title: Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och om ändring av direktiv 70/156/EEG

eurovoc_concepts:
EU law
carriage of passengers
motor vehicle
national law
safety device

text: a * * EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION • fr # i Bryssel den 18. 06. 1997 KOM(97) 276 slutlig 97/0176 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DTREKTTV om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och om ändring av direktiv 70/156/EEG (framlagt av kommissionen) A. Förslagets syfte MOTIVERING Detta förslag till direktiv fastställer, inom ramen för det europeiska systemet för typgodkännande, särskilda bestämmelser för fordon avsedda för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet (bussar och turbussar). 1. Ramdirektivet som reglerar det europeiska typgodkännandet av motorfordon inom Europeiska unionen är i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 19701, senast ändrat genom direktiv 93/81/EEG2. fastlagt För närvarande kan typgodkännande för ett frejt fordon endast erhållas för personbilar eftersom alla de 45 enskilda direktiven för motorfordonskomponenter och -system som har antagits och genomförts, avser den produktsektorn. Typgodkännande för helt fordon avseende personbilar har blivit obligatoriskt för nya typer av personbilar från och med den 1 januari 1996 i Europeiska unionen. Från och med den 1 januari 1998 blir det obligatoriskt för alla nya fordon. 2. saknas särdirektiv antas två nyckeldirektiv: fordonskategorier måste vissa innan För alla övriga typgodkännande för ett helt fordon kan komma i fråga. När det gäller bussar och turbussar och mått (KOM(91) 239 slutl. av den 8. 7. 1991), och ett direktiv om kännetecknen hos bussars och turbussars tekniska konstruktion och deras utrustning. I det här direktivet, som är baserat på artikel 100a i fördraget, finns förslag på det området. När dessa två direktiv har antagits, kommer de tekniska villkoren att föreligga för fullständigt typgodkännande för dessa fordon. För att detta skall kunna genomföras på obligatorisk basis i hela Europa krävs dock ett nytt direktiv från rådet och parlamentet i vilket datum för ikraftträdande anges. direktivet vikt om Under mellantiden kommer de flesta direktiv om fordonskategorier andra än bilar att fortsätta vara frivilliga (undantaget direktiv om utsläpp som är obligatoriska för alla fordonsklasser). Detta innebär att i de fall där medlemsstater inte har anpassat sin lagstiftning till den europeiska lagstiftningen, kan tillverkarna välja mellan att antingen typgodkänna sina fordon enligt de särdirektiv som utgör systemet för EU- typgodkännande eller erhålla godkännande enligt nationell lagstiftning (som kan variera i fråga om säkerhetskraven). Det första tillvägagångssättet innebär dock klara fördelar eftersom det bara är det som medger fri rörlighet inom den inre marknaden. När systemet med typgodkännande för ett helt fordon för bussar och turbussar har genomförts kommer det att innebära mycket stora fördelar för tillverkare som då bara har ett regelsystem att följa vid konstruktionen av fordon. Dessa fordon kommer att godkännas inom hela unionen. Dessutom kommer kostnaderna att sjunka när den inre marknaden för dessa fordon blivit verklighet. Situationen innebär klara fördelar för tillverkare, operatörer och användare. EGTnrL42,23. 2. 1970, s. l. EGT nr L 264,23. 10. 1993, s. 49. B. 1. 2. Rättslig grund för transport (Matutes) och Åtgärderna föreslås på basis av artikel 100a i Maastrichtfördraget. Godkännandet av den här lagstiftningen är viktig även av den anledningen att det utgör sista ledet i det integrerade tillvägagångssätt som syftar till förbättra säkerheten i bussar och turbussar och som lanserades av kornmissionär Bangemann och de dåvarande kommissionärerna inre marknaden (Vanni d'Archirafi) i mars 1994. I det dokumentet hävdade kommissionärerna att dubbla åtgärder behövdes: införandet av säkerhetsbälten i minibussar och turbussar och hårdare bestämmelser för fordonsstabilitet och säkerhetsförbättringar som skydd mot skador vid överrullningsolyckor (syftet med det här förslaget). Enighet har uppnåtts om den för anpassning av motorfordonsdirektiv till den tekniska utvecklingen enades i april 1996 om att införa tvåpunkts- och trepunktsbälten i turbussar och minibussar från oktober 1997, vilket banar väg för kommissionen att anta relevanta ändringsdirektiv. Kommissionen antog dessa åtgärder i juni 1996. tidigare åtgärden: kommittén för den Internationell lagstiftning om de speciella tekniska bestämmelserna för bussar och turbussar föreskrivs i förordningarna från Förenta nationernas ekonomiska i vilken nästan alla medlemsstater är kommission för Europa (UN-ECE), medlemmar3. Förordningarna finns som bilaga till 1958 års avtal om antagande av enhetliga bestämmelser erkännande av godkännande för utrustning och reservdelar för motorfordon, som administreras av WP29 i UN-ECE i Genève. för godkännande och ömsesidigt Förordning nr 36 rör enhetliga bestämmelser om godkännande av större passagerarfordon med beaktande av deras allmänna konstruktion, förordning nr 52 rör enhetliga bestämmelser om allmänna transportfordon med liten kapacitet och förordning nr 66 rör godkännande av större passagerarfordon vad gäller hållbarheten av deras karosseristomme. Trots att dessa förordningar inte är obligatoriska för de avtalsslutande parterna används de av många medlemsstater i deras egen lagstiftning antingen direkt eller som grundval för deras egna nationella lagar. Experter från alla europeiska länder, oavsett om de är medlemmar av den Europeiska unionen eller inte, arbetar fram utkast till UN-ECE-förordningar. Även icke-europeiska länder deltar aktivt i arbetet med utkasten. Förordningarna uppdateras ständigt för att motsvara den senaste tekniska utvecklingen och för att omfatta förbättringar av säkerhetsföreskrifter. När För närvarande är det bara Irland som inte är medlem. Arbete pågår med att göra det möjligt för gemenskapen att ansluta sig till 1958 års avtal om antagandet av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande för utrustning och delar för motorfordon (KOM(95)723). Följande medlemsstater Luxemburg och Spanien. Följande medlemsstater tillämpar förordning 52: Belgien, Frankrike, Finland, Luxemburg, Spanien och Tyskland. Följande medlemsstater tillämpar förordning 66: Belgien, Frankrike, Finland, Förenade kungariket, Luxemburg, Nederländerna, Sverige och Tyskland. Dessa förordningar tillämpas också i praktiken av vissa medlemsstater som inte har undertecknat dem. tillämpar förordning 36: Frankrike, Finland, Förenade kungariket, 3 det gäller förordningar som turbussar sammanträder expertgruppen för allmän säkerhet (GRSG) två gånger om året för att granska förslagen om ändring av dessa. täcker bussar och Hittills har de tekniska bestämmelserna för bussar och turbussar fastställts i nationell lagstiftning. Även om ett stort antal av medlemsstaterna använder UN- ECE-förordningar direkt eller som grundval för sina egna nationella lagar, varierar de faktiska nationella lagarna från en medlemsstat till en annan och utgör ett hinder för den fria rörligheten av dessa fordon inom den Europeiska unionen. Denna text är av betydelse för EES-avtalet. C. Bakgcuni 1993 begärde kommissionen att arbetsgruppen för motorfordon (MVWG)5 skulle hjälpa till med förslagsutkast till ett direktiv om bussar och turbussar som skulle leda till förbättrad väg- och passagerarsäkerhet och avlägsna befintliga tekniska hinder för den fria rörligheten för dessa fordon. Arbetsgruppen har hjälpt kommissionen vid utarbetandet av de bilagor som använts för det aktuella förslagsutkastet till direktiv. Arbetsgruppen för motorfordon undersökte flera möjliga tillvägagångssätt i syfte att utarbeta utkastet till ett direktiv. Ett av tillvägagångssätten bestod av ett utkast till tekniska bestämmelser utan hänvisning till befintlig nationell eller internationell lagstiftning. Detta ansåg experterna vara olämpligt. Även ett annat alternativ, som bestod av ett bitvis urval av bestämmelserna för olika typer av bussar och turbussar, avslogs av en stor majoritet i gruppen. Ytterligare ett tillvägagångssätt var att bestämmelserna i UN-ECE-förordningarna 36, 52 och 66 samt ytterligare ett utkast till förordning om stora dubbeldäckade passagerarfordon skulle tjäna som grundval för utkastet till direktivet. En överväldigande majoritet av experterna i gruppen enades om att föreslå användningen av UN-ECE-förordningarna som grundval för gruppens diskussioner. Vid diskussionerna underströk dock kommissionens tjänster att de inte uppfattade sig som totalt bundna av dessa tekniska förordningar och att de skulle föreslå avvikande bestämmelser om de ansåg det nödvändigt för att säkerställa högre och samtidigt realiserbara säkerhetsnivåer. I. 1. FÖRSLAGETS HUVUDINNEHÄLL Bestämmelserna i utkastet till ett direktiv har diskuterats grundligt i arbetsgruppen för motorfordon i syfte att uppnå högsta möjliga grad av harmonisering. Beroende på bussars och turbussars särart, måste man ta hänsyn till fiera specifika kännetecken när de tekniska kriterierna skall i ett direktiv om specialbestämmelser för dessa fordon. infogas En rådgivande grupp bestående av medlemsstater och berörda industrigrupper, samt konsumenter och operatörer. Bestämmelserna omfattar följande: Fördelningen av passagerarnas totalvikt för att undvika överbelastning av enskilda axlar. Antal, nödutgångsdörrar. typ och placering av på- och avstigningsdörrar samt De tekniska specifikationerna för på- och avstigningsdörrar, inklusive fjärrstyrda dörrar. De godkända påstigningstrappor som finns inbyggda i fordonet. Åtkomsten till på- och avstigningsdörrar, nödutgångar, mittgångar och säten. Tillgången på ledstänger och handtag för stående passagerare. Minimimått för säten och utrymmet mellan säten. Fordonets stabilitet. Hållfastheten hos karosseristommen. - - - - - - - - 2. Dessa faktorer hänför sig särskilt till bussar och turbussar och måste därför behandlas i detta direktiv i syfte att höja vägtrafik- och passagerarsäkerheten i sådana fordon. Direktivsutkastet omfattar bestämmelser som tillåter godkännande av karosser för bussar och turbussar som separata tekniska enheter, till skillnad från hela fordonet (kaross + chassi). Denna utökning av förslaget lades till efter ett specialmöte med MVWG i februari 1996 där man diskuterade denna fråga. Medlemsstaterna och industrin var klara förespråkare för ytterligare tekniska bestämmelser som skulle reducera de administrativa kostnaderna för typgodkännanden för karosstillverkare (varav det finns ungefär 75 stycken i Europa) till nivåer långt under vad de skulle ha varit om ett fullständigt typgodkännande hade krävts för varje kombination av kaross och chassi. Ett sådant system skulle ha missgynnat karosstillverkarna, av vilka de flesta är små eller medelstora företag och vars verksamhet är inriktad på tillverkning av specialanpassade produkter som motsvarar kundernas behov. Genom att tillåta att karosser för bussar och turbussar godkänns som separata tekniska enheter och genom att fastställa lämpliga villkor för installationer, är direktivet tillräckligt flexibelt för att motsvara de olika företagens varierande ekonomiska behov (dvs. de integrerade tillverkarna samt karosstillverkarna) inom denna sektor. 3. Trots stora ansträngningar kunde man inte enas på tre viktiga tekniska punkter. Särskilt Förenade kungariket, som har en avreglerad busstrafik, insisterade på vissa tekniska bestämmelser som övriga länder inte ville ha. Dessutom har det från allmänheten kommit påståenden om att utkastet till direktivet, om det tillämpas enligt önskemål från en del experter, skulle resultera i att dubbeldäckama försvann frän vägarna, eftersom kostnaderna skulle öka som följd av ett efterlevande av direktivet och göra dubbeldäckama oekonomiska. Liknande argument framfördes i fråga om effekterna från utkastet till direktivet på minibussar och "midibussar", två fordonstyper som också funnit en marknadsnisch i Förenade kungariket och Irland. Det rör sig om följande tre kontroversiella tekniska frågor: a) Minimiantal på- och avstigningsdörrar på fordon konstruerade som bussar Majoriteten av de nationella experterna ansåg att antalet på- och avstigningsdörrar på bussar borde öka med fordonets passagerarkapacitet. Förutom att underlätta på- och avstigning, var huvudskälet för fler på- och avstigningsdörrar att det i händelse av en olycka skulle vara lättare att snabbt evakuera fordonet genom stora på- och avstigningsdörrar än genom trånga nödutgångar. Minoriteten i gruppen ansåg att evakuering kunde ske genom nödutgångarna och att beslut om antalet på- och avstigningsdörrar kan fattas av operatörerna beroende på hur de kontrollerar passagerarnas betalning. b) Avstånd mellan säten i olika bussar och turbussar Det bör påpekas att nästan samtliga medlemsstater, inklusive Förenade kungariket och Irland, i sin nationella lagstiftning har fastställt ett minimiavstånd mellan sätena för dessa fordon. Dessutom ansåg alla nationella experter att minimiavståndet mellan sätena bör vara olika beroende på om det rör sig om fordon med plats för stående passagerare (stadsbussar) eller fordon som inte är avsedda för stående passagerare (bussar för långfärdstrafik). Majoriteten ansåg att för långfärder (turbussar) bör avståndet vara minst 75 cm. Med ett sådant avstånd är chansen större att passagerarna sitter på sina platser med bältena på, dvs. färdas säkert, och att man slipper problemet med passagerare som står i mittgången i stället för att sitta obekvämt. För stadsbussar hävdades att avståndet mellan sätena borde vara minst 65 cm, som uppfattas som minimiavståndet för att passagerama skall få rimligt utrymme och bekvämt kunna komma åt fönsterplatser. Dessutom ansågs det att säkerheten skulle vinna på dessa minimibestämmelser. En minoritet ansåg det däremot viktigare att fler passagerare satt än att färre satt bekvämt. I syfte att uppnå det föreslog experterna ett rninimiavstånd mellan sätena på 60 cm för mindre fordon (dvs. minibussar för upp till 16 passagerare) och 65 cm för alla övriga fordon. Endast Österrike saknar sådan lagstiftning. c) Minimiavstånd mellan sätena överstiger 2,3 meter (minibussar och "midibussar") i fordon med en totalbredd som inte Det bör påpekas att nästan samtliga medlemsstater, inklusive Förenade kungariket och Irland, i sin nationella lagstiftning har fastställt ett minimiavstånd mellan sätena för dessa fordon. I Förenade kungariket och Irland finns ett stort antal busstyper. Ett resultat av den mångfalden är att det finns en marknad för mim- och "midibussar" som ofta är byggda på lastbilschassin. Sådana fordon, som ofta är smalare än konventionella bussar, är populära hos operatörer, inte minst beroende på de smala vägarna i många regioner. Majoriteten av de nationella experterna ansåg att minimisätesbredden borde vara 45 cm för alla typer av bussar och turbussar för att utrymmet skulle vara tillräckligt för att garantera passagerarsäkerheten, göra åtkomsten till sätena bekväm och ge god komfort. Förenade kungariket och Irland anser att en minimisätesbredd på 45 cm endast är acceptabel för fordon med en totalbredd som överstiger 2,3 m. För fordon som har en totalbredd som understiger 2,3 m anser de att en minimisätesbredd på 40 cm vore tillräcklig. För de smalare fordonen innebär en minimisätesbredd på 40 cm att fyra säten skulle kunna installeras i varje rad, i stället för tre säten om minimibredden är 45 cm. Experterna hävdade dessutom att om man tog bort en längsgående sätesrad skulle det kraftigt påverka fordonets drift, ekonomi och säkerhet, eftersom fler passagerare skulle vara tvungna att stå. Kommissionen kommer att lägga fram en rapport där man undersöker hur säkerheten påverkas av sätesbredden. Rapporten kommer även, om så krävs, att innehålla förslag på ändringar av befintliga bestämmelser. Kommissionen har analyserat fyra möjliga tillvägagångssätt för att hitta en acceptabel kompromiss: - Den text som stöds av en majoritet av medlemsstaterna väljs. Den klara fördelen med den lösningen är att den förmodligen får stöd av en kvalificerad majoritet i rådet. Å andra sidan tar den inte hänsyn till i två medlemsländer; krav som uppkommit genom marknadskraven traditioner och utveckling av nya tjänster i dessa länder beroende på avreglering. Av dessa skäl kan lösningen bli mycket kontroversiell. En sådan lösning skulle också negativt påverka tillverkarna av dessa fordon. Medlemsstaterna skulle också, med tanke på att det till en början skulle vara frivilligt att följa direktivet, kunna välja mellan att tillämpa direktivet eller behålla sin nationella fullständigt