska telefonnummerområdet pekade mot en struktur inom CEPT (Europeiska konferensen för förvaltning av post och telekommunikation) / ECTRA (Europeiska kommittén för reglering på telekommunikationsområdet). Det fanns stöd för att skapa samstämmighet mellan nationella nummerplaner på medellång sikt i den mån detta inte kräver större ytterligare ändringar av nummerplaner. Ett gemensamt tillvägagångssätt för alfanumerisk telefonering, baserat på ITU-T-rekommendation E. 161, alternativ A, i denna fråga välkomnades. Generellt ansåg man att idén om en långsiktig nummerplan för en enhetlig europeisk numreringsmiljö behöver undersökas noggrannare, särskilt vad analys av kostnader och fördelar, och ses i ett tidsperspektiv på 10 till 20 år. Analysen av frågor gällande namn- och adresstilldelning på Internet godkändes, men de flesta abonnenter ansåg att alla problem bör kunna lösas genom ytterligare självreglering snarare än via reglerande åtgärder. Man ansåg dock att hävdandet av europeiska intressen måste förbättras. Föreslagna mål Grundat på samrådet anser kommissionen följande målsättningar lämpliga för att genomföra operatörsval, förhandsval av operatör och nummerportabilitet och för att inrätta ett europeiskt telefonnummerområde: senast den 1 januari 1998 : • Operatörsval för varje samtal skall erbjudas av fasta lokalnätsoperatörer med betydande marknadsandel i alla medlemsstater där fullständig avreglering krävs senast detta datum och i medlemsstater där ytterligare övergångsperioder har avtalats efter den perioden. senast den 1 januari 1999 : • Inrättandet av ett europeiskt telefonnummerområde (European Telephony Numbering Space) baserat på landskoden "388". senast den 1 januari 2000: • Förhandsval av operatör skall erbjudas av alla för användare lokalnätsoperatörer som har betydande marknadsandelar i alla medlemsstater. fasta • Nummerportabilitet mellan operatörer skall erbjudas av alla operatörer av fasta lokala telenät. • Nummerportabilitet skall erbjudas av alla operatörer för icke geografiska specialtjänster (frisamtal, tjänster med kostnadsdelning, betaltelejänster). _ 4- Åtgärdsplan Som uppföljning till samrådet och för att uppnå de nämnda målen föreslår kommissionen följande tidtabell: senast skiftet 1997 halvårs Antagande av resolutioner av rådet och Europaparlamentet för att bekräfta de prioriteringar och den tidtabell som är resultatet av samrådet. Kommissionens översyn av nationella nummerplaner med hänsyn till kraven i konkurrensdirektivet. i slutet av senast 1997 Förslag om lämpliga lagstiftningsåtgärder för att säkerställa att det finns tekniska medel som möjliggör förhands val av operatör och nummerportabilitet på hela inre marknaden senast den 1 januari år 2000. ETO-rapport med detaljerad beskrivning av nationella nummerplaner. Antagande av en ETSI-standard knappsatser. för alfanumeriska Inleda undersökningar av 1) möjliga minimikriterier och standardiseringskrav med hänsyn till en långsiktig lösning för nummerportabilitet och 2) alternativa metoder för att via bildskärm/online visa information om teletaxor för användare. senast 1998 i slutet av Undersökning av en möjlig utökning av kravet om operatörsval till mobila operatörer. senast i början av 1999 Lämpliga lagstiftande åtgärder antagna för att säkerställa att det finns tekniska medel som möjliggör förhandsval av operatör och nummerportabilitet på hela inre marknaden senast den 1 januari år 2000. Införande av landskod "388" för det europeiska -5 telefonnummerområdet i medlemsstaterna. Utfärdande av kommissionen av allmänna riktlinjer för rättvisa och konkurrensbefrämjande för kostnadsdelning för nummerportabilitet. arrangemang från Rekommendationer vidare omstrukturering av nationella nummerplaner med hänsyn till, konkurrenskrav och gradvis överensstämmelse mellan nationella numreringssystem kommissionen om 6- i slutet av senast 1999 Undersökning av huruvida det är önskvärt att utöka kravet fasta om 1 okalnätsoperatörer. icke marknadsledande operatörs val till i början av ar 2000 Vidare undersökning, baserad på erfarenheterna från en liberaliserad inre telemarknad och från ETNS, av behov av, kostnader för och fördelar med en enhetlig europeisk numreringsmilj ö. I. INLEDNING I och med införandet av en liberaliserad telemarknad inom Europeiska unionen är tillgång till lämpliga nummer och numreringsmekanismer som tilldelas på rättvisa icke-diskriminerande grunder som medger insyn ett avgörande villkor för effektiv konkurrens och förnyelse samt valmöjligheter för konsumenter. Dessutom kommer det europeiska numreringsklimatet, för närvarande bestående av nationella nummerplaner och ytterligare globala numreringsresurser, troligtvis att främja en utveckling av Europa-täckande tjänster inom den inre marknaden. Numreringspolitik som påverkar den europeiska numreringsmiljön utvecklas för närvarande på nationell nivå och på gemenskapsnivå, på en vidare europeisk och global nivå samt inom ramen för flera olika organisationer. Denna metod är i enlighet med subsidiaritetsprincipen enligt vilken åtgärder skall vidtas på den mest lämpliga nivån. På EU-nivå måste nuvarande och kommande numreringsstrukturer bedömas i förhållande till målsättningen om en fullständig liberaliserad och konkurrensutsatt marknad för teletjänster i hela unionen och om en effektiv inre marknad. Mot denna bakgrund offentliggjorde kommissionen sin grönbok om en numreringspolitik för teletjänster i Europa2, där olika alternativ presenteras för en gemensamma lösning av vissa numreringsfrågor för att uppnå de fastställda målen om en fullständigt liberaliserad inre marknad för telekommunikation. En bred offentlig diskussion om dessa möjligheter är avsedd att skapa underlag för en mer konkret åtgärdsplan, med ett nära beaktande av behov hos och krav från konsumenter, företag och nya aktörer på telemarknaden samt med hänsyn till alla begränsningar i nuvarande telekommunikationsstrukturer. KOM(96)590 slutlig, 20. 11. 1996 7- II. SAMRÅD l grönboken om numreringspolitik inbjöd man till kommentarer och synpunkter från alla berörda parter om utformning och funktioner i en numreringsmiljö som kan underlätta verklig konkurrens på en liberaliserad telemarknad och främja utvecklingen av en inre marknad till gagn för användarna. Grönboken offentliggjordes i november 1996 och en offentlig utfrågning med mer än ett hundra deltagare anordnades den 5 februari 1997. 80 skriftliga Omkring och kommentarer mottogs företagsorganisationer, telenätsoperatörer och leverantörer av teletjänster, tillverkare av utrustning och mjukvara samt nationella tillsynsmyndigheter och deras organisationer, konsument- från Grönboken har även behandlats i Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén. Inledande åsiktsutbyten skedde i dessa forum, men formella yttranden har inte ännu antagits. Den gemensamma kommittén för telekommunikation, bestående av företagsledningar och fackföreningar inom sektorn för telenät och teletjänster i unionen, lämnade ett yttrande den 28 februari. En lista över skriftliga kommentarer som överlämnats till kommissionen finns i bilagan. III. MOTTAGNA KOMMENTARER TILL GRÖNBOKENS HUVUDPUNKTER III. l Allmänna kommentarer Grönboken om en numreringspolitik blev mycket uppskattad och de frågor den behandlade ansågs vara avgörande för utvecklingen av en effektiv konkurrens på en inre europeisk marknad för telekommunikation. Grönboken uppskattades för att den aktualiserade diskussionen om numrering på europeisk nivå och för dess försök att redovisa en konsekvent syn på numreringsfrågor tillsammans med konkreta åtgärd s förslag. Samtidigt påpekades att användarnas behov bör styra i fråga om numreringsändringar och nummersystem. Ändringar av nummerplaner innebär alltid en avsevärd extra börda för foretag och privatpersoner och skall därför endast förordas om kostnaderna klart uppvägs av fördelarna. En konsumentorganisation och olika teletjänstleverantörer betonade vikten av en objektiv informationskampanj för att i god tid informera användarna om de nya möjligheter som blir tillgängliga, framför allt nummerportabilitet, operatörsval och Europa-täckande teletjänstnummer. Användarna bör ges klara riktlinjer för hur de kan utnyttja alla dessa nya möjligheter. Verksamma operatörer hävdade att införandet av viktiga numreringsmekanismer bör ske på ett harmoniserat och synkroniserat sätt i hela Europeiska unionen för att undvika snedvridning av konkurrensen. Andra operatörer fruktade att ett sådant tillvägagångssätt skulle leda till oönskade förseningar i de länder som är beredda att gå snabbare fram. Nationella tillsynsmyndigheter ansåg att olika datum för genomförande bör tillämpas för olika medlemsstater i den takt som deras respektive telenät utvecklas och inom ramen för de övergångsperioder som beviljats för avreglering på telekommunikationsområdet. Flera kommentarer rörde frågan om grönboken inte visade en alltför optimistisk bild av fördelarna med numreringsändringar och nya mekanismer, medan den undervärderade kostnaderna. III. 2 Operatörsval/ Förhandsval av operatör - Grönbokens förslag - Genomförande av operatörsval i två steg, val av operatör för varje samtal skall införas senast den 1 januari 1998 och förhandsval av operatör senast den 1 januari 2000. -Kommentarer - Nyckelfrågor • Förpliktelse för endast fasta telenätsoperatörer eller även mobiraätsoperatörer? • Förpliktelse endast för marknadsledande