title: Meddelande från kommissionen - Mot ett program för städer inom Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
EU policy
European Regional Development Fund
urban area
urban population
urbanisation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 06. 05. 1997 KOM(97) 197 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN MOT ETT PROGRAM FÖR STÄDER INOM EUROPEISKA UNIONEN - 2 - INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING 1. UTMANINGAR FÖR EUROPAS STORSTÄDER 1. 1 Storstäder i ett föränderligt sammanhang 1. 2 Städer, arbetslöshet och social utslagning 1. 3 Obalanser i europeiska städer 1. 4 Stadsmiljö 1. 5 Maktsplittring och stadssamhällets integration 2. NUVARANDE ÅTGÄRDER PÅ EU-NIVÅ SOM AVSER URBAN UTVECKLING 2. 1 Främjande av konkurrens och sysselsättning 2. 2 En politik för främjande av ekonomisk och social sammanhållning 2. 3 Transporter och transeuropeiska nät 2. 4 Främjande av en hållbar utveckling och livskvalitet i städerna 3. INRIKTNINGAR FÖR FRAMTIDEN 3. 1 Behovet av ett Urbant perspektiv i Europeiska unionens politik 3. 2 Tjänster av allmänt intresse och Urban utveckling 3. 3 Bidrag från strukturfonderna 3. 4 Ökad kunskap och främjande av erfarenhetsutbyte mellan städer 4. UPPFÖLJNING AV MEDDELANDET BILAGOR Bilaga 1 Socioekonomiska upgifter om eftersatta stadsområden Bilaga 2 Utgifter för lokal utveckling i EU-medlemsstater Bilaga 3 Strukturfondernas inverkan på städerna Bilaga 4 Några relevanta kommande aktiviteter 4 4 5 6. 6 7 8 8 9 11 13 13 14 16 16 17 18 INLEDNING Europeiska städer och storstäder förblir den främsta källan till skapande av välfärd och centrum för social och kulturell utveckling. Problemen ökar emellertid beroende på snabba ekonomiska anpassningar, arbetslöshet, miljöförhållanden och trafikstockningar men också beroende på fattigdom, dåliga bostäder, brottslighet och drogmissbruk. I Europa inriktas redan politiska insatser på de problem som påverkar europeiska storstäder. Dessa insatser har dock ofta varit av lappverksakaraktär, negativa och utan visioner. Det är tydligt att nya insatser krävs för att stärka eller återskapa europeiska storstäders roll som platser med social och kulturell integration, som källor till ekonomiskt välstånd och hållbar utveckling och som fundament för demokrati. Europaparlamentet och Regionkommittén har på europeisk nivå stött ett mer aktivt ingripande från unionen i fråga om Urban utveckling och medlemsstaterna och Europeiska kommissionen uttryckte nyligen sin oro i fråga om den framtida hållbara utvecklingen av storstäder vid FN-konferensen om hållbar Urban utveckling (Habitat II). I detta meddelande undersöks möjligheterna till att förbättra den Urbana utvecklingen och effektivisera gemenskapens nuvarande insatser i stadsområden. Avsikten är inte att utveckla en gemensam europeisk policy för städer i frågor som bäst behandlas på lokal eller regional nivå. Eftersom det emellertid är uppenbart att storstäderna i Europeiska unionen står inför ett antal gemensamma problem finns det också möjligheter att på europeisk nivå dela med sig av och underlätta möjliga lösningar. Detta skulle inte kräva ytterligare befogenheter på europeisk nivå. Mycket kan snarare uppnås genom ett mer medvetet tillvägagångssätt genom att använda befintliga medel på nationell nivå och gemenskapsnivå och ett förstärkt samarbete och genom samordning på alla nivåer. Det finns ytterligare två faktorer som man bör ta hänsyn till när man på EU-nivå diskuterar frågor som rör städer. För det första ger de utmaningar som gäller Urban utveckling en möjlighet för EU att bli ett betydelsefullt organ för dess medborgare genom att föra in konkreta fördelar i vardagslivet. Detta kräver också ett mer uttryckligt erkännande av betydelsen av demokratin på lokal nivå, dvs. den politiska myndighet som är närmast medborgaren. För det andra spelar städerna en avgörande roll för att stärka en europeisk samhällsmodell som grundas på lika möjligheter oberoende av kön och etniskt ursprung. Även om de lokala myndigheterna inte kan vara de enda organ som agerar i dessa stora frågor bör de vara helt engagerade i den politik som rör dessa frågor, eftersom det inte kan bli några effektiva lösningar utan deras aktiva deltagande. Detta meddelande är indelat i fyra avsnitt. I det första avsnittet anges de nyckelutmaningar som kommer att påverka alla storstäder i större eller mindre utsträckning. I det andra avsnittet gås nuvarande EU-politik igenom, vilken har en direkt eller indirekt påverkan på städerna. I det tredje avsnittet föreslås några inriktningar för framtida åtgärder och det tillvägagångssätt som policyn för europeiska städer kan utgå ifrån för debatten. Slutligen föreslås i det fjärde avsnittet en uppföljning av detta meddelande, särskilt anordnandet av ett "Urban Forum" 1998. 1. UTMANINGAR FÖR EUROPAS STORSTÄDER - 4- Ungefär 80% av den europeiska befolkningen bor i städer eller storstäder vilket gör Europa till den mest Urbaniserade kontinenten i världen. Även om det finns en stor variation i europeiska stadsområden har dessa gemensamma drag som kortfattat sammanfattas i det första avsnittet. 1. 1 Storstäder i ett föränderligt sammanhang Omkring 20% av européerna bor i sammanhängande bebyggelse på mer än 250 000 invånare, ytterligare 20% i medelstora städer och 40% i städer med 10-50 000 invånare. London och Paris är de enda två europeiska storstadsregionerna med ungefar 10 miljoner invånare. Demografiska uppgifter bekräftar att Urbaniseringen av det europeiska samhället fortsätter även om takten har minskat jämfört med tidigare decennier. Befolkningstillväxten i storstäderna är ett resultat av naturlig tillväxt, inflyttning frän landsbygden eller mindre gynnade områden och av migration särskilt från tredje land. Pä internationell nivå har EU varit ett viktigt mål för invandring och detta har bidragit till att neutralisera trenden i befolkningsnedgången. År 1990 kom uppskattningsvis 2,1 miljon personer in i medlemsstaterna från utlandet, medan 1 miljon lämnade EU. Med undantag av Irland har alla medlemsstater i dag en nettoinvandring. Beräkningar för perioden 1987- 1991 visar att två tredjedelar av invandrarna har flyttat till stora industriområden och huvudstäder. Andra städer har emellertid haft en befolkningsminskning under 1980-talet. De huvudsakliga orsakerna till denna nedgång är att traditionella arbetsgivare försvunnit eller har flyttat sin verksamhet samt att förorterna byggts ut. Bryssel, London, Paris, Lille, Porto, Hannover, Torino, Barcelona och Randstad-städerna i Nederländerna är alla exempel på när storstadens centrala delar har förlorat sin befolkning jämfört med dess förortsområden. Denna utspridning av hem, arbete och fritidsaktiviteter medför bland annat ett ökat resebehov. I fråga om ekonomiskt resultat förblir större städer den huvudsakliga källan till välstånd och dessa bidrar oproportionerligt mer till regional eller nationell BNI i förhållande till sin befolkning vilket återspeglar storstädernas högre produktivitet. BNI-tillväxten har emellertid oftast inte lett till ökad sysselsättning. Stadsregionerna Bryssel, Rhen-Ruhr och London hade medan det årliga sysselsättningsskapandet under samma period var +0,2 (Bryssel), + 0,1 (Rhen-Ruhr) och - 0,2 (London). På samma sätt hade några medelstora städer, såsom Parma, Renne, Cambrid, Braga och Voos, fortsatt att växa på grund av ekonomisk framgång. t. ex årliga BNI-tillväxtsiffror på 5-6%, Den totala sysselsättningen har ökat i de flesta städerna under perioden sedan mitten av 1980-talet beroende på tjänstesektorns påtagliga expansion, vilken idag utgör ungefär 60- 80% av alla arbetstillfällen i städer och vilken i de flesta fall kompenserat förlusten av sysselsättning inom industrin. Grovt räknat finns en tredjedel av arbetena inom den del av tjänstesektorn där tjänsterna tillhandahålls under icke marknadsmässiga förhållanden, vilka omfattar offentlig förvaltning, utbildning, hälsovård, kommunala och sociala tjänster som t. ex. i sådana städer som Bryssel, Rom, Helsingfors, Stockholm och Köpenhamn. I många städer begränsas tillväxten av denna typ av tjänster genom restriktioner för offentliga utgifter. I fråga om de andra två tredjedelarna av arbetena inom tjänstesektorn finns dessa huvudsakligen inom finansiella tjänster, försäkring, transport, och kommunikationer och detaljhandel samt hotell och restaurang. De städer där anpassningen till förändrade förhållanden har varit svårast är de som tidigare var beroende av råvarubaserade industrier eller belägna i regionala ekonomier som är bereonde av en traditionell jordbrukssektor. Städerna i östra Tyskland har särskilda svårigheter, i synnerhet som de genomgår den snabba omstrukturering som varat i decennier i andra EU-städer. Det är uppenbart att städernas framtida utveckling kommer att struktureras genom andra faktorer än i det förgångna. Sådana tjänsteverksamheter som telekommunikation och transport, bioteknik, högteknologisk verksamhet, internationell handel och detaljhandel kommer att få ökad betydelse och även utvecklingen av informationssamhället1 samt forskning och utbildning. Även miljön och ökad livskvalitet blir faktorer som får ökad betydelse och som påverkar lokaliseringen av nya verksamheter. Städerna möter därför utmaningen att ständigt anpassa sig till snabba förändringar inom ekonomiska sektorer och andra områden. Detta nya utvecklingssätt innebär en risk för en ytterligare tudelning av stadssamhället och ger upphov till utmaningen att kontinuerligt omskola arbetskraften. 1. 2 Städer, arbetslöshet och social utslagning Även om problemen med att få tillgång till uppgifter är betydande visar beräkningarna en tendens till att bekräfta att arbetslösheten inom städerna ligger över EU-genomsnittet. De tättbefolkade områdena inom EU hade en arbetslöshet på 11,9% år 1995 jämfört med 10,8% för landsbygdsområdena och 9,0% för de områden som är halvt Urbaniserade och som ofta är belägna nära högt Urbaniserade centra2. EU-genomsnittet år 1994 uppgick till 10. 8%. De genomsnittliga siffrorna döljer olika verkligheter. Några städer hade relativt låga arbetslöshetssiffror (t. ex. Milano, Frankfurt), medan andra överskrider de nationella och europeiska genomsnitten med minst en femtedel (t. ex. Bryssel, Birmingham, Köln, Köpenhamn, Neapel. Palermo osv. ). lever Den nuvarande utvecklingen av nya ekonomiska möjligheter i många städer ökar de sociala och ekonomiska skillnaderna. Medan den mer kvalificerade delen av arbetskraften kan konkurrera i en öppen ekonomi har en mer sårbar grupp kommit fram som ständigt eller nästan ständigt till arbetsmarknaden har blivit betydande faktorer som delar upp befolkningen inom stadssområden. En betydelsefull faktor i detta avseende är att hälften av EU:s arbetslösa är långtidsarbetslösa, medan de långtidsarbetslösa uppgår till 56,1% av den totala arbetslösheten i tättbefolkade områden. I städerna visar sig mångfaldig försakelse i ökande fattigdom och hemlösa, genom social isolering, dåliga bostadsförhållanden, drogmissbruk och kriminellt beteende. utanför samhället. Utbildningsresultat och tillträde 1 Se också KOM(96)607 av den 17. 11. 96: "Europa i ledningen för det globala informationssamhället: Löpandeåtgärdsplan". 2 Uppgifter från arbetskraftsundersökning i 11 EU-länder (inte för Luxemburg, Österrike, Sverige, Finland). Tättbefolkade områden har mer än 500 invånare per km2 och täcker 50% av EU-befolkningen. Landsbygdsområdena har mindre än 100 invånare per km2 och täcker 22% av befolkningen, 28% av befolkningen bor i mellanliggande områden, som har mellan 100 och 500 invånare per km. - 6- i sydeuopeiska städer. Några stadsdelsområden I många europeiska städer har utslagning lett till socialgruppssegregation i områden med dåliga möjligheter. Detta mönster har länge funnits i nordeuropeiska städer och ökar dessutom i större städer har arbetslöshetssiffror på över 30% (se bilaga I) och mycket låga studieresultat. Social i många städer sammanfaller i många stadsdelar med kulturell och språklig utslagning olikhet där utbildningssystemet möter särskilda behov. Nu erkänns i ökad utsträckning att områdessegregation inte endast är ett socialt problem i fråga om sysselsättning, utbildning och låg bostadskvalitet utan att socialt avvikande beteende som är resultatet av segregation skadar stadens allmänna ekonomiska dragningskraft. 1. 3 Obalanser i europeiska städer Globaliseringen och en övergång från ett industrisamhälle till ett tjänstesamhälle har inte minskat betydelsen av att det finns utrymme för ekonomisk utveckling. Särskilt storstadsområden som är belägna vid strategiska och välutrustade knutpunkter kan sannolikt fa ett betydande inflytande på bekostnad av mer perifera och mindre välutrustade städer och storstäder. Sådana områdens dominans kan särskilt iakttas i fråga om transporter. År 1993 transporterades två gånger så många passagerare på flygförbindelsen London- Paris som på någon annan rutt i Europa. Avgörande för en jämn fördelning av den Urbana utvecklingen är tillgången till tjänster i storstäderna som gör att de drar till sig moderna marknadsverksamheter. Perifera nyckelstäder som Aten, Valencia, Palermo, Thessaloniki, Belfast, Lissabon och Sevilla och industristäder som Turin, Glasgow, Bilbao har sämre förutsättningar i detta avseende än sådana centrala städer som Antwerpen, Bremen, Rotterdam och sådana städer som Hannover, Lyon och Wien, vilka alla har större verksamhetsspridning och god tillgänglighet. Medelstora städer som är knutna till väl fungerande ekonomier har också en uppenbar fördel jämfört med andra. Medelstora städer som är belägna i hjärtat av unionens territorium kan förmodas få större fördelar av europeisk integration än städer i ytterområdet. 