EG- typgodkännande för bussar och turbussar blir obligatoriskt ersätter det här direktivet nationell lagstiftning. När direktivet väl blir obligatoriskt skulle dessa två medlemsstater inte kunna typgodkänna fordon som tidigare överensstämt med deras nationella lagstiftning. lagstiftning. Så snart som - - - Vissa fordon undantas från omfattningen av utkastet till direktivet. I så fall skulle de ovannämnda nackdelarna undvikas. Nationella åtgärder skulle fortsättningsvis gälla för de undantagna fordonen. Å andra sidan skulle de medlemsstater som eftersträvar harmonisering av dessa fordon missgynnas eftersom inget europeiskt typgodkännande skulle existera för dem. De två kontroversiella frågorna om avståndet mellan sätena och sätesbredd, som enligt dessa två medlemsstater inte är förknippade med säkerhet, undantas från omfattningen av utkastet till direktivet. En majoritet av medlemsstaterna anser dock att dessa två frågor är säkerhetsrelevanta och alla utom en har lagstiftning på området. Följden av att det här direktivet inte omfattar bestämmelser om dessa två faktorer skulle utan tvivel bli att medlemsstaterna skulle behålla sin nationella regler och den inre marknaden för bussar och turbussar skulle inte bli verklighet. Dessutom skulle det finnas en risk att medlemsstater skulle insistera på att tekniska bestämmelser förutom dem som finns i direktivet skulle uppfyllas som ett villkor för europeiskt typgodkännande. Den text väljs som stöds av en majoritet av medlemsstaterna med ett undantag som tillåter att fordon med vissa nationella karaktanstika erhåller typgodkännande, men som tillåter andra medlemsstater, efter eget gottfinnande, att vägra registrera sådana fordon på sitt territorium. Undantaget skulle bara gälla fordon som inte påverkar konkurrensen mellan medlemsstaterna. När kommissionen analyserade dessa fyra tillvägagångssätt, styrdes man framförallt av att skapa maximal harmonisering förenlig med upprättandet av en enhetlig marknad, samtidigt som man var medveten om att det under vissa omständigheter inte är möjligt att uppnå total harmonisering i ett enda steg. I det här sammanhanget uppmärksammade kommissionen också den situation som följde av direktiv 95/1/EG om motorcyklars effekt. Under förlikningsfasen enligt artikel 189 b, kom institutionerna överens om att inte införa någon begränsning för motorcyklars effekt (kommissionen hade ursprungligen föreslagit en gräns på 74 kW), men att det skulle stå medlemsstaterna fritt att införa en gräns på 74 kW och att förbjuda försäljning, registrering och ibruktagande av sådana motorcyklar på sina territorier. Kommissionens tjänster kommer att ytterligare undersöka frågan om det finns ett samband mellan motoreffekt och olyckor och, om det är nödvändigt, komma med nya förslag på området. Med detta som bakgrund uppstår frågan om ett stegvis tillvägagångssätt skulle kunna motiveras när det gäller bussar och turbussar. I det här speciella fallet, med tanke på mångfalden av nationella förordningar och traditioner, anser kommissionen det motiverat med ett undantag från de harmoniserade reglerna för yjssa fordonstyper (fjärde tillvägagångssättet). Undantaget skall dock vara strikt begränsat till dubbeldäckare och till bussar med en totalbredd som understiger 2,3 m (minibussar och "midibussar"). Kommissionen anser att en sådan avvikelse inte bör omfatta fordon som används i längre transporter, i syftet att undvika snedvridning av konkurrensen när det gäller internationella transporter. För stadsbussar finns ingen risk för snedvridning av konkurrensen. När det gäller omfattningen av undantaget, anser kommissionen att det bör innehålla en bestämmelse som gör att medlemsstaterna kan förbjuda att fordon som faller under bestämmelserna i undantaget säljs, registreras första gången eller registreras därefter eller tas i bruk. En ytterligare fördel med detta tillvägagångssätt är att dess flexibla tillämpning inte föregriper utvecklingen av den europeiska marknaden för dessa fordon. Om, som Förenade kungariket hävdar, marknaden kommer att växa när det gäller mini- och "midibussar" med tekniska föreskrifter som motsvarar dem som används i Förenade kungariket när medlemsstaterna avreglerar sina busstjänster, blir den logiska följden en mindre risk för att medlemsstaterna använder sig av möjligheten att förbjuda registrering av sådana fordon. Avvikelsen skall ses över senast den 1 januari år 2005 på basis av en rapport från kommissionens tjänster. Ovanstående lösning säkerställer att graden av harmonisering blir så stor som möjligt-i de medlemsstater som inte accepterar avvikelsen uppnås fullständig harmonisering - och den tillåter att andra medlemsstater, efter eget gottfinnande och inom klart definierade gränser, upprätthåller sina egna transportsystem och egna specifikationer för konstruktionen av vissa fordon. H ÅTKOMLIGHET En annan viktig del i direktivet rör bestämmelserna om åtkomhghet för personer med nedsatt rörlighet, inklusive rullstolsburna, till bussar och turbussar. Kommissionen anser, i enlighet med sin transport- och socialpolitik, att alla ansträngningar måste göras för att uppnå sådan åtkomhghet. Två tillvägagångssätt är tänkbara. Det ena är att fastställa allmänna bestämmelser som gäller alla fordon inklusive de tekniska kraven för de system som hjälper de rullstolsburna vid ombordstigning och avstigning, om fordonet är försett med sådana hjälpmedel. Då skulle nationella och enlighet med subsidiaritetsprincipen, vilken lösning de vill ha på åtkomlighetsproblemet genom att välja de fordonstyper de vill ha för att förbättra åtkomligheten till allmänna transporter i varje region. lokala myndigheter kunna bestämma, i Det andra är att kommissionen fastställer klara politiska riktlinjer för tillhandahållandet av åtkomliga offentliga busstjänster i städer och mellan städer. Skälen för detta är både socialpolitiska6 och säkerhetsmässiga eftersom transporter med bättre åtkomhghet även Det bör påpekas att kommissionen har lämnat in ett förslag till ett rådsdirektiv till rådet om rriinimikrav för att förbättra rörligheten och säkra transporter för arbetstagare med nedsatt rörlighet (KOM(91) 539 slutl. -SYN 327, EGT nr C 15, 21. 1. 1992, s. 18. I förslaget föreslås en av tre följande åtgärder: antingen genom inbyggda tekniska hjälpmedel som sänkta golv, lyftplattformar, etc, eller genom tekniska hjälpmedel utanför fordonet, till exempel vid hållplatsen, som rörliga ramper, truckar hopfällbara plattformar, etc, eller genom personlig hjälp av specialutbildad personal från transportföretaget. 9 innebär säkrare trafik. I sammanhanget bör påpekas att de flesta olyckor inträffar när passagerare stiger på eller stiger av en buss. Bägge tillvägagångssätten skulle kräva att fullständiga tekniska specifikationer för olika bussar och turbussar fastställs i direktivet. Efter noggrant övervägande har kommissionen kommit fram till uppfattningen att det är av stor vikt att direktivet är långsiktigt och progressivt, inte minst med tanke på att det inte kommer att träda i kraft på frivillig basis före år 2000 och att det med största sannolikhet inte blir obligatoriskt före år 2005. Det verkar dessutom säkert att medlemsstater stegvis kommer att införa allt fler tekniska förordningar som reglerar åtkomligheten för bussar och turbussar, allteftersom behovet av säkra och åtkomliga transporter ökar. Kommissionen anser att det i det inledande skedet varken skulle vara möjligt eller förnuftigt att kräva att aJla nya fordonstyper som uppfyller kraven i direktivet skall vara åtkomliga för personer med nedsatt rörlighet från år 2000. Kommissionen anser dock att det är realistiskt att kräva att passagerarfordon som är konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer skall vara åtkomliga. Detta kan motiveras av säkerhetsskäl, men även av att flera medlemsstater7 har lagstiftat på detta område. Om det saknas harmoniserade regler, finns det därför en risk för att utvecklingen av den inre marknaden hejdas. När det gäller definitionen av åtkomlighet, måste man ta hänsyn till de olika geografiska förhållandena i europeiska städer, vilket gör det omöjligt med ett allmänt krav om att låggolvsbussar skall användas i stadsmiljöer. Kommissionen anser dock att om en låggolvsbuss inte kan användas skall det finnas krav på en konventionell buss utrustad med ett hjälpmedel som underlättar ombordstigning som finns upptaget i bilaga 7 till detta direktiv. I direktivet fastställs därför att nya fordon som är konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer och som godkänts enhgt de tekniska föreskrifterna i direktivet skall vara antingen låggolvsbussar (i stadsmiljö) eller andra lättillgängliga fordon. För att återspegla detta val, uppmanas medlemsstaterna i utkastet till direktivet att välja mellan dessa alternativ. Låggolvsbussar är utan tvivel det effektivaste sättet för medlemsstaterna att förbättra åtkomligheten och driften och få snabbare ombordstigning och avstigning i stadsmiljö. Kommissionen är medveten om låggolvsbussarnas betydelse för att förbättra offentliga transporter och har arbetat med ett program för Europeiskt samarbete inom vetenskaplig och teknisk forskning (COST). En av åtgärderna är COST 322, som har som mål att samla in information om aktuella erfarenheter i Europa från låggolvsbussar, inklusive noggrant övervakade tester, i syfte att få fram riktlinjer för bästa praxis. I Förenade kungariket ger till exempel "Disability Discrimination Act" från 1995 befogenhet åt regeringen att utfärda förordningar för olika transportsätt, inklusive åtkomligheten för rullstolsburna. I Sverige skall fordon som används för offentliga transporter anpassas för användning av rörelsehindrade enligt lagen om handikappanpassad lokaltrafik från 1975. Föreskrifter för genomförande av lagen utgavs 1982 och de flesta är obligatoriska för operatörer. I fråga om offentliga busstjänster omfattas nya fordon med fler än 19 passagerare och med en bruttovikt på 800 kg. 10 Under COST 322 utarbetades en rapport innehållande en lista med de viktigaste rekommendationerna för låggolvsbussar. De flesta av dessa omfattas av utkastet till direktivet och gäller alla typer av bussar, inte bara låggolvsbussar. I synnerhet de rekommendationer från COST 322-projektet som rör höjden på det första steget och den maximala lutningen på mittgången framför bakaxeln/bakaxlarna finns med i utkastet. I de fall där låggolvsbussar inte kan användas, anser kommissionen att föreskrifterna för fordon andra än låggolvsbussar (bilaga 1, del C), tillsammans med en ramp eller lyft, skall krävas så att man säkerställer åtkomlighet för personer med nedsatt rörlighet inklusive rullstolsburna. Kommissionen anser att det finns starka argument för att utvidga kraven för att säkerställa tillgängligheten till fordon som är konstruerade för att användas för tidtabellsbunden personbefordran mellan städer och i synnerhet fordon i klass II. Detta skall garantera att de nya fordon som uppfyller de tekniska föreskrifterna i det föreslagna direktivet om frivilligt typgodkännande, successivt inlemmas i vagnparken av bussar och turbussar. Med tiden kommer detta att säkerställa att hela vagnparken av fordon som används i tidtabellsbunden trafik mellan städer blir lättillgänglig. Kommissionen har för närvarande dock inte tillgång till den expertis som krävs för att bestämma den bästa tekniska lösningen för sådana fordon. Kommissionen kommer inom kort att presentera ett förslag som fastställer de tekniska kraven för sådana fordon på basis av en fullständig undersökning. I artikel 4. 1 i direktivet föreskrivs således att fordon i klass I skall vara utrustade med ett av de hjälpmedel för ombordstigning som anges i bilaga 7 till direktivet för att den fria rörhgheten inom gemenskapen skall kunna utnyttjas. När det gäller fordon i andra klasser har kommissionen för närvarande inte tillgång till den expertis som krävs för att kunna fastställa de lämpligaste lösningarna för att säkerställa tillgängligheten till tidtabellsbunden personbefordran mellan städer. m. LÄNGSGÅENDE SÄTEN Kommissionen är medveten om de farhågor som finns rörande längsgående säten, som enligt många bedömare är osäkra, och kommer att undersöka vilka speciella bestämmelser som skall gälla för dessa, inklusive möjligheten att utesluta den typen av säten i fordon där stående passagerare inte är tillåtna. I den här genomgången kommer kommissionen också att behandla frågan om säkerhetsbälten skulle kunna göra dessa säten säkrare. D. 1. Hörande av partema Industrins ståndpunkt Industrin har hörts och varit företrädd vid varje möte som den rådgivande arbetsgruppen för motorfordon har hållit. Gruppen har konsulterats av kommissionen för att hjälpa till med att utarbeta detta direktiv. Tillverkare av chassier och kompletta fordon, vilka uteslutande är stora företag, instämmer i förslaget. Tillverkare av karosser till bussar och turbussar är oftast medelstora företag. Möjligheten att tillåta typgodkännande av separata tekniska enheter säkerställer att företagens behov har beaktats fullt ut. 11 Därför håller industrin med om det mesta i förslaget. I det särskilda fallet med brittiska tillverkare och operatörer finns det dock olika synsätt. Med stöd av det undantag som ingår i förslaget kommer tillverkare i Förenade kungariket likväl att kunna fortsätta att bygga fordon med nuvarande konfiguration. 2. Medlemsstaternas ståndpunkt Sakkunniga från medlemsstaterna var företrädda under de överläggningar som fördes av arbetsgruppen för motorfordon. Majoriteten av dessa sakkunniga instämmer i de tekniska föreskrifterna i förslaget. Förenade kungariket och Irland har reserverat sig, trots att förslaget innehåller ett undantag som gynnar dessa länder. Bestämmelserna om tillgänglighet kommer förmodligen att bli omstridda i rådet, eftersom vissa medlemsstater anser att det enligt subsidiaritetsprincipen är medlemsstaterna själva som bör besluta i dessa frågor. 3. Parlamentets ståndpunkt Europaparlamentet har visat ett stort intresse för förslaget. Olika tjänster inom kommissionen har inbjudits att delta i möten med parlamentsledamöter för att förklara bakgrunden till utkastet. Den fråga som har varit av särskilt intresse för parlamentet har varit åtkomligheten för personer med nedsatt rörlighet. E. Förslagets innehåll Detta direktiv skall vara frivilligt tills ramdirektivet 92/53/EEG blir obligatoriskt för bussar och turbussar i alla medlemsstater. När en tillverkare väljer att utnyttja bestämmelserna i detta direktiv, skall han tillåtas att göra det, och andra medlemsstater skall tillåta fri rörlighet för fordon, vilkas tekniska krav uppfyller villkoren i detta direktiv. Så snart ramdirektiv 92/53/EEG blir obligatoriskt för M2 och M3-fordon8 blir särdirektiven, detta inbegripet, också bindande. 1. Artiklar Allmänt taget är artiklarna de samma som motsvarande artiklar i de andra särdirektiv som antagits med stöd av ramdirektiv 70/156/EEG, och bestämmelserna i det sistnämnda direktivet tillämpas i dem. De enda undantagen är artikel 3, i vilken undantaget fastställs, och artikel 4, i vilken bestämmelserna om tillgänglighet fastställs, samt artiklarna 6 och 7 om den kommitté som skall anpassa direktivets bilagor till den tekniska utvecklingen. Med beaktande av att anpassningen av direktiven till de tekniska framstegen bör genomföras snabbt, får kommissionen enhgt dessa artiklar vidta anpassningarna om den först hör medlemsstaterna via en rådgivande, hellre än en reglerande, kommitté. M2: M3: fordon, som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och en sammanlagd vikt som inte överstiger fem ton. fordon, som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och en sammanlagd vikt som överstiger fem ton. 12 ^ 2. Tekniska bilagor De tekniska bilagorna till direktivutkastet täcker alla de särskilda aspekter i fråga om konstruktionen av dessa fordon som måste beaktas för att öka säkerheten, om dessa aspekter inte behandlr. 