teleoperatörer eller även för nya aktörer? • Enkelt eller lika tillträde? Övriga frågor • Kostnadsmekanismer • Debiteringssystem • Teknisk genomiorbarhet • Tilldelning av prefix • Metod för tilldelning av standardoperatör • Val av tidpunkt 10 De möjliga effekterna av operatörsval för att öka konkurrensen stöddes allmänt, både av dem som därför förespråkar ett snabbt och allmänt genomförande och av dem som av samma skäl hävdar att ett mer försiktigt och begränsat genomförande borde väljas. Kommentarerna gällde framförallt vilken typ av tjänster (fasta, mobila) som skall komma i fråga och vilka kategorier av teleoperatörer (endast marknadsledande operatörer eller alla) som skall åläggas skyldighet att erbjuda operatörsval samt fördelarna med olika mekanismer för operatörsval. Mobila eller fasta nät Mobilnätsoperatörerna hävdade typiskt nog att ingen form av operatörsval bör införas för mobiltelesektorn eftersom tillräcklig konkurrens redan råder inom området. Några åberopade även tekniska svårigheter för genomförandet av operatörsval i mobila nät där standardiserade lösningar först behöver utvecklas. Leverantörer av rikstäckande tjänster hävdade å andra sidan att alla lokalnätsoperatörer, nätanslutna eller med mobila nät, bör vara skyldiga att erbjuda operatörsval. Verksamma operatörer mot nya aktörer Alternativa operatörer av fasta lokalnät ansåg att debatten om operatörsval grundas på lokalnätet är en hjälpprodukt snarare än en det (felaktiga) antagandet att konkurrensprodukt. De ansåg operatörsval som ett användbart temporärt verktyg för att tvinga fram lägre teletaxor för internationella samtal och rikssamtal än vad marknadsledande operatörer debiterar. En skyldighet över hela för lokalnätsoperatörer att erbjuda operatörsval skulle avskräcka från investeringar i lokala infrastrukurer. Dessa argument bemöttes av andra, i synnerhet leverantörer av rikstäckande tjänster och internationella tjänster, som ansåg att regleringen inte bör gynna en bestämd struktur i konkurrensprocessen (infrastruktur- eller tjänstebaserad konkurrens). Dessutom ansåg de att operatörsval även kommer att främja investeringar i lokala nät med tanke på kundägandets betydelse. linjen "Enkelt tillträde"3 eller "lika tillträde"4 Vad beträffar mekanismen för operatörsval ansåg en liten minoritet att enkelt tillträde är en tillräckligt effektiv funktion för att åstadkomma ökad konkurrens för att sänka teletaxorna för rikssamtal och internationella samtal. Dessutom hävdade de att där enkelt tillträde redan tillämpas kommer kostnaderna för en obligatorisk övergång till lika tillträde inte att uppvägas av fördelarna. 3 Enkelt tillträde, när det gäller val av operatör, hänvisar till en situation där standardoperatören för fjärrsamtal bestäms av den lokala operatören med möjlighet till bortval för varje samtal genom att slå en (kort) kod. 4 Vid operatörsval avses med lika tillträde när fjärrsamtalsoperatören är förhandsvald av kunden med möjlighet till bortval genom att slå ett nummer vid varje samtal. 11 En majoritet av kommentargivarna, inte endast nya aktörer på tjänstemarknaden för rikssamtal och internationella samtal och konsument- och företagsorganisationer utan även en majoritet av verksamma operatörer och nationella tillsynsmyndigheter stödde dock idén om att det finns ett behov av lika tillträde. Olika internationella tjänsteleverantörer uttryckte starka farhågor för att det finns risk för att enkelt tillträde är en helt otillräcklig funktion för att skapa effektiv konkurrens med hänsyn till att en sådan funktion starkt gynnar befintliga operatörer. De framförde att erfarenheterna visar att kunder har problem att slå det extra nummer som krävs för att välja en annan standardoperatör än den som den lokala nätoperatören tilldelat. Den senare kommer i de flesta fall att bli den befintliga även på en helt liberaliserad marknad. I samband med detta hävdade befintliga operatörer behovet av ett harmoniserat och synkroniserat genomförande av konkurrensbefrämjande numreringsmekanismer i hela EU för att undvika snedvridning av konkurrensen (se nedan under "val av tidpunkt"). Kostnadsberäkning Många kommentargivare underströk behovet av en rättvis och tydlig beräkning av de samtrafikkostnader som de lokala nätoperatörerna kan avkräva den valda operatören, eftersom dessa kommer ha en betydande effekt på den utvalda operatörens vinstmarginaler. Ett viktigt krav är att de lokala nätkostnaderna kan särskiljas så att den valda operatören och dennes kund enbart betalar för den del av det lokala nätet som används för att koppla samtalet. En viktig aspekt kommer att vara om lokalnätsoperatören även debiterar för ej uppkopplade samtal (upptagna linjer, inget svar). Debiteringssystem Frågan om debiteringsarrangemang är relaterad till kostnadsberäkningen. Ingen klar trend framkom av kommentarerna frånsett det faktum att debiteringsarrangemang anses viktiga. Olika kommentargivare ansåg att det är viktigt för tjänsteleverantörer att kunna sända fakturor direkt till kunder för att profilera sig och skapa en kundrelation. För detta krävs dock att det lokala nätet kan överfora anropsidentifieringen (CLI) till rikssamtalsoperatören. Andra menade att den valda operatören bör kunna välja mellan direkt debitering eller debitering via en underleverantör, beroende lokalnätsoperatören. En konsumentorganisation påpekade att det är i användarnas intresse att debiteringen kan ske till tredje part så att de olika operatörsvalen inte leder till lika många debiteringar som antalet involverade operatörer. förhandlingar med av Teknisk genomförbarhet Den tekniska genomförbarheten av operatörsval och förhandsval av operatörer inom den föreslagna tidsramen blev knappast ifrågasatt, utom när det gällde abonnentlinjer till analoga televäxlar. I synnerhet avsaknaden av en anropsidentifiering (CLI) i sådana linjer ses som ett problem eftersom denna funktion är nödvändig för att den valda operatören skall kunna identifiera kunden. Man ansåg att det inte är lämpligt att 12 enbart för att säkerställa operatörsval kräva kostnadskrävande uppgraderingar av sådana analoga televäxlar där man redan i investeringsplanerna räknar med att byta ut dessa mot digitala televäxlar. Operatörsprefix Vad avser operatörsprefix hävdades i de flesta kommentarerna att det är för sent att harmonisera koderna på en europeisk nivå5, eftersom olika medlemsstater redan har tilldelat olika prefixserier för operatörsval. En harmonisering av dessa nummerserier strax efter det att de har införts blir kostsamt, störande och förvirrande. I andra kommentarer om prefix underströks vikten av nummerparitet med den befintliga operatören och behovet av korta préfixer, som är lätta att komma ihåg och som inte hindrar användaren från att använda dem på grund av deras många siffror i de fall där de inte kan omprogrammeras i utrustningen. Å andra sidan ansågs prefix med endast en siffra inte lämpligt, eftersom de ger utrymme för endast 6 eller 7 alternativa operatörer. Flera reglerande myndigheter påpekade att tilldelningen av ett operatörsprefix bör bero på en bestämd operatörs möjlighet att täcka (större delen av) det nationella territoriet. Andra kommenterade att genom att planera för prefix av olika längd skall det bli möjligt att stimulera investeringar i infrastruktur genom att tilldela korta prefix till infrastrukturbaserade operatörer och längre prefix till tjänstebaserade operatörer. Utveckling mot lika tillträde Bland dem som var positiva till förhandsval av operatör fanns ett brett stöd för att lämna initiativet att ändra standardoperatör för rikssamtal till kunden och för att val. för använda marknadsföringskampanjer Tillvägagångssättet där alla abonnenter är skyldiga att genom röstning, organiserad av tillsynsmyndigheten, ange den fjärrnätsoperatör som de föredrar som standard förkastades allmänt av marknadens aktörer. En konsumentorganisation ansåg dock att tillsynsmyndigheten bör spela en stor roll när det gäller att öka konsumenternas medvetenhet och erbjuda objektiv information om de olika valmöjligheterna. kundernas påverka att Val av tidpunkt Nationella tillsynsmyndigheter och befintliga operatörer hävdade starkt behovet av att harmonisera och synkronisera genomförandet av bl. a. operatörsval och förhandsval av operatör i hela EU. Med hänsyn till de stora konsekvenser för konkurrensen som i synnerhet operatörsval och förhandsval medför ansåg en majoritet att om olika mekanismer användes i olika medlemsstater vid olika tidpunkter kommer detta att 5 En första harmoniseringsnivå skulle vara att ha en struktur av préfixer i hela Europa (t. ex. lOxy) men låta tilldelningen av delen xy ske på nationell nivå; en andra nivå skulle vara tilldelning av delen xy på europeisk nivå , så att en operatör skulle kunna väljas med samma kod i hela Europa. -13 leda till en oacceptabel snedvridning av konkurrensen. En liten minoritet var av motsatt åsikt och hävdade att urvalsmekanismen bör bero på konkurrenssituationen på en bestämd nationell marknad och på den tekniska utvecklingen av näten. Likväl tycktes det finnas ett brett stöd för att operatörsval och förhandsval synkroniseras med avregleringen av rösttelefoni, vilket innebär att i medlemsstater som erhållit förlängd övergångsperiod bör operatörsval och förhandsval också vara genomförda vid dessa senare tidpunkter. Några operatörer påpekade att man i dessa fall bör hoppa över det