1. 4 Stadsmiljö Människor i stadsområdena är mer och mer bekymrade över kvaliteten på sin naturmiljö och fysiska miljö. Trots betydande insatser återstår många problem. En undersökning som utfördes 1995 av Europeiska miljöbyrån visade att 70-80% av europeiska städer med mer än 500 000 invånare inte uppfyllde Världshälsoorganisations kvalitetsstandarder för luft. Koncentrationen av "vintersmog" påverkar omkring 70 miljoner EU-medborgare i städerna. 1 t. ex. Milano. Turin, Stuttgart, Belfast, Dublin och Berlin är vintersmogindikatorerna ibland två gånger högre än kvalitetsstandardtaket. Slutligen påverkar ozonkoncentrationer omkring 80% av EU-befolkningen minst en gång om året. Förutom industrin och bostadsuppvärmningen är stadstransporter den huvudsakliga föroreningskällan. Användningen av privatbilar har ökat snabbare än något annat transportmedel och förutses stiga ytterligare inom en nära framtid. Den ökande bilkoncentrationen i städerna minskar de positiva miljöeffekterna som är resultatet av renare bilteknik. Stadsmiljön möter andra allvarliga problem som reningen av fast avfall och avloppsvatten. Förutom dess negativa effekter på stadsmiljöns kvalitetet, inbegripet förorening i form av buller, minskar trafikstockningar rörligheten i och tillgängligheten i städerna och" ökar produktionskostnaderna i stadsekonomin. I London och Paris har medelhastigheten för - 7- transporter med bil eller lastbil minskat till den hastighet som nåddes i början av detta århundrade med primitivare transportmedel. Förutom de mycket viktiga aspekterna ovan är det fysiska och kulturella byggnadsarvet, allmänna områden och stadsplanering betydande faktorer för invånarnas livskvalitet i stadsområden. Miljöfrågorna är gemensamma för alla stadsområden men det finns naturligtvis betydande skillnader i erfarenheterna i olika städer och storstäder. T. ex. gäller detta den kvalitet och den mängd grönområden som erbjud; några städer som Hannover, Evora, Bryssel avsätter mer än 20% av sin yta till grönområden, medan Rotterdam och Madrid avsätter 5% eller mindre. I fråga om miljön i vidare mening har stadsplaneringen tidigare inte alltid bidragit till städers och stadsdelars möjligheter att tillhandahålla olika funktioner samtidigt. Områden med flera funktioner har uppstått som har anknytning till särskilda aspekter i människans liv (arbete, shopping, fritid, boende. Sådana områden minskar städemas möjligheter att bli en plats där människor kan utveckla sina liv fullt ut. Stadsplaneringspolitiken behöver iörändras för att medge ökad hållbarhet, blandning och mångfald för att äter göra staden till en mötesplats full av liv för alla typer av verksamheter vid alla tidpunkter pä dygnet. 1. 5 Maktsplittring och stadssamhällets integration De principiella integrationsfaktorerna i stadssamhället går utöver de faktorer som rör ekonomin och arbetsmarknaden. Förutom att erbjuda arbete, välstånd och handel erbjuder städer också möjligheter till fritid, lärdom och kulturell utveckling. Städerna bör tillhandahålla ett "livsutrymme" och en identitet för sina invånare. Det finns en försvagning av identitetskänslan i städerna, som ofta visas genom den låga deltagandenivån i den lokala demokratiska processen. Ett sådant deltagande är särskilt svagt i områden i städernas utkanter, där problemen kan förvärras genom förekomsten av etablerade invandrarsamhällen som inte alltid utövar sina rösträttigheter. Förutom identitetsproblemet minskar den låga deltagandenivån vid val i eftersatta stadsområden trycket på förvaltningen att säkerställa tillgången på service i sådana områden. Institutionellt fungerar städerna inom olika rättsliga, institutionella och finansiella system i de olika medlemsstaterna. Eftersom de lokala myndigheterna möter utmaningarna med de politiska resurser som de har till sitt förfogande är det bara naturligt att deras insatser inom Urban utveckling kommer att variera. Enligt en studie från 1996 fungerar t. ex. några lokala myndigheter inom en tradition med större lokalt självstyre och utövar därför större makt över utgifterna än andra lokala myndigheter i Europeiska unionen (se bilaga II). Många lokala myndigheter möter en svårighet att förena sitt ansvar för att lösa Urbana problem med sin brist på institutionella och finansiella resurser. Stadsmyndigheterna finansierar i ökad utsträckning finansiella tjänster som är till nytta för det omgivande området vilket hänger samman med att administrativa gränser inte längre sammanfaller med stadsområdets verkliga gräns. Detta gör det möjligt för de omgivande orterna att dra fördel av de insatser som utförs av en ofta mindre gynnad del av befolkningen i den centrala delen av staden. Stadsmyndigheternas realinkomst har också minskat under det sista decenniet beroende på allmänna inskränkningar i statsutgifterna. I de flesta fall, särskilt i fall när de lokala myndigheternas utgifter för socialvård har ökat, har detta lett till en minskning av de lokala investeringarna. Stadsförvaltningen kompliceras ytterligare av en mångfald offentliga myndigheter med ansvar på olika nivåer, från lokala, regionala, nationella till europeiska, vilket både kan skapa svårigheter för en framgångsrik tillämpning av politiken och påverka medborgarnas uppfattning av vem som verkligen är ansvarig för deras stad. Denna maktsplittring är därför ett hinder för ett ansvarsfullt medborgarskap. Samtidigt begär medborgarna att få ökad kontroll över de beslut som påverkar deras liv. Det blir därför allt viktigare att fa den lokala befolkningen att delta för att säkerställa att deras behov tillgodoses vid genomförandet av lagstiftning eller program. Kvinnors behov och syn på den Urbana utvecklingen kräver också större uppmärksamhet. Detta är emellertid endast delsvar. Den vitala fråga som skall besvaras är "Varför är människor inte längre tillfreds med att hela sitt liv bo i städer?" I många delar av Europa är staden inte längre en önskvärd plats att bo på med barn, att tillbringa fritiden på eller att leva på. Denna urholkning av stadens roll är kanske det största hotet mot den europeiska modellen för utveckling och samhälle och en som kräver den mest omfattande debatten. 2. NUVARANDE ÅTGÄRDER PÅ EU-NIVÅ SOM AVSER URBAN UTVECKLING All politik inom Europeiska unionen påverkar på något sätt de europeiska städerna även om denna påverkan inte alltid är lätt att mäta. I det följande belyses den kvantitativa och kvalitativa inverkan av några nyckelåtgärder inom fyra politikområden, vilka är av särskild betydelse för europeiska städers tillväxt och utveckling: - En politik som främjar ekonomisk konkurrens och sysselsättning. - En politik till förmån för ekonomisk och social sammanhållning. - En politik som hjälper till att ansluta städerna till det transeuropeiska nätet - En politik som främjar en hållbar utveckling och livskvalitet i städerna. 2. 1 Främjande av konkurrens och sysselsättning Europeiska unionen möter utmaningen att förbättra sin konkurrensställning i samband med en liberalisering av världshandeln. En del av reaktionen på denna globala utmaning har varit att skapa den inre marknaden, som utformades för att öka unionens konkurrenskraft genom att avskaffa hinder i fråga om handel, investeringar och arbetskraftens rörlighet och genom att skapa en integrerad ekonomi som ger stordriftsfördelar. I detta avseende har den inre marknaden varit den mest långtgående faktorn för förändring på senare år och den har i hög grad stimulerat det ekonomiska resultatet. I samband med den globala liberaliseringen och skapandet av den inre marknaden beslöt EU också att libéralisera marknader där nationella monopol hittills varit dominerande, t. ex. i fråga om telekommunikationer och transporter. Städerna utsätts mer direkt för globala ekonomiska förändringar än tidigare. Denna utveckling har förstärkt städernas möjligheter som självständiga välståndsskapare och har gjort dem mindre beroende av nationell ekonomisk utveckling. Mycket av både externa investeringar som kommer in till unionen och interna investeringsflöden inriktas på de - 9- större städerna. Detta gäller särskilt för sådana specialisttjänster som bankväsendet (t. ex. i London, Frankfurt och Amsterdam). Internationella företag har dessutom i allmänhet etablerat sina europeiska huvudkontor i ett litet antal utvalda storstäder som Bryssel, Paris, London, Amsterdam och vad gäller japanska företag Dusseldorf. Området runt Amsterdam har varit en betydande plats för som omfattar hela Europa distributionscentra. Spanien, Portugal och Irland har mottagit en relativt stor andel av investeringsflödena efter införandet av den inre marknaden, vilket återspeglas i det goda ekonomiska resultatet lör Madridregionen och för de större stadsområdena på den spanska östkusten och i den starka tillväxten av Lissabon- och Dublinregionerna. Endast de städer som kan tillhandahålla tjänster med högsta kvalitet och som har en god infrastruktur kan utnyttja sin självständighet för att dra till sig verksamheter som har en livskraftig framtid och ett stort mervärde. Den inre marknaden och liberaliseringen av världshandeln har därför haft högst olika effekt på olika områden. Det negativa resultatet av detta kan redan ses i utvidgningen av regionala skillnader inom vissa medlemsstater. För svagare städer kan en global liberalisering betyda avsevärda anpassningskostnader. Städernas förmåga till nyskapande tenderar att vara kärnan i en regions ekonomiska framgång. Några av de mer framgångsrika regionerna domineras av stadsområden med en anhopning av möjligheter till forskning och teknisk utveckling av högsta kvalitet - både offentliga och privata - som är knutna till en företagskultur i förening med nyskapande. I sammanhållningsrapporten3 anges att det finns ett begränsat antal städer som står för de flesta av FTD-insatserna i Europeiska unionen. Det mest grundläggande problem som unionen idag står inför är arbetslöshet, vilket återspeglar misslyckandet med att skapa tillräckligt med arbete för Europas ökande arbetskraft. Trots insatser inom området mänskliga resurser och sysselsättningspolitik står unionen för närvarande relativt maktlös inför denna större utmaning. Medan särskilt små och medelstora företags ökade konkurrenskraft inom internationell handel med varor och tjänster inbegripet turism är betydelsefull i fråga om ökade sysselsättningsmöjligheter är det lika viktigt att notera att städerna också kan dra fördel av lokala sysselsättningsinitiativ som inte behöver gälla överallt. I kommissionens meddelande "En europeisk strategi för att främja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ"4 gås nya möjligheter igenom för där restriktionerna for skapande av arbeten, i allmänhet utanför de verksamheter internationell konkurrens är störst både inom den offentliga och privata sektorn (t. ex. hemtjänst och sociala tjänster, miljö, lokal kollektivtrafik, säkerhet, bostäder, lokal handel, turism och kulturarvet). 2. 2 En politik för främjande av ekonomisk och social sammanhållning Strukturfonderna och sammanhållningsfonden är EU:s huvudsakliga finansiella instrument i samband med dess regionalpolitik och sammanhållningspolitik. Dessa fonder uppgår tillsammans till ungefär 170 miljarder ecu (1995 års priser) för perioden 1994-1999, eller 3 KOM(96)542 - Första rapporten om ekonomisk och social sammanhållning - 1996. denna rapport belyste förekomsten av det s. k. 'Archipelago Europa': London, Amsterdam/Rotterdam, Paris, Ruhr, Frankfurt, Stuttgart, MUnchen, Lyon/Grenoble, Turin, Milano. Nästan hälften av samtliga resurser enligt andra och tredje ramprogrammen har gått till regioner som innehåller dessa stadsområden som är framstående europeiska centra. 4 EGT, nr C 265/3 av den 12. 10. 