3 i de andra särdirektiven. Utkastet grundar sig till stor del på de krav och standarder som fastställs i de förordningar som utfärdas av Förenta nationemas ekonomiska kommission för Europa och som används av de flesta medlemsstater antingen direkt eller som underlag för nationell lagstiftning. Fastän dessa förordningar uppdateras regelbundet, har de experter som möts inom arbetsgruppen infört de ändringar som behövs för att åstadkomma bättre säkerhetskrav. Fastän det i artikel 1 i utkastet hänvisas till fordon i kategorierna M2 och M3 (se fotnot 7), omfattar bilaga 1 inte fängelsefordon, ambulanser och terrängfordon. Kraven är tillämpliga på fordon konstruerade att användas av polis, säkerhetsstyrkor och väpnade styrkor endast i den mån bestämmelserna är förenliga med den avsedda användningen av dessa fordon. Samma kriterium skall tillämpas på särskilda fordon, t. ex. mobila bokbussar, mobila kyrkor och mobila sjukhusenheter. Bilagan består av tre delar. Del A innehåller de krav som gäller alla bussar och långfärdsbussar. Del B innehåller de krav som gäller låggolvsbussar. Del C innehåller de krav som gäller andra fordon än låggolvsbussar. I utkastet tillhandahålls fem fordonsklasser, som definieras på följande sätt: i) För fordon som har en kapacitet som överstiger 22 passagerare: Klass I: Fordon med sådana utrymmen för stående passagerare som tillåter stor passagerarrörlighet. Klass H: Fordon som huvudsakligen är konstruerade för befordran av sittande passagerare och som är utrustade för att tillåta transport av stående passagerare i mittgången eller i ett begränsat utrymme. Klass Hl: Fordon som är konstruerade för befordran av enbart sittande passagerare. ii) För fordon som har en kapacitet som inte överstiger 22 passagerare: Klass A: Fordon för befordran av sittande och stående passagerare. Klass B: Fordon som passagerare. inte är utrustade för befordran av stående 13 I bilaga 1 i övrigt fastställs de definitioner och förfaranden som styr ansökningar om typgodkännande, beviljande av godkännande, anpassningar av fordonstyp och ändringar av godkännanden samt produktionens kravenlighet, i enlighet med de förfaranden som fastställs i ramdirektiv 70/156/EEG. Bilagan innehåller också särskilda krav för bussar och turbussar i allmänhet. Dessa krav gäller följande: belastningsfördelning lastningsfbrutsättningar, axlama passagerarutrymme, passagerarantal, kommunikation med föraren, innerbelysning, och bestämmelser om ledstänger och handtag för stående passagerare. mellan och De krav som gäller fordons sidostabilitet kräver ett särskilt omnämnande. Ett fordon skall vara så stabilt att det inte välter när den yta på vilken det står lutar i en vinkel på 35 grader (28 grader för dubbeldäckare) från horisontalläge. En alternativ beräkningsmetod skall tillåtas, förutsatt att metodens tillförlitlighet är fastställd på grundval av ett jämförbart test med ett likadant fordon. Vad gäller utgångar, fastställs i ramdirektivet bestämmelser som reglerar deras antal (vilket ökar med det antal passagerare fordonet kan befordra), mått och dessa utgångars åtkomlighet. Dessa bestämmelser omfattar på- och avstigningsdörrar, nödutgångsdörrar, nödutgångsfönster och takluckor. Det kriterium som har följts i utkastet vad gäller placering är att säkerställa att utgångarna i alla lägen (gäller också om fordonet rullar runt eller om på- och avstigningsdörrama blockeras i fall av olyckshändelse) är åtkomliga i de tre axlama i utrymmet. Tekniska krav fastställs i utkastet såväl för manuellt manövrerade som för fjärrstyrda utgångar. Vad gäller utrymmet för sittande passagerare fastställs i utkastet rninimibredden på säten och minimiutrymmet för säten i samma riktning eller i motsatt riktning, och fastställs det förfarande som skall iakttas för att kontrollera åtkomligheten till varje säte. Slutligen föreskrivs i bilaga 1 om krav för att säkerställa åtkomligheten för alla personer, även dem med nedsatt rörlighet. I direktivutkastet fastställs att fordon i klass I skall ha invalidsittplatser reserverade nära föraren för personer med nedsatt rörlighet, särskilda kommunikationsmedel med föraren och särskilda ledstänger och handtag anpassade för sådana personer. Vad gäller fordon i klass I utformade för befordran av en eller flera rullstolsburna passagerare, definieras i direktivutkastet det utrymme som tillhandahålls för rullstolen, dess fastspänning, dess tillgång till det särskilda området och var den skall placeras. Låggolvsbussar anses vara åtkomliga fordon om en av- och påstigningsdörr och plattformen är tillräckligt breda, för att milstolen skall kunna rullas in och ställas i fordonet. De administrativa bestämmelserna, inbegripet informationsdokumentet och EEG- typgodkännandeintyget, enlighet med i ramdirektiv 70/156/EEG. definieras bilaga 2. i Bilaga 3 innehåller alla de förklarande diagram som anknyter till de krav som fastställs i de andra bilagorna. 14 I bilaga 4 definieras kraven på karosseristommen vad gäller hållfasthet. I händelse av en överrullningsolycka måste hållfastheten vara tillräcklig för att ett överlevnadsutrymme skall bevaras och passagerama undgå att krossas av karosseristommen. Denna bilaga är tillämplig på enkeldäckade fordon i klasserna II och m, med undantag av fordon som används för stadstransporter där risken för överrullning, även om den fortfarande finns, är avsevärt lägre. I bilaga 5 tillhandahålls riktlinjer för mätning av stängningskraften hos fjärrstyrda dörrar för att minska risken för skador. I bilaga 6 fastställs särskilda krav för bussar och turbussar som har en kapacitet som inte överstiger 22 passagerare. De särskilda kraven är berättigade genom att dessa fordon befordrar färre passagerare än sina större motsvarigheter, och vissa bestämmelser kan därför definieras olika. I bilaga 7 fastställs tekniska krav för fordon utmstade med hjälpmedel för ombordstigning och avstigning för rullstolsburna. Förslaget omfattar ramper, nigningssystem och hissar, men innehåller särskilda bestämmelser om att andra hjälpmedel kan godtas förutsatt att de är säkra och effektiva. I bilaga 8 fastställs särskilda krav för dubbeldäckarbussar och turbussar för de fall där de allmänna bestämmelserna i bilaga I inte är tillämpliga. I bilaga 9 fastställs krav som gäller strömledare som används vid konstruktionen av dessa fordon. Strömledama måste vara av en sådan kvalitet att de inte kan förorsaka eldsvåda. I bilaga 10 fastställs krav för typgodkännande av karosseriet som en separat teknisk enhet och typgodkännande av ett fordon utrustat med ett karosseri som redan godkänts som en separat teknisk enhet. 15 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet och om ändring av direktiv 70/156/EEG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag9, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande10, i enlighet med det i artikel 189b i fördraget" angivna förfarandet, och med beaktande av följande: Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Det är viktigt att anta åtgärder i detta syfte. De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bland annat särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet. Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Skillnader i de tekniska kraven för dessa fordon har utgjort ett hinder för deras fria rörlighet inom gemenskapen. Om alla medlemsstater antar harmoniserade krav i stället för sina nationella regler kommer det att underlätta en riktig funktion av den inre marknaden för dessa fordon. Detta är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, särskilt för att för varje fordonstyp möjhggöra en i rådets tillämpning av det förfarande för EG-typgodkännande som behandlas direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tilbännning av medlemsstatemas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon12, senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/27/EG13. Detta direktiv är ett av särdirektiven för förfarandet för EEG-typgodkännande enhgt direktiv 70/156/EEG. 9 10 11 12 13 EGTnr EGTnr EGTnr EGT nr L 42 23. 2. 1970,8. 1. EGT nr L 233,25. 8. 1997, s. 1. 16 I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 3b i fördraget, kan målet för detta direktiv, nämligen att genom tillämpning av EG-typgodkännande för dessa fordon undvika handelshinder inom gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna med tanke på de föreslagna åtgärdemas omfattning och verkningar inom den berörda sektorn och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv fastställer endast det minsta antal regler som behövs för att dessa mål skall kunna uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål. Det är önskvärt att man betraktar de redan befintliga tekniska föreskrifter som FN:s ekonomiska kommission för Europa antagit i sin förordning nr 36 ("Enhetliga bestämmelser om godkännande av större passagerarfordon med beaktande av deras allmänna konstruktion), i sin förordning nr 52 ("Enhetliga bestämmelser om konstruktionen av allmänna transportfordon med liten kapacitet") och i sin förordning nr 66 ("Enhetliga bestämmelser om godkännande av större passagerarfordon vad gäller hållbarheten av deras karosseristomme"), som finns som bilaga till avtalet av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga bestämmelser för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande för utrustning och reservdelar för motorfordon. Detta direktivs främsta syfte är att garantera passageramas säkerhet, men det är även nödvändigt att utarbeta tekniska föreskrifter för att de fordon som inbegrips i direktivet skall bli tillgängliga för personer med nedsatt rörlighet i enlighet med kommissionens transport- och socialpolitik. Alla tänkbara ansträngningar måste göras för att öka sådana fordons tillgänglighet. Därför bör nya fordon som är typgodkända enligt detta direktiv och som är konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer vara tillgängliga för passagerare med nedsatt rörlighet, så att deras fria rörlighet underlättas. Det är redan nu möjligt att omsätta denna princip i konkreta krav för fordon i klass I, medan lämpliga tekniska lösningar för andra klasser konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundnä tjänster i städer och mellan städer måste utvärderas och de relevanta bestämmelserna i direktivet bekräftas eller anpassas, om nödvändigt, på basis av en rapport från kommissionen. Enligt subsidiaritetsprinicpen bör medlemsstaterna uppmuntras till att göra andra fordon än dessa mer tillgängliga för passagerare med nedsatt rörlighet. Bestämmelser om vissa begränsade undantag från allmänna standarder bör införas, med hänsyn till att vissa medlemsstaters tillämpar vissa särskilda föreskrifter. Sådana undantag berör antalet på- och avstigningsdörrar, bredden på sätena och utrymmet mellan sätena i vissa fordon. Andra medlemsstater bör ha rätt att vägra eller förbjuda att fordon, vars tekniska föreskrifter skiljer sig på detta sätt från de huvudsakliga bestämmelserna i direktivet, registreras, saluförs och tas i bruk. Teknikens framsteg nödvändiggör en snabb anpassning av de tekniska föreskrifter som anges i bilagorna till detta särdirektiv. Det är lämpligt attt anförtro denna uppgift åt kommissionen i syfte att förenkla och påskynda förfarandet. I samtliga fall där Europaparlamentet och rådet ger kommissionen behongheî att genomföra regler som utarbetats för dessa fordon bör bestämmelser införas för ett förberedande samråd äga rum mellan kommissionen och medlemsstaterna inom en rådgivande kommitté. 17 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I detta direktiv avses med fordon: varje motorfordon av kategori M2 och M3 enligt definitionen i bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG. separat teknisk enhet', en enhet så som den är definierad i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG. ArtiksL2 får Medlemsstaterna inte vägra att utfärda EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en fordonstyp, eller vägra eller förbjuda att ett fordon saluförs, registreras, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till bestämmelser om fordon som används för personbefordran, med mer än åtta säten utöver förarsätet, om kraven i bilagorna är uppfyllda. Artikel! 1. 2. 3. 1. 2. 3. får bevilja Medlemsstaterna vars konstruktionsegenskaper uppfyller undantagsbestämmelserna i punkterna 7. 6. 1. 1. a, 7. 6. 1. 4. a, 7. 7. 8. 1. a, 7. 7. 8. 1. 1. a, 7. 7. 8. 4. 1. a i bilaga 1 och punkterna 7. 6. 1. 1. a och 7. 6. 1. 4. a i bilaga 8 för fordon av klasserna I, A och B som inte överstiger en största bredd på 2,3 meter och för dubbeldäckare i klass I. EG-typgodkännande fordon för Medlemsstatema får förbjuda saluföring, första registrering och alla efterföljande registreringar samt ibruktagande av undantagsbestämmmelserna enhgt punkt 1. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall, vid behov, ses över av kommissionen på grundval av en rapport som den upprättar år 2003. Artikel 4 Fordon i klass I som är konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer skall uppfylla de tekniska normer som anges antingen i del B i bilaga 1 eller i del C i bilaga 1 och vara utrustat med minst ett av de hjälpmedel som underlättar ombordstigning som anges i bilaga 7. Om det är nödvändigt skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet, på basis av en fullständig undersökning, överlämna ett förslag om ändring av detta direktiv för att fastställa de tekniska kraven för fordon i klass II som används för tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer. Medlemsstaterna skall fritt kunna välja den mest lämpade lösningen för att uppnå en bättre tillgänglighet på andra fordon än dem som avses i punkt 1. 18 Artikel! Del 1 punkt 52 i bilaga 4 till direktiv 70/156/EEG skall ersättas med följande: Ämne Direktiv nr Hänvisning till EGT Tillämpligt på 97/. /EG L. X X M, M2 M3 N, N2 N3 o, 02 o3 0, »* "52 Bussar och turbus sar ArtikeLé Varje ändring som är nödvändig för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 7. ArtiksLZ Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 13. 1 i direktiv 70/156/EEG. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrandet har beaktats. Artikel 8 1. 2. 3. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1999 och skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. till centrala till kommissionen överlämna Medlemsstaterna skall bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. texterna Från och med den 30 juni 1999 får medlemsstaterna inte förbjuda första ibruktagande av fordon som överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv. 19 Medlemsstaterna skall tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 1 från och med den 1 oktober 1999. Artikel 9 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offenthggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande 20 FURTECKNING ÖVER BILAGOR BILAGA 1: Tillämpningsområde, definitioner, ansökan om EG-typgodkännande av fordon eller EG-typgodkännande av separat teknisk enhet för en kaross eller en karosseristomme, ändringar av eller karosseristomme, överenstämmelse med godkänd typ samt krav. fordon, kaross typ av Del A: Krav som är gemensamma för alla fordon Del B: Krav som gäller låggolvsbussar Del C: Krav som gäller fordon andra än låggolvsbussar Tillägg 1 : Kontroll av statisk sidostabilitet genom beräkning. BILAGA 2: Informationsdokument och EG-typgodkännandeintyg. Tillägg 1: Informationsdokument. 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 Informationsdokument för fordonstyp Informationsdokument för karosstyp Informationsdokument för ett fordon försett med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet. Informationsdokument för typ av karosseristomme Tillägg 2: EG-typgodkännandeintyg. 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 EG-typgodkännandeintyg för fordonstyp EG-typgodkännandeintyg för karosstyp EG-typgodkännandeintyg för ett fordon försett med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet. EG-typgodkännandeintyg för typ av karosseristomme BILAGA 3: Ritningar. BILAGA 4: Karosseristommens hållfasthet. Tillägg 1 : Ruritslagningsprov för hela fordonet Tillägg 2: Runtslagningsprov för en karossektion Tillägg 3: Pendelprov för en karossektion 3. 1 3. 2 Beräkning av totala energin E+ Krav för fördelning av de delar av karosseristommen som tar upp merparten av energin Tillägg 4: Kontroll av karosseristommens hållfasthet genom beräkning 21 BILAÛAi Riktlinjer för att mäta stängningskraften hos fjärrstyrda dörrar. BILAGA 6 Särskilda krav för fordon avsedda för högst 22 passagerare. BILAGA 7 Krav för teknisk utrustning som underlättar för personer med nedsatt rörlighet att stiga på och av bussar. BILAGA 8: Särskilda krav för dubbeldäckare. BILAGA 9: Provning av elektriska ledningar. BILAGA 10: Krav för typgodkännande av karossen som en separat teknisk enhet och typgodkännande av fordon försett med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet. 22 BILAGA 1 TILLÄMPNINGSOMRÅDE, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE AV FORDON ELLER EG-TYPGODKÄNNANDE AV SEPARAT TEKNISK ENHET FÖR EN KAROSS, ÄNDRINGAR AV FORDON ELLER KAROSS, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP SAMT KRAV. Denna bilaga som innehåller krav för bussar och turbussar, är indelad i tre delar enligt följande: Del A: Krav som är gemensamma för alla fordon Del B: Krav som gäller låggolvsbussar Del C: Krav som gäller fordon andra än låggolvsbussar Styckenas numrering är lika för de tre delarna. DELA KRAV SOM ÄR GEMENSAMMA FÖR ALLA FORDON 1. TITJ. ÄMPNTNGSOMRÅDE 1. 