steg enkelt tillträde utgör, så att lika tillträde kan genomföras i > hela unionen vid samma tidpunkt. Flera alternativa tjänsteleverantörer anser ett genomförande i två faser onödigt och icke önskvärt. De hävdar att det inte finns några konkreta skäl för att uppskjuta genomförandet av operatörsval förutom en önskan att skydda nuvarande marknadsandelar. En majoritet är dock överens om ett obligatoriskt införande av någon form av operatörsval senast den 1 januari 1998 följt av förhandsval av operatör senast den 1 januari 2000. Även för de operatörer och användarorganisationer som anser att den tidsramen kunde vara mer ambitiös tycks detta vara ett godtagbart förslag. III. 3 Nummerportabilitet - Grönbokens förslag- Genomförande av nummerportabilitet i (fasta) lokala nät senast den 1 januari 1998 och senast den 1 januari 2000 i alla större tätorter och senast den 1 januari 2000 i mobila nät samt för särskilda tjänster. - Kommentarer - Nyckelfrågor • täckning • kostnadsdelningsmekanism • tekniska lösningar • val av tidpunkt Det är allmänt erkänt att nummerportabilitet är ett viktigt element för att uppnå verklig konkurrens mellan lokalnätsoperatörer. Den största diskussionsfrågan gäller den tekniska genomförbarheten, kostnaden för genomförandet och mekanismen för att dela dessa kostnader mellan berörda operatörer. Täckning -14 Vad gäller operatörsval är mobila operatörer emot detta och de anser att det med tanke på den konkurrensnivå som finns på den mobila marknaden inte behövs nummerportabilitet och att kostnaderna för dess genomförande inte uppvägs av de ekonomiska fördelarna. När det gäller konsumenternas önskan i denna fråga gör flera mobila operatörer gällande att nummerbyte inte är ett stort hinder för mobilnätskunder. En mobil operatör, som argumenterade för portabilitet för mobilnummer, pekade på en marknadsundersökning som visar att 40 % av mobilnätsanvändarna, i synnerhet inom affärssektorn, anser att nummerbyte är ett stort hinder för eventuellt byte av nätoperatör. Även en stor konsumentorganisation förordar att nummerportabilitet skall införas också i mobiltelesektorn. till Generellt anser man att det nummerportabilitet, dvs. att både verksamma och nya operatörer skall kunna erbjuda denna tjänst till sina kunder. finns behov av ömsesidig möjlighet I motsats till förslaget i grönboken (och bestämmelserna i direktivet om samtrafik) förespråkade många kommentargivare en allmän territoriell täckning snarare än ett etappvist genomförande, vilket i första fasen endast kommer att kräva täckning i större tätorter, eftersom det senare alternativet kan avskräcka till investeringar i infrastrukturer i mindre folktäta områden. Olika internationella operatörer och några tillsynsmyndigheter underströk att nummerportabilitet för specialtjänster (frisamtal, betalteletjänster och kostnadsdelade tjänster) är ett brådskande krav, eftersom innehavare av sådana nummer är ännu mer tveksamma att byta operatör om detta innebär att de även måste byta nummer. Geografisk portabilitet (att kunna behålla telefonnumret när man flyttar) anses inte som en viktig service för allmänheten men ansågs som högst önskvärd för företagssektorn. Deras behov kan dock uppfyllas genom att använda icke geografiskt bundna nummer6. Konsumentorganisationer och telenätsoperatörer betonade att nuvarande nummer ger viktig information om vilken teletaxa som gäller, en funktion som bör bibehållas (dvs. man skall kunna identifiera om ett samtal är ett rikssamtal eller en betalteletjänst). Nummerportabilitet bör inte leda till mindre möjlighet att beräkna kostnaden för ett samtal. Tekniska lösningar 6 Icke-geografiska nummer är (nationella) nummerserier som inte kan identifieras med en bestämd geografisk region, stad eller lokalt samhälle. De används till exempel för frisamtal, kostnadsdelade tjänster och betalteletjänster. 15 Det råder enighet om att varje form av nummerportabilitet som är televäxelbaserad7, till exempel fjärrstyrd vidarekoppling eller nedkoppling, är otillfredsställande på lång sikt, då det är ineffektivt och kan försämra kvaliteten i nättjänsterna. Dessutom kommer den operatör som mottar numret att för nedkoppling av samtal förbli beroende av den operatör som förlorar numret och kostnaderna för att dirigera om samtal kommer att bli höga och det finns inga speciella incitament för att sänka dem. Man är allmänt överens om att den mest överlägsna tekniska och ekonomiska lösningen för nummerportabilitet är en databas för parallellsökning med lika tillträde för alla operatörer och inget ömsesidigt beroende. Flera kommentargivare hävdade emellertid att kostnaderna för en databaslösning är undervärderade. En internationell operatör ansåg tvärtom att genomförandet av en intelligent nätlösning bör vara ett formellt krav med fastställda tidsramar för dess genomförande. En annan kommentargivare föreslog, enligt FCC:s exempel, att minimikriterier bör fastställas för en långsiktig lösning av portabilitetsfrågan med hänsyn tagen till särdrag och skillnader i nuvarande nationella nummerplaner, så att tillverkare av televäxlar ges möjlighet att arbeta mot en gemensam standard. Några tillsynsmyndigheter hävdade att det bör vara deras uppgift att välja metoder för genomförande av nummerportabilitet och på liknande sätt hävdade befintliga operatörer att tekniska lösningar bör falla inom deras område, förutsatt att driftskompatibilitet säkerställs på grundval av ETSI-standarder. Kostnader och kostnadsdelning Det lämnades nästan inga uppgifter om beräknade kostnader. De totala kostnaderna för olika lösningar och det sätt på vilket de bör delas av berörda operatörer framkallade många kommentarer och avvikande åsikter, dock inte nödvändigtvis särskilt utvecklade. Samtliga var dock överens om att ett system för en rättvis kostnadsdelning är av yttersta vikt för att genomförandet av nummerportabilitet skall lyckas. Grundat på särskild erfarenhet i denna fråga föreslog en tillsynsmyndighet en kostnadsdelningsplan, där de administrativa kostnaderna och kostnaden per linje bör bäras av den mottagande operatören, varje operatör bör stå för sina egna systemkostnader och varje extra överföringskostnad bör i princip bäras av den överlämnande operatören och dessa återbetalas genom allmänna nätavgifter. Detta skulle ge den effektivaste metoden för dirigering av teletrafiken. Det bör dock finnas en möjlighet för temporära extra överföringsavgifter för den mottagande operatören, så att en effektiv dirigering av teletrafik kan genomföras. Vad avser en intelligent telenätslösning föreslog en internationell operatör att man skall införa en avgift för alla tjänsteleverantörer baserat på deras tjänsteintäkter för att täcka de gemensamma kostnader för att upprätta och sköta den nödvändiga databasen. 7 Lösning för nummerportabilitet där identifiering av ett vidarekopplat nummer bara kan ske i den ursprungliga lokala televäxeln. 16 Man föreslog även att kommissionen bör tillhandahålla närmare anvisningar om kostnadsfrågorna. Tidsplan Flera av de befintliga operatörerna betonade att det är viktigt att nummerportabilitet genomförs samtidigt, medan andra ansåg att ett gradvist genomförande vore lämpligare för att operatörerna skall ges möjlighet att integrera denna funktion i sina reguljära nätverksprogram. Nummerportabilitet har redan införts i flera medlemsstater och kommer att införas i andra medlemsstater senast nästa år. Medlemsstaterna och teleoperatörer med säte i dessa länder ansåg att den föreslagna tidsplanen inte är tillräckligt ambitiös. Användarföreningar, tillverkare och alternativa operatörer föreslog även tidigare datum. En minoritet av reglerande myndigheter och verksamma operatörer hävdade emellertid att den föreslagna tidsramen 1. 1. 2000 är för kort och att den nuvarande tidsfristen fram till år 2003 enligt direktivet om samtrafik bör bibehållas. III. 4 Omstrukturering av nationella nummerplaner - Grönbokens förslag - Översyn av de nationella nummerplanerna mot en ökad integrering av nationella nummerplaner. Anpassning av nationella nummerplaner i enlighet med godkända gemensamma riktlinjer skall vara slutförd senast år 2000. Tilldelning av nummer med högst 13 siffror (ej inräknat operatörsprefix eller internationella prefix). - Kommentarer - Det förekom en allmän oro över kostnader och effekter för användare vid ytterligare förändringar av nationella nummerplaner på kort till medellång sikt. Större översyner av olika nationella nummerplaner har nyligen slutförts och en lugn period skulle välkomnas av alla. Samtidigt fanns det stöd för en gradvis långsiktig anpassning inom ramen för gemensamma riktlinjer, men tidsramen bör utsträckas betydligt längre än till år 2000 som föreslås i grönboken. De flesta kommentargivare underströk dessutom betydelsen av öppna, icke diskriminerande nationella nummerplaner som handhas av oberoende myndigheter för att skapa en fungerande konkurrensutsatt marknad. En tillsynsmyndighet förslog att nationella nummerplaner bör undersökas systematiskt med teknisk hjälp från CEPT/ECTRA för att granska om konkurrenskraven är uppfyllda. För eventuella ytterligare ändringar som krävs bör skäliga genomförandeperioder tillåtas. III. 5 Europeiskt telefonnummerområde Grönbokens förslag - -17 Inrättandet av ett europeiskt telefonnummerområde senast den 1 januari 1998. •• Kommentarer - Europa-täckande operatörer och andra operatörer med denna strategiska vision uttryckte starkt stöd för utveckling av ett europeiskt telefonnummerområde och ansåg att detta skapar möjligheter att utveckla tjänster som täcker hela Europa. Många andra, även om de inte var emot idén, ifrågasatte det nuvarande kravet på Europa-täckande nummer for särskilda tjänster. Vissa medgav dock att tillgång eventuellt måste gå före efterfrågan i detta fall. Det fanns ett starkt stöd för att inrätta ett europeiskt telefonnummerområde baserat på landskoden "388". Mot bakgrund av att användningstillstånd för denna kod från Internationella teleunionen väntas först i maj 1997 ansågs det föreslagna datumet 1. 