1995. -10- precis under 0,5% av unionens årliga BNI. Unionens strukturpolitik är direkt inriktad på problem i fråga om konkurrens, omstrukturering och underutveckling som påverkar såväl regionerna som situationen för socialt eftersatta grupper, särskilt i fråga om arbetslöshet. För mål 1-regioner - regioner där utvecklingen är eftersatt - är stadsområdenas framgång avgörande för deras övergripande tillväxt och utveckling. Åtgärder i fråga om Urban utveckling beräknas för närvarande utnyttja omkring 30-40% av de totala programbidragen (se bilaga II}). Mål 2 inriktas på omstruktureringsproblem för industriområden. Dessa har i allmänhet en högst Urban karaktär och Urbana utvecklingsprojekt tenderar att ta i anspråk en stor del av det strukturpolitiska stödet. I vissa fall används mer än 80% av det totala stödet till Urbana utvecklingsåtgärder (se bilaga III). Åtgärder via strukturfonderna och sammanhållningsfonden bidrar också till att förbättra storstadsregionernas funktion som helhet. Investeringar i kollektiva trafiksystem, i återvinning av förfallen stadsmark och i rening av avloppsvatten är endast tre exempel på åtgärder som både bidrar till tillväxten av vidsträckta regionala ekonomier och till en hållbar utveckling av städer. I det nya sammanhanget med en global ekonomi blir utbildningsnivån i städerna av ökad betydelse som en faktor för att skapa ekonomiskt välstånd. I detta avseende kan åtgärder från Europeiska socialfonden enligt målen 3 och 4, som är av horisontell karaktär och därför berör alla EU-städer, komplettera de lokala insatserna för att förbättra de mänskliga resurserna. Förutom åtgärder som inriktas på långtidsarbetslösa och unga arbetslösa syftar ofta operativa program enligt mål 3 till att återanpassa utsatta sociala grupper till arbetsmarknaden, vilket särskilt gäller för stadsområdena. Kommissionen har också betonat betydelsen av utbildningssamhället och utbildningens mångkulturella roll för att förhindra social utslagning. Det socialpolitiska forumet, som upprättades år 1994 enligt kommissionens vitbok om socialpolitik, för samman företrädare för icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parter i syfte att erbjuda medborgarna i Europa ett medel för att upprätthålla en dialog med kommissionen. Sammanfallet mellan den sociala dimensionen och medborgarskap i den europeiska samhällsmodellen är särskilt uppenbar i rapporten från "Comité des Sages" om de grundläggande sociala rättigheterna vilka i många stadsområden begränsas genom bostads- och sysselsättningsförhållanden. I detta sammanhang bör nämnas att 1997 förklarats som "Europeiska året mot rasism" vilket är ett betydelsfullt uttalande till stöd för åtgärder i stadsområden som präglas av ett betydande antal invandrare. Under senare år har enligt EU:s strukturpolitik ökad uppmärksamhet givits åt de socioekonomiska effekterna av områdessegregation i städerna. I en första etapp användes Urbana pilotprojekt (artikel 10 i ERUF-förordningen) på kommissionens initiativ för nyskapande tillvägagångssätt i städerna. Genom Antwerpen-projeket infördes t. ex. ett starkt områdesbaserat partnerskap mellan samhällsgrupper, olika myndigheter och den privata sektorn och genom detta lyckades man fa fram ytterligare resurser från olika håll för genomförandet av en operativ plan med ekonomiska, sociala och miljömässiga åtgärder. Dublinprojektet var ett nyskapande föryngringsprojekt som visade hur utvecklingen av konst och kultur kan utgöra grunden för en nydaning av ett eftersatt innerstadsområde. -11 - Denna erfarenhet övertygade år 1994 kommissionen om att lansera gemenskapsinitiativet URBAN inom ramen for strukturfonderna. Syftet med URBAN är att etablera grannbaserade partnerskap i eftersatta stadsdelar för att angripa utvecklingsproblem genom integrerade program. Kommissionen har också förstärkt möjligheterna att ingripa i eftersatta stadsområden genom att tillåta ytterligare statligt stöd till små företag som arbetar på lokal nivå för att uppmuntra investering och skapande av sysselsättning5. Sedan reformeringen av unionens strukturpolitik 1989 har uppfattningen ändrats, vilket återspeglas i ett ökat medvetande om att åtgärder för att angripa social segregation i städerna också bör integreras inom huvudinriktningen på politiken för regional utveckling. Åtgärderna enligt mål 1 och 2 i strukturfonderna har mer och mer inriktats på eftersatta stadsdelars problem för att säkerställa att de nya möjligheter som skapats i den vidsträckta regionen också är till fördel för dem. I t. ex. Portugal inriktas åtgärderna på att förbättra levnadsförhållandena för invånarna i 'barracas' i Lissabon och Porto. De italienska programmen däremot innefattar åtgärder som syftar till att förbättra den socioekonomiska utvecklingen av Pianuradistriktet i Neapel. I Förenade kungariket har 'Community Economic Development' angetts som ett särskilt prioriteringsprogram som skall koncentrera resurserna till områden som är exceptionellt socialt eftersatta. En liknande prioritering finns inom mål 1 -programmet för franska Hainaut. Inom området för horisontella åtgärder för utvecklingen av mänskliga resurser lanserade kommissionen INTEGRA som en del av gemenskapens sysselsättningsinitiativ inom Europeiska socialfonden. INTEGRA finansierar åtgärder i socialt eftersatta stadsdelar genom att förena ett tillvägagångssätt för förnyelse av området med sysselsättningsinitiativ. Dessa åtgärder syftar till att öka medvetenheten hos förmånstagarna om ett integrerat tillvägagångssätt, vilket samtidigt bör angripa de många problem som människor som står utanför arbetsmarknaden möter, såsom bostad, hälsa, socialt skydd, rörlighet, tillgång till rättshjälp och till offentliga tjänster, lokalt 2. 3 Transporter och transeuropeiska nät transportnät och mer allmänt det effektiva Transeuropeiska tillhandahållandet av transporttjänster är avgörande för Urban utveckling och Urban politik. Ett bra transportsätt är en särskilt avgörande faktor för stadsekonomins konkurrenskraft och stadsbornas livskvalitet. Begreppet 'hållbar rörlighet' har blivit det centrala målet för den gemensamma transportpolitiken som syftar till att förena kravet på rörlighet (både för näringslivet och människorna) medan man samtidigt erkänner resursbegränsningarna och transporternas inverkan på miljön. Den gemensamma transportpolitiken inriktas också på sådana frågor som en integrering av markplaneringsprioriteringarna i transportinfrastrukturplaneringen och främjandet av transporter med olika färdmedel. Med hänsyn till förekommande obalanser i det Urbana systemet och i stadsområdena måste transportpolitiken utformas så att den bidrar till att lösa trafikstocknings- och miljöproblem. Transportpolitiken syftar dessutom till att mildra problemen för ytterområdena genom att binda samman dem med gemenskapens kärna samt länka samman dessa områden genom en förbättrad infrastruktur och etableringen av ett regelverk för att säkerställa att effektiva Se 'Riktlinjer om statsstöd för företag i eftersatta stadsområden', SEK(96)1706. Stöd till sådana företag kan dessutom också ges enligt den s. k minimiregeln enligt riktlinjerna för stöd till små och medelstora företag och enligt de regler som gäller för sysselsättningsstöd. - 12- högkvalitativa transportjänster tillhandahålls, antingen genom marknaden eller när det krävs genom att offentliga tjänster tillhandahålls. Kollektivtrafiken kan ge ett betydande bidrag till lokala transportnät och till social sammanhållning, särskilt i stadsområden där personer utan bil, särskilt låginkomsttagare eller unga eller gamla behöver ha tillgång till ekonomiska och sociala verksamheter. Trafikmönstren i medelstora och stora städer är vanligtvis väl lämpade för att förstärka kollektivtrafiken. För att alla stadsbor skall ha nytta av dessa transportjänster bör dessa vara tillgängliga i fråga om täckning, fysisk tillgänglighet (i synnerhet för äldre och människor med rörelsehinder) och kostnadsmässigt. Stadstransportpolitiken bör också främja andra alternativ till användningen av privatbilen såsom cykling och promenerande. En väl målinriktad stadstransportpolitik innebär därför klara fördelar för städerna. Den säkerställer ett effektivare trafikstockningarna och därför kostnaderna, minska antalet olyckor och påverka miljön mindre. Kommissionens grönbok fördelar och de huvudsakliga 'Ett åtgärdsområdena på gemenskapsnivå för att uppmuntra och främja ett integrerat system med kombinerade transporter som fullt ut utnyttjar kollektivtrafikens möjligheter. för alla'6 anger kollektivtrafikens transportsystem, vilket bör minska trafiknät En sådan politik måste kompletteras med en lämplig prissättningspolitik som säkerställer en rationellare fördelning av resurserna i stadstransportsystemet. Städerna bör dra fördel av tillämpningen av denna strategi (som beskrivs i kommissionens grönbok om god och effektiv prissättning vid transporter) genom en minskning av trafikstockningar, miljöskador och olyckor och genom ett slutresultat som ger ett effektivt och ändamålsenligt transportsystem. De transeuropeiska transportnäten (TETNs) är också instrument för att förbättra tillträdet till städerna, för att generera sysselsättning och för att möjliggöra utbyten mellan städer och regioner. Mer allmänt är det möjligt att med TETNs öppna gemenskapsterritoriet, och skapa nya möjligheter för städer som är anslutna till nätet. En ständig utmaning för transport- och strukturpolitiken kommer att vara att säkerställa att investeringarna i TETNs fullt ut integreras i lokala nät så att det blir möjligt för områden i periferin och lokalbefolkningen att fullt ut få nytta av långdistansförbindelserna. Städerna i sig utgör knutpunkten som förbinder modnät och är därför väsentliga inslag i TETNs, särskilt för att möjliggöra att kombinerade transporter för passagerare och frakt utan omstigning eller omlastning utvecklas. Den gradvisa integreringen av europeiska transportmarknaderna har givit konsumenterna stora fördelar i fråga om ökade valmöjligheter och lägre priser. Städerna har uppenbarligen ett bra läge för att fa nytta av denna liberaliseringsprocess. I de fall när efterfrågan inte är tillräcklig för att regelbundna och prisvärda tjänster skall kunna tillhandahållas genom marknadskrafterna föreskriver gemenskapslagstiftningen krav på allmän trafikplikt som skall tillämpas av de offentliga myndigheterna. Kraven på allmän trafikplikt är också väsentliga i samband med telekommunikationsnät för att undvika möjligheten till en lucka mellan städer vid utvecklingen av den Jiberaliserade miljön. Vissa mindre gynnade stadsområden eller användargrupper kan kräva Europeiska kommissionen, Ett nätverk för alla. Att förverkliga kollektivtrafikens möjligheter i Europa. Grönbok. Bryssel-Luxemburg, 1996. - 1 3- kompletterande åtgärder för att påskynda nätutvecklingen. Utvidgningen av ett ändamålsenligt telekommunikationsnät bör också bidra till att bemästra rörlighets- och trafikstockningsproblcm genom att vidga urvalet för lokaliseringen av företag och medge en flexiblare arbetsorganisation. 2. 4 Främjande av en hållbar utveckling och livskvalitet i städerna En hållbar utveckling har i ökad utsträckning getts legitimitet hos medborgarna i Europa som en avgörande aspekt i fråga om livskvalitet för nuvarande och kommande generationer. Grönboken om stadsmiljö från 1990 och rapporten om hållbara städer från 1996 främjar båda ett integrerat tillvägagångssätt för Urbana problem som omfattar sociala, ekonomiska och miljöfaktorer. Projektet hållbara städer påbörjades år 1993 och syftar till att uppmuntra och bistå storstäder och städer genom att fastställa och genomföra lokala agenda 21 eller liknande hållbarhetsplaner genom pol icy rapporter, erfarenhetsutbyte, nät och spridning av fall av goda praktiska exempel. Särskilt i samband med miljöpolitiken antas nu mer decentraliserade metoder av unionen. Bättre tillämpning av en partnerskapsmetod och användningen av alternativa instrument i miljöpolitiken är prioriteringar där den Urbana dimensionen spelar en betydelsefull roll. "Miljöprofileringen av strukturfonderna" har också blivit ett centralt bekymmer vilket förklaras i meddelandet om 'Sammanhållning och miljö'. teknik för vägprissättning, Inom FTD-området har kommissionen undersökt sätten för att minska trafikstockningar i städerna, genom åtgärder för att kontrollera trafiken och främja kollektivtransporter, inbegripet användningen av ny integrerad betalning, reseinformation osv. Viktig forskning för rening av avloppsvatten och fast avfall, buller, skydd för kulturarvet, livskvalitet i städer och dess effekter på människors hälsa samt andra miljöfrågor och socioekonomisk forskning i samband med Urbana frågor pågår. Andra frågor i samband med stadsförvaltning som uppmärksammas i FTD-programmen berör telematik, informationssamhället, energi, transport samt ny teknik för byggnads- och konstruktionsindustrin, arkitektur, stadsformgivning och stadsplanering. Ett antal projekt inom tillämpningsprogrammet för telematik inriktas på socialt utslagna grupper inom invandrare. SAVE Il-programmet stöder dessutom städerna, som arbetslösa och upprättandet av lokala byråer för att hjälpa lokala myndigheter att utforma sin energipolitik. När det gäller en hållbar utveckling förtjänar stadsturismens roll för den lokala ekonomins tillväxt också att uppmärksammas. 3. INRIKTNINGAR FÖR FRAMTIDEN Utgångspunkten för en framtida Urban utveckling måste vara att erkänna städernas roll som motor för regional, nationell och europeisk ekonomisk utveckling. Samtidigt måste också hänsyn tas till att stadsområden, särskilt krisdrabbade distrikt i medelstora och större städer, har burit en stor del av de sociala kostnaderna för tidigare förändringar i fråga om industriell anpassning och förfall, bristfälliga bostäder, långtidsarbetslöshet, brottslighet och social utslagning. Den dubbla utmaning som möter europeisk Urban politik är därför att behålla städerna i förgrunden för en globaliserad och konkurrenskraftig ekonomi samtidigt som man inriktar sig på problemet med det ackumulerade arvet av socialt eftersatta stadsdelar. Dessa båda - 1 4- aspekter på Urban politik är kompletterande. Ekonomisk framgång som undergräver sammanhållningen i stadsområden kan sannolikt inte vara hållbar på lång sikt. • Stadssamhället kommer att fa betala ett högt pris i fråga om brottslighet och antisocialt beteende om utvecklingen leder till ökad ojämlikhet när det gäller att bli delaktig av resulatet av det ekonomiska framåtskridandet. • Europa som helhet kommer att få betala genom sina medborgares missnöje och förlusten av stödet för den europeiska samhällsmodellen. • Den europeiska ekonomin kommer slutligen att påverkas negativt eftersom en anpassning till en snabb förändring för att behålla europeiska städers konkurrenskraft sannolikt endast kan lyckas när största enhällighet råder. Medlemsstaterna har det främsta ansvaret för att utveckla den Urbana politiken för nästa århundrade. Frågor som är knutna till förstärkningen av lokal demokrati, medborgarskap, migration, sysselsättning, kulturell utveckling, utbildning, social utslagning, brottslighet, vilket har diskuterats i del 1 i detta dokument, kräver de politiska instrument som de nationella förvaltningarna förfogar över. Som har diskuterats i 1. 