1 1. 2 1. 2. 1 1. 2. 2 1. 2. 3 1. 3 1. 3. 1 1. 3. 2 Detta direktiv gäller för varje enkeldäckad, dubbeldäckad, stel eller ledbuss i kategorierna M2 och M3 enligt definitionen i bilaga 2 A till rådets direktiv 70/156/EEG Föreskrifterna i detta direktiv gäller inte för följande fordon: Fångtransportfordon. Fordon särskilt utformade för transport av skadade eller sjuka personer (ambulanser). Terrängfordon Föreskrifterna i detta direktiv gäller för följande fordon endast i den utsträckning de är kompatibla med deras avsedda användning och funktion: Fordon utformade för användning av polis, säkerhetsstyrkor och väpnade styrkor. Fordon med sådana säten som endast skall "^vändas när fcvdonet är stillastående och är avsedda att befordra högst 8 personer (förutom föraren) när fordonet är i rörelse. Exempel på sådana fordon inbegriper mobila bokbussar, mobila kyrkor och mobila sjukhusenheter. De säten som skall användas när fordonet är i rörelse måste vara klart identifierbara för användare. 23 2. DEflNTTIQNER I detta direktiv avses med 2. 1 2. 1. 1 2. 1. 1. 1 2. 1. 1. 2 fordon: fordon i kategorierna M2 och M3 som är konstmerade och utrustade för befordran av sittande eller sittande och stående passagerare. För fordon som är avsedda för mer än 22 passagerare förutom föraren finns det tre fordonsklasser: Klass I: fordon med sådana utrymmen för stående passagerare som tillåter ofta förekommande passagerarrörlighet. Klass II: fordon som huvudsakligen är konstmerade för befordran av sittande passagerare och som är utmstade för att tillåta transport av passagerare i mittgången eller i ett utrymme som inte är större än ett utrymme motsvarande det för två dubbelstolar. 2. 1. 1. 3 Klass III: fordon som är konstmerade för befordran av enbart sittande passagerare. 2. 1. 2 2. 1. 2. 1 2. 1. 2. 2 2. 1. 3 2. 1. 4 Ett fordon kan anses tillhöra mer än en klass. I sådana fall kan fordonet godkännas för varje klass till vilken det tillhör. För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare förutom föraren finns det två fordonsklasser: Klass A: Fordon för befordran av stående passagerare. Ett fordon i denna klass är utrustad med stolar och skall ha utrymme för stående passagerare. Klass B: Fordon som inte är utrustade för befordran av stående passagerare. Ett fordon i denna klass saknar utrymme för stående passagerare. Ledbuss: en buss som består av två eller flera stela delar som kan röra sig i förhållande till varandra. Passageramtrymmena i varje del är sammankopplade så att passagerare fritt kan röra sig mellan dem. De stela delarna är permanent sammankopplade och kan endast separeras med hjälp av utrustning som normalt endast återfinns i verkstäder. Låggolvsbuss : ett fordon i vilket minst 35 % av utrymmet för stående passagerare (eller vad gäller ledbussar den främre delen, eller vad gäller dubbeldäckare det nedre däcket) utgör ett område utan trappor och varifrån det finns möjlighet att nå minst en på- och avstigningsdörr. Den dörren skall vara lämpad för på- och avstigning för personer med nedsatt rörlighet. 24 2. 2 2. 2. 1 TypdtfmitiQrier Fordonstyp: en kategori fordon som inte i grunden är olika i följande avseenden: Karosseritillverkare. Chassitillverkare. Fordonskategori (M2, M3). Fordonsklass (klasserna I, H, IQ, A och B). Fordonets högsta tekniskt tillåtna vikt. Karosseriform (enkeWdubbeldäck, ledat, låggolvs). Kapacitetsbegränsning (<12, >12 och <22, >22 och <45, >45och<50, >50 och <70, >70 och <100, >100 och <140, >140 passagerare). Karossmärke och karosstyp om karossen har godkänts som en separat teknisk enhet. 2. 2. 2 Karosstyp: används vid typgodkännande av separat teknisk enhet och utgörs av den kategori av karosser som inte i grunden är olika i följande avseenden: Karosseritillverkare. Karosserimärke. Fordonsklass (klasserna I, H, Hl, A och B). Karosseriform (enkel-/dubbeldäck, ledat, låggolvs). Kapacitetsbegränsning (<12, >12 och <22, >22 och <45, >45 och <50, >50 och <70, >70 och <!00, >100 och <140, >140 passagerare). Vikten av ett komplett utrustat fordonskarosseri får högst avvika med 10%. Angivna typer av fordon på vilka karosstypen kan monteras. teknisk enhet: ett Godkännande av fordon eller av separat godkännande av en fordonstyp, karosstyp eller karosseristommetyp enligt punkt 2. 2, punkt 2. 2 A i denna bilaga eller punkt 2. 2 i bilaga 4, vad gäller de konstruktionsdetaljer som anges i detta direktiv. På- och avstigningsdörr: en dörr avsedd att användas av passagerare under normala omständigheter och med föraren i förarsätet. Dubbeldörr: en dörr som medger två, eller motsvarigheten till två, utrymmen för tillträde. Skjutdörr: en dörr som endast kan öppnas eller stängas genom att skjuta den längst med en eller flera rätlinjiga, eller nästan rätlinjiga, skenor. 25 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 2. 8 2. 9 2. 10 2. 11 2. 12 2. 13 2. 14 2. 14. 1 2. 14. 2 2. 14. 3 2. 15 2. 16 2. 17 Nödutgångsdörr: en dörr som i undantagsfall, och särskilt vid en nödsituation, är avsedd att användas av passagerare. Nödutgångsfönster: ett fönster, inte nödvändigtvis med glas, avsett att användas av passagerare som en utgång vid en nödsituation. Dubbel- eller flerdubbelfönster: ett nödutgångsfönster som, när det är indelat i två eller flera delar med tänkta vertikallinjer eller vertikalplan, består av två eller flera delar, av vilka varje del uppfyller de föreskrifter för mått och framkomlighet som gäller för ett normalt nödutgångsfönster. Taklucka: en taköppning avsedd att användas av passagerare vid en nödsituation. Nödutgång: en nödutgångsdörr, ett nödutgångsfönster eller en taklucka. Utgång: en på- och avstigningsdörr eller en nödutgång. Golv: den del av ett karossen som stående passagerare står på, som sittande passagerare och föraren har sina fötter på, och som kan stödja fästanordningarna för stolama. Mittgång: det utrymme mellan stolama från vilket passagerare kan röra sig från en stol eller en stolsrad till varje annan stol eller stolsrad eller till varje genomgångsutrymme. Det inbegriper inte det utrymme som krävs för passagerares fötter, utrymmet ovanför varje stegyta eller trappa, varje utrymme från vilket det endast är möjligt att nå en stol eller en stolsrad. Genomgångsutrymme: utrymmet genom en dörröppning till en mittgång. Förarutrymme: det utrymme som endast är avsett för föraren och som innehåller förarstolen, ratten, kontroller, instrument och annan utmstning som är nödvändig för att köra eller använda fordonet. Olastad tjänstevikt (MK): vikten av ett fordon med karosseri i körklart skick, olastat, obesatt men inklusive kylvätska, smörjolja, bränsle, verktyg, reservhjul och föraren. Förarens vikt uppskattas till 75 kg och bränsletanken/bränseltankama är fyllda upp till 90 % av den kapacitet som uppges av tillverkaren. 2. 18 Tekniskt tillåten totalvikt (MT): den tekniskt tillåtna totalvikt som uppges av tillverkaren. 26 2. 19 2. 20 2. 21 2. 22 2. 23 2. 24 2. 25 än annan föraren en person en Passagerare: besättningsmedlem. Vid tillämpning av detta direktiv avses med passagerare med nedsatt rörlighet alla passagerare som har särskilda svårigheter med att använda offentliga transportmedel, särskilt äldre personer, handikappade personer och, bland dessa, rullstolsburna inte personer. Nedsatt nödvändigtvis någon form,av medicinskt handikapp. rörlighet innebär eller Besättningsmedlem: en person vars uppgift är att vara medförare eller eventuellt assistent. Passagerarutrymme: Det utrymme som är avsett att användas av passagerarna, med undantag för utrymme med icke flyttbar utrustning såsom bar, kokvrå, toalettrum eller utrymme för bagage och gods. Fjärrstyrd på- och avstigningsdörr: en på- och avstigningsdörr som endast kan öppnas med annan kraft än muskelkraft och vars öppnande och stängande manövreras av föraren. Automatiska på- och avstigningsdörrar: en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr som endast kan öppnas (annat än med en nödöppnare) efter påverkan av en passagerare och efter det att föraren har aktiverat denna påverkan, och som stängs automatiskt. Hållplatsbroms: en automatisk anordning som hindrar fordonet från att köras iväg från stillastående. Förarmanövrerad avstigningsdörr som normalt öppnas och stängs av föraren. och avstigningsdörr: på- en på- och ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE AV FORDON. KAROSS SOM SEPARAT TEKNISK ENHET ELLER AV KAROSSERISTOMME SOM SEPARAT TEKNISK ENHET, 3. 1 om separat separat fordon enhet av teknisk teknisk enhet enhgt artikel 3. 4 eller EG- Ansökan om EG-typgodkännande typgodkännande eller EG- typgodkännande av ett fordon försett med kaross som redan är godkänd som i direktiv 70/156/EEG för en fordonstyp, karosstyp eller fordonstyp som är försedd med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet i fråga om de särskilda bestämmelserna för fordon som används för befordran av passagerare och som har mer än åtta sittplatser av fordonstillverkaren. förarplatsen förutom lämnas skall in 3. 2 En mall för informationsdokumentet visas i bilaga 2 tillägg 1. Tillägg 1. 1 för fordonstyp Tillägg 1. 2 för karosstyp, och 27 Tillägg 1. 3 för fordonstyp som är försedd med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet Tillägg 1. 4 för karosseristomme 3. 3 fordon, en kaross eller en karosseristomme som är Ett representativt för den typ som ansökan gäller och som försetts med den särskilda utrustningen, skall ställas till förfogande för den tekniska tjänst som ansvarar för typprovningen. 4. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE 4. 1 4. 2 4. 3 4. 4 4. 4. 1 EG-typgodkännande enhgt artikel 4. 3 i direktiv 70/156/EEG skall beviljas om de tillämpliga kraven är uppfyllda. En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i bilaga 2, tillägg 2. 1 för fordonstyp bilaga 2, tillägg 2. 2 för karosstyp, och bilaga 2, tillägg 2. 3 för fordonstyp som är försedd med kaross som redan är godkänd som separat teknisk enhet, och bilaga 2, tillägg 2. 4 för karosseristomme fordonstyp, karosstyp tilldelas varje godkänd Ett godkännandenummer enligt bilaga 7 till direktiv 70/156/EEG eller skall karosseristomme med beaktande av att avdelning 1 skall ändras till att lyda ". 5 för Sverige, 12 för Österrike, 17 för Finland, 23 för Grekland. ", och med beaktande av att till avdelning 2 skall läggas bokstaven B om typgodkännandet avser en kaross eller med bokstaven R om typgodkännandet avser en karosseristomme. En och samma medlemsstat skall inte tilldela samma nummer till flera olika fordonstyper, karosstyp eller typ av karosseristomme. Märkning För en kaross som godkänts som separat teknisk enhet skall karossen märkas med följande: 4. 4. 1. 1 Varumärke eller firmanamn som angetts av karosstillverkaren 4. 4. 1. 2 Tillverkarens handelsbeteckning 4. 4. 1. 3 EG-typgodkännandet enhgt punkt 4. 3 4. 4. 2 För en stomme som godkänts som separat teknisk enhet skall stommen märkas med: 28 4. 4. 2. 1 liten bokstav e åtföljd av de En rektangel som omsluter särskiljande bokstäverna eller numret för den medlemsstat som utfärdat godkännandet enligt följande: 1 2 3 4 5 6 9 11 12 13 17 18 21 23 IRL för för för för för för för för för för för för för för för Tyskland Frankrike Italien Nederländerna Sverige Belgien Spanien Förenade kungariket Österrike Luxemburg Finland Danmark Portugal Grekland Irland 4. 4. 2. 2 4. 4. 2. 3 4. 4. 2. 4 till basgodkännandenumret enhgt i anslutning avdelning 4 av typgodkännandenumret som det anges i bilaga 7 till direktiv 70/156/EEG, föregånget av två siffror som anger det tekniska ordningsnummer som ändringen av direktiv 74/61/EEG vid datumet för EEG- typgodkännandet. I detta direktiv är ordningsnumret 00. tilldelats den senaste större rektangeln symbolen R som tillägg som anger att den separata tekniska enheten är godkänd som karosseristomme. Ett exempel på EG-typgodkännaridemärke för en karosseristomme ges nedan : O*-002431 * Det ovan nämnda typgodkännandemärket som åsätts fordonet visar att typfordonet i fråga har, med avseende i Förenade Kungariket (E 11) med på hållfasthet av karosseristommen (R), blivit typgodkännandenummer 002431. De första två siffrorna i typgodkännandenumret anger att typgodkännandet gavs enligt kraven i detta direktiv i sin ursprungliga lydelse. typgodkänt 29 4. 4. 3 Dessa märkningar skall vara tydliga, läsbara och outplånliga, även om karossen och stommen monteras på ett fordon. ANPASSNINGAR Aï GODKÄNNANDEN FQRDQNSTYP OCH ÄNDRINGAR AV 5. 1 För anpassning av en fordonstyp, en karosserityp eller en karosseristommetyp som särskilt godkänts enligt detta direktiv skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG tillämpas. ÖVRRENSSTÄMMELSE MED DEN GODKÄNDA TYPEN 6. 1 KRAV 7. 1 7. 1. 1 7. 1. 1. 1 7. 1. 1. 2 7. 1. 2 För att säkerställa överensstämmelse med den godkända typen skall åtgärder vidtas i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG. Belastningsfördelning mellan axlarna och lastningsförutsättningar Belastnmgsfördelningen för ett stillastående fordon på plant underlag skall bestämmas utifrån två förutsättningar: olastat, enhgt 7. 1,3 och lastat, enhgt 7. 1. 4, Framaxeln eller axlarna skall inte belastas med mindre än den procent av fordonets vikt som visas i nedanstående tabell: Belastnings förhållanden KLASS I «fe A KLASS n KLASS m & B STEL LEDAD STEL LEDAD STEL LEDAD OLASTAT LASTAT 20 25 20 20 25 25 20 20 25 25 20 20 7. 1. 3 7. 1. 4 Vid tillämpning av denna punkt (7. 1) och punkt 7. 3. avses med ett olastat fordon ett fordon enhgt punkt 2. 17 (tjänstevikt MK) med tillägg av 75 kg för besättningens vikt om det finns en besättningsstol enhgt punkt 7. 7. 1. 8. Vid tillämpning av denna punkt (7. 1) avses med ett lastat fordon ett fordon som är lastat enhgt punkt 7. 1. 3 med tillägg av vikten Q för varje passagerarstol, ett antal, som motsvarar det godkända antalet stående passagerare, av vikterna Q jämnt fördelade över området SI, en vikt motsvarande B (kg) jämnt fördelad i bagageutrymmet och, i tillämpliga fall, en vikt motsvarande 30 BX jämnt fördelad på en takyta som är utrustad för transport av bagage. Värdena av Q för de olika fordonsklasserna anges i punkt 7. 3 nedan. B (kg) skall ha ett siffervärde av minst 100 x V (där V är bagageutrymmenas totala volym, i m3). BX skall utöva en särskilt belastning av minst 75 kg/m2 över hela den takyta som är utrustad för transport av bagage. Passagerarutrymme Det totala passagerarutrymmet S0 beräknas genom att från fordonets totala golvutrymme dra ifrån 7. 1. 5 7. 1. 6 7. 1. 7 7. 2 7. 2. 1 7. 2. 1. 1 ytan för förarplatsen, 7. 2. 1. 2 7. 2. 1. 3 7. 2. 1. 4 7. 2. 1. 5 ytan för fotsteg vid dörrar och ytan för varje annat fotsteg med ett stegdjup av minst 30 cm, samt den yta som dörrarna och dess anordningar sveper över när de används, ytan i varje utrymme där frihöjden är mindre än 135 cm mätt från golvet, enligt punkt 7. 7. 8 och utan beaktande av tillåtna inkräktningar; för fordon som omfattas av punkt 7. 7. 1. 9 får detta mått minskas till 120 cm, ytan i de fordonsutrymmen som passagerare inte har tillträde till enligt punkt 7. 9. 4, den yta som uteslutande är reserverad för transport av gods eller bagage och som passagerare inte har tillträde till, 7. 2. 1. 6 den yta som krävs för att medge en ren arbetsyta vid service, 7. 2. 1. 7 den golvyta som upptas av eventuella trappor i fordonet. 7. 2. 2 7. 2. 2. 1 7. 2. 2. 2 7. 2. 2. 3 Den golvyta Si som är tillgänglig för stående passagerare beräknas genom att från S0 dra från den golvyta där lutningen överstiger de högsta tillåtna värdena enligt punkt 7. 7. 6, den yta som inte är tillgänglig för stående passagerare när alla sittplatser är upptagna, den yta i varje utrymme där frihöjden är mindre än 190 cm mätt från golvet eller - vad gäller den del av mittgången ovanför och bakom bakaxeln, samt därtill fastsatta delar - mindre än 180 cm (ej inbegripet handtag), 31 7. 2. 2. 4 den yta framför ett vertikalplan som passerar centrum av förarstolens sittyta (i dess bakersta läge) och centrum av den yttre backspegel som monterats på fordonets andra sida, 7. 2. 2. 5 den yta som utsträcker sig 30 cm framför varje sittplats, 7. 2. 2. 6 7. 2. 2. 7 varje golvyta (t. ex. ett hörn eller en kant) där det inte går att placera någon del av en rektangel som mäter 400 x 300 mm, den yta där det inte går att inskriva en rektangel som mäter 400 x300 mm, 7. 2. 2. 8 vad gäller fordon i klass H, den yta där det är förbjudet att stå. 7. 3 7. 3. 1 Passagerarantal Ett fordon skall ha ett antal (P) sittplatser som skall uppfylla kraven i punkt 7. 7. 