1. 1998 som orealistiskt och bör ändras till slutet av 1998 eller början av 1999. inte bör hindra Många kommentargivare hävdade att Europa-täckande tjänster utvecklingen av globala tjänster och att dubblerade tjänster bör undvikas. Några ansåg av detta skäl att "388" i varje fall inte bör användas för frisamtal, eftersom dessa redan kan erbjudas via Universal International Freephone Service 800-serie. De hävdade att användning av globala nummer kan begränsas till europeiska länder om leverantörer av teletjänster önskar detta. Å andra sidan krävde många att man skall bibehålla ett brett fält av europeiska specialtjänster inom ramen för det europeiska telefonnummerområdet. Enligt flera kommentargivare finns ett företags nummerbehov inom det europeiska telefonnummerområdet. tillmötesgå multinationella intresse av att Konsumentorganisationer underströk att det måste finnas en klar distinktion mellan frisamtal och betaltjänster, så att användarna inte blir osäkra om kostnaderna för samtalen. Dessutom blir det nödvändigt att införa funktioner för selektiv samtalsspärr samtidigt med införandet av Europa-täckande betalsamtalnummer. I flera kommentarer föreslogs att landskoden "388" skall användas för att undersöka en tjänster behovet numreringsadministration på europeisk nivå. Beslut om vidareutveckling är beroende av hur framgångsrikt denna kod genomförs. Europa-täckande av mervärdet och av av III. 6 Förvaltning av det europeiska telefonnummerområdet - Grönbokens förslag - skall EU förvaltningsstruktur för telenummer i Europa senast den 1 januari 1998. samverkan med ECTRA en ny föreslå reglerings- i och - Kommentarer - - 18 De flesta kommentarer på detta område erhölls från tillsynsmyndigheter och verksamma nätoperatörer. Få kommentarer lämnades av andra telenätsoperatörer eller tjänsteleverantörer. Det ansågs allmänt att av ett europeiskt telefonnummerområde, även i en begränsad skala, kräver en förvaltning och nummertilldelning på europeisk nivå. I linje med de blygsamma planerna för ett europeiskt telefonnummerområde, enligt vad som angavs i inledningsfasen, skall enligt. de flesta kommentargivarna en ny förvaltningsstruktur inte vara nödvändig i detta skede. Flera kommentargivare föreslog att ETO bör handha förvaltningen av det europeiska telefonnummerområdet. införandet En konsumentorganisation påpekade att i alla nya administrativa strukturer måste även konsumenternas intressen beaktas. III. 7 Långsiktig europeisk nummerplan - Grönbokens förslag - Utveckling av en långsiktig strategi för numreringsplan i Europa senast den 1 januari 1998. Detta bör innefatta införandet av en europeisk landskod (3xy) varvid ansvaret för administration och förvaltning av de sista två siffrorna överförs till europeisk nivå samt en enhetlig numreringsmiljö senast år 2000. - Kommentarer - En majoritet kommentargivare ansåg att fördelarna med och behovet av en enhetlig europeisk numreringsmiljö inte visats i tillräcklig grad. Man ansåg allmänt att kostnaderna skulle bli högre än fördelarna motiverar och att den föreslagna tidsplanen för ett genomförande till den 1 januari 2000 hur som helst inte är realistisk. Det rådde allmän enighet om att kostnader och fördelar liksom tekniska frågor om varje sådan utveckling bör undersökas grundligt, innan något beslut fattas. Erfarenheten från införandet och utvecklingen europeiska telefonnummerområdet skall spela en viktig roll. Om resultatet från fortsatta undersökningar visar sig positiva, bör en harmoniserad europeisk nummerplan införas under en period av minst 10 till 20 år. "388" och det landskoden av III. 8 Alfanumerisk numrering - Grönbokens förslag - Införandet av en gemensam standard för knappsatser som kan användas för alfanumeriska telefonnummer. - Kommentarer - Det fanns ett starkt stöd för en gemensam metod för alfanumerisk numrering baserat på ITU-rekommendationen E. 161, alternativ A som föreskriver ett format som förbinder alfabetiska tecken med nummer. En konsumentorganisation påpekade att det vore mycket positivt för användarna om funktionskoderna "*" och "# " också kan standardiseras. -19 En kommentargivare varnade att det är viktigt att inte skapa intrycket att användarna faktiskt kan äga vissa nummer. Även om nummer allmänt kommer att förknippas med bokstäver bör inte detta leda till att företag gör anspråk på vissa nummer av varumärkesskäl. III. 9 Namn- och adresstilldelning på Internet - Grönbokens förslag - En rättvis och icke diskriminerande tilldelning av namn och adresser på Internet bör säkerställas. En översyn av situationen i medlemsstaterna bör göras för att bedöma behovet av konkreta åtgärder. - Kommentarer - Frågan om namn- och adresstilldelning på Internet fick mindre uppmärksamhet än andra frågor som framfördes i grönboken. Likväl var man överens om analysen av namn och adresstilldelning och att man bör lösa de problem som identifierats. Några ansåg att det behövs en global harmonisering och omstrukturering av användningen och tilldelningen av namn och adresser på Internet. I en annan kommentar framfördes att toppdomännamn bör vara nationella för att säkerställa att tilldelningsförfarandet överensstämmer med nationella varumärkeslagar. Vid tillämpning av globala toppdomännamn är varumärkesskyddet mycket svårare att upprätthålla. Generellt ansåg man att det bästa sättet att lösa alla problem är genom kontinuerlig självreglering och inte genom reglerande åtgärder. Olika krav framfördes emellertid om europeiska icke reglerande initiativ för att öka hävdandet av europeiska intressen i de globala diskussionerna. -20 IV UTVÄRDERING IV. 1 Punkter där enighet råder eller med allmänt stöd Grundat på de kommentarer som mottagits skriftligen och vid utfrågningen drar kommissionen slutsatsen att konsultationen har visat att: • numreringens avgörande roll när det gäller att säkerställa fungerande konkurrens är allmänt erkänd, införandet av operatörsval inom fasta nät för operatörer med betydande inflytande över marknaden samtidigt som marknader öppnas för fri konkurrens stöds allmänt, • bara förhandsval kommer att göra det möjligt för användarna att fullt ut dra fördel av konkurrensen inom marknaden för fjärr- och internationella samtal och detta kan och bör vara infört senast 1 januari 2000 för fasta lokala operatörer med betydande inflytande över marknaden, • införandet av nummerportabilitet på ömsesidig basis (både för befintliga och nya operatörer) i de fasta näten anses vara ett viktigt krav, territoriell infasning av nummerportabilitet, med början i de viktigaste tätorterna, anses inte vara nödvändig eller önskvärd, istället förordades allmän territoriell täckning, • portabiliteten av icke-geografiska nummer (frisamtal, betalteletjänster och samtal med kostnadsdelning) anses allmänt vara en funktion som bör införas så fort som möjligt, • genomförandet av ett europeiskt telefonnummerområde, till en början baserat på landskoden "388", att användas som ett testområde för all vidare utveckling allmänt ses som det bästa tillvägagångssättet, • ett gemensamt förhållningssätt till alfanumerisk numrering, baserat på ett genomförande av ITU-rekommendationen E. 164 i hela Europeiska unionen skulle välkomnas, • en fortsatt självreglering ansågs vara det bästa förhållningssättet för att angripa problem som uppstår när det gäller namn- och adressfrågor som rör Internet. frågorna behöver dock utredas ytterligare med hänsyn till europeiska initiativ för att förbättra hävdandet av europeiska intressen på global nivå. Beträffande frågan om operatörsval vid varje samtal där standardoperatören bestäms av den fasta lokalnätsoperatören ("enkelt tillträde") och kundens förhandsval av operatör ("lika tillträde") kom argumenten från de som motsätter sig lika tillträde och argumenten från det stora flertalet som rekommenderar och stödjer det utförligt fram vid samrådet. Utan att här inrikta sig på några av de andra argumenten i debatten, är det värdefullt att förtydliga en av de viktigaste aspekterna av diskussionen, nämligen - 2 1- inverkan av "lika kommissionens synpunkter på detta. tillträde" på den lokala infrastrukturkonkurrensen och Med utgångspunkt från tidigare normgivande val hävdar en minoritet att förhandsval av operatör minskar vinstmarginalerna för fasta lokalnätsoperatörer genom att de öppnar marknaden för rikssamtal och internationella samtal för stark konkurrens. Detta skulle då dämpa incitamentet att investera i alternativ lokal infrastruktur, och följaktligen överlåta tillhandahållandet av lokalnätstrafik i de flesta fall till en enda leverantör med monopolställning. I flertalet kommentarer uttrycks däremot åsikten att upprätthållandet av hinder för konkurrens mellan tjänster för att stimulera infrastrukturkonkurrens, inte leder till ekonomisk effektivitet och det