5 ovan finns det dock ett flertal organ som deltar i stadsförvaltningen. Det kommer att bli väsentligt att få med alla nivåer - från distriktsnivå till storstadsregionnivå upp till det europeiska Urbana systemet - inom ramen lor en sammanlänkning av förbindelser och ansvarsfördelning uppnå en bättre politisk integrering. De olika åtgärderna på EU-nivå bör bedömas ur en synvinkel av sammanhängande och hållbar Urban utveckling. Kommissionen anmodar därför berörda parter att komma med synpunkter i samband med en förbättrad integrering av den gemenskapspolitik som rör den Urbana utvecklingen i syfte att säkerställla att den fullt ut motsvarar åtgärderna på andra nivåer och särskilt storstäders och städers behov. Med utgångspunkt från resultatet av diskussionerna om detta meddelande kommer kommissionen att undersöka hur den kan anpassa sin interna samordning till att bidra till den Urbana utvecklingen. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åtminstone följande inriktningar. 3. 1 Behovet av ett Urbant perspektiv i Europeiska unionens politik EU bör spela en kompletterande roll genom att behandla frågor i samband med den Urbana utvecklingen eftersom unionen har ansvaret för politiken inom ett antal sektorer som direkt berör utvecklingen och livskvaliteten i stadsområden. Möjligheterna till anpassning av denna politik för att förbättra dess bidrag till Urban utveckling måste uttömmande undersökas. Bland de områden som kräver ytterligare överväganden finns: • utveckling av tydliga mål för en förbättrad stadsmiljö med angivna tidsramar och förbättring av EU:s politik för olika områden ur hållbarhetssynpunkt. Detta kan gälla utvecklingen av frivilliga former av stadsplanering som syftar till en hållbar utveckling, • utveckling av TETNs, särskilt för att säkerställa en effektiv tillgång till nät i regionala och lokala system, och för att säkerställa att resurserna används för att ge de största fördelarna i fråga om miljömässiga, sysselsättnings- och industriella mål. - 1 5- • förstärkning av intermodal frakt- och persontransport, både för att underlätta tillgängligheten till staden och rörlighet inom denna. Tyngdpunkten bör särskilt läggas på att främja kollektivtrafiken, • målinriktning av FTD-verksamheter på de huvudsakliga problem som morgondagens städer möter, nämligen integrerad transport, energi, hållbar konstruktionsteknik, informationsnät, teknik för skydd för kulturarvet, en Urban hållbar utveckling, miljöteknik och nya stadsfordon som de presenteras i nyckelåtgärden "Morgondagens stad" i kommissionens formella förslag till det femte ramprogrammet7, • telekommunikationspolitik, inbegripet allmän skyldighet att tillhandahålla tjänster för att säkerställa ett så tidigt tillhandahållande som möjligt av förbindelser till den informationsmotorväg som eftersatta stadsdelar och mindre stadsområden är delaktiga i. • förstärkning av städemas och kringliggande områdens handelsfunktion8 och deras roll i utvecklingen av turism, • frågor om migration, polisiärt och rättsligt samarbete, såsom brott som behandlas under avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen • kampen mot social och ekonomisk utslagning, som är ett uttryckligt mål för den europeiska sysselsättningsstrategin, och kampen mot rasism inom ramen för Europaåret mot rasism 1997. Åtgärderna under Europaåret bör hjälpa till att mobilisera den allmänna opinionen om den fara som rasism utgör särskilt för demokratin i städerna. I samband med övervägandena vid det socialpolitiska forumet9 om grundläggande sociala rättigheter bör man också kunna ägna ökad uppmärksamhet åt de sociala aspektema pä Urbana utvecklingsproblem. • allmän hälso- och sjukvårdspolitik och särskilt hälsobekymmer som beror på social utsatthet och fattigdom i stadsmiljön (drogmissbruk, dåliga bostadsförhållanden osv. ), • behovet av att skapa förtroendefulla relationer mellan olika aktörer på lokal nivå för att att stärka territoriella för kommissionens mål med befogenheter, vilket ansvar är initiativ och och främja lokala sysslesättningspolitiken, sysselsättningspakter. Några av dessa frågor undersöktes i "European Spatial Development Perspective"10 som bör spela en betydelsefull roll vid anordnandet av debatten på europeisk nivå om områden av gemensamt intresse och som har effekt på områden utöver enstaka stadsområden, regioner eller länder. 7 KOM(97)142 av den 9. 4. 1997. 8 KOM(96)530 av den 20. 11. 1996 - Kommissionens grönbok om handel Se punkt 2. 2 9 10 ESDP som infördes vid ministermötet om regionalpolitik och fysisk planering (Liège, november 1993) är ett program för de 15 medlemsstaterna med stöd av kommissionen som syftar till att utveckla en strategisk syn på områdesutvecklingen inom unionens territorium 3. 2 Tjänster av allmänt intresse och Urban utveckling - 1 6- tjänster är kärnan i Europa. Dessa Den offentliga sektoms och stadsförvaltningens roll är att den i allt mindre grad tillhandahåller tjänster. Medlemsstaterna har mycket olika tillvägagångssätt i denna fråga. i ett Kommissionen har samtidigt som man erkänner denna organisatoriska olikhet meddelande nyligen understrukit att tjänster av allmänt intresse är en del av de gemensamma värdena i den europeiska samhällsmodellen, eftersom de gynnar grundläggande mål för de europeiska samhällena såsom solidaritet och lika behandling inom en öppen och dynamisk marknad. Inom ramen för dessa gemensamma värden skiljer sig sätten att organisera sådana tjänster från en region till en annan och från en sektor till en annan. För ekonomiska tjänster såsom telekommunikationer, post. transport, energi eller radio- och TV-sändning har man tvingats göra anpassningar för att möta teknisk förändringar, ekonomins globalisering och användarens förväntningar och behov. Kommissionen har understrukit att även om medlemsstaterna har frihet att definiera sin egen politik i denna fråga och att den inte är intresserad av vem som faktiskt tillhandahåller tjänster, är det uppenbart att tjänsterna måste vara till gagn för samhället som helhet, genom att säkerställa kontinuitet, lika tillgång, mångsidighet och insyn. För tjänster som tillhandahålls under icke marknadsmässiga förhållanden, såsom utbildning, och hälsovård är de offentliga myndigheterna fortfarande de viktigaste tjänsteproducenterna. Också här ökar betydelsen av att gagna samhället som helhet i samband med tudelningen av samhällen vilket mest tydligt kommer till uttryck i stadsområden. Kommissionens vitbok "Lära och lära ut: på väg mot kunskapssamhället" underströk detta. Åtgärder som 'andra chansen-skolor' i socialt eftersatta stadsområden och europeiska nät som syftar till att stödja städer som kan bemästra en ojämlik tillgång till utbildningsresurser. 3. 3 Bidrag från strukturfonderna Det blir allt tydligare att städerna spelar en avgörande roll för strukturpolitiken. Större uppmärksamhet åt Urban utveckling vid utformningen av framtida strategier och program skulle kunna resultera både i en integrerad strategi för åtgärder i stadsområden och de omkringliggande områdena och i fråga om utvecklingen av ekonomiska och mänskliga en sådan överensstämmelse är det viktigt att de lokala resurser. För att uppnå myndigheterna regionala tillföra nödvändig utvecklingsprogram. De lokala myndigheterna kan också ofta sakkunskap och kunnande om lokal ekonomi och arbetsmarknad. förberedandet och genomförandet deltar vid av För den nuvarande programplaneringsperioden kan redan följande åtgärder vidtas: • Fokusering på strukturfondsverksamheter som inbegriper arbetsmarknadsåtgärder for områden med hög arbetslöshet i innerstäderna eller för de tättbefolkade ytterområdena och en inriktning på invandrargruppemas särskilda behov. • Fokuseringen på erfarenheter av URBAN- och INTEGRA-programmen och förstärkningen av en Urban samhällsutveckling som en utgångspunkt för prioritering samhällen med aktivt deltagande av inklusive begreppet hållbara lokalbefolkningen. lokala - 1 7- • Större tonvikt på och för kollektivtransportsystemen som gör de perifera områdena "mer tillgängliga och bidrar till att lösa problemen med trafikstockningar och miljöproblem i stadsområdena. transportfrågor infrastrukturen förbättra att Överföring av samlad erfarenhet och goda praktiska exempel i fråga om Urban utveckling. Dessa åtgärder kommer att bidra till en ytterligare fokusering på • städernas roll som tillväxtcentra för regional utveckling, • social gemenskap och bättre förhållanden i de eftersatta stadsområdena, • en integrerad och hållbar Urban utveckling som kombinerar lösningar för flera sektorer och omfattar investering i såväl mänskligt som fysiskt kapital. 3. 4 Ökad kunskap och främjande av erfarenhetsutbyte mellan städer Det finns ett ökat behov av betydelsefull och jämförbar information om städer, särskilt hos lokala och andra offentliga myndigheter som har hand om den Urbana politiken. För att besluten i gemensamma frågor om Urban utveckling skall vara ordentligt underbyggda föreslår kommissionen att ett tillvägagångssätt i två steg skall utvecklas. På kort sikt skall en översyn göras för att bedöma de europeiska städemas för- och nackdelar. Denna Urbana granskning kommer att mäta livskvaliteten i våra städer och storstäder med hjälp av en enkel uppsättning indikatorer för Urban utveckling och en gemensam metodik. Kommissionen kommer att söka att fastställa en uppsättning indikatorer som är enkla att använda och uppdatera för att uppmuntra de lokala myndigheterna att delta både vid sammanställningen och den framtida användningen av information vid utvecklingen av sin Urbana politik. Detta verktyg skulle också i en andra etapp kunna göra det möjligt att bättre bedöma hur nationell och europeisk politik påverkar utvecklingen av stadsområden. Genom att bygga på den erfarenhet som gjorts vid denna översyn överväger kommissionen att införa olika sätta att mäta och övervaka hållbarheten. Parallellt med denna decentraliserade åtgärd kommer Europeiska gemenskapemas statistikkontor - Eurostat -att behandla information på lokal nivå som redan är tillgänglig i dess databaser för att ta fram grundläggande statistisk information om städer och Urbana koncentrationer. På medellång sikt måste de insatser fortsätta som redan görs av Eurostat i samarbete med nationella ett harmoniserat att utveckla informationssystem, inbegripet standardiserade definitioner för städer. statistikorgan för Inom EU finns åtskilliga forum och nätverk där städerna utbyter erfarenheter och samarbetar i särskilda ämnen. Kampanjen för hållbara städer samlar lokala myndigheter med särskilda problem för att genomföra Agenda 21. I samband med artikel 10 i ERUF- förordningen föreslog kommissionen nyligen att man skulle stödja ett antal nätverk för - 18- särskilda ämnen såsom ekonomisk utveckling, små och medelstora företag, teknik, miljöförbättring och lika möjligheter för kvinnor inom näringslivet11. Andra ämnen iör vilka samarbetet aktivt främjas berör telematik, energi, transport, utbildning, kultur och forskning. Stimulans ges också till lokala myndigheter inom EU för att de skall engagera sig i decentraliserat samarbete med städer på andra kontinenter för att bistå dessa städer i deras utveckling, stärka EU-relationema med tredje land och stödja deltagandet från lokala aktörer från EU i den globala integrationsprocessen (t. ex Med-Urbs, Asia-Urbs, URB-AL). Under de kommande åren kommer kommissionen att intensifiera sina ansträngningar för det transnationella erfarenhetsutbytet mellan städer för att samla in och sammanställa all relevant erfarenhet inom Urban förnyelse och hållbar Urban utveckling, inbegripet forskningsresultat inom det socioekonomiska området. 4. UPPFÖLJNING AV MEDDELANDET Sammanfattningsvis är det uppenbart att det inte blir lätt att möta de många och stora utmaningar som storstäder och städer står inför idag och under kommande år. Det medges att många externa påtryckningar för förändring, inbegripet demografiska och globala ekonomiska trender inte endast är utom räckhåll för regional och nationell politik utan faller också utanför de europeiska åtgärdemas tillämpningsområde. Europeiska unionen kan emellertid agera effektivare i fråga om Urbana behov och kan i många instanser ange ett positivare program som skulle bemöta åtminstone några av dessa utmaningar. Vägledande faktorer bör vara större sammanhållning inom unionen och en hållbar utveckling som leder till en varaktig förbättring av medborgarnas livskvalitet. Detta program kommer att kräva ett aktivt deltagande från de offentliga myndighetemas sida på alla nivåer och bör också söka att engagera nyckelaktörer från andra sektorer som kan bidra till att göra europeiska städer till bättre platser att vistas på, vilket skulle bidra till att förverkliga Europeiska unionens grundläggande mål som anges i artikel 2 i fördraget. Kommissionen underskattar inte svårigheterna med denna uppgift. Europeiska medborgares deltagande i den framtida utvecklingen av sina städer och storstäder kan kräva nya mekanismer som kan erbjuda bättre medverkan och återkoppling vid beslutsfattande. Detta kommer att ta tid och kräva betydande insatser från alla berörda. Som en utgångspunkt söker kommissionen att få till stånd en bred debatt om Urbana frågor på grundval av detta meddelande. Kommissionen avser att skapa en dialog med andra institutioner, inbegripet rådet, Europaparlamenet, Sociala och ekonomiska kommittén, Regionkomittén, lokala myndighetsorganisationer och andra berörda parter. Resultatet av denna dialog kommer att tas upp i ett forum om Urban utveckling som kommissionen avser att sammankalla år 1998. 1 ' Anbudsförfarande för internt interregional! samarbete (EGT C 386, 31. 10. 1996, och Ecos-Ouverture 11 (EGT C 125,22. 4. 