8. Om fordonet är av klass I eller klass II och A skall antalet P minst motsvara det antal kvadratmeter golvyta som är tillgängligt för passagerare och besättning (om sådan finns) (S0) avrundat till närmsta heltal. 7. 3. 2 Det totala antalet N passagerare och besättningsmedlemmar för fordon skall uppfylla följande olikheter: Sx M T - M K - 1 0 0 V - BX N < P + , och N <: 'sp P : Antal sittplatser (punkt 7. 3. 1) Sp Tillgänglig golvyta (m2) (punkt 7. 2. 2) för stående passagerare Ssp*. Plats för en stående passagerare (m2/passagerare)(se nedan) MT: Tekniskt tillåten totalvikt (kg)(punkt 2. 18) MK: Tjänstevikt (kg)(punkt 2. 17) V bagageutrymmets total volym (m3)(punkt 7. 1. 6) BX skall utgöra en särskild belastning av minst 75 kg/m2 över hela den takyta som är utrustad för transport av bagage (punkt 7. 1. 7) Q : Given vikt för en passagerare (kg)(tabell i 7. 3. 2) 32 För fordon i klass B och B Sj= 0. Värdet av Q och S^ för varje fordonsklass är enligt följande: ass Klass I & A** Klass n Klass Hl & B Q (kg) vikt för en passagerarplats Ssp (m2/passagerare) plats för en stående passagerare ^ 71* ^ 1 * 0*125 <U5 ^S21 seende passagerare Inbegripet 3 kg för handbagage. Om ett fordon i klass II, klass m eller klass B godkänns som ett fordon i klass I eller klass A, skall vikten av det bagage som transporteras i sådana bagageutrymmen som endast är åtkomliga från fordonets utsida inte beaktas. 7. 3. 3 7. 3. 4 7. 3. 4. 1 7. 3. 4. 2 7. 3. 4. 3 7. 3. 4. 4 fordonet är När lastat med N antal passagerare och besättningsmedlemmar och en bagagevikt av B + BX skall vikten på varje axel och fordonets vikt inte överstiga värdet av deras respektive tekniskt tillåtna totalvikter. Fordonet skall, på ett sätt som är klart synligt, på insidan i området för framdörren och med bokstäver eller bilder som är minst 15 mm höga och siffror som är minst 25 mm höga, vara märkt med högsta antal sittplatser som fordonet är avsett för, högsta antal ståplatser, som fordonet (i förekommmande fall) är avsett för, och högsta antal rullstolar som fordonet i förekommande fall är avsett att transportera, och vikten av det bagage som får transporteras när antalet passagerare och besättningsmedlemmar i fordonet inte förorsakar att fordonets, eller någon axels, tekniskt tillåtna totalvikt överskrids 7. 3. 4. 4. 1 i bagageutrymmet (se punkt 7. 1. 6), 7. 3. 4. 4. 2 på taket, om det är utrustad för transport av bagage (se punkt 7. 1. 7). 7. 4 7. 4. 1 Provning av sidostabilitet Ett fordons skall vara så stabilt att det inte välter när den yta på vilken det står lutas åt båda håll till en vinkel på 35 grader från horisonten. 33 7. 4. 2 7. 4. 2. 1 7. 4. 3 7. 4. 4 7. 4. 5 7. 4. 5. 1 7. 4. 5. 2 7. 4. 5. 3 7. 4. 5. 4 7. 4. 5. 5 Vid ovan nämnda prov skall fordonet vara olastat enligt punkt 7. 1. 3 med tillägg för last motsvarande Q (enligt definitionen i punkt 7. 3. 2) som skall placeras på varje passagerar- och besättningsstol. Om fordonet är avsett för stående passagerare eller för besättningsmedlemmar som inte sitter, skall den tyngdpunkt av lasten Q eller 75 kg som representerar dessa, jämnt fördelas över området för stående passagerare respektive besättningsmedlemmar, vid en höjd av 875 mm. Om ett fordon är utrustat för att transportera bagage på taket skall en jämnt fördelat vikt motsvarande minst den som anges i punkt 7. 1. 7 och som representerar sådant bagage, bindas fast på taket, övriga bagageutrymmen skall vara fria från bagage. Varje sådan kant på en tiltrigg som är till för att förhindra att ett av fordonets hjul glider åt sidan skall inte vara högre än två tredjedelar av avståndet mellan den yta på vilken fordonet står innan det lutas och den del av det hjulets fälg som är närmast ytan när fordonet är lastat enhgt punkt 7. 4. 2. Under provet skall inga fordonsdelar som vid normal användning inte är avsedda att vidröra varandra göra det, och inte heller skall någon del skadas eller rubbas. För att visa att fordonet inte välter under de förhållanden som anges i punkt 7. 4. 1 och 7. 4. 2 kan en alternativ beräkningsmetod v användas. En sådan beräkningsmetod skall ta hänsyn till följande parametrar: Vikt och mått, höjden på tyngdpunkten, fjäderbromsar, vertikala och horisontella hjulfjädlingar, egenskaper hos givaren för lufttrycket i luftbromsar, 7. 4. 5. 6 placering av det momentana centret, 7. 4. 5. 7 karosseriets vridhållfasthet. Beräkningsmetoden beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga. 7. 5 7. 5. 1 7. 5. 1. 1 Skydd mot brandfara Motorutrymmet Inga brandfarliga ljudisolerande material eller material som kan komma att dränkas med bränsle, smörjoljor eller annat brännbart 34 7. 5. 1. 2 7. 5. 1. 3 7. 5. 1. 4 material skall användas i motorutrymmet såvida inte materialet skyddas av en ogenomtränglig hinna. Försiktighetsåtgärder skall vidtas, antingen genom en passande eller genom närvaron av planering av motorutrymmet dränermgsmynningar för att i möjhgaste mån förhindra att bränsle, smörjolja eller varje annat brännbart material samlas i någon del av motorutrymmet. En avskärmning som består av värmebeständigt material skall monteras mellan motorutrymmet eller mellan varje annan värmekälla (såsom en anordning för att absorbera den värme som frigörs när fordonet körs nerför en lång sluttning, t. ex. en retarder eller anordning för uppvärmning av passagerarutrymmet, dock annat genom varmvattenscirkulation) och resten av fordonet. Alla skruvtvingar, packningar o. dyl. som används i samband med avgränsningen skall vara eldbeständiga. anordning fungerar som än en En värmeanordning som drivs med annat än hett vatten får monteras i passagerarutrymmet om den utgörs av inkapslat material som kan stå emot de temperaturer som anordningen alstrar, inte släpper ut några giftiga gaser samt placeras så att det är högst osannolikt att passagerare kommer i kontakt med någon het yta. 7. 5. 2 Bränslematningssystem 7. 5. 2. 1 7. 5. 2. 2 7. 5. 2. 3 7. 5. 2. 4 7. 5. 2. 5 7. 5. 3 7. 5. 3. 1 Ingen apparat som används för bränslematning skall placeras i förarutrymmet eller passagerarutrymmet. Bränsleledningar och alla andra delar av bränslematningssystemet skall monteras på platser i fordonet där de har största möjliga skydd. Vridnings- eller böjningsrörelser och skakningar av fordonets struktur eller motorn skall inte resultera i att bränsleledningarna utsätts för onormal påfrestning. av eller böjliga Anslutningarna till bränslematningssystemets stela delar skall vara så utformade och olika konstruerade användningsförhållanden, eller böjningsrörelse, eller skakningar av fordonets struktur eller motor. fordonets vridnings- täta åldring, förblir trots att de slangar rörliga vid Bränsleläckage från varje del av systemet skall fritt kunna flyta ner till vägytan, men aldrig på avgassystemet. Elektrisk utrustning och ledningsdragning Alla kablar skall vara välisolerade och alla kablar och all elektrisk temperatur och de utrustning skall kunna motstå den 35 7. 5. 3. 2 7. 5. 3. 3 7. 5. 3. 4 7. 5. 3. 5 fuktighetsförhållanden som de utsätts för. I motorutrymmet skall särskild uppmärksamhet riktas mot deras förmåga att motstå den omgivande temperaturen och påverkan från alla sannolika föroreningar. Ingen kabel som används i en strömkrets skall ha en strömstyrka som överstiger den som är acceptabel för en sådan kabel med beaktande av det sätt på vilken den installerats och den maximala omgivande temperaturen. Varje strömkrets som matar en utrustningsdel annan än startanordningen, tändsystemet (positiv tandning), glödtändaren, stoppanordningen för motorn, laddningskretsen och batteriets jordade anslutning skall inbegripa en säkring eller en brytare. De får dock skyddas genom en gemensam strömbrytare, förutsatt att dess beräknade kapacitet inte överstiger 16 A. Alla kablar skall vara väl skyddade och skall vara säkert fastsatta så att de inte kan skadas genom skärning, nötning eller skavning, När strömstyrkan överstiger 100 volt RMS (effektivvärde) i en eller flera strömkretsar i ett fordon skall en manuellt manövrerbar från frånskiljare som kan bryta huvudströmkällan kopplas till varje pol i den försörjning som inte är jordad, och placeras inuti fordonet på en för föraren lättåtkomlig plats, förutsatt att ingen sådan frånskiljare kan bryta en strömkrets som försörjer de föreskrivna yttre fordonslyktorna. Denna punkt gäller inte för högspännmgständningskretsar eller slutna kretsar i en utrustningenhet i fordonet. sådana kretsar alla 7. 5. 3. 6 Alla elkablar skall placeras så att ingen del kan komma i kontakt med någon bränsleledning eller någon del av avgassystemet, eller utsättas för överdriven hetta, såvida inte passande särskild isolering och skydd anordnas, som till exempel till en solenoidstyrd avgasventil. 7. 5. 3. 7 Alla elkablar skall uppfylla kraven i bilaga 9. 7. 5. 4 Batteris: 7. 5. 4. 1 Alla batterier skall vara väl fastsatta och lättåtkomliga. 7. 5. 4. 2 Batteriutrymmet skall vara åtskilt från passageramtrymmet och förarplatsen och ventileras med friskluft. 7. 5. 4. 3 Batteriklämmorna skall skyddas mot kortslutning. 7. 5. 5 7. 5. 5. 1 Brandsläckare och första förbandsutrustning Fordonet skall utrustas med en eller flera brandsläckare, av vilka en skall placeras i närheten av förarplatsen. Fordon i klasserna A & B 36 skall utrustas med minst en brandsläckare med en lägsta testklassificering av 8A 34B till CEN Standard EN3 Del 1 och med en kapacitet av minst 2 kg. Fordon i klasserna I, II & III skall utrustas med minst lägsta testklassificering av 21A 113B till CEN standard EN3 del 1 och med en kapacitet av minst 6 kg. Brandsläckarna skall inte innehålla halogenkolväte som släckningsmedel. en brandsläckare med en 7. 5. 5. 2 7. 5. 5. 3 Det skall finnas utrymme för en eller flera första förbandslådor. Utrymmet skall vara minst 7 dm3, med ett minsta mått av 80 mm. Brandsläckare och första förbandslådor far skyddas mot stöld eller vandalisering (t. ex. i ett inre skåp eller bakom säkerhetsglas), förutsatt att deras placering tydligt markeras och att personer lätt kan ta fram dem vid en nödsituation. 7. 5. 6 Material Inget brandfarligt material skall tillåtas inom 10 cm från avgassystemet eller någon annan betydande värmekälla såvida inte materialet är effektivt avskärmat. Vid behov skall en avskärmning monteras för att förhindra att smörjoljor eller andra brandfarliga material kommer i kontakt med avgassystemet. Vid tillämpning av denna punkt avses med brandfarligt material ett material som inte är utformat att motstå sådana temperaturer som sannolikt uppstår i det området. Utgångar Antal utgångar Det skall minst finnas två utgångar i ett fordon, antingen två på- och avstigningsdörrar eller en på- och avstigningsdörr och en nödutgångsdörr. Det minsta tillåtna antal på- och avstigningsdörrar är enligt följande: 7. 6 7. 6. 1 7. 6. 1. 1 Passagerarantal Antal på- och avstigningsdörrar 9-45 46-70 71 -100 101-140 >140 7. 6. 1. 1 a Klass I & A Klass H Klassffl&B 1 2 3 4 5 1 2 3 4 5 1 2 3 4 5 undantag Genom får medlemsstaterna tillåta att nya fordon som uppfyller följande villkor saluförs eller tas i bruk: bestämmelserna 7. 6. 1. 1 från i 37 Varje fordon i klasserna I och A som inte överstiger en största bredd av 2,3 m skall ha två dörrar, en på- och avstigningsdörr och en nödutgångsdörr på motsatta sidan. Det minsta tillåtna antal dörrar är enhgt följande: Passagerarantal Antal dörrar Klasserna I & A 9-45 46-70 71 -100 101-140 >140 I 2 3 4 5 6 7. 6. 1. 2 7. 6. 1. 3 Det skall minst finnas en på- och avstigningsdörrar i varje stel del i en ledbuss förutom i denfrämre delen i en ledbuss i klass I där det minst skall finnas två på- och avstigningsdörrar. Vid tillämpning av detta krav skall på- och avstigningsdörrar som är fjärrstyrda inte anses som nödutgångsdörrar om de lätt kan öppnas för hand när den kontroll som avses i punkt 7. 6. 5. 1 vid behoV har aktiverats. 7. 6. 1. 4 Det skall minst finnas så många nödutgångar att det totala antalet utgångar är enligt följande: Passagerarantal Minsta totala antal 9-16 17-30 31 -45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 >130 | 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Takluckor får endast räknas som en av ovan nämnda nödutgångar. 7. 6. 1. 4 a Genom undantag får från bestämmelserna medlemsstaterna tillåta att ett nytt fordon saluförs eller tas i bruk om det uppfyller följande bestämmelser: i 7. 6. 1. 4 Varje fordon i klasserna I och A som inte överskrider en största bredd av 2,3 m skall ha minst så många utgångar att det totala antalet utgångar är enligt följande: 38 Passagerarantal Minsta totala antal 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 >130 | 3 4 5 6 7 8 9 10 11 7. 6. 1. 5 7. 6. 1. 6 7. 6. 1. 7 7. 6. 1. 7. 1 7. 6. 1. 7. 2 Takluckor får endast räknas som en av ovan nämnda utgångar. Varje stel del i en ledbuss skall betraktas som ett separat fordon vid bestämning av minsta antal och placering av utgångar, med undantag av 7. 6. 2. 4. Ett högsta antal passagerare skall fastställas för varje stel del. En dubbel på- och avstigningsdörr skall räknas som två dörrar och ett dubbelfönster som två nödutgångsfönster. Om det inte går att ta sig från förarplatsen till passagerarutrymmet via en genomgång som uppfyller ett av de krav som anges i punkt 7. 7. 5. 1. 1 skall följande krav uppfyllas: Förarutrymmet skall ha två utgångar som inte skall vara placerade på samma sidovägg. Om en av utgångarna utgörs av ett fönster skall det uppfylla kraven i punkt 7. 6. 3. 1 och 7. 6. 8 för nödutgångsfönster. En eller två sittplatser är tillåtna bredvid föraren för extra personer. I sådana fall skall båda de utgångar som avses i punkt 7. 6. 1. 7. 1. utgöras av dörrar. Förardörren skall accepteras som nödutgångsdörr för de personer som sitter på dessa platser, förutsatt att förarstolen, ratten, motorrummet, växelspaken, handbromsen etc. inte utgör ett alltför stort hinder. Den dörr som är avsedd för dessa extra personer skall accepteras som nödutgångsdörr för föraren. Upp till fem extra sittplatser får monteras i ett utrymme som inbegriper förarplatsen, förutsatt att sådana extra sittplatser och utrymmet för sådana sittplatser uppfyller samtliga krav i detta direktiv och att minst en dörr som ger tillträde till passagerarutrymmet uppfyller kraven i punkt 7. 6. 3 för nödutgångsdörrar. 39 7. 6. 1. 7. 3 7. 6. 1. 8 7. 6. 1. 9 I de fall som anges i punkt 7. 6. 1. 7. 1 och 7. 6. 1. 7. 2 skall de utgångar som finns i förarutrymmet varken räknas som en av de dörrar som krävs enligt punkt 7. 6. 1. 1 och 7. 6. 1. 2 eller som en av de utgångar som krävs enligt punkt 7. 6. 1. 4, förutom i de fall som anges i punkt 7. 6. 1. 7. 1 och 7. 6. 1. 7. 2. Punkt 7. 6. 3-7. 6. 7, 7. 7. 1, 7. 7. 2 och 7. 7. 7 skall inte gälla för sådana utgångar. Om föramtrymmet och sittplatserna bredvid detta kan nås från det huvudsakliga passagerarutrymmet via en gång som uppfyller ett av kraven i punkt 7. 7. 5. 1. 1 behöver det inte finnas utgång till fordonets utsida från förarplatsen. Om det finns en förardörr eller annan utgång från förarutrymmet vad gäller de omständigheter som anges i punkt 7. 6. 1. 8 får den endast räknas som en utgång avsedd för passagerare om 7. 6. 1. 9. 1 man inte behöver tränga sig mellan ratten och förarstolen för att använda den utgången, 7. 6. 1. 9. 2 den uppfyller måttkraven för nödutgångsdörrar enligt punkt 7. 6. 3. 1. 7. 6. 1. 10 7. 6. 1. 11 Punkt 7. 6. 1. 8 och 7. 6. 1. 9 utesluter inte att det finns en dörr eller annan avskärmning mellan förarstolen och passagerarutrymmet, förutsatt att föraren snabbt kan avlägsna denna avskärmning vid en nödsituation. En förardörr i ett utrymme som avgränsas med en sådant avskärmning skall inte anses som en passagerarutgång. Takluckor som finns som komplement till nödutgångsdörrar och nödutgångsfönster skall monteras i taket på fordon i klasserna II, m och B. De får också monteras i fordon i klasserna I och A. I sådana fall skall det minst finnas följande antal luckor: Passagerarantal Antal luckor högst 50 mer än 50 1 2 7. 6. 2 Utgångarnas placering Fordon som är avsedda för mer än 22 passagerare skall uppfylla för högst nedanstående krav. Fordon 22 passagerare skall antingen uppfylla nedanstående krav eller de krav som anges i bilaga 6 punkt 1. 2. som är avsedda 40 7. 6. 2. 1 7. 6. 2. 2 7. 6. 2. 3 7. 6. 2. 4 7. 6. 2. 5 7. 6. 2. 6 7. 6. 2. 