är inte heller den bästa affären för kunderna. Å ena sidan är ett duopol för den lokala infrastrukturen ingen garanti för verklig konkurrens vad gäller erbjudandet av lokalnätstjänster. Å andra sidan leder bristen på användarvänliga verktyg för förhandsval av andra tjänsteleverantörer på det lokala till att servicekostnaderna förblir höga. Dessutom skapar nätet ofrånkomligen för konstgjort för hinder resterande infrastrukturinvesteringar som kanske inte är hållbara på lång sikt. tjänstekonkurrens incitament ett På grundval av de argument som framkom vid samrådet, anser kommissionen att "lika tillträde" är det bästa verktyget för att skapa en rättvis spelplats för både gamla och nya operatörer. Dessutom, som användarföreningar har påpekat, betjänas kunden bäst av användarvänlig teknik som ger tillträde till alla tillgängliga tjänster, och de anser inte att operatörs val vid varje samtal utan möjlighet för kunden att välja sin egen standardoperatör är användarvänligt. Därför föreslår kommissionen införandet av förhandsval av operatör på hela den inre marknaden vid ett givet datum. Kommissionen delar oron för att det inte kommer att finns tillräckliga investeringar i den lokala nätinfrastrukturen. Emellertid kommer incitament för att investera i lokalnätet troligtvis att garanteras i ökande omfattning genom tillhandahållande av nya multimediatjänster i stället för genom konkurrens med traditionell rösttelefoni. Vad som är viktigare är att kraven på kvaliteten och tillgängligheten för lokalnäten anses tillgodosedda av de samhällsomfattande tjänsterna som nu är fast förankrade i gemenskapslagstiftningen. Dessa varje medborgare tjänster kvalitetsbestämda tjänster till rimligt pris oavsett var de bor i gemenskapen. garanterar -22 IV. 2 Punkter för fortsatt diskussion eller undersökning Med utgångspunkt från kommentarerna drar kommissionen slutsatsen att det vid denna tidpunkt inte är befogat att kräva av lokalnätsoperatörer utan betydande marknadsandel att erbjuda operatörsval eller förhandsval av operatör. Om sådana krav ställs på lokalnätsoperatörer med betydande marknadsandel, kommer marknadskrafterna förmodligen själva, utan att bestämmelser behöver införas, att tillhandahålla ett incitament för lokalnätsoperatörerna utan betydande marknadsandel liknande möjligheter eller, alternativt, att sänka sina taxor till att erbjuda konkurrenskraftiga nivåer. Om de skulle låta bli att göra detta skulle de inte vara ett tilltalande alternativ för kunderna som då skulle behålla eller byta tillbaka till den nätoperatör som erbjöd sådana alternativ. Frågan om huruvida ett allmännare åtagande skall krävas, kommer att tas upp som en del av den allmänna översynen av hur de olika åtgärderna för liberalisering och harmonisering av teletjänsterna fungerar (som redan förutses i de tillämpliga direktiven). Översynen är planerad för 1999. Kommissionen anser även att behovet att kräva av mobiloperatörer att de erbjuder operatörsval, förhandsval av operatör och nummerportabilitet måste utredas ytterligare, särskilt som det skulle kräva tekniska ändringar av GSM-standarden (som för närvarande undersöks av ETSI) och skulle kunna innebära höga kostnader för införandet. Trots den höga graden av konkurrens på de olika nationella mobiltelefonmarknaderna, vilket tillåter konsumenterna ett rättvist val, befinner sig många andra marknader fortfarande i begynnelsestadierna av utvecklingsprocessen och det återstår att se vilken konkurrensnivå som kommer att uppnås. Därför anser kommissionen att det skulle vara rimligt att på nytt utvärdera behovet av införandet av nya numreringsmekanismer som underlättar konsumenternas val inom mobilområdet före utgången av 1998. Dessutom drar kommissionen slutsatsen att ytterligare undersökningar behövs om: • en lämplig kostnadsdelningsmekanism för nummerportabilitet. • hur det eventuella införandet av en lösning med ett intelligent nät för nummerportabilitet kan underlättas och hur krav på driftskompatibilitet kan mötas, • de tekniska och kostnadsmässiga aspekterna av genomförandet av operatörsval och nummerportabilitet i mobilnät. • kostnaderna för och fördelarna med samt de tekniska aspekterna av en harmonisering av nationella nummerplaner med hänsyn till en långsiktig europeisk nummerplan. 23- V. PRIORITERINGAR FÖR ÅTGÄRDER V. l Numrering och säkerställande av fungerande konkurrens Samrådet har visat att det finns ett brett samförstånd när det gäller vikten av lämpliga nummerplaner och mekanismer för att låta användarna dra fördel av konkurrensen på en liberaliserad marknad. Förutom den allmänna tillämpningen av konkurrensreglerna i fördraget, fastställs medlemsstaternas åtaganden vad gäller numrering i den rättsliga ramen för telekommunikationer. Kommissionens direktiv med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster8 innehåller krav på att lämpliga nummer görs tillgängliga för alla teletjänster före 1 juli 1997. I direktivet om samtrafik9 upprepas detta krav och där föreskrivs också att "De nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att nummerplaner och förfaranden tillämpas på ett sätt som ger rättvis och lika behandling till alla leverantörer av allmänt tillgängliga teletjänster" och att det inte skall finnas någon "otillbörlig diskriminering i de nummersekvenser som används för att ge tillträde till andra teleoperatörers tjänster. " I samtrafikdirektivet fastställs redan en tidsgräns till den 1 januari 2003 för införandet av operatörsnummerportabilitet åtminstone i alla större tätorter, men i samrådet har det angetts att detta datum borde flyttas fram. Enligt konkurrensreglerna i direktiv 96/19/EG, skall medlemsstaternas numreringspolitik i alla händelser inte leda till att hinder för inträde upprätthålls på en onaturligt hög nivå, så att en dominerande ställning uppnås, upprätthålls eller stärks, även om särskilda eller exklusiva rättigheter avskaffas. 1. Operatörsval/förhandsval av operatör I en miljö med flera operatörer måste användarna enkelt och billigt kunna använda vilken leverantör de vill, även om denna operatör inte har en direktlinje till kundens kontor eller hem. I detta sammanhang är operatörsval och samtrafik olika sidor av samma mynt. Om vi anser att det är viktigt att förpliktiga befintliga operatörer att erbjuda samtrafik till nya teleoperatörer, måste vi också säkerställa att användarna har lämpliga verktyg för att nå de sammankopplade nya operatörerna. Kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, EGT L 74, 22. 3. 1996, s. 13. Direktiv 97/ /EG från Europaparlamentet och rådet om samtrafik inom telekommunikation i syfte tjänster och driftskompatibilitet genom tillämpning av att säkerställa samhällsomfattande principerna om tillhandahållande av öppna nät (ONP) (som väntar på formellt antagande). - 2 4- Samrådet visade ett brett stöd för snabb introduktion av operatörsval som ett omedelbart steg och sedan efterföljande introduktion av operatörsval för att ge lika tillgång. i det om samtrafik direktivet huruvida Medan standardtjänsteleverantören bör väljas av kunden eller av den lokala nätoperatören, föreskrivs det att rättvis och lika behandling avseende numrering ges till alla tjänsteleverantörer. I praktiken betyder detta att medlemsstaterna åtminstone måste skapa ett system med prefix med vilka kunderna kan nå andra tjänsteleverantörer än sina lokala nätoperatörer. fastställs inte För att uppnå fungerande konkurrens anser kommissionen att nationella genomförandeåtgärder måste finnas på plats på grundval av det befintliga regelverket för att säkerställa att • en icke-diskriminerande och användarvänlig mekanism för att kunden med direktval skall kunna välja en operatör för fjärrsamtal och internationella samtal erbjuds av alla fasta operatörer med betydande inflytande över marknaden senast den 1 januari 1998 i alla medlemsstater där avreglering av rösttelefoni skall vara genomförd till det datumet, • operatörer för fjärrsamtal och internationella samtal kan förhandla fram konkurrensbefrämjande arrangemang för kostnadsberäkning och fakturering med den befintliga operatören. Vidare gemenskapsåtgärder kommer att krävas för att uppnå att: • förhandsval är tillgängligt för kunder hos alla fasta leverantörer med betydande inflytande över marknaden senast den 1 januari 2000 i alla medlemsstater. Behovet av utökning av operatörsval eller förhandsval till mobiloperatörer måste utvärderas på nytt före utgången av 1998 och behovet av en utvidgning till fasta lokalnätsoperatörer utan betydande inflytande över marknaden måste utredas i översynen 1999. 