1997). -19- FÖRTECKNING ÖVER HÄNVISNINGAR Europeiska kommissionen, Europa 2000. Outlook for the development of the Community's territory, Bryssel-Luxemburg, 1991, CX-7I-91-518-EN-C. Eurostat, The statistical concept of the town in Europe, Luxemburg, 1992, CA-70-91-758-EN-C. Europeiska kommissionen, Urbanisation and the Functions of Cities in the European Community, Bryssel-Luxemburg, 1992, CX-75-92-259-EN-C. Europeiska kommissionen, Europa 2000+. Co-operation for European territorial development, Bryssel-Luxemburg, 1994, CX-86-94-117-EN-C. Europeiska kommissionen, First Report on Economic and Social Cohesion 1996, Bryssel- Luxemburg, 1996, CM-97-96-928-EN-C. Europeiska kommissionen. Green Paper Citizens network. Fulfilling the potential of public passenger transport in Europe, Bryssel-Luxemburg, 1996, C3-93-95-564-EN-C. Europeiska kommissionen, Social and Economic Inclusion through Regional Development. The Community Economic Development priority in European Structural Funds programmes in Great Britain, Bryssel-Luxemburg, 1996; CX-98-96-421-EN-C. Europeiska kommissionen, European Sustainable Cities. Report by the Expert Group on Urban Environment, Bryssel, 1996, CR-97-96-055-EN-C. Meddelande från kommisionen, "Services of general interest in Europe", 1996, CM-98-96-897-EN-C. Europeiska kommissionen, Europe of cities. Community Actions in Urban areas, 1997, snart utkommande. Europeiska miljöbyrån, Europe's Environment: the Dobris Assessment, Bryssel-Luxemburg, 1995, CR-80-93-339-EN-C. BILAGOR G:\STEF\URBAN\COMMUNIC\SV1A. DOC - 2- BILAGA I: Eftersatta stadsområden : egenskaper hos den berörda befolkningen Eftersatta stadsområden vidkänns både ekonomiska, sociala och Urbana problem. För att mer exakt ange den påverkade befolkningen har vi valt ut 29 URBAN gemenskapsinitiativprogram och utformat nedanstående tabell. Den visar likheter och skillnader hos de 29 områdena genom att ange • andelen arbetslösa bland den arbetsföra befolkningen, • den vittomfattande splittringen av familjestrukturer (enförälderfamiljer) som ökat genom fattigdom och brist pä möjligheter, • den utländska befolkningen i de fall detta medför problem. Nedanstående tabell gör det möjligt att bedöma det allvarliga i situationen i var och en av städerna inom gemenskapen. K - 3- l. ,AND Storst«d/»ttd - Område Uttolkning sum omfattts av URBAN Aiitfstösh Cfssifira liushÄll «om fir xfcrtlT|!3 bidrag Brtffealderfa miijer Utländsk befolkning 28 55 44 70% familjerna av Belgien Danmark Finlftnt} F$ renade kungariket Förenade kungariket Förenade kungariket Förenade kungariket Förenade kungariket Nordiri. Fmnkrike Frankrike Frankrike Anrwerpen-nordiistni Aalborg-Nordjylland Joensuu-Rantakylä-I Ira Glasgow 66 J24 4 (Hill 12 5110 18,40 11,9(1 40 38,8 19 198 25 665 28 «00 London-Park Royal Manchester-Moss Side, Hulme Nottingham Belfast- Delprogram I 21 000 37 134 Amiens-norra Ktuovie Marseille-centrum Roubaix-Tourcoing och 33 00(1 31 306 50 000 22,2 23,9 40 <46 28 26,5 34 Grekland Pat ra s 15 a 17 30% Total propamko sinad i mecu 15. 234 3. 042 5,279 16,235 tUtrorepiska gemen skapsb idrajicl i mecu 4. 574 1,521 3,958 8,036 11. 25% familjerna 46% barnen av av etniska 34% minoriteter 16. 326 7,653 17,743 8,036 14,890 6. 786 16,5% utlänningar 9% barnen av 36% invånarna av 34% 16,580 11,3 20,478 17,583 17,613 7 7 7 12,417 8,613 6,651 4,988 6. 651 4,988 19. 323 18. 555 22,510 1,033 19,683 31. 926 24,387 18,261 14. 286. 9,188 9. 188 9,188 0,507 4,65 9. 770 18,290 12,793 10 6,582 3,291 14,285 11,92 10 4,97 16,016 12 Crekhutd Peristeri Irland Irland Italien Italien Italien Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Portugal Spanien Spanien Spanien Sverige Cork Dublin-Ballymun-Finglas - Darndale Cagliari-Pirri Cosenza-kärnan i gamla staden Siracuse-Ortigia Dudelange-Diffcrdange Amsterdam-Bijlmcrmeer Wien-CJiirtel l. isbonnc-Casal Ventoso Porto-Vale de Campanha Badajoz-Estramadure-ga mla staden, plaza Alla Badalona-Serra Mena Malaga-gamla staden Malmö d'en Tyskalnd Rostock Tysklind Saarbriicken-linteres Malstatt, Leipziger Str. , Jenneweg, Hochstr. , Ottstr. Fiillengarten 77 000 -34 300 55 624 84 000 30 000 22 500 5 500 2 154 51 585 130 000 4 200 23 000 12 114 76 168 46 889 22 000 19 000 34 656 >14 39 40 >43 >33 >31 =»2. 14 32,3 11. 30 Mycket hög 20 25,18 22 35,8 18 >19 30 150 nationaliteter 23 12 a 22,572 8 Uppgifter om förmåner, enförälderfamiljer och utländsk befolkning är inte tillgängliga för alla områden. 12 BILAGA II: Utgifter för lokal utveckling i EU-medlemsstaterna Offentliga utgifter efter förvaltningsnivå (% av BNI)2 Land Offentliga utgifter Centralregeringe Kommunalforv altnîng och förvaltning på mellannivå Socialforsäkrin gsfonder Belgien Danmark Finland Fdrenade kungariket Frankrike Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Spanien Sverige Tyskland3 55,2 61,1 59,0 42,7 50,9 51,2 38,7 52,9 40,7 55,9 48,4 34,7 40,7 67,3 45,5 25,3 18,8 15,7 21,2 16,4 27,0 19,6 23,2 16,1 15,6 17,9 21,7 10,6 26,2 10,8 8,3 33,3 20,1 16,0 9,5 6,4 14,5 15,3 4,5 20,5 13,8 3,8 10,6 28,1 15,2 21,6 9,0 23,3 5,6 25,1 17,9 4,6 14,4 20,1 19,7 16,7 9,3 19,4 13,0 19,5 1 Källa: Europeiska kommissionen - GD XXI - Study on European local government finance. The outcome of the Comprative study of the 15 countries - december 1996. 2 Källa: OECD National Accounts, 1995 3 Omfattar endast Västtyskland. 1\ - 5- Kommunalförvaltningsutgifter som en del av nationalinkomsten och totala statsutgifter4 Tyskland Sverige • % av totala statsutgifter B % av BNI 4 Källa: OECD National Accounts, 1995. BILAGA III: Beräkning av den ekonomiska effekten på städer som får stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden och sammanhållningsfonden ERUF och sammanhållningsfonden stöder ett antal åtgärder som har betydelse för den ekonomiska utvecklingen i eftersatta områden. Dessa åtgärder presenteras traditionellt i regionala och nationella program, vilket till viss del gör den betydande effekten pä städernas utveckling mindre uppenbar. Utformningen av strategier för regional utveckling är också en process som mestadels pågår på nationell eller regional nivå, vilket gör att städernas bidrag till den regionala och nationella tillväxten lätt förbises. För att lämna ett bidrag till diskussionen om städernas betydelse för den regionala utvecklingen har kommissionen försökt beräkna hur stor ekonomisk effekt åtgärderna inom ramen för ERUF och sammanhållningsfonden för närvarande har pä stadsområdena. De föreliggande beräkningarna avser ERUF:s del i mål 1- och mål 2-programmen (med undantag av gemenskapsinitiativen) samt sammanhållningsfonden. Städer definieras som stadsområden med minst 100 000 invånare5. 1. ERUF 1 dessa beräkningar uppgår ERUF. s totala budget till ca 60 miljarder ecu6. Det har kunnat påvisas att ca 21 miljarder ecu härav har gått till städer. Uppskattningsvis har alltså ca 40% av ERUF:s totala budget för mål 1 och mål 2 gått till Urban utveckling. Som man kunnat vänta sig finns det en klar skillnad vad gäller effekten på städerna mellan programmen för mål 1 och mål 2, vilka därför behandlas var för sig. 1. 1 Mål 1 Siffrorna för effekten på städerna i Grekland, Spanien. Portugal och Irland är ungefär lika stora och uppgår till ca 40%. Andra mål 1-områden är av ett något annat slag, och verksamhetsprogrammen visar också på en annan effekt pä den Urbana utvecklingen. Mcrseyside och lore detta Östberlin är t. ex extremt Urbaniserade områden, där programmen haft en kraftig inverkan i form av åtgärder för Urban utveckling. ERUF:s sammanlagda stöd till strukturfondsbidragen för Portugal uppgår till 8 724 miljoner ecu. 47% härav (4 082 miljoner ecu) avser gälla städer. Omkring 1 200 miljoner ? Dessa beräkningar gör inga anspråk på vetenskaplighet. Den ekonomiska effekten på den Urbana utvecklingen har räknats fram huvudsakligen på grundval av de särskilda kunskaper som kommissionens tjänstemän har om sina regioner. Syftet har varit att få ett allmän begrepp om vilken betydelse den regionala politiken och sammanhållningspolitiken har för de större städerna i varje enskild medlemsstat. Beslutet att begränsa sig till städer med 100 000 invånare är något godtyckligt, och det har följts med en viss flexibiltet i de fall då detta tyckts vara lämpligt. De åtgärder som ingår i beräkningarna avser Urban utveckling i trängre bemärkelse. Infrastrukturen för transporter mellan städer har t. ex en uppenbar inverkan på den Urbana utvecklingen, men den har inte tagits med i dessa beräkningar, eftersom den har betydelse långt utöver städerna. 6 Siffran avser nästan hela ERUF-delen för mål I 1994-1999 och mål 2 1994-1996. 1Ï - 7- ecu av verksamhetsprogrammet "modernisering av den ekonomiska strukturen" fördelas till stöd för industrier i stadsområden. Andra åtgärder som är ekonomiskt viktiga för städerna avser förbättringar av infrastrukturen för transporter (beräknat till 836 miljoner ecu) och utbildning (beräknat till 500 miljoner ecu). Utöver dessa åtgärder som är sektoriella till sin art, finns det också ett särskilt verksamhetsprogram för " miljö- och stadsförnyelse". Delprogrammet för stadsförnyelse (stöd frän ERUF på 299 miljoner ecu) syftar till att förbättra levnadsförhållandena i "barracas" i Lissabon och Porto (se 3. 1 i denna bilaga). I Grekland avser 34% städer, dvs. 3 207 miljoner ecu av totalt 9 489 miljoner ecu. Omkring 70% härav avser Aten (ca en fjärdedel av ERUF:s totala tilldelning till Grekland går till Aten, vilket motsvarar ca 2 200 miljoner ecu). Investeringen i Atens tunnelbana (bidrag från ERUF på 783 miljoner ecu) är det i ekonomiska termer viktigaste projektet vad gäller EU:s samtliga stadsområden. Viktiga fördelar för de grekiska städerna innebär bl. a. åtgärder för forskning och teknik (ca 250 miljoner ecu), av vilka mer än 50% har vidtagits i Aten, samt förbättringar av stadsmiljön (ca 150 miljoner ecu). I Irland avser 35% (dvs. ca 900 miljoner ecu av totalt 2 562 miljoner ecu) städer. Viktiga enskilda projekt i Irland rör sanering av Temple Bar-omrädet i Dublin (20 miljoner ecu) och investering i ett snabbspårvägssystem i Dublin (154 miljoner ecu). Vidare främjar ett särskilt "verksamhetsprogram för stads- och landsbygdsutveckling" åtgärder för stöd till lokal företagsamhet, sysselsättning, investeringar i fysisk förnyelse och ekonomisk förnyelse till företag och sysselsättning i eftersatta områden i landet. Det totala stödet från ERUF till detta verksamhetsprogram uppgår till 180 miljoner ecu. i stadsområden. Särskild uppmärksamhet ägnas stödet Det totala stödet från ERUF till Nordirland uppgår till nästan 677 miljoner ecu, varav ca 19% (126 miljoner ecu) avser städer. Viktiga projekt berör den fysiska saneringen av Belfast Docks i stadens centrum (16,5 miljoner ecu) och ett avloppsreningsverk för Belfast (20 miljoner ecu). I östra Tyskland är situationen av naturliga skäl speciell i Östberlin, där man genom strukturfonderna i hög grad deltar i saneringen av ett stort antal byggnadsomräden, bäde mitt i staden och i vissa mer industrialiserade områden. Uppbyggnaden av den nya tyska huvudstadens östra del sker med stöd av 530 miljoner ecu i ERUF-pengar. (100% ERUF- stöd). För de övriga delstaterna uppgår siffrorna till 20% och 25%. Det sammanlagda beloppet för ERUF:s stöd till stadssanering i östra Tyskland är ca 1 670 miljoner ecu eller 24% av hela ERUF:s stöd. I Spanien har man planerat 15 944 miljoner ecu för perioden 1994-1999, varav 5 984 miljoner ecu beräknas främja den Urbana utvecklingen. De åtgärder som stöds är utvecklande av ett digitalt telekommunikationsnät av hög kvalitet i alla stadsområden, färdigställande av industriområden i syfte att centralisera ekonomiska verksamheter inom vissa områden, förbättring av stadsmiljön genom investeringar i grönområden och parker, forskning och utveckling samt stadstransporter. Exempel på viktiga stadstransportprojekt är vägar, järnvägstransporter i storstadsområdet Valencia och upprustning av områdena kring järnvägsstationerna i olika städer. I Italien har särskilt Neapel, Bari och Palermo fått betydande bidrag till sin Urbana utveckling. Av en beräkning av den ekonomiska effekten på stadsområdena i de. flesta regionerna (Abruzzo, Kalabrien, Kampanien, Puglia, Sardinien, Sicilien) framgår det att omkring 30% gått till stadsområden, vilket motsvarar câ 1 000 miljoner ecu. ?£ -8 För Frankrikes del är de mål 1-områden som berörs Korsika, franska Hainaut och de utomeuropeiska departementen. Av hela ERUF:s budget, som uppgår till 1 335 miljoner ecu, går ca 750 miljoner ecu (56%) till Urban utveckling. Franska Hainaut utgör ett särfall, eftersom det är ett av de mål 1-områden som kännetecknas av industriell nedgång. Åtgärderna inom sädana områden handlar i hög grad om stadsförnyelse. I franska Hainaut t. ex. är tanken att ett av de kvantilierade målen i programmet skall nä 35 000 människor i eftersatta stadsomräden, vilket är omkring en tredjedel av hela den befolkning som bor i de krisdrabbade stadsområdena i regionen: När det gäller hela regionen planeras inom ramen för programmet viktiga åtgärder för att i stadsområdena i stimulera ekonomisk verksamhet och sysselsättningsmöjligheter regionen. I Merseyside går ca 90% av ERUF:s stöd till stadssanering. Härvid utgör färdigställande av tomter och lokaler för affärsutveckling och stimulans till lokala företag viktiga inslag. Liksom när det gäller franska Hainaut vidtas särskilda åtgärder för att genom vad som kallas "Community Economic Development" (se punkt 3. 2 i denna bilaga) nå framför allt utsatta grupper. Programmet är delvis riktat till de mest eftersatta stadsområdena, där mer socialt inriktade åtgärder för att integrera svåranpassade kategorier av arbetslösa pä arbetsmarknaden är möjliga inom ramen för ERUF. Ett annat mål 1-område som kännetecknas av industriell nedgång är provinsen Hainaut i Belgien, som får 515,92 miljoner ecu i stöd från ERUF. Viktiga åtgärder vidtas i Charleroi. Möns. La Louvière och i några andra medelstora städer. Slutligen går i Flevoland (Nederländerna) enligt beräkningarna 37% av en budget på 80 miljoner ecu till Urban utveckling, framför allt i Lelystad och Almere. 