7 På- och avstigningsdörrar skall placeras på den sida av fordonet som är närmast den sida av vägbanan som motsvarar trafikens riktning i det land där fordonet skall registreras för användning och minst en på- eller avstigningsdörr skall placeras i fordonets främre halva. Detta utesluter inte att en dörr anbringas i ett fordons bakgavel för att möjliggöra av- och påstigning för rullstolsburna passagerare. Om det finns fler än en på- och avstigningsdörr skall två av dörrarna skall vara åtskilda så att avståndet mellan tvärgående vertikalplan genom deras mittpunkter är minst 40 procent av passagerarutrymmets totallängd. Om en av dessa dörrar bildar del av en dubbeldörr skall avståndet mätas mellan de två dörrar som är längst ifrån varandra. Utgångama skall placeras så att det i stort sett finns lika många på varje sida av fordonet. Minst en nödutgång skall placeras antingen i fordonets bakgavel eller front. För fordon i klass I skall detta krav anses uppfyllt om en taklucka monteras. Utgångarna på samma sida av fordonet skall vara lämpligt fördelade utmed fordonets hela längd. En dörr skall tillåtas i fordonets bakgavel, förutsatt att det inte är en på- och avstigningsdörr. Om takluckor anordnas skall de placeras enligt följande: Om det endast finns en taklucka skall den placeras i takets mittre tredjedel. Om det finns två takluckor skall avståndet mellan dem vara minst 2 m mätt mellan lucköppningamas närmaste kanter i en linje parallell med fordonets längsaxel. 41 7. 6. 3 7. 6. 3. 1 Utgångars minsta mått De olika slagen av utgångar skall ha följande minimimått: Klass I Klasserna 11 och m Anmärkningar Höjd (cm) 180 165 Bredd (cm) enkeldörr: Se del B och C dubbeldörr: 120 Dörr öppning Detta mått får minskas med om 10 cm mätningen är gjord vid handtagsnivån Höjd (cm) 125 Bredd (cm) Se del B och C Yta: (cm2) 4000 I denna yta skall det vara möjligt att inskriva en rektangel som mäter 50 cm x 70 cm På-och avstignings dörr Nödutgångs dörr Nödutgångs fönster Nödutgångsfönster placerat i fordonets bakgavel. inte tillhandahåller ett nödutgångsfönster med de minsta mått som anges ovan tillverkaren Om I nödutgångsfönstret skall det vara möjligt att inskriva en rektangel som är 35 cm hög och 155 cm bred. Rektangelns hörn får rundas till radie av högst 25 cm Nödutgångs lucka Luck- öppning Yta: (cm2) 4000 I denna yta skall det vara möjligt att inskriva en rektangel som mäter 50 x 70 cm 7. 6. 3. 2 7. 6. 4 7. 6. 4. 1 7. 6. 4. 2 Fordon avsedda för högst 22 passagerare skall antingen uppfylla kraven i punkt 7. 6. 3. 1 eller kraven i bilaga 6 punkt 1. 1. Tekniska krav för på- och avstigningsdörrar På- och avstigningsdörrar skall lätt kunna öppnas från insidan och utsidan av fordonet när det är stillastående (men inte nödvändigtvis när fordonet är i rörelse). Detta krav skall dock inte tolkas som att det förhindrar möjligheten att låsa dörren från utsidan, förutsatt att dörren alltid kan öppnas från insidan. Varje kontroll eller anordning för att öppna en på- och avstigningsdörr från utsidan skall vara placerad högst 150 cm från marken när fordonet står olastat på ett plant underlag. 42 7. 6. 4. 3 7. 6. 4. 4 7. 6. 4. 5 7. 6. 4. 6 7. 6. 4. 7 7. 6. 4. 8 7. 6. 4. 9 Varje enkeldörr som är en manuellt manövrerbar på- och avstigningsdörr och som gångjärnsupphängd eller försedd med vridaxel skall sträva efter att stänga om den öppna dörren vidrör ett stationärt föremål när fordonet rör sig framåt. Om en manuellt manövrerbar på- och avstigningsdörr är utrustad med ett lås för sedandörrar skall det vara av tvåstegstyp. På insidan av en på- och avstigningsdörr skall det inte finnas någon anordning avsedd att täcka de inre fotstegen när dörren är stängd. Detta utesluter inte att dörröppningsmekanismen eller andra anordningar som är fastsatta på insidan av dörren befinner sig i stegbrunnen när dörren är stängd, så länge dessa inte inkräktar på den del av golvet som är avsedd för stående passagerare. En sådan mekamsm och sådana anordningar får inte utgöra en fara för passagerama. Om direktsikten inte är tillräcklig skall optiska eller andra anordningar monteras som gör det möjligt för föraren att från sin plats se en passagerare som befinner sig i omedelbar närhet, både utanför och innanför, av varje på- och avstigningsdörr som är placerad inte är en automatiskt manövrerbar på- och avstigningsdörr. Vad gäller en på- och avstigningsdörr i bakgaveln på ett fordon som är avsett för högst 22 passagerare anses detta krav uppfyllt om föraren kan se en 1,3 meter lång person som står en meter bakom fordonet. i fordonets sida och som Varje dörr som öppnas inåt fordonet samt dess mekanism skall vara konstruerade så att dess rörelse sannolikt inte åsamkar passagerarna skada under normala användningsförhållanden. Om nödvändigt skall tillbörliga säkerhetsanordningar monteras. eller annat Om det finns en på- och avstigningsdörr bredvid en dörr till ett och toalettrum avstigningsdörren säkras mot oavsiktlig användning. Detta krav gäller dock inte om dörren låser automatiskt när fordonet rör sig med en hastighet av mer än 5 km/h. internt utrymme skall på- För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare skall, för på- och avstigningsdörrar i fordonets bakgavel, dörrbladen inte kunna öppnas mer än 115° eller mindre än 85° och skall i öppet läge automatiskt stanna i det läget. Detta utesluter inte möjligheten att överskrida detta stopp och öppna dörrarna mer än den vinkeln när det är riskfritt att göra så. Till exempel för att möjliggöra backning mot en hög plattform för lastning eller för att öppna dörrarna 270° för att möjliggöra ett fritt lastområde bakom fordonet. 43 7. 6. 5 Ytterligare tekniska krav för flärrstvrda på- och avstigningsdörrar 7. 6. 5. 1 Vid en nödsituation skall varje fjärrstyrd på- och avstigningsdörr kunna öppnas från insidan när fordonet är stillastående (men inte nödvändigtvis när fordonet är i rörelse) och, om sådana dörrar inte är låsta, från utsidan med hjälp av kontroller som, oavsett om krafttillförseln är på, 7. 6. 5. 1. 1 sätter alla andra dörrkontroller ur kraft, 7. 6. 5. 1. 2 7. 6. 5. 1. 3 vad gäller invändiga kontroller, är placerade på eller inom 300 mm från dörren minst 1 600 mm ovanför det första fotsteget, är lätta att se och klart identifierbara när man närmar sig eller står framför dörren, 7. 6. 5. 1. 4 kan användas av en person som står omedelbart framför dörren, 7. 6. 5. 1. 5 öppnar dörren eller gör det möjligt att lätt öppna dörren för hand, 7. 6. 5. 1. 6 7. 6. 5. 1. 7 7. 6. 5. 2 7. 6. 5. 3 7. 6. 5. 4 kan skyddas med hjälp av en anordning som är enkel att ta bort eller förstöra om man vill använda nödöppnaren. När nödöppnaren används eller när en skyddsanordning tas bort skall detta anges både akustiskt och visuellt för föraren, och vad gäller förarkontrollerade dörrar som inte uppfyller kraven i 7. 6. 5. 6. 2 är sådana att efter det att kontrollerna har använts för att öppna dörren och sedan återställts till deras normala läge skall dörren en stängningskontroll. föraren aktiverar förrän stänga åter inte En anordning kan anordnas som föraren manövrerar från förarplats för att avaktivera de nödknappar som sitter på utsidan av fordonet och på så sätt låsa på- och avstigningsdörrarna från utsidan. I sådana fall skall de nödöppnare som finns på utsidan automatiskt återställas, antingen när motorn startas eller innan fordonet når en hastighet av 20 km/h. Därefter skall de nödöppnare som sitter på utsidan inte automatiskt återställas, utan detta skall kräva ytterligare åtgärd av föraren. Varje förarkontrollerad på- och avstigningsdörr skall kunna manövreras av föraren från förarplatsen med hjälp av kontroller som, förutom i fall av en fotkontroll, skall vara klart och tydligt utmärkta. Varje fjärrstyrd på- och avstigningsdörr skall aktivera ett visuellt kontrollinstrument, som skall vara klart synligt för föraren i en normal körposition under alla slags ljusförhållanden, för att varna om att dörren inte är helt stängd. Detta kontrollinstrument skall lysa när dörrens stela del befinner sig mellan ett helt öppen läge och en läge. Ett visuellt punkt 30 mm från ett helt stängt 44 kontrollinstrument får tjäna en eller flera dörrar. Inget sådant kontrollinstrument får dock monteras för en främre på- och avstigningsdörr som i 7. 6. 5. 6. 1. 1 och 7. 6. 5. 6. 1. 2. inte uppfyller kraven Om det finns kontroller med vilka föraren kan öppna och stänga en fjärrstyrd dörr skall de vara sådana att föraren när som helst kan vända dörrens rörelse under öppning eller stängning. Konstruktionen och kontrollsystemet för varje fjärrstyrd på- och avstigningsdörr skall vara sådant att det är osannolikt att en passagerare skadas av dörren eller fastnar i dörren när den stängs. 7. 6. 5. 5 7. 6. 5. 6 7. 6. 5. 6. 1 Detta krav skall anses uppfyllt om följande två krav är uppfyllda: 7. 6. 5. 6. 1. 1 Det första kraven är att när dörren stänger skall den, om den vid en mätpunkt enligt bilaga 5 hindras av en låskraft som inte överstiger 150 N, åter öppna automatiskt till dess yttersta grad och, förutom i fall av en automatiskt manövrerbar på- och avstigningsdörr, förbli öppen tills dess att en stängningskontroll aktiveras. Låskraften kan mätas med en metod som godkänns av den behöriga myndigheten. Riktlinjer ges i bilaga 5 till detta direktiv. Maxkraften får under en kort period överstiga 150 N förutsatt att den inte överstiger 300 N. Återöppningssystemet kan kontrolleras med hjälp av en testmall som är 60 mm hög, 30 mm bred och med hörn rundade till en radie av 5 mm. Som ett alternativ skall detta första krav även anses uppfyllt om, när dörren stängs, den lätt kan öppnas igen för hand, oavsett den krafttillförselnivå som används för att öppna dörren. Detta krav skall anses uppfyllt om låskraften mätt i enlighet med bilaga 5 inte överstiger 80 N när dörren är på glänt mellan 3 och 12 cm, och 150 N när den är på glänt mellan 12 och 40 cm, för alla krav om krafttillförsel. 7. 6. 5. 6. 1. 2 Det andra kravet är att om dörrarna stänger och klämmer en passagerares handled eller fingrar: 7. 6. 5. 6. 1. 2. 1 skall dörren åter öppnas automatiskt till dess yttersta grad och, förutom för automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrar, förbli öppen tills en stängningskontroll aktiveras, eller 7. 6. 5. 6. 1. 2. 2 skall handleden eller fingrarna lätt kunna befrias från dörren utan risk för att passageraren skadas. Detta krav kan kontrolleras för hand, eller med hjälp av en sådan testmall som anges i punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1, avsmalnad vid ena änden över en längd av 300 mm från en tjocklek av 300 mm till en tjocklek av 5 mm. Den skall varken behandlas med polermedel eller smörjas in. När dörren håller fast testmallen skall den lätt kunna dras ut, eller 45 7. 6. 5. 6. 1. 2. 3 skall dörren förbli i ett läge som möjliggör fri passage för en testmall som är 60 mm hög, 20 mm bred och vars hörn är rundade till en radie av 5 mm. Detta läge skall inte vara mer än 30 mm från ett helt stängt läge. 7. 6. 5. 6. 2 Vad gäller en främre på- och avstigningsdörr skall kraven i punkt 7. 6. 5. 6 anses uppfyllda om dörren 7. 6. 5. 6. 2. 1 uppfyller kraven i punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1 och 7. 6. 5. 6. 1. 2, eller 7. 6. 5. 6. 2. 2 är försedd med mjuka lister. Dessa skall dock inte vara så mjuka att om dörramas stela delar når den helt slutna positionen när dörrarna stängs på den testmall som anges i 7. 6. 5. 6. 1. 1. 7. 6. 5. 7 7. 6. 5. 8 7. 6. 5. 9 Om en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr endast hålls stängd genom oavbruten användning av krafttillförseln skall det finnas en visuell vamingsanordning för att informera föraren om varje fel i dörrarnas krafttillförsel. Om fordonet är utrustat med hållplatsbroms skall den endast kunna användas vid hastigheter på mindre än 5 km/h och skall inte kunna användas vid hastigheter utöver denna. Om fordonet körs iväg från stillastående när en fjärrstyrd på- och avstigningsdörr inte är helt stängd skall föraren varnas genom en akustisk varningssignal. Denna akustiska varning skall slå på vid en hastighet av mer än 5 km/h för dörrar som uppfyller kraven i 7. 6. 5. 6. 1. 2. 3. 7. 6. 6 Tekniska tilläggskrav för automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrar 7. 6. 6. 1 Användning av öppningskontrollerna. 7. 6. 6. 1. 1 7. 6. 6. 1. 2 7. 6. 6. 1. 3 Med undantag av punkt 7. 6. 5. 1 skall endast föraren från förarplatsen kunna aktivera och avaktivera öppningsköntrollerna för automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrar. Aktivering och avaktivering får antingen vara direkt, genom en strömbrytare, eller indirekt, till exempel genom att öppna och stänga den främre på- och avstigningsdörren. När föraren aktiverar öppningsköntrollerna skall detta anges inne i fordonet och, om en dörr skall öppnas från utsidan, även på utsidan av fordonet, mdikermgsanordningen (t. ex. belysta tryckknappar, belysta skyltar) skall sitta på eller bredvid den dörr till vilken den hör. 46 7. 6. 6. 1. 4 Vad gäller direkt påverkan genom en brytare, skall systemets funktionsstatus klart anges för föraren genom t. ex. brytarens läge eller genom en kontrollampa eller en belyst brytare. Brytaren skall vara klart markerad och anordnad på ett sådant sätt att den inte kan förväxlas med andra kontroller. 7. 6. 6. 2 Att öppna automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrar. 7. 6. 6. 2. 1 När föraren har aktiverat öppningskontrollerna skall det vara möjligt för passagerare att öppna dörrarna enhgt följande: 7. 6. 6. 2. 1. 1 Från insidan, till exempel genom att trycka på en tryckknapp eller passera en ljusstråle. 7. 6. 6. 2. 1. 2 7. 6. 6. 2. 2 Från utsidan, förutom för dörrar endast avsedda som utgångar och märkta som sådana, genom att t. ex. trycka på en belyst tryckknapp, en tryckknapp under en belyst skylt, eller en liknande anordning märkt med passande instruktioner. Genom att trycka på de tryckknappar som avses i punkt 7. 6. 6. 2. 1. 1 och genom att använda de kommunikationsmedel med föraren som avses i punkt 7. 7. 9. 1 kan en signal sändas som lagras och som, sedan föraren har aktiverat öppningsköntrollerna, inverkar på öppnandet av dörrarna. 7. 6. 6. 3 Att stänga automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrar. 7. 6. 6. 3. 1 7. 6. 6. 3. 2 7. 6. 6. 3. 3 7. 6. 6. 3. 4 När en automatiskt manövrerbar på- och avstigningsdörr har öppnats skall den stängas automatiskt efter en viss tid. Om en passagerare stiger på eller stiger av fordonet under denna tid skall ljusstråle, en envägsutgång) säkerställa att tiden fram till dess att dörren stänger förlängs tillräckligt. säkerhetsanordning fotstegskontakt, (t. ex. en Om en passagerare stiger på eller stiger av fordonet medan dörren stänger skall stängningsförfarandet automatiskt avbrytas och dörren återgå till ett öppet läge. Denna omkastning kan sättas igång via de säkerhetsanordningar som avses i punkt 7. 6. 6. 3. 1 eller via en annan anordning. En dörr som har stängts automatiskt i enlighet med punkt 7. 6. 6. 3 skall kunna öppnas av en passagerare i enlighet med punkt 7. 6. 6. 2. Detta gäller inte om föraren har avaktiverat öppningskontrollerna. När föraren har avaktiverat öppningsköntrollerna till de automatiskt manövrerbara på- och avstigningsdörrarna skall de öppna dörrarna stänga i enlighet med punkt 7. 6. 6. 3. 1 och 7. 6. 6. 3. 2. 47 7. 6. 6. 4 7. 6. 6. 4. 1 7. 6. 6. 4. 2 7. 6. 6. 4. 3 Att förhindra att dörrar markerade för särskilda ändamål, t. ex. för passagerare med barnvagnar, personer med nedsatt rörlighet, etc, stängs automatiskt. Föraren skall kunna förhindra att dörrarna stängs automatiskt genom aktivering av en särskilt kontroll. Även en passagerare skall direkt kunna förhindra att dörrarna stängs automatiskt genom att trycka på en särskild tryckknapp. När dörrarna är förhindrade att stänga automatiskt skall detta anges för föraren, t. ex. genom ett visuellt kontrollinstrument. Föraren skall vid alla tillfällen kunna återställa det automatiska stängningsförfarandet. 7. 6. 6A4 Punkt 7. 6. 6. 3 skall gälla för efterföljande stängning av dörren. 7. 6. 7 7. 6. 7. 1 7. 6. 7. 2 7. 6. 7. 3 7. 6. 7. 4 Tekniska krav för nödutgångsdörrar Nödutgångsdörrar skall lätt kunnas öppnas både från insidan och utsidan av fordonet när det är stillastående. Detta krav skall dock inte tolkas som att det förhindrar möjligheten att låsa dörren från utsidan, förutsatt att dörren alltid kan öppnas från insidan genom att använda den normala öppningsmekanismen. Nödutgångsdörrar skall, under användning som sådana, inte vara fjärrstyrda såvida de inte förblir öppna tills föraren använder en stängningskontroll, när den kontroll som avses i punkt 7. 6. 5. 1 har aktiverats och återgått till normalläge. De skall inte heller utgöras av skjutdörrar, med undantag för skjutdörrar till fordon som är avsedda ett sammanstötningsprov mot en barriär framifrån i enlighet med direktiv 74/297/EEG har visat sig möjliga att öppna utan att som använda nödutgångsdörrar. passagerare, accepteras verktyg: sådana dörrar högst som kan vid för 22 En nödutgångsdörrs yttre handtag skall placeras högst 150 cm över marken när fordonet står olastat på ett plant underlag. Gångjärnsupphängda dörrar som är placerade på sidan av fordonet skall hängas i framkant och öppna utåt. Dörrstopp, kedjor eller andra hinder skall tillåtas förutsatt att de inte förhindrar dörren från att öppnas till, och förbli öppen till, en vinkel av minst 100°. Om en anordning som ger tillräcklig fri genomgång till nödutgångsdörrens nödöppnare anbringas, skall kravet om en minsta vinkel på 100° inte gälla. 