2. Nummerportabilitet Det faktum att man måste byta telefonnummer vid byte av operatör har fastställts vara en viktig avhållande faktor, både för företag och privatanvändare. Portabla nummer kommer att vara avgörande för att stimulera konkurrensen lokalnäten. Introduktionen av nummerportabilitet är redan ett lagstadgat krav i direktivet om samtrafik senast den 1 januari 2003 åtminstone för större tätorter. Samtidigt som det råder bred enighet om behovet av att introducera nummerportabilitet, framkom under samrådet olika synpunkter på täckningen och tidtabellen för introduktionen. i 25 Grundat på samråden anser kommissionen att direktivet om samtrafik bör ändras för att • ålägga alla operatörer som utfärdar icke-geografiska nummer för speciella tjänster (frisamtal, samtal med kostnadsdelning och betalteletjänster) att erbjuda nummerportabilitet för sådana nummer senast den 1 januari 2000, * kräva att alla fasta operatörer erbjuder nummerportabilitet senast den 1 januari 2000. i Med hänsyn till dessa krav visade samrådet att vissa kompletterande åtgärder kommer att krävas. I synnerhet kommer det att vara nödvändigt att • till slutet av 1998 utveckla riktlinjer för rättvisa och konkurrensbefrämjande arrangemang för att beräkna och dela kostnaderna för nummerportabilitet mellan de involverade operatörerna, • studera möjliga minimikriterier och standardiseringskrav i syfte att garantera driftskompatibilitet för en långtidslösning för nummerportabilitet (intelligent nät). När det gäller alla vidare utökningar av nummerportabilitet drar kommissionen följande slutsatser från resultatet av samrådet • med hänsyn till undersökningar som utförts av ETSI senast vid utgången av 1998, måste önskemålen om ett datum och möjliga datum för när mobiloperatörer skall åläggas att erbjuda nummerportabilitet utvärderas på nytt, • det är inte önskvärt att ha platsportabilitet eller nummerportabilitet mellan olika servicekategorier (mellan fast och mobil), eftersom detta skulle leda till att användaren förlorar avgiftsinformation. I detta sammanhang skulle det vara nödvändigt att undersöka hur ett system för onlineupplysning av samtalskostnad för varje samtal kan genomföras i en miljö med flera operatörer, där nummer inte längre ger pålitlig information om avgiften för ett samtal. 2 6- 3. Öppna nationella nummerplaner för konkurrens Samrådet om grönboken har än en gång understrukit vilken vikt operatörer och tjänsteföretag, särskilt nya operatörer och befintliga med en Europa-täckande strategi, fäster vid att öppna insyn öppna nationella icke-diskriminerande och för nummerplaner att administreras av oberoende myndigheter. Dessa krav erkänns fullständigt av EU:s telekommunikationslagstiftning och åligganden har enligt denna pålagts medlemsstaterna. Kommissionen kommer noggrant att granska de nationella nummerplanerna enligt konkurrensdirektivet10 för att verifiera att de har anpassats tillräckligt till den nya konkurrensutsatta marknaden. En del av de fakta som behövs för denna bedömning kommer att tillhandahållas av en undersökning som ETO för närvarande genomför. Grundat på den undersökning som ETO genomför och efter diskussion med alla intresserade parter, kommer kommissionen att föreslå rekommendationer för alla vidare omstruktureringar av nationella nummerplaner som behövs för att tillgodose nummerbehoven i en miljö med flera operatörer på ett rättvist, icke diskriminerande sätt. V. 2 Numrering och den inre marknaden Det är självklart svårt att från den nuvarande situationen där teletjänster och nät till mycket stor del fortfarande är organiserade och opererar inom nationella gränser tänka framåt och förutsäga vilka krav som ställs på en gemensam europeisk marknad för teletjänster. Bara några få kommentargivare har klarat att ta detta steg framåt i tiden och inse behovet av och möjligheterna för en inre marknad för teletjänster. Praktiskt taget alla kommentargivare understryker behovet av att tillhandahålla långa till mycket långa tidsperioder om större ändringar skall genomföras i nummerplaner. Detta betyder att nummerplaner inte är något som snabbt och enkelt kan anpassas efter förändrade behov, särskilt när förändringar behövs i minst 15 nummerplaner. 10 Kommissionens direktiv 96/19 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, EGT nr L 74, 22. 3. 1996, s. 13. 27 1. Genomförande av ett europeiskt telefonnummerområde Den bästa mekanismen för att bestämma vilken av de olika beräkningarna av det framtida behovet av Europa-täckande tjänster som är korrekt är marknaden själv. För att marknaden skall kunna avgöra detta måste dock tillgången till Europa-täckande nummer föregå behovet. Kommissionen anser det lämpligt att • sikta på att upprätta det europeiska telefonnummerområdet senast den 1 januari 1999 baserat på landskoden "388", • definiera ett brett utbud av tjänster att erbjudas under koden "388", samtidigt som det säkerställs att användare lätt kan skilja mellan olika typer av tjänster och deras avgifter, • ge en struktur i uppdrag att behandla användningsområden för Europa-tackande nummer och biläggandet av tvister. inom CEFT /ECTRA 2. Konvergens av nationella nummerplaner Samrådet visade att harmonisering i sig inte sågs som ett tillräckligt skäl för att ändra nationella nummerplaner. Samtidigt erkändes fördelarna med en viss grad av harmonisering, men för att uppnå detta förespråkades en gradvis, naturlig konvergens grundat på samstämmighet. Därför anser kommissionen att framtida förändringar i nummerplaner måste baseras på överenskomna gemensamma riktlinjer med syfte att både vara konvergerande och konkurrensbefrämjande. På detta sätt kan tillväxten och expansionen inom det europeiska telefonnummerområdet uppnås utan att några större ytterligare förändringar måste genomföras i de nationella nummerplanerna. av den Europa-täckande dimensionen De rekommendationer som kommissionen tänker ge för den omstrukturering av nationella nummerplaner som krävs för att uppnå lika kvalitativt och kvantitativt tillträde till nummerresurser för alla marknadsaktörer (se ovan), bör också innehålla kriterier för att säkerställa en lämplig nivå av konvergens mellan nationella nummerplaner. 28 3. Långsiktig europeisk nummerplan Samrådet om grönboken har visat att det finns en betydande osäkerhet om kostnaderna för och fördelarna av ett gemensamt europeiskt telefonnummerorriråde och att vidare undersökning därför krävs. Med stöd av de kunskaper som erhållits av en liberaliserad inre marknad och det europeiska teleformummerområdet kommer kommissionen till slutet av 1999 att beställa en detaljerad utredning av de kostnader och fördelar som kan komma av ett gemensamt europeiskt telefonnummerområde. 4. Alfanumerisk telefonering Det allmänna stödet för ett gemensamt förhållningssätt till alfanumerisk telefonering grundat på ITU-rekommendation E. 161, alternativ A, bör omvandlas till en gemensam standard. Konsumenter har även visat intresse för en harmonisering av funktionskoderna "*" och "#". Detta är en något annorlunda och mer komplicerad typ av harmonisering eftersom den kräver att en gemensam standard för dessa koder finns tillgänglig som funktioner i nätet. Det inbegriper därför samarbete och överenskommelser mellan alla operatörer. ETSI arbetar för tillfallet mot en gemensam standard. Kommissionen anser att ETSI bör försöka anta gemensamma standarder för både alfanumerisk telefonering och koderna "*" och "#" till slutet av 1997. 5. Namn och adresser på Internet Även om det rådde ett brett samförstånd kring betydelsen av tilldelningen av namn och adresser på Internet och de problem som uppstått, finns det ingen enighet om vilka åtgärder som skall vidtas eller vilket omfång dessa skall ha. Kommissionen ser detta som ett stöd för ett informellt men aktivt bidrag från kommissionen, med avsikt att försvara europeiska intressen i den globala diskussionen. Kommissionen kommer att hålla situationen under uppsikt och föreslå icke rättsliga initiativ där detta kan ha värde för hävdandet av europeiska intressen på global nivå. 29 VI. TIDTABELL Grundat på föregående kapitel om åtgärdsprioriteringar är tidtabellen för tillgänglighet till operatörsval och förhandsval, nummerportabilitet och Europa-täckande nummer som följer: senast den 1 januari 1998 Operatörsval för varje samtal skall erbjudas av alla fasta operatörer med betydande inflytande över marknaden i alla medlemsstater där fullständig avreglering skall vara genomförd till detta datum och i medlemsstater där ytterligare tid för övergång avtalats vid slutet av den perioden. senast den 1 januari 1999 Upprättandet av ett europeiskt telefonnummerområde baserat på landskoden "388". senast den 1 januari 2000 Förhandsval av operatör, med ett standardval som bestäms av abonnenten med bortvalsrätt för varje samtal, skall erbjudas av alla fasta operatörer med betydande alla medlemsstater. över marknaden inflytande i Nummerportabilitet operatörer. skall erbjudas av alla fasta Nummerportabilitet skall erbjudas av alla operatörer för tjänster icke-geografiska (frisamtal, och betalteletjänster). särskilda kostnadsdelning tjänster med nummer för För att uppnå dessa mål och besluta om uppföljningar kommer följande åtgärder att vara nödvändiga: till mitten av 1997 Antagande àv resolutioner av rådet och Europaparlamentet för att bekräfta prioriteringarna och tidtabellen för åtgärder som resulterat från samrådet. 30- En översikt gjord av kommissionen över nationella nummerplaner med hänsyn till kraven i konkurrensdirektivet. till slutet av 1997 lämpliga Förslag på för att säkerställa lagstiftningsåtgärder tillgängligheten av tjänsterna för förhandsval av operatör och nummerportabilitet på hela den inre marknaden senast den 1 januari 2000. ETO-rapport med nummerplaner. detaljerad information om nationella Antagande av ETSI-standard rörande alfanumeriska knappsatser Start av undersökningar av 1) möjliga minimikriterier och långtidslösning för standardiseringskrav med hänsyn för online- nummerportabilitet och 2) alternativa metoder /skärmvisning av avgiftsinformation för användaren. till en till slutet av 1998 Undersöka en möjlig utvidgning av förhandsval av operatör och nummerportabilitetskraven till mobiloperatörer. till början av 1999 lagstiftningsåtgärder Lämpliga säkerställa tillgängligheten av tjänster för förhandsval av operatör och nummerportabilitet på hela den inre marknaden senast den 1 januari 2000. antas för att Medlemsstaterna telefonnummerområdet. genomför » T O O» '388 för det europeiska Kommissionen utfärdar allmänna riktlinjer för rättvisa och konkurrensbefrämjande arrangemang för delning av kostnaderna för nummerportabilitet. Rekommendationer från kommissionen om vidare omstrukturering av nationella nummerplaner med hänsyn till konkurrenskrav och gradvis konvergering. till slutet av Undersöka önskemål om utvidgning av kraven för operatörsval till 1999 fasta lokalnätsoperatörer utan betydande marknadsdel. 