1. 2 Mål 2 Beräkningarna av den ekonomiska effekten av mål 2-programmen i större stadsområden visar på mycket höga siffror för Storbritannien och Tyskland samt för området kring Liège i Belgien. I några av dessa fall överstiger siffrorna 80%. När det gäller Storbritannien är skillnaderna stora mellan de olika mål 2-områdena. I mindre tättbefolkade områden (östra Skottland, västra Skottland och det industrialiserade södra Wales) är den ekonomiska effekten av ERUF på större stadsomräden mindre påtaglig (ca 40-50%) än i de engelska mål 2-områdena. Situationen i de engelska mål 2-områdena, där de procentuella andelama går upp emot 80-90%, kan jämföras med den situation i Merseyside som beskrivs ovan. En stor del av strukturfondens samlade utgifter i Storbritannien hänför sig till de tättbefolkade industri bältena från Merseyside till Humber tvärs över centrala Skottland och Glasgow. Området kring Birmingham, Förenade kungarikets andra stad, är också berättigat till stöd. I förhållande till Storbritannien är skillnaderna mindre mellan de tyska mål 2-områdena. Procentandelarna när det gäller ekonomisk effekt varierar mellan 80 och 100%. I Nederländerna, Frankrike och Spanien har mål 2-programmen också påtaglig effekt på den Urbana utvecklingen. Den ekonomiska effekten av ERUF på större städer ligger på omkring 50-60% av det sammanlagda stödet från ERUF. I de franska regionerna varierar värdena mellan i vissa fall ca 30% (centrala Frankrike, Auvergne, Languedoc-Roussillon) och i andra fall 75% (Basse-Normandie, Champagne-Ardennes, Franche-Comté, Pays de Loire, Poitou-Charentes). I Nederländerna utmärker sig framför allt Arnhem-Nijmegen. eftersom hela området har "stadsprägel". I Spanien är de offentliga transportsystemen i Bilbao och Barcelona och restaureringen av historiska byggnader för utbildningsändamål eller sociala och ekonomiska ändamål exempel på viktiga projekt i mål 2-områdena med anknytning till Urban utveckling. I Italien varierar beräkningarna av den ekonomiska effekten mellan 15% (Lazio) och 70% (Ligurien). Bilden är annorlunda när det gäller mål 2-programmen i de Nordiska länderna och Österrike. Mål 2-områdena i dessa länder har inga städer med mer än 100 000 invånare, vilket är det kriterium som använts i dessa beräkningar. Beräkningar som endast avser stora städer gör härvid inte rättvisa åt situationen i dessa länder, där den ekonomiska utvecklingen främst är inriktad pä mindre städer som tjänar som ekonomiska tillväxtcentra för större geografiska områden. Den mycket stora variationen mellan medlemsstaterna förefaller delvis ha samband med olika strukturella verkligheter, som hänger samman med skilda mönster för industrialisering och Urbanisering. En viktig strukturell indikator vid tolkningen av de redovisade siffrorna för ekonomisk effekt på städer är befolkningstätheten i mål 2- områdena. I följande tabell anges den nationella genomsnittliga befolkningstätheten (antal invånare per km ) i mål 2-områdena i varje land. Land Belgien Danmark Finland Förenade kungariket Frankrike. Italien Luxemburg Nederländerna Österrike Spanien Sverige Tyskland7 EU totalt Antal rtvånare/km2 i mål 2-områden 484 88 46 650 167 256 389 472 73 349 26 9U 245 Antalet invånare per km" i mål 2-områdena är påfallande lägre i Österrike, Danmark, Finland och Sverige än det europeiska genomsnittet på 245 invånare per km" (de tidigare 12 medlemsstaternas befolkningstäthet i mål 2-områdena var 313 invånare per km"). Det framgår härav att dessa områden hade ett annat mönster för industrialisering än andra länder, och att den industriella nedgången är mera påtaglig i "områden som delvis är Siffrorna för befolkningstätheten i Tyskland är något underskattade. 9? - 1 0- ländernas del kan betydelsen av skog och landsbygd". För de skandinaviska skogsindustri, som utvecklats i en process av "industrialisering av landsbygden", delvis förklara detta. När det gäller Förenade kungariket, Tyskland och Vallonien i Belgien visar siffrorna att den industriella nedgången huvudsakligen är en företeelse i kraftigt Urbaniserade områden, varför den politiska inriktningen inom ramen för mål 2 i dessa länder främst gäller sanering av städerna. I Tyskland är befolkningstätheten extremt hög, vilket har sin förklaring i förekomsten av några mycket begränsade områden med stort invånarantal, (t. ex. västra Berlin, Bremen och Bremerhaven, Ruhrområdet). De projekt som stöds i dessa länder är å ena sidan mestadels typiska ekonomiska förnyelseprojekt som har direkt samband med produktionen (fysiska investeringar, åtgärder för företagsstöd, teknik), och å andra sidan åtgärder som är av en mer serviceinriktad karaktär (t. ex. stadstransporter i vissa städer, kombinerade transportmöjligheter). 2. SAMMANHÅLLNINGSFONDEN Sammanhållningsfonden är fördelad på hälften transportprojekt och hälften miljöprojekt. Transportprojekten rör främst vägar och järnvägar (71% respektive 21% av samtliga transport-projekt). Dessa projekt är alltid knutna till de transeuropeiska näten (TEN) eller dess matarlinjer. De har därför en viktig indirekt effekt pä stadsområdena. Minskningen av restiden mellan städerna och förbindelserna mellan periferi och centrum i EU borde minska produktions- och distributionskostnaderna för företag i städer i periferin. En kvantifiering av de ekonomiska fördelar som dessa transportprojekt medför för städerna är dock svår att göra. När det gäller miljön handlar 72% av sammanhållningsfondens projekt om vatten (vattenförsörjning, avloppsrening) och 4% om avfallshantering. Flertalet av dessa projekt syftar till förbättringar av storstädernas funktioner. 3. ÅTGÄRDER FÖR EFTERSATTA STADSOMRÅDEN INOM RAMEN FÖR STRUKTURFONDERNA Pä begäran av Europaparlamentet beslutade kommissionen att 1994 lansera gemenskapsinitiativet URBAN, för att därigenom det speciellt uppmärksamma problemet med segregation i städerna. Koncentrationen av arbetslösa och andra socialt utsatta grupper till vissa bostadsområden har i många EU-städer verkligen nått oroande proportioner under de senaste åren. Gemenskapsinitiativet URBAN har en budget på ca 850 miljoner ecu för perioden 1994- 1999, inom vars ram program kommer att genomföras i omkring 115 städer. Förutom att URBAN utgör ett bidrag i socioekonomiska termer, är syftet med det att det skall fungera som en katalysator som fäster uppmärksamheten på problemet med social utslagning och segregation i städerna och öka förståelsen av vilka som är de bästa metoderna när det gäller att ingripa. Bortsett från gemenskapsinitiativet URBAN som lanserats av kommissionen är allt fler åtgärder inom ramen för strukturfondernas gemenskapsramprogram för stöd. resp. samlade programplaneringsdokument, som föreslagits av medlemsstaterna själva, knutna •i<j -11 - sådana åtgärder till sysselsättningsmöjligheter och goda allmänna stadsområdena. Nedan följer några exempel. leder som till en hållbar ekonomisk levnadsförhållanden utveckling, i de eftersatta 3. 1 Verksamhetsprogrammet om miljö- och stadsförnyelse i Portugal På förslag av de portugisiska myndigheterna har kommissionen antagit ett verksamhetsprogram om "miljö och stadsförnyelse". Detta delprogram om stadsförnyelse innehåller tre åtgärder: • Förnyelse av bostadsområden med dåliga bostadsförhållanden. • Återuppbyggnad av dessa områden genom nya verksamheter. • Förnyelse av området Expo 98 i Lissabon. till att förbättra levnadsförhållandena Programmet syftar för den portugisiska "underklassen" i städerna och utgör ett bidrag till den sociala sammanhållningen i de båda storstadsområdena Lissabon och Porto. I båda städerna finns bostadsområden med "barracas" som saknar grundläggande moderna bekvämligheter och som kännetecknas av en ökande marginalisering av befolkningen. I kvantitativa termer syftar programmet till att under programperioden undanröja 200 bostadsområden som består av barracas. Ca 25 000 familjer berörs av detta projekt. ERUF är inte med och finansierar de delar av projektet som gäller bostadsbyggande, men ger stöd till andra investeringar på området som bidrar till bättre levnadsförhållanden och till sysselsättningsmöjligheter (inom tjänstesektorn, handel, småindustrier, social service, infrastruktur). till att efter 1 delprogrammet stadsförnyelse utställningens slut återställa det det område i Lissabon, där Expo 98 kommer ligga. Att återställa ett område på 310 ha och förse det med modern infrastruktur kommer att i hög grad bidra till utvecklingen av hela Lissabonområdet och till förhållandena i denna speciella del av staden, som ligger i kommunerna Lissabon och Loures. ingår också en åtgärd som syftar Den sammanlagda kostnaden för detta delprogram om stadsförnyelse uppgår till 487 miljoner ecu, vartill ERUF bidrar med 299 miljoner ecu. 234 miljoner ecu av den sammanlagda kostnaden fördelas till förnyelse av de fattiga bostadsområdena, medan 245 miljoner går till återställande av området för Expo 988. 3. 2 Community Economic Development i Storbritannien En viktig nyhet håller på att utvecklas i de brittiska programmen under beteckningen "Community Economic Development" (CED) î Merseyside och mål 2-områdena är CED:s prioritering främst inriktad på särskilda områden som är extremt eftersatta (s. k. inriktning på målområden). De ogynnsamma förutsättningarna i form av social utslagning och långtidsarbetslöshet inom dessa områden är så påtagliga att dessa områden riskerar att hamna vid sidan av. Genom CED vill man göra lokalsamhällena och företagen delaktiga i förnyelseprocessen. En viktig aspekt av prioriteringen är åtgärder för kompetensutveckling, som är ett försök att stärka enskildas och lokala organisationers Resterande 8 miljoner ecu anvisas till tekniskt stöd. - 1 2- lormäga att genomföra lokala utvecklingsåtgärder. Satsningar görs också på att bygga upp kontakter mellan de eftersatta lokala samhällena. Det är viktigt att påpeka att man genom CED kan koncentrera resurserna på lokalsamhällenas egna önskemål och behov. Åtgärderna inom ramen för CED kan därför få ökad social betydelse, eftersom dessa åtgärder utgör en absolut nödvändig förutsättning för att få enskilda i eftersatta områden tillbaka i produktiv verksamhet. Genom att försöka återföra de mest utsatta grupperna till det normala näringslivet kan CED positivt bidra till det mera långtgående syftet att förbättra den regionala ekonomiska utvecklingen. ERUF:s sammanlagda stöd till CED:s prioritering uppgår till 271 miljoner ecu för perioden 1994-1996 (mål 2) och 1994-1999 (mål 1) 3. 3 Den socioekonomiska utvecklingen av Pianuraområdet i Neapel (mål 1) Inom ramen för strukturfondsbidragen för mål 1 i Italien har kommissionen betonat vikten av lokala utvecklingsåtgärder i stadsområdena för att förbättra stadsmiljön och bekämpa social utslagning. De italienska myndigheterna har i enlighet därmed lämnat kommissionen ett förslag till program som syftar till att stimulera den socioekonomiska utvecklingen och förbättra miljön i Pianura, ett bostadsområde med ca 54 000 invånare i Neapel. Karaktäristiskt för Pianura har varit en snabb Urbanisering. Det växte från ca 10 000 invånare 1951 till ca 54 000 invånare 1991. En tredjedel av den förvärvsarbetande befolkningen är sysselsatt inom jordbrukssektorn jämfört med 4% för hela Neapel. I Pianura. Utöver sädana åtgärder som ERUF Kostnaderna för det föreslagna programmet uppgår till 55 miljoner ecu (27 miljoner ecu frän ERUF, 24 miljoner ecu frän kommunen Neapel och resterande del frän den nationella regeringen och den privata sektorn). Programmet syftar till att skapa 910 arbetstillfällen traditionellt stöder (skapande av nya företag, åtgärder för företagsstöd,. ) sammanhänger de föreslagna åtgärderna också med att ett aktivt föreningsliv skapas och att Pianuras identitet byggs upp. Inom ramen för strukturfondsbidragen för mål 1 i Italien har kommissionen också uttalat att den avser att vidta liknande åtgärder i Catania och Palermo, som skulle kunna sättas igång av medlemsstaten inom en nära framtid. 3. 4 Strukturfondsbidrag till krisdrabbade stadsområden (mål 1) i franska Hainaut ramen franska Hainaut avses för mål 1-programmet för Inom i det samlade programplaneringsdokumentet nästan 40% av resurserna gå till åtgärder för "lokal förnyelse". Strukturfondens stöd till denna åtgärd uppgår till 165 miljoner ecu av det sammanlagda stödet på 440 miljoner ecu. Viktiga delåtgärder när det gäller lokal förnyelse är omvandlingen av nedlagda industri- och stadsområden, Urban utveckling och ombyggnad, åtgärder för stöd till eftersatta områden och åtgärder för att bekämpa utslagningen genom integrering i arbetslivet. Sammanlagt beräknas dessa delåtgärder uppgå till ca 75 miljoner ecu i stöd från strukturfonden. ">V - 1 3- BILAGA IV: Några relevanta kommande aktiviteter Debatten om Urbaniseringen på europeisk nivå kommer bl. a. att främjas genom följande aktiviteter: • Toppmötet om regioner och städer som anordnas i Amsterdam av regionkommittén i maj 1997. Detta toppmöe kommer särskilt att inriktas på regeringskonferensen. • Det informella ministermötet om regionalpolitik och nederländskt ordförandeskap (Noordwijk, 9-10 juni 1997). fysisk planering under • Det andra socialpolitiska forumet i slutet av 1997 som kommer att koncentreras pa frågor om utslagning. • En tredje konferens om hållbara städer planeras till år 2000 och förbereds genom flera regionalkonferenser. 37 ISSN 1024-4506 KOM(97) 197 slutlig DOKUMENT SV 14 07 05 13 Katalognummer : CB-CO-97-208-SV-C ISBN 92-78-19647-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: WRITTEN QUESTION No. 1580/97 by Amedeo AMADEO to the Commission. Reform of the COM in olive oil