7. 6. 7. 5 Nödutgångsdörrar skall säkras mot oavsiktlig användning. Detta krav gäller dock inte om nödutgångsdörren låser automatiskt när fordonet rör sig med en hastighet på mer än 5 km/h. 48 7. 6. 7. 6 7. 6. 8 7. 6. 8. 1 Alla nödutgångsdörrar skall förses med en ljudanordning för att varna föraren när de inte är säkert låsta. Varningsanordningen skall aktiveras genom dörregelns rörelse och inte av rörelsen från själva dörren. Tekniska krav för nödutgångsfönster Varje svängbart eller utskjutningsbart nödutgångsfönster skall öppna utåt. Utskjutningsbara fönster skall inte helt frigöras från fordonet när de används. När utskjutningsbara fönster används skall en utskjutning inåt effektivt förhindras. 7. 6. 8. 2 Ett nödutgångsfönster skall 7. 6. 8. 2. 1 7. 6. 8. 2. 2 7. 6. 8. 3 7. 6. 8. 4 7. 6. 8. 5 antingen lätt och omedelbart kunna användas från insidan och utsidan av fordonet genom en anordning som godkänts såsom tillfredsställande, eller vara gjort av säkerhetsglas. Denna sista bestämmelse utesluter användningen av skivor av laminerat glas eller plastmaterial. Ett föremål skall anordnas vid sidan om varje nödutgångsfönstret, lättåtkomligt för personer inne i fordonet, för att säkerställa att glaset kan krossas. Varje nödutgångsfönster som kan låsas från utsidan skall vara så konstruerat att det vid varje tillfälle går att öppna inifrån fordonet. Om ett nödutgångsfönster är gångjärnsupphängt horisontellt från den övre kanten, skall en lämplig anordning anbringnas för att hålla det helt öppet. Varje gångjärnsupphängt nödutgångsfönster skall fungera på ett sätt som inte förhindrar fri genomgång från fordonets insida eller utsida. För gångjärnsupphängda nödutgångsfönster skall den nedre kanten på ett nödutgångsfönster som monterats i ett fordons sida sitta högst 120 cm och lägst 65 cm från den allmänna golvnivån omedelbart nedanför (undantaget varje lokal variation såsom närvaron av ett hjul eller växellåda), eller 50 cm för fönster av säkerhetsglas. För gångjärnsupphängda nödutgångsfönster får dock detta mått till den nedre kanten minskas till lägst 50 cm förutsatt att fönsterhålet är utrustat med ett skydd upp till en höjd av 65 cm för att förhindra att passagerare faller ut ur fordonet. Om fönsterhålet är utrustat med ett skydd skall storleken på fönsterhålet ovanför skyddet inte vara mindre än den minsta storlek som föreskrivs för nödutgångsfönster. 49 7. 6. 8. 6 7. 6. 9 7. 6. 9. 1 7. 6. 9. 2 från Varje gångjärnsupphängt nödutgångsfönster som inte är klart förarplatsen skall utrustas med en akustisk synligt varningsanordning för att varna föraren när fönstret inte är helt stängt. Fönsterlåset och inte rörelsen från själva fönstret skall aktivera denna varningsanordning. Tekniska krav för takluckor Varje taklucka skall fungera på ett sätt som inte förhindrar fri genomgång från insidan eller utsidan av fordonet. Takluckor skall antingen vara utskjutbara, svängbara eller gjorda av säkerhetsglas. Utskjutbara takluckor skall inte helt frigöras från fordonet när de används. När utskjutbara fönster används skall en utskjutning inåt effektivt förhindras. Detta krav skall dock inte tolkas som att det förhindrar möjligheten att låsa takluckan för att säkra fordonet när det står tomt, förutsatt att takluckan alltid kan öppnas eller avlägsnas inifrån med hjälp av en normal öppnings- eller avlägsningsmekanism. Vad gäller en taklucka av säkerhetsglas skall ett föremål anordnas vid sidan om takluckan, vara lättåtkomligt för personer inuti fordonet, för att säkerställa att glaset kan krossas. 7. 6. 10 Tekniska krav för utfallbara fotsteg Se delarna B och C 7. 6. 11 Märkning 7. 6. 11. 1 7. 6. 11. 2 7. 6. 11. 3 7. 6. 11. 4 Varje nödutgång skall vara märkt på insidan och utsidan av fordonet, antingen genom en skylt med ordet "Nödutgång" eller med en av de symboler som visas i bilaga 2 punkt 3. 4 till rådets direktiv 92/58/EEG. Nödöppnare för på- och avstigningsdörrar och för alla nödutgångar skall märkas både på insidan och utsidan av fordonet antingen med en representativ symbol eller med en lättbegriplig skylt. Tydliga instruktioner för hur nödöppnaren fungerar skall placeras på eller bredvid varje utgångs nödöppnare. Det språk på vilket en skylt som skall uppfylla kraven i punkt 7. 6. 11. 2 och 7. 6. 11. 3 skall avfattas skall bestämmas av den behöriga myndigheten med beaktande av det land eller de länder i vilket den ansökande har för avsikt att saluföra fordonet och, vid i det i samarbete med den behöriga myndigheten behov, ifrågavarande landet. Om myndigheten i det land eller de länder där fordonet skall registreras ändrar språk skall denna ändring inte medföra nya typer av godkännandeförfaranden. 50 7. 7 7. 7. 1 7. 7. 1. 1 Inredning Möjlighet att nå på- och avstigningsdörrar (se bilaga 3, figur 1) Det fria utrymme som sträcker sig inåt i fordonet från den sidovägg där dörren monteras skall medge fri genomföring av en vertikal rektangulär sektion som är 2 cm tjock, 40 cm bred och som mäter 70 cm ovanför golvytan och som har en andra sektion som är 55 cm bred symmetriskt placerad ovanför den. Höjden på den andra sektionen skall vara den som gäller för den relevanta fordonsklassen. 7. 7. 1. 1. 1 Måtten för den övre sektionen samt den tvådelade sektionens totalhöjd. Den övre sektionens höjd samt den tvådelade sektionens totalhöjd är enligt följande: Passagerarantal <22* <22* >22 Klass Bredd på den övre sektionen i cm Höjd på den övre sektionen i cm Total höjd för den tvådelade sektionen i cm A 55 B 55 I 55 n 55 95 70 110 95 m 55 85 165 140 180 165 155 Bredden på den övre sektionen får upptill minskas till 40 cm om en avfasning som inte överskrider 30 grader från horisontalen inbegrips (bilaga 3, figur 1). * För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare tillåts en relativ förskjutning mellan de två sektionerna förutsatt att den går i samma riktning. 7. 7. 1. 1. 2 Alternativ sektion för möjlighet att nå på- och avstigningsdörrar Som ett alternativ till den tvådelade sektionen (punkt 7. 7. 1. 1 och 7. 7. 1. 1. 1) får en trapetsformig sektion användas som har en höjd av 50 cm, som utgör en övergång mellan bredderna på den övre och den undre sektionen. I detta fall skall totalhöjden av den rektangulära sektionen och denna trapetsformig sektion av den övre sektionen vara 110 cm för alla fordonsklasser med en kapacitet på mer än 22 passagerare, och 95 cm för alla fordonsklasser med en kapacitet på högst 22 passagerare. 51 7. 7. 1. 2 7. 7. 1. 3 7. 7. 1. 4 7. 7. 1. 5 7. 7. 1. 6 7. 7. 1. 7 7. 7. 1. 8 7. 7. 1. 8. 1 Den övre sektionens bredd får upptill minskas till 40 cm om en avfasning som inte överskrider 30 grader från horisontalen inbegrips (bilaga 3, figur 1). Den tvådelade sektionen skall förbli parallell med dörröppningen när den förs från startläget, där planet för den framsida som är närmast fordonets interiör är tangentiellt till öppningens yttersta kant, till det läge där den vidrör det första fotsteget, efter vilket den skall förbli rätvinklig till den riktning som en person som använder ingången förväntas ta. När den tvådelade sektionens mittlinje har förts 30 cm från startläget och den tvådelade sektionen vidrör stigytan skall den hållas i det läget. Den cylinderfigur (se bilaga 3, figur 6) som används för att testa mittgångens genomgångsutrymme skall sedan, med början från mittgången, föras i den riktning som en person som lämnar fordonet förväntas ta, tills cylinderns centrumlinje har nått det vertikalplan som utgörs av det översta fotstegets översta kant eller tills ett tangentiellt plan till den övre cylindern vidrör den tvådelade sektionen, beroende på vilket som först inträffar, och hållas i det läget (se bilaga 3, figur 2). Mellan cylinderfiguren, i det läge som fastställs i punkt 7. 7. 1. 4, och den tvådelade sektionen, i det läge som fastställs i punkt 7. 7. 1. 3 skall det finnas ett fritt utrymme vars övre och nedre gränser anges i bilaga 3 figur 2. Detta fria utrymme skall tillåta fri genomföring av en vertikal sektion med samma form och mått som cylinderfiguren (punkt 7. 7. 5. 1), centrala sektionen och med en tjocklek av högst 2 cm. Denna sektion skall föras, från cylinderfiguren tangentiella position tills dess yttre sida vidrör den tvådelade sektionens inre sida, vidrörande planet eller planen definierade av stegets övre kanter, i den riktning som en person som använder ingången kan tänkas ta (se bilaga 3, figur 2). Det fria genomgångsutrymmet för denna figur skall inte inbegripa något utrymme som sträcker sig 30 cm framför en obelastad sittdyna och till höjden av den dynans övre del. Vad gäller en fällstol skall detta utrymme fastställas med sätet nedfällt. En fällstol som används av besättningsmedlemmar får dock inkräkta på genomgångsutrymmet till en på- och avstigningsdörr när det är nedfällt förutsatt att det klart anges både och på EG- typgodkännandeintyget (se bilaga 2, tillägg 2), att fållstolen endast är avsedd för besättningen, fordonet inne i 52 7. 7. 1. 8. 2 7. 7. 1. 8. 3 7. 7. 1. 8. 4 7. 7. 1. 9 7. 7. 1. 9. 1 7. 7. 1. 9. 2 7. 7. 1. 10 sätet automatiskt fålls upp när det inte används, för att på så sätt uppfylla kraven i punkt 7. 7. 1. 1. eller 7. 7. 1. 2 och 7. 7. 1. 3. 7. 7. 1. 4 och 7. 7. 1. 5, dörren inte °nses vara en obligatorisk utgång enligt punkt 7. 6. 1. 4, och ingen del av sätet befinner sig framför ett vertikalplan som går genom mittlinjen på förarstolens sittyta i dess mest bakre position och genom mittpunkten på den yttre backspegel som är monterad på fordonets motsatta sida när sätet är nedfällt respektive uppfällt. För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare skall en dörröppning och den genomgång via vilken passagerarna kan nå denna anses som obehindrade om det mätt parallellt med fordonets längsgående axel finns en frihöjd på minst 22 cm vid varje punkt och 55 cm vid varje punkt som sitter mer än 50 cm ovanför golvet eller fotstegen (bilaga 3, figur 3) mätt vinkelrätt mot fordonets längsgående axel finns ett fritt utrymme på minst 30 cm vid varje punkt och minst 55 cm vid varje punkt som är sitter mer än 120 cm ovanför golvet eller fotstegen eller mindre än 30 cm under taket (bilaga 3, figur 4). Måtten för på- och avstigningsdörrar och nödutgångsdörrar enligt punkt 7. 6. 3. 1 och kraven i punkt 7. 7. 1. 1-7. 7. 1. 7, 7. 7. 2. 1-7. 7. 2. 3, 7. 7. 5. 1 och 7. 7. 8. 5 gäller inte för fordon i klass B med en högsta vikt av 3,5 ton och med upp till 12 passagerarstolar i vilka man från varje stol har obehindrad genomgång till minst två dörrar. 7. 7. 1. 11 Golvets högsta lutning i genomgången skall inte överstiga 3 % mätt med det olastade fordonet på ett plant underlag. 7. 7. 2 Möjlighet att nå nödutgångsdörrar (se bilaga 3, figur 5) 7. 7. 2. 1 Följande krav gäller inte för förardörrar som används som nödutgångar i fordon som är avsedda för högst 22 passagerare. Det fria utrymmet mellan mittgången och nödutgångsdörrens öppning skall medge fri genomföring av en vertikal cylinder som mäter 30 cm i diameter och som är 70 cm hög mätt från golvet och som stöder en andra vertikal cylinder som mäter 55 cm i diameter, och vars sammanlagda höjd är 140 cm. Den övre cylinderns diameter får upptill minskas till 40 cm om en avfasning som inte överskrider 30° från horisontalen inbegrips. 7. 7. 2. 2 Den första cylinderns bas skall ligga inom den andra cylinderns projektion. 53 7. 7. 2. 3 7. 7. 2. 4 7. 7. 3 7. 7. 3. 1 7. 7. 3. 2 7. 7. 3. 3 När fållstolar anordnas längst denna genomgång skall det fria utrymme som krävs för cylindern bestämmas med stolen nedfälld. I stället för den tvådelade cylindern får en sådan mätanordning som beskrivs i punkt 7. 7. 5. 1 användas (se bilaga 3, figur 6). Möjlighet att nå nödutgångsfönster Det skall vara möjligt att föra en testfigur från mittgången till utsidan av fordonet genom varje nödutgångsfönster. Testfigurens rörelseriktning skall vara den riktning som en passagerare som utrymmer fordonet sannolikt skulle ta. Testfiguren skall hållas vinkelrät mot den rörelseriktningen. Testfiguren skall utgöras av en tunn platta som mäter 60 x 40 cm med hörnen rundade till en radie av 20 cm. För nödutgångsfönster i fordonets bakgavel får dock testfiguren mäta 140 x 35 cm med hörnen rundade till en radie av 15,5 cm. 7. 7. 4 Möjlighet att nå takluckor 7. 7. 5 7. 7. 5. 1 Minst en taklucka skall placeras ovanför minst en del av en stol eller ett motsvarande föremål som gör det lättare att nå takluckorna. Mittgångar (se bilaga 3, figur 6) Mittgångarna i ett fordon skall vara så utformade och konstruerade att fri genomföring är möjlig av en mätanordning som består av två koaxialcylindrar med en omvänd stympad kon placerad mellan dem, och där mätanordningen har följande mått ( i cm): Klasser Den nedre cylinderns diameter Den nedre cylinderns höjd Den övre cylinderns diameter Den övre cylinderns höjd A 35 90 55 50 B 30 90 45 30 I 45 90 55 n 35 90 55 m 30 90 45 50* 50* 50* Totalhöjd 190* 150 190* 190* 190* Den övre cylinderns diameter får minskas upptill till 40 cm när en avfasning som inte överstiger 30 grader från horisontalen inbegrips (bilaga 3, figur 1). 54 Mätanordningen får vidröra stroppar, om sådana finns, och även flytta undan dem. * Det övre cylinderns diameter och även totalhöjden får minskas med 10 cm för varje del av mittgången som ligger bakom - ett tvärgående vertikalplan placerat 1,5 m framför bakaxelns centrumlinje, och - ett tvärgående och avstigningsdörrens bakre kant eller den bakre dörrens bakre kant om det finns flera dörrar. vertikalplan placerat på- vid 7. 7. 5. 1. 1 Om det inte finns någon utgång i utrymmet framför en stol eller en stolsrad: 7. 7. 5. 1. 1. 1 7. 7. 5. 1. 1. 2 7. 7. 5. 1. 1. 3 7. 7. 5. 2 7. 7. 5. 2. 1 7. 7. 5. 2. 2 7. 7. 5. 3 För framåtriktade sittplatser skall framkanten på den cylinderfigur i 7. 7. 5. 1 minst nå fram till det tvärgående som definieras vertikalplan som är tangentiellt till den främsta punkten av den framförvarande stolsradens ryggstöd och förbli i det läget. Från detta plan skall det vara möjligt att föra den sektion som visas i bilaga 3 figur 7 på ett sådant sätt att, med början från kontaktläget med cylinderfiguren, sektionens sida mot fordonets exteriör förs framåt ett avstånd av 66 cm. För sidoåkande sittplatser måste cylinderfigurens främre del minst nå det tvärgående plan som korsar ett vertikalplan som passerar den framförvarande stolens centrum (bilaga 3, figur 7). För bakåtriktade sittplatser skall cylinderfigurens främre del minst nå det tvärgående vertikalplan som är tangentiellt till sittdynornas yta på den framförvarande stolsraden (bilaga 3, figur 7). För fordon i klass I får den nedersta cylinderns diameter minskas från 45 cm till 40 cm i varje del av mittgången som ligger bakom ett tvärgående vertikalplan placerat 1,5 m framför bakaxelns mittlinje, och ett tvärgående vertikalplan placerat vid den bakersta på- och avstigningsdörrens bakre kant. För fordon i klass Hl får stolarna på den ena eller på båda sidor om mittgången vara flyttbara i sidled vilket gör det möjhgt att minska mittgångens bredd till en form som motsvarar en nedre cylinder med en diameter av 22 cm, förutsatt att stolen, med hjälp av en kontroll som finns vid varje stol och är lättåtkomlig för en person som står i mittgången, lätt kan återställas automatiskt, även när den är upptagen, till det läge som motsvarar en minsta bredd av 30 cm. 55 7. 7. 5. 4 7. 7. 5. 5 7. 7. 5. 6 7. 7. 5. 7 7. 7. 5. 8 På ledbussar skall den mätanordning som definieras i punkt 7. 7. 5. 1 obehindrat kunna föras genom ledpartiet. Ingen del av det mjuka skyddsöverdraget i det partiet, inklusive delar av bälgen, skall inkräkta på mittgången. Fotsteg får monteras i mittgången. Sådana fotsteg skall vara minst lika breda som mittgången vid fotstegens topp. Fällstolar som gör det möjligt för passagerare att sitta i mittgången skall inte tillåtas. Stolar som är flyttbara i sidled och som i ett läge inkräktar på mittgången skall inte tillåtas utom för fordon i klass III och på de villkor som föreskrivs i punkt 7. 7. 5. 3. För fordon som omfattas av punkt 7. 7. 1. 9 behöver det inte finnas någon mittgång förutsatt att det genomgångsutrymme som anges i den punkten respekteras. 7. 7. 5. 9 I mittgångar och genomgångsutrymmen skall golvmaterial med liten halkrisk användas. 