3 1- tidigt 2000 Vidare undersökning, baserad på erfarenhet av en liberaliserad inre marknad för telekommunikation och av ETNS, av behov, kostnader och fördelar med en gemensam europeisk numreringsmiljö. VII. SLUTSATSER Samrådet har visat ett brett stöd för grönbokens förslag att införa operatörsval, förhandsval av operatör och nummerportabilitet för att användarna skall kunna dra fördel av den nya situationen på en konkurrensutsatt marknad. Kommentarerna gav också en användbar grund för att bestämma den lämpligaste täckningen, i termer av tjänster och operatörer, för de obligatoriska kraven på dessa nummerfunktioner, såväl som tydliga indikationer när det gäller tidtabellen för deras genomförande. Kommissionen kommer att föreslå konkreta åtgärder för att säkerställa att dessa nummermekanismer omsätts i praktiken inom de tidsramar som anses önskvärda och möjliga. Dessutom visade resultatet av samrådet ett starkt stöd för behovet av att nationella nummerplaner skall tillåta lika kvantitativt och kvalitativt tillträde till nummerresurser för alla operatörer. Detta ansågs allmänt vara ett nyckelkrav för icke-diskriminerande åtkomst till de liberaliserade telemarknaderna. Kommissionen kommer att fortsätta att noga övervaka situationen i medlemsstaterna när det gäller nummerplaner och ingripa där det är nödvändigt. Dessutom kommer rekommendationer att utfärdas för vidare omstrukturering. Dessa rekommendationer kommer också att till konvergenskrav. ta hänsyn När det gäller andra nummerfrågor som rör den inre marknaden har flera punkter där åtgärder måste vidtas framkommit och kommissionen kommer aktivt att följa och understödja utveckling inom CEPT/ECTRA när det gäller upprättandet av det europeiska telefonnummerområdet. Där det är nödvändigt kommer mandat och riktlinjer att överlämnas till ETSI och ETO när det gäller särskilda frågor som framkom under samrådet. En långsiktig syn på en europeisk nummermiljö måste utvecklas baserat på den erfarenhet europeiska telefonnummerområdet. Kommissionen kommer att följa upp detta med en detaljerad studie av kostnader/fördelar. liberaliserad marknad och det av en som fås Kommissionen vidarebefordrar till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén det aktuella meddelandet sammanställt på grundval av det allmänna samrådet. 32- Ordlista Alfanumerisk telefonering/knappsats Ett telefonnummer slås med hjälp av de alfa numeriska som motsvarar namnet på tjänsten eller den uppringda parten, t. ex. 0-800-"BLOMMOR". symboler på knappsatserna Förhandsval av operatör Möjlighet för kunder att bestämma sin egen standardoperatör på halvpermanent basis för att på så sätt undvika att slå ytterligare siffror. Operatörsval Enkelt tillträde ECTRA Möjligheten för kunder att välja sin operatör för fjärrsamtal eller internationella samtal genom att t. ex. slå en kod eller genom att bestämma standardoperatör. för vilken operatörsval Metod standardoperatören lokala avgörs operatören med möjlighet till bortval med en telefonkod för varje samtal. genom den av inrättat en av tre som Regleringsorgan, kommittéer inom ramen för CEPT. ECTRA omfattar ett antal projektlag som behandlar bl. a. samtrafik, numrering, licensiering, mobilkommunikation, och typgodkännande. provning om I rådets resolution 92/C318/EEG av den 19 november 1992 om främjande av samarbete i fråga numrering Europaomfattande för ECTRA, fastställdes en rad uppgifter inbegripet europeiskt telefonnummerområde förberedelsen av europeiska ståndpunkter inför diskussioner inom ITU. inrättandet och ett av 33 Lika tillträde Metod for operatörsval utan snedvridning till fördel för en särskild operatör för fjärrsamtal eller internationella samtal genom vilken antingen standardoperatören avgörs av kunden med bortval för varje samtal eller ingen standardoperatör väljs och varje fjärrsamtal eller internationellt samtal måste föregås av prefix för operatörsval. (Den senare metoden anses inte vara användarvänlig. ) 34- ETNS ETO ETSI Space. Ett inte bildats än. ) European Telephony (Har Numbering numreringsområde parallellt med de nationella numreringsområdena. Nummer från ETNS kommer att vara tillgängliga överallt inom Europeiska unionen (och i hela Europa). telekommunikationskontoret (ETO) Europeiska är ett organ som inrättats under ECTRA:s beskydd för att genomföra tekniskt, förberedande arbete. Europeiska organisationen för standardisering på i uppgift att telekommunikationsområdet, har utveckla för telekommunikation. Europatäckande standarder Frisamtalstjänst En tjänst som kan nås avgiftsfritt för kunden. förknippas vanligtvis med Prefixet frisamtal. "800" ITU ITU-T Internationella telekommunikationsorganet (ITU) är USA:s särskilda organ för telekommunikation. Telekommunikationsavdelning inom ITU. Icke-geografiska tjänster Teletjänster (nationella) som numreras ur nummerserier som inte förknippas med ett visst geografiskt område, stad eller samhälle. Nummerportabilitet Möjligheten för en abonnent att behålla sitt telefonnummer när han byter a) operatör, b) typ av tjänst eller c) plats. 35 Betaltjänster eller tjänster med Tjänst för vilken den uppringande betalar en extra avgift som faktureras av operatören. Intäkterna intäktsdelning delas mellan den som tillhandahåller tjänsten. senare och den Tjänster med kostnadsdelning Tjänst för vilken kostnaden för telefonsamtalet delas mellan den som ringer upp och mottagaren. Vanligtvis betalar den som ringer upp lokaltaxa och mottagaren står för resten av kostnaden. 36 SKRIFTLIGA BIDRAG Medlemsstaternas myndigheter och nationella tillsynsmyndigheter Belgien Danmark Tyskland Grekland BIPT /IBPT Forskningsministeriet / Telepolitisk Kontor Bundesministerium fur Post und Telekommunikation Ministry of transport and telecommunications Frankrike Permanent Representation to the EU Irland Italien Department of Transport, Energy and Communications Ministero dell Poste e delle Telecommunicazioni Nederländerna Ministerie van Verkeer en Waterstaat Österrike Bundesministerium fur Wissenschaft, Verkehr und Kunst Portugal Finland Institute das comunicaçoes de Portugal Telehallintokeskus/ Teleförvaltningscentralen Förenade kungariket Permanent Representation to the EU Norge Schweiz AFTEL Ministry of transport and communications BAKOM (Bundesamt fiir Kommunikation) Organisationer AFUTT télécommunications) (Association Française des Utilisateurs du téléphone et des AK Wien (Bundeskammer fur Arbeiter und Angestellte - Vienna) AOST (Association des Opérateurs de Services de Télécommunications) BEUC (Bureau Européen des Unions des Consommateurs) CEEP (Centre Européen des Entreprises à Participation Publique) CIGREF (Club Informatique des grandes entreprises françaises) CNPF (Conseil National du Patronat français) - 3 7- DIH (Deutscher Industrie- und Handelstag) ECCO (European Competitive Carrier's Organization) ECMA ( European Computer Manufacturers Association) ECTEL (European Telecommunications Manufacturers Asociation) ECTRA (European Committee of Telecommunications Regulatory Affairs) ETNO (European Public Telecommunications Network Operators' Association) ETO (European Telecommunications Office) ETSI (European Telecommunications Standards Institute) EU Committee of the American Chamber of Commerce EURIM (European Informatics Market) FEDIM (Fédération Européenne du marketing direct) FEI (Federation of the Electronics Industry) GITEP (Groupement des Industries de Télécommunications et d'Electronique Professionnelle en France) GSM MoU Association HDE (Hauptverband des Deutschen Einzelhandels) INTUG (International Telecommunications Users Group) ONP-CCP / EIF (European Interconnection Forum) RNID (Royal Institute for Deaf People) UNICE (Union des Confédérations de l'Industrie et des Employeurs d'Europe) Union Internationale des Chemins de fer Leverantörer av nät- och teletjänster ACC telecom UK Airtouch AT&T Belgacom British Telecom - 3 8- Cegetel Cellnet Companhia Portuguesa Radio Marconi Debitel Kommunikationstechnik DeTeMobil Deutsche Telekom Easynet E-plus Mobilfunk Energis France Telecom Global One Ionica Mannesmann Eurokom Mannesmann Mobilfunk Mercury communications Orange Portugal Telecom Post & Telekom Austria Proximus PTT Telecom - Netherlands STET - Italy Telecential communications Telecom Eireann Telecom Italia Telefonica - Spain Telenet operaties 39- Telenor Unisource Vebacom & RWE VIAG Worldcom - MFS Alcatel /Alsthom Olivetti Tillverkare Konsulter International Integrated Information Systems Craig Macbride NCSi Datentechmk Dr. Clive Page 40- ISSN 1024-4506 KOM(97) 203 slutlig DOKUMENT SV 15 01 Katalognummer : CB-C0-97-234-SV-C ISBN 92-78-19895-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Id-Deċiżjoni tal-Kunsill tal-12 ta' Mejju, 1997 fir-rigward tal-konklużjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Istati Uniti ta' l-Amerika dwar il-prekursuri u s-sustanzai kimiċi użati frekwentement fil-manifattura illeċita tad-drogi narkotiċi jew sustanzi psikotropiċi