eurovoc_concepts:
Apulia
aid to agriculture
common organisation of markets
fraud
intervention price
olive oil
product quality
production aid
production quota
use of aid

formats: html print


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1561/97 του Ben FAYOT προς την Επ τροπή. Ασφάλεια κατά τις μεταφορές πυρηνικών υλικών

eurovoc_concepts:
competence of the Member States
container
radiation protection
radioactive waste
radioactivity
rail transport
transport accident
transport of dangerous goods
transport safety


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1553/97 van Stanislaw TILLICH aan de Commissie. Toewijzing van Jean-Monnet-leerstoelen

eurovoc_concepts:
European Commission
university


title: Parecer do Instituto Monetário Europeu referente a uma proposta alterada de regulamento (CE) do Conselho, apresentada procedimento relativo aos défices excessivos

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
European Monetary Institute
budgetary discipline (EU)
disciplinary proceedings
fine
loss

formats: html pdfa1b print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1582/97 dell'on. Cristiana MUSCARDINI alla Commissione. Ristrutturazione della rete di ricevitorie del lotto in Italia (RISPOSTA COMPLEMENTARE)

eurovoc_concepts:
Italy
game of chance
invitation to tender
monopoly
public contract
services contract
supplies contract
type of business

formats: html pdf print

text: 8. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee C 96/1 I (Comunicazioni) PARLAMENTO EUROPEO INTERROGAZIONI SCRITTE CON RISPOSTA (1999/C 96/001) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1582/97 di Cristiana Muscardini (NI) alla Commissione (6 maggio 1997) Oggetto: Ristrutturazione della rete di ricevitorie del lotto in Italia L(cid:146)attuale rete di raccolta delle giocate del lotto in Italia Ł composto da 4. 500 ricevitorie e gestita da rivenditori di generi di monopolio (i tabacchi) o da ex dipendenti del lotto(L. 16 marzo 1987 no 123). Con legge successiva (no 85 del 19 aprile 1990) si Ł prevista l(cid:146)estensione progressiva della rete di raccolta, che dovrebbe portare a 15. 000 il numero delle ricevitorie. Alla Commissione risulta: 1. 2. 3. se le procedure per l(cid:146)indizione della gara d(cid:146)appalto e la scelta dell(cid:146)impresa incaricata della ristrutturazione sono state rispettate? se Ł stata prevista una gara d(cid:146)appalto anche per la fornitura dei terminali di gioco per le 15. 000 ricevitorie previste? se le ricevitorie, data l(cid:146)esistenza del mercato unico, possono essere installate anche negli altri paesi della Comunit(cid:224) europea? Risposta complementare data dal sig. Monti in nome della Commissione (22 settembre 1998) La Commissione Ł intervenuta presso le autorit(cid:224) italiane per chiedere informazioni sulle modalit(cid:224) della fornitura dei terminali per attrezzare i 15. 000 punti di raccolta del gioco evocati dall(cid:146)onorevole parlamentare. Nella loro risposta, le autorit(cid:224) italiane hanno, d(cid:146)un lato, indicato che i contratti aventi ad oggetto l(cid:146)acquisto dei suddetti terminali erano stati conclusi direttamente, nel 1992. Inoltre, le autorit(cid:224) italiane hanno indicato che successiva- mente al 1992 sono state effettuate regolari gare per la fornitura di beni e servizi ulteriori, e si sono communque impegnate a rispettare integralmente il diritto comunitario degli appalti pubblici per i prossimi investimenti necessari alla prosecuzione dell(cid:146)automazione e dell(cid:146)allargamento dei punti di raccolta del gioco del lotto. (1999/C 96/002) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3707/97 di Ulf Holm (V) alla Commissione (19 novembre 1997) Oggetto: Sussidi dell(cid:146)Unione europea all(cid:146)industria automobilistica Stando a notizie riportate dalla stampa, l(cid:146)Unione europea aiuterebbe la casa automobilistica Jaguar con oltre 1. 000 milioni di corone per la messa a punto di un nuovo modello che, una volta commercializzato, costerebbe