7. 7. 6 Mittgångens lutning Mittgångens lutning, mätt med fordonet olastat och stående på ett plant underlag och med nigningssystemet urkopplat skall inte överstiga 7. 7. 6. 1 8 % för fordon i klasserna I, II och A, 7. 7. 6. 2 12,5 % för fordon i klasserna III och B, och 7. 7. 6. 3 7. 7. 6. 4 3 % för en komponent symmetriska längdaxel, i planet vinkelrätt mot fordonets 12,5 % för fordon i klasserna I eller II i låggolvsmodellens inre del av mittgången, 1 m på endera sidan om den andra axelns mittlinje. Denna yta skall vara särskilt halkfri. 7. 7. 7 Epjsieg_(se bilaga 3, figur 8) 7. 7. 7. 1 Högsta och lägsta höjd samt minsta djup för fotsteg vid på- och avstigningsdörrar och nödutgångsdörrar och inne i själva fordonet skall vara enligt följande: 56 Klasser Första steget från marken Högsta höjd (cm) i,n&A 321 IÏÏ&B 361,2 Övriga steg Minsta djup (cm) Högsta höjd (cm) Lägsta höjd (cm) Minsta djup (cm) 30* 253 354 12 20 7. 7. 7. 1. 1 7. 7. 7. 2 7. 7. 7. 3 7. 7. 7. 4 * 1 2 3 4 23 cm för fordon som är avsedda för högst 22 passagerare. 150 cm för en nödutgångsdörr. 43 cm för ett fordon med uteslutande mekanisk fjädring. 30 cm för fotsteg vid en dörr bakom den bakersta axeln. 25 cm i mittgångar för fordon som är avsedda för högst 22 passagerare. Vid tillämpning av denna bilaga skall varje fotsteg från en nedsänkt mittgång till ett sittområde inte anses som fotsteg. Högsta höjden för sådana steg som leder från mittgången till ett sittområde skall vara 35 cm. Vid tillämpning av denna punkt skall ett fotstegs höjd mätas i centrum av dess bredd. Dessutom skall tillverkare särskilt beakta möjligheten för personer med nedsatt rörlighet att använda fotsteget, särskilt vad gäller att hålla steghöjden till ett minimum. Det första fotstegets höjd i förhållande till marken skall mätas med fordonet på ett plant underlag, olastat enligt punkt 7. 1. 3 och med ett sådan lufttryck i däckutrustningen som anges av däcktillverkaren för den högsta tekniskt tillåtna vikten (MT) som angivits enligt punkt 2. 18. Om det finns mer än ett fotsteg får varje steg inkräkta på området för nästa stegs vertikala utsprång med högst 10 cm och utsprånget över föregående stegyta skall medge en fri yta på minst 20 cm (se bilaga 3, figur 8) med varje stegnos utformad på ett sätt som minimerar risken för att snubbla och i kontrastfårg eller kontrastfärger. 57 7. 7. 7. 5 Varje stegs bredd och form skall medge att en rektangel enligt nedanstående tabell kan placeras på varje steg utan att högst 5 % av rektangelns yta hänger över steget. Vid en dubbeldörr skall varje hälft av dörröppningen uppfylla detta krav. Passagerarantal >22 <22 Yta Första steget 40 x 30 cm 40x20 cm Övriga steg 40 x 20 cm 40x20 cm 7. 7. 7. 6 Alla steg skall vara halkfria. 7. 7. 8 7. 7. 8. 1 7. 7. 8. 1 a Passagerarstolar och utrymme för sittande passagerare Minsta stolsbredd (se bilaga 3, figur 9) Genom undantag från bestämmelsema i punkt 7. 7. 8. 1 får medlemsstaterna, för de fordonstyper som anges i artikel 3, tillåta att nya fordon som uppfyller följande bestämmelser saluförs eller tas i bruk: Minsta stolsbredd (se bilaga 3, figur 9 a) 7. 7. 8. 1. 1 Den minsta bredden på en sittdyna, mätt från ett vertikalplan som passerar sittplatsens centrum, skall vara enhgt följande: 7. 7. 8. 1. 1 a För de fordon som anges i artikel 3 avseende undantag skall det minsta måttet för varje sittplats, mätt från ett vertikalplan som passerar sittplatsens centrum, vara enligt följande: Sittdynans bredd, på varje sida 20 cm Enkeldynor Bredd av tillgängligt utrymme, mätt på ett horisontalplan längs stolsryggen vid höjder mellan 27 och 65 cm ovanför en obelastad sittdyna ^0 cm Dubbeldynor för sittdynans bredd, per passagerare på 20 cm två eller flera passagerare varje sida Bredd av tillgängligt utrymme, mätt på ett horisontalplan längst stolsryggen vid höjder mellan 27 och 65 cm ovanför en obelastad sittdyna ^0 cm 58 Vid överensstämmelse med punkt 7. 7. 8. 1. 1. bis gäller punkt 7. 7. 8. 1. 2. 1 och 7. 7. 8. 1. 2. 2. inte 7. 7. 8. 1. 1. 1 20 cm för fordon i klasserna I, II, A och B. 7. 7. 8. 1. 1. 2 22,5 cm för fordon i klass III. 7. 7. 8. 1. 2 Minsta bredd för tillgängligt utrymme för varje sittplats, mätt. från ett vertikalplan som passerar sittplatsens centrum vid höjder på mellan 27 och 65 cm ovanför en obelastad sittdyna skall vara 7. 7. 8. 1. 2. 1 25 cm för individuella stolar, 7. 7. 8. 1. 2. 2 22,5 cm för oavbrutna stolsrader för två eller flera passagerare. 7. 7. 8. 1. 2. 3 För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare, vad gäller stolar bredvid fordonsväggen, inbegriper den tillgängliga ytan, i dess övre del, inte en triangelyta som är 2 cm bred och 10 cm hög (se bilaga 3, figur 10). Dessutom bör det utrymme som behövs för säkerhetsbälten och deras fästanordningar och för solskydd undantas. 7. 7. 8. 2 Sittdynans minsta djup (se bilaga 3, figur 11 ) Sittdynans minsta djup skall vara 7. 7. 8. 2. 1 35 cm för fordon i klasserna I, A och B, och 7. 7. 8. 2. 2 40 cm för fordon i klasserna II och Hl. 7. 7. 8. 3 Sittdynans höjd (se bilaga 3, figur 11) En obelastad sittdynas höjd från golvet skall vara sådan att avståndet från golvet till ett horisontalplan som är tangentiellt till sittdynans främre översida är mellan 40 och 50 cm. Denna höjd får dock minskas till minst 35 cm vid hjulhusen och motorutrymmet. 7. 7. 8. 4 Avstånd mellan stolama (se bilaga 3, figur 12) 7. 7. 8. 4. 1 För stolar som är riktade åt samma håll skall det minsta avståndet mellan en sittdynas främre del och den bakre delen av den framförvarande sittdynan, mätt horisontellt och vid alla höjder ovan golvet mellan sittdynans översida och en punkt 62 cm ovanför golvet, vara: Klasserna I, A & B Klass II Klass m 65 cm 68 cm 75 cm 59 7. 7. 8. 4. 1 a För de fordonstyper som anges i artikel 3 avseende undantag får medlemsstaterna tillåta försäljning eller ibruktagande av nya fordon som uppfyller följande krav: För stolar som är riktade åt samma håll skall det minsta avståndet mellan en sittdynas främre del och den bakre ändan av den framförvarande sittdynan, mätt horisontellt och vid alla höjder ovan golvet mellan sittdynans översida och en punkt 62 cm ovanför golvet, vara 65 cm (se bilaga 3, figur 12 a). För fordon som är avsedda för högst 16 passagerare får avståndet mellan stolarna minskas till 60 cm (se bilaga 3, figur 12 ter). Alla mått skall tas då sittdynan är obelastad, i ett vertikalplan som passerar den individuella sittplatsens centrumlinje. När tvärgående stolar är riktade mot varandra skall det minsta avståndet mellan sittdynomas främre ytor på framåtriktade sittplatser, mätt genom sittdynans högsta punkt, vara minst 130 cm. Dörrar med fållbara ryggstöd och ställbara förarstolar skall mätas med i normalt användningsläge enligt tillverkarens specifikationer. stolsinställningar och andra ryggstöden Varje fållbord som monterats på baksidan av ett ryggstödet skall mätas i uppfällt läge. Stolar som monterats på skenor eller andra system som gör det möjligt för användaren att enkelt ändra fordonets interiör skall mätas i normalt användningsläge enligt de specifikationer som tillverkaren anger i sin ansökan om godkännande. 7. 7. 8. 4. 2 7. 7. 8. 4. 3 7. 7. 8. 4. 4 7. 7. 8. 4. 5 7. 7. 8. 4. 6 7. 7. 8. 5 Utrymme för sittande passagerare (se bilaga 3, figur 13). 7. 7. 8. 5. 1 7. 7. 8. 5. 2 Det minimala fria utrymmet framför varje passagerarstol skall vara det som anges i bilaga 3, figur 13. Ryggstödet på en annan framförvarande stol eller en avskärmning vars kontur ungefår motsvarar ett nedfällt ryggstöd får inkräkta på detta område enligt tillåtas i detta utrymme punkt 7. 7. 8. 4. Stolsben skall också förutsatt att det finns tillräckligt med utrymme för passagerarnas fötter. Vad gäller stolar bredvid förarstolen i fordon med en av 22 passagerare kapacitet på högst instrumentbräda, vindruta, solskydd, säkerhetsbälten och infästning av säkerhetsbälten tillåtas. skall närvaron I klass I får dock minst två och i klass A minst en framåtriktad eller bakåtriktad sittplats som är avsedd för passagerare med nedsatt rörlighet andra än rullstolsburna placeras i den del av bussen där det är enklast att stiga på. Dessa stolar skall utformas för personer med nedsatt rörlighet genom att medge tillräckligt utrymme vid stolama, vara lämpligt utformade och placerade och försedda med 60 stödhandtag för att underlätta för personer att sätta och resa sig samt erbjuda möjlighet att kommunicera i enlighet med punkt 7. 7. 9 när man sitter. 7. 7. 8. 5. 2. 1 Vid sådana stolar skall minst 110 % av det utrymme som anges i punkt 7. 7. 8. 5. 1 finnas att tillgå, och de skall mäta minst 110 % av den bredd som anges i punkt 7. 7. 8. 1. 1. 7. 7. 8. 6 Fritt utrymme ovanför varje sittplats 7. 7. 8. 6. 1 Det fria utrymmet ovanför för varje sittplats och, förutom när det gäller stolar i den första stolsraden i ett fordon som är avsett för högst 22 passagerare, för dess tillhörande fotutrymme, skall vara minst 900 mm mätt från den högsta punkten av en obelastad sittdyna och minst 1350 mm från den genomsnittliga golvnivån i fotutrymmet. För fordon som omfattas av punkt 7. 7. 1. 9 får detta mått minskas till 1200 mm mätt från golvet. 7. 7. 8. 6. 2 Detta fria utrymme skall utsträckas över den zon som definieras 7. 7. 8. 6. 2. 1 av längsgående vertikalplan 200 mm på endera sida av sittplatsens genomsnittliga vertikalplan, och 7. 7. 8. 6. 2. 2 av ett tvärgående vertikalplan genom stolsryggens bakersta översta del och av ett tvärgående vertikalplan 300 m framför en obelastad sittdynas sittplatsens genomsnittliga vertikalplan. främsta del, mätt fall vid i varje 7. 7. 8. 6. 3 Från kanterna av det fria utrymme som anges i punkt 7. 7. 8. 6. 1 och 7. 7. 8. 6. 2 får följande zoner undantas: 7. 7. 8. 6. 3. 1 7. 7. 8. 6. 3. 2 7. 7. 8. 6. 3. 3 7. 7. 8. 6. 3. 4 Vad gäller den övre delen av stolar bredvid fordonets sidovägg, en zon med ett rektangulärt tvärsnitt som är 150 mm högt och 100 mm brett (se bilaga 3, figur 14), Vad gäller den övre delen av stolar bredvid fordonets sidovägg, en zon med ett triangeltvärsektion vars spets är placerad 650 mm från golvet och vars bas är 100 mm bred (se bilaga 3, figur 15). Vad gäller fotutrymmet till stolar placerade närmast fordonets yttervägg, en zon av en tvärsektion av högst 200 cm2 med en högsta bredd på 100 mm (se bilaga 3, figur 16). För fordon som är avsedda för högst 22 passagerare, vad gäller sittplatserna närmast karosseriets bakre hörn, får det fria utrymmets yttersta bakre kant, sett i plan, rundas till en radie på högst 150 mm (se bilaga 3, figur 17). 7. 7. 8. 6. 4 I det fria utrymmet enligt punkt 7. 7. 8. 6. 1, 7. 7. 8. 6. 2 och 7. 7. 8. 6. 3 skall följande inkräktningar tillåtas: 61 7. 7. 8. 6. 4. 1 Ett annan stols ryggstöd, stöd och tillhörande anordningar (t. ex. fållbord). 7. 7. 8. 6. 4. 2 Vad gäller fordon med upp till 22 passagerare: hjulhuset, förutsatt att ett av följande villkor uppfylls: 7. 7. 8. 6. 4. 2. 1 Inkräktningen skall inte överskrida sittplatsens genomsnitthga vertikalplan (se bilaga 3, figur 18), eller 7. 7. 8. 6. 4. 2. 2 den närmaste kanten av det 300 mm djupa fotutrymmet för sittande passagerare skall inte flyttas fram mer än 200 mm från en obelastad sittdynas kant och högst 600 mm framför sittdynan - dessa mätningar skall göras i sittplatsen genomsnittliga vertikalplan (se bilaga 3, figur 19). 7. 7. 8. 6. 4. 3 7. 7. 8. 7 7. 7. 9 7. 7. 9. 1 7. 7. 9. 2 7. 7. 9. 3 passagerare: Vad gäller stolar placerad bredvid förarsätet i fordon med upp till solskydd, 22 säkerhetsbälten, och frontkåpan. vindrutan, säkerhetsbälten instrumentbrädan, fastanordningar för I fordon i klasserna III och B skall sittplatserna vara framåt- eller bakåtriktade. Kommunikation med förare I fordon i klasserna I, II och A skall det vara möjligt för passagerarna att påkalla förarens uppmärksamhet om det krävs att föraren stannar fordonet. Signalknapparna för varje sådan stannarsignal skall vara utskjutande och placeras högst 120 cm över golvet samt vara kontrastfårgad. Signalknapparna skall fördelas jämnt'över hela fordonet. Att stannarsignalen har aktiverats skall även framgå för medpassagerare genom en eller flera ljustablåer: ljustablån skall förses med ordet "stannar" eller motsvarade och/eller genom en lämplig symbol och skall förbli belyst tills på- och avstigningsdörren öppnar. Ledbussar skall ha sådana skyltar i varje stel del. Dubbeldäckare skall ha dem på varje däck. Kommunikation med besättnmgsutrymmet. Om det finns ett besättningsutrymme varifrån det varken går att ta sig till förär- eller passagerarutrymmet skall kommunikation mellan föraren och ett sådant besättnmgsutrymme vara möjlig. Fordon i klasserna I, II och A skall vara försedda med en anordning för att visa linjenummer (eller -bokstav) och destination. Ett minst 20 cm högt linjenummer skall kunna visas på fordonets front samt på den sida av fordonet, där på- och avstigningsdörrarna befinner sig. Dessutom skall fordon i klasserna I och A vara försedda med en anordning för att visa linjenummer på fordonets baksida. En anordning för att visa fordonets destination, minst 12 cm hög, skall anbringas framtill på fordon i klasserna I, II och A. 62 7. 7. 10 Apparater för varma drycker och kpkutrustning Apparater för varma drycker och kokutrustning skall vara så monterade eller skyddade att varken varm mat eller heta drycker sannolikt ko spillas på en passagerare vid en nödbromsning eller vid kurvtagning. 7. 7. 10. 1 I fordon som utrustats med apparater för varma drycker och kokutrustning skall alla sittplatser vara utrustade med lämpliga anordningar för att placera het mat eller dryck medan fordonet är i rörelse. 7. 7. 11 Dörrar till inre utrymmen 7. 7. 11. 1 7. 7. 11. 2 7. 7. 11. 3 7. 7. 11. 4 7. 8 7. 8. 1 7. 8. 1. 1 Varje dörr till ett toalettrum eller annat inre utrymme skall vara självstängande och skall inte inbegripa någon som helst anordning för att hålla den öppen om den, när den är öppen, kan utgöra ett hinder för passagerare vid en nödsituation, skall, när den är öppen, inte skymma något handtag, någon kontrollanordning eller obligatorisk märkning som hör samman med en på- och avstigningsdörr, nödutgångsdörr, nödutgång, brandsläckare eller första förbandslåda, skall förses med en anordning som gör det möjligt att vid en nödsituation öppna dörren från utsidan av ett sådant utrymme, skäll inte kunna låsas från utsidan såvida inte dörren alltid går att öppna från insidan. Innerbelysning Innerbelysning skall anordnas för att belysa alla passagerarutrymmen, besättrungsutrymmen, toalettrum samt ledpartiet i en ledbuss, 7. 8. 1. 2 eventuella fotsteg eller trappor, 7. 8. 1. 3 genomgången till varje utgång, 7. 8. 1. 4 inre märkningar och inre kontroller för varje utgång, 7. 8. 1. 5 alla platser där det finns hinder. 7. 8. 2 Det skall finnas minst två belysningskretsar så att, om det ena inte fungerar, detta inte påverkar den andra kretsens funktion. En strömkrets som endast ingångs- och utgångsbelysning får anses utgöra en av dessa kretsar. tjänar en permanent 63 7. 8. 3 7. 9 7. 9. 1 7. 9. 2 Åtgärder skall vidtas för att skydda föraren från bländande ljus och reflektioner från innerbelysning. Ledpartiet i ledbussar Det ledparti som sammanbinder fordonets stela delar skall vara så utformat och konstruerat att minst en rotationsrörelse runt minst en horisontalaxel och minst en vertikalaxel är möjlig, När ledbussen står stilla, olastad och med tjänstevikt, på ett plant underlag skall det mellan golvet i varje stel del och vändskivans golv eller det element som ersätter det, inte finnas ett oskyddat hål som är bredare än 7. 9. 2. 1 1 cm när fordonets samtliga hjul är på samma nivå, eller 7. 9. 2. 2 7. 9. 3 2 cm när hjulen på mittaxeln vid ledpartiet vilar på en yta som är 15 cm högre än de yta på vilken hjulen på de andra axlarna vilar. Nivåskillnaden mellan golvet i de stela delarna och vändskivans golv, mätt vid fogen, skall inte överskrida 7. 9. 3. 1 2 cm vid de förhållanden som anges i punkt 7. 9. 2. 1 ovan, och 7. 9. 3. 2 3 cm vid de förhållanden som anges i punkt 7. 9. 2. 2 ovan. 7. 9. 4 På ledbussar skall det finnas möjlighet att fysiskt kunna hindra passagerare att nå varje del av ledpartiet där 7. 9. 4. 1 golvet har ett öppet hål som inte uppfyller kraven i punkt 7. 9. 2, 7. 9. 4. 2 golvet inte kan bära vikten av passagerare 7. 9. 4. 3 väggarnas rörelse kan utgöra fara för passagerare. 7. 10 Riktningsstabilitet hos ledbussar När en ledbuss rör sig i en rak linje skall dess stela delars längsgående genomsnittliga plan sammanfalla och bilda ett oavbrutet plan utan några utbuktningar. 7. 11 Ledstänger och handtag 7. 11. 1 Allmänna krav 7. 11. 1. 1 Ledstänger och handtag skall vara tillräckligt kraftiga. 7. 11. 1. 2 De