eurovoc_concepts:
United States
chemical product
cooperation agreement (EU)
narcotic
psychotropic substance

formats: html pdf print

text: 108 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 11/Vol. 26 31997D0389 21. 6. 1997 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 164/22 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL tal-12 ta’ Mejju, 1997 fir-rigward tal-konklużjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Istati Uniti ta’ l-Amerika dwar il-prekursuri u s-sustanzai kimiċi użati frekwentement fil-manifattura illeċita tad-drogi narkotiċi jew sustanzi psikotropiċi (97/389/KE) Il-Kunsill ta’ l-Unjoni Ewropea, Billi l-Ftehim għandu jiġi approvat Wara li kkunsidra t-Trattat illi jistabbilixxi l-Komunitajiet Ewro- pej, u partikolarment l-Artikolu 113, flimkien ma’ l-ewwel sen- tenza ta’ l-Artikolu 228(2), u l-Artikolu 228(4) tiegħu, IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ: Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni, ta’ fil-25 Settembru Billi, awtorizza l-Kummissjoni illi tinnegozja, f’isem il-Komunità, il-ftehim fuq il-kontroll tal-prekursuri tad-drogi u s-sustanzi kimiċi ma’ l-Istati Membri ta’ l-OAS; il-Kunsill 1995, Billi l-Aġenda transatlantika identifikat bħala prijorità punt fir- relazzjonijiet ta’ l-bejn il-KE u l-US, il-konklużjoni ta’ ftehim dwar il-prekursuri jinkludu l-mekkaniżmu dwar konsultazzjoni speċifika dwar ta’ qabel ma’ ssir it-tagħbija fuq il-vapur; tad-drogi illi Artikolu 1 Il-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Istati Uniti ta’ l-Amerika dwar il-prekursuri u s-sustanzi kimiċi illi huma frekwentement użati fil-manifattura ta’ drogi narkotiċi jew sustanzi psikotropiċi qiegħed jiġi hawnhekk approvat f’isem il-Komunità. It-test ta’ dan il-Ftehim huwa anness ma’ din id-Deċiżjoni. Artikolu 2 1. Il-Komunità għandha tkun rappreżentata fil-Grupp Konġunt għas-Segwiment previst fl-Artikolu 11 tal-Ftehim mill- Kummissjoni, assistit mir-rappreżentanti ta’ l-Istati Membri. l-Kummissjoni, ta’ din l-awtorizzazzjoni u Billi d-disposizzjonijiet kompliet in-negozjati ma’ l-Istati Uniti ta’ l-Amerika fil-11 ta’ April, 1997; l-Aġenda Transatlantika, fuq il-bażi ta’ 2. Il-Kummissjoni hija f’isem awtorizzata il-Komunità, l-emendi ta’ l-anness lill-Ftehim adottat mill-Grupp Konġunt ta’ Segwiment taħt il-proċedura stabbilta fl-Artikolu 12 ta’ l-imsemmi Ftehim. tapprova, illi l-Kunsill Billi huwa xieraq illi jawtorizza lill-Kummissjoni, b’ konsultazzjoni ma’ kumitat speċjali maħtur mill-Kunsill, illi jap- prova l-emendi f’isem il-Komunità; Billi l-Ftehim jipprovdi illi dawn għandhom jiġu adottati mill-Grupp Konġunt għas- Segwiment; Billi, madankollu, din l-awtorizzazzjoni ser tkun limi- tata għall-emenda ta’ l-anness ma’ dan il-Ftehim jekk kemm-il darba tikkonċerna sustanti illi kienu diġa koperi mil-leġislazzjoni tal-Komunità dwar il-prekursuri tad-droga u s-sustanzi tal-kimika; Il-Kummissjoni għandha tkun assistita f’dan il-kompitu minn kumitat speċjali nominat mill-Kunsill. 3. L-awtorizzazzjoni msemmija fil-paragrafu 2 għandha tkun limitata għal dawk is-sostanzi li huma koperti diġa’ bil- leġislazzjoni rilevanti tal-Komunità fuq il-prekursuri tad-drogi u sostanzi kimiċi. 11/Vol. 26 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 109 Il-President tal-Kunsill huwa hawnhekk awtorizzat illi jinnomina il-persuni illi għandhom is-setgħa illi jiffirmaw il-Ftehim sabiex jorbtu lill-Komunità (1). Din id-Deċizjoni għandha tiġi pubblikata fil-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej. Artikolu 3 Magħmul fi Brussel, fil-21 ta’ Mejju 1997. F’isem il-Kunsill Il-President M. PATIJN (1) Ara paġna 35 ta’ dan il-Ġurnal Uffiċjali


title: Decyzja Rady z dnia 21 maja 1997 r. dotycząca zawarcia Umowy między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki o współpracy i wzajemnej pomocy w sprawach celnych

eurovoc_concepts:
United States
administrative cooperation
cooperation agreement (EU)
customs cooperation
exchange of information

text: 344 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 8 31997D0541 12. 8. 1987 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 222/16 DECYZJA RADY z dnia 21 maja 1997 r. dotycząca zawarcia Umowy między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki o współpracy i wzajemnej pomocy w sprawach celnych (97/541/WE) RADA UNII EUROPEJSKIEJ, Artykuł 2 uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 113, wraz z art. 228 ust. 2 zdanie pierw- sze, Komisja, wspierana przez przedstawicieli Państw Członkowskich, reprezentuje Wspólnotę we Wspólnym Komitecie ds. Współpracy Celnej, utworzonym według art. 22 Umowy. uwzględniając wniosek Komisji, a także mając na uwadze, co następuje: w dniu 5 kwietnia 1993 r. Rada upoważniła Komisję do negocjo- wania, w imieniu Wspólnoty, umów o współpracy celnej z nie- którymi głównymi partnerami handlowymi Wspólnoty; Umowa między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczo- nymi Ameryki o współpracy celnej i wzajemnej pomocy w spra- wach celnych powinna zostać zatwierdzona, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 Niniejszym zatwierdza się w imieniu Wspólnoty Europejskiej Umowę między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki o współpracy celnej i wzajemnej pomocy w sprawach celnych. Tekst Umowy załączony jest do niniejszej decyzji. Artykuł 3 Przewodniczący Rady jest niniejszym upoważniony do wyznaczenia osób umocowanych do podpisania Umowy w imieniu Wspólnoty. Artykuł 4 Przewodniczący Rady dokonuje w imieniu Wspólnoty notyfikacji przewidzianej w art. 23 Umowy. Artykuł 5 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 21 maja 1997 r. W imieniu Rady M. PATIJN Przewodniczący


title: Decyzja Rady z dnia 21 maja 1997 r. dotycząca zawarcia Umowy między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki w sprawie prekursorów i substancji chemicznych często wykorzystywanych do nielegalnego wytwarzania środków odurzających lub substancji psychotropowych

text: 108 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 11/t. 26 31997D0389 21. 6. 1997 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 164/22 DECYZJA RADY z dnia 21 maja 1997 r. dotycząca zawarcia Umowy między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki w sprawie prekursorów i substancji chemicznych często wykorzystywanych do nielegalnego wytwarzania środków odurzających lub substancji psychotropowych (97/389/WE) RADA UNII EUROPEJSKIEJ, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 113, wraz z art. 228 ust. 2 zdanie pierw- sze i art. 228 ust. 4, Artykuł 1 uwzględniając wniosek Komisji, a także mając na uwadze, co następuje: w dniu 25 września 1995 r. Rada upoważniła Komisję do wyne- gocjowania, w imieniu Wspólnoty, umów w sprawie kontroli pre- kursorów narkotyków i substancji chemicznych z Państwami Członkowskimi Organizacji Państw Amerykańskich; Agenda Transatlantycka zidentyfikowała jako punkt priorytetowy w stosunkach WE-USA, zawarcie Umowy w sprawie prekursorów narkotyków, które zawierałoby określony mechanizm konsulta- cji przedwysyłkowych; Komisja, na podstawie tego upoważnienia oraz przepisów Agendy Transatlantyckiej, zakończyła negocjacje z Stanami Zjednoczonymi Ameryki w dniu 11 kwietnia 1997 r. ; właściwe jest, aby Rada upoważniła Komisję, w konsultacji ze specjalnym komitetem powołanym przez Radę, do zatwierdza- nia zmian w imieniu Wspólnoty, w przypadku gdy Umowa prze- widuje ich przyjmowanie przez Wspólną Grupę Nadzorującą Wykonanie; takie upoważnienie będzie ograniczone do zmian załączników do Umowy, w zakresie dotyczącym substancji już objętych prawodawstwem wspólnotowym w sprawie prekurso- rów i substancji chemicznych; należy zatwierdzić tę Umowę, W imieniu Wspólnoty zatwierdza się Umowę między Wspólnotą Europejską a Stanami Zjednoczonymi Ameryki w sprawie prekursorów i substancji chemicznych często wykorzystywanych do nielegalnego wytwarzania środków odurzających lub substancji psychotropowych. Tekst Umowy jest załączony do niniejszej decyzji. Artykuł 2 1. Wspólnota jest reprezentowana we Wspólnej Grupie Kontro- lnej, przewidzianej w art. 11 Umowy, przez Komisję wspoma- ganą przez przedstawicieli Państw Członkowskich. 2. Komisja jest upoważniona do zatwierdzania, w imieniu Wspólnoty, zmian w załącznikach do Umowy przyjętych przez Wspólną Grupę Kontrolną zgodnie z procedurą ustanowioną w art. 12 Umowy. Komisję w tym zakresie wspiera specjalny komitet powołany przez Radę. 3. Upoważnienie określone w ust. 2 jest ograniczone do tych substancji, które są już objęte właściwym prawodawstwem wspól- notowym dotyczącym prekursorów i substancji chemicznych. 11/t. 26 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 109 Przewodniczący Rady jest upoważniony do wyznaczenia osoby umocowanej do podpisania Umowy, aby stała się wiążąca dla Wspólnoty (1). Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Artykuł 3 Sporządzono w Brukseli, dnia 21 maja 1997 r. W imieniu Rady M. PATIJN Przewodniczący (1) Dz. U. L 164 z 21. 6. 1997, str. 35


title: Vragen en antwoorden betreffende mensenrechten, de democratie en fundamentele vrijheden.

eurovoc_concepts:
democracy
fundamental rights
human rights