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1573/97 del Amedeo AMADEO a la Comisión. Subcontratación en la industria textil

eurovoc_concepts:
clothing industry
competitiveness
productivity
restriction on competition
subcontracting
tax system
textile industry
wage cost


title: Κανονισμός(ΕΚ) αριθ. 821/97 της Επιτροπής της 6ης Μαΐου 1997 για πρόσθετες ποσότητες κλωστοϋφαντουργικών προϊόντων που θα καταστούν διαθέσιμες στη Σοσιαλιστική Δημοκρατία του Βιετνάμ

eurovoc_concepts:
Vietnam
import licence
import policy
textile product


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1591/97 van Konstantinos HATZIDAKIS aan de Commissie. Selectie van kandidaten voor het LEONARDO DA VINCI- programma in Griekenland

eurovoc_concepts:
EU programme
Greece
appointment of staff
personnel administration
project evaluation
self-employed person


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1566/97 af Johanna MAIJ-WEGGEN , Jan SONNEVELD til Kommissionen. Medlemsstaternes gennemførelse af nitratdirektivet

eurovoc_concepts:
EC Directive
EU Member State
chemical salt
national implementing measure
pollution control
pollution control measures
pollution from agricultural sources
surface water


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1561/97 del Ben FAYOT a la Comisión. Seguridad del transporte de materiales nucleares


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1577/97 af Amedeo AMADEO til Kommissionen. Alzheimers sygdom

eurovoc_concepts:
Community budget
EU aid
care of the disabled
disease of the nervous system
living conditions


title: Die schulische Betreuung der Kinder von Sinti, Roma und Fahrenden.

eurovoc_concepts:
EU Member State
Roma
child
report
schooling


title: WRITTEN QUESTION No. 1582/97 by Cristiana MUSCARDINI to the Commission. Restructuring of the network of lottery sales outlets in Italy (SUPPLEMENTARY ANSWER)

text: 8. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 96/1 I (Information) EUROPEAN PARLIAMENT WRITTEN QUESTIONS WITH ANSWER (1999/C 96/001) WRITTEN QUESTION E-1582/97 by Cristiana Muscardini (NI) to the Commission (6 May 1997) Subject: Restructuring of the network of lottery sales outlets in Italy The current network for selling lottery tickets in Italy consists of 4500 official sales outlets run by monopoly retailers (tobacconists) or former lottery employees (Law No 123 of 16 March 1987). A subsequent law (No 85 of 19 April 1990) provided for the gradual extension of this network, which is expected to bring the number of lottery sales outlets to 15 000. 1. Have the procedures for tendering and the selection of the company responsible for restructuring been complied with? 2. Has provision also been made for tendering to supply ticket selling equipment for the 15 000 planned sales outlets? 3. Given that a single market exists, can the sales outlets also be set up in other European Community Member States? Supplementary answer given by Mr Monti on behalf of the Commission (22 September 1998) The Commission contacted the Italian authorities with a view to obtaining information on the procedures for supplying the terminals needed by the 15 000 lottery sales outlets mentioned by the Honourable Member. The Italian authorities replied that the contracts for purchasing the terminals had been concluded direct with suppliers in 1992. However, they indicated that after 1992 proper contract award procedures had taken place for the subsequent supply of goods and services. They undertook to comply in full with Community public procurement legislation for the forthcoming investments necessary for the continued computerisation and extension of the network of lottery sales outlets. (1999/C 96/002) WRITTEN QUESTION E-3707/97 by Ulf Holm (V) to the Commission (19 November 1997) Subject: EU subsidies to the auto industry According to the press, the EU is giving the car manufacturer, Jaguar, some one billion kronor in subsidies for the further development of a Jaguar model. The car will cost some one million kronor on the market. According to


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1580/97 von Amedeo AMADEO an die Kommission. Reform der GMO für Olivenöl


title: Sklep Skupnega odbora EGP št. 24/97 z dne 6. maja 1997 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP

eurovoc_concepts:
European Economic Area
commercial vehicle
inland transport
international transport
road transport
weight and size

text: 270 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 2 21997D0904(04) L 242/72 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 4. 9. 1997 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP št. 24/97 z dne 6. maja 1997 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP SKUPNI ODBOR EGP JE – ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, spremenjenega s Protokolom o prilago- ditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma, ker je bila Priloga XIII k Sporazumu spremenjena s Sklepom št. 17/97 Skupnega odbora EGP z dne 24. marca 1997 (1); ker je treba Direktivo Sveta 96/53/ES z dne 25. julija 1996 o določitvi največjih dovoljenih mer določenih cestnih vozil v Skupnosti v notranjem in mednarodnem prometu in največjih dovoljenih tež v mednarod- nem prometu (2) vključiti v Sporazum; ker Direktiva Sveta 96/53/ES s 17. septembrom 1997 razveljavlja Direktivo Sveta 85/3/EGS z dne 19. decembra 1984 o teži, merah in nekaterih drugih tehničnih značilnostih določenih cestnih vozil (3) in njene naknadne spremembe ter Direktivo Sveta 86/364/EGS z dne 24. julija 1986 o dokazih skladnosti vozil z Direktivo 85/3/EGS o teži, merah in nekaterih drugih tehničnih značilnostih določenih cestnih vozil (4), ki so vključene v Sporazum in jih je zato treba z istim dnem črtati iz njega – SKLENIL: Člen 1 Za točko 15 (Direktiva Sveta 86/364/EGS) v Prilogi XIII k Sporazumu se doda naslednja točka: „15a. 396 L 0053: Direktiva Sveta 96/53/ES z dne 25. julija 1996 o določitvi največjih dovoljenih mer določenih cestnih vozil v Skupnosti v notranjem in mednarodnem prometu in največjih dovoljenih tež v mednarodnem prometu (UL L 235, 17. 9. 1996, str. 59). “. Člen 2 Besedilo točke 14 (Direktiva Sveta št. 85/3/EGS) in besedilo točke 15 (Direktiva Sveta št. 86/364/EGS) se s 17. septembrom 1997 črtata. Besedili Direktive Sveta 96/53/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki sta priloženi ustrezni jezikovni različici tega sklepa, sta verodostojni. Člen 3 Ta sklep začne veljati 7. maja 1997 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma. Člen 4 (1) Še ni objavljen v Uradnem listu. (2) UL L 235, 17. 9. 1996, str. 59. (3) UL L 2, 3. 1. 1985, str. 14. (4) UL L 221, 7. 8. 1986, str. 48. 11/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 271 Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti. Člen 5 V Bruslju, 6. maja 1997 Za Skupni odbor EGP Predsednik C. DAY


title: 393 R 1781 : Council Regulation (EEC) No 1781/93 of 30 June 1993 imposing a definitive countervailing duty on imports of ball bearings with a greatest external diameter not exceeding 30 mm, originating in Thailand but exported to the Community from another country, and definitively collecting the provisional duty(OJ No L 163, 6.7.1993, p. 1).,393 R 1781 : Neuvoston asetus (ETY) N:o 1781/93, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1993, lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Thaimaasta peräisin olevien yhteisöön muusta kolmannesta maasta vietyjen kuulalaakerien, joiden suurin ulkohalkaisija on enintään 30 millimetriä, tuonnissa ja väliaikaisten tullin lopullisesta kantamisesta(EYVL N:o L 163, 6.7.1993, s. 1)(EP. 11/NIDE 22, s. 63).,393 R 1781 : Reglamento (CEE) n̊ 1781/93 del Consejo de 30 de junio de 1993 por el que se establece un derecho compensatorio definitivo sobre las importaciones de rodamientos de bolas cuyo máximo diámetro exterior no exceda de 30 mm, originarios de Tailandia pero exportados a la Comunidad desde otro país, y por el que se percibe definitivamente el derecho provisional(DO n̊ L 163 de 6.7.1993, p. 1).,393 R 1781 : Regolamento (CEE) n. 1781/93 del Consiglio del 30 giugno 1993 che istituisce un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di cuscinetti a sfere il cui maggior diametro esterno è inferiore o uguale a 30 mm, di origine tailandese ma esportati nella Comunità da un altro paese terzo, e che decide la riscossione definitiva del dazio provvisorio(GU n. L 163 del 6.7.1993, pag. 1).,393 R 1781 : Regulamento (CEE) n̊ 1781/93 do Conselho de 30 de Junho de 1993 que institui um direito de compensação definitivo sobre as importações de rolamentos de esferas cujo maior diâmetro exterior não exceda 30 mm, originários da Tailândia mas exportados para a Comunidade a partir de outro país e que institui a cobrança definitiva do direito provisório(JO n̊ L 163 de 6.7.1993, p. 1).,393 R 1781 : Rådets forordning (EØF) nr. 1781/93 af 30. juni 1993 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af kuglelejer med største udvendige diameter på ikke over 30 mm med oprindelse i Thailand, men eksporteret til Fællesskabet fra et andet land, og om endelig opkrævning af den midlertidige told(EFT nr. L 163 af 6.7.1993, s. 1).,393 R 1781 : Rådets förordning (EEG) nr 1781/93 av den 30 juni 1993 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av kullager med en yttre diameter av högst 30 mm med ursprung i Thailand, men som exporteras till gemenskapen från ett annat land, samt om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen(EGT nr L 163, 6.7.1993, s. 1)(SU 11/Vol. 22, s. 63).,393 R 1781 : Règlement (CEE) n̊ 1781/93 du Conseil, du 30 juin 1993, instituant un droit compensateur définitif sur les importations de roulements à billes dont le plus grand diamètre extérieur n'excède pas 30 millimètres, originaires de Thaïlande mais exportés vers la Communauté à partir d'un autre pays, et portant perception définitive du droit provisoire(JO n̊ L 163 du 6.7.1993, p. 1).,393 R 1781 : Verordening (EEG) nr. 1781/93 van de Raad van 30 juni 1993 tot instelling van een definitief compenserend recht op de invoer van kogellagers met een grootste uitwendige diameter van niet meer dan 30 mm, van oorsprong uit Thailand doch naar de Gemeenschap uit een ander land uitgevoerd en tot definitieve inning van het voorlopig recht(PB nr. L 163 van 6.7.1993, blz. 1).,393 R 1781 : Verordnung (EWG) Nr. 1781/93 des Rates vom 30. Juni 1993 zur Einführung eines endgültigen Ausgleichszolls auf die Einfuhren von Kugellagern mit einem größten äußeren Durchmesser von 30 mm oder weniger mit Ursprung in Thailand, aber aus einem anderen Land in die Gemeinschaft ausgeführt, und zur endgültigen Vereinnahmung des vorläufigen Zolls(ABl. Nr. L 163 vom 6.7.1993, S. 1).,393 R 1781 : Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 1781/93 του Συμβουλίου της 30ής Ιουνίου 1993 για την επιβολή οριστικού αντισταθμιστικού δασμού στις εισαγωγές ένσφαιρων τριβέων με μέγιστη εξωτερική διάμετρο 30 mm, καταγωγής Ταϊλάνδης, οι οποίοι εξάγονται στην Κοινότητα από άλλη τρίτη χώρα, και για την οριστική είσπραξη του προσωρινού δασμού(ΕΕ αριθ. L 163 της 6.7.1993, σ. 1).

eurovoc_concepts:
Thailand
bearing
consolidation of EU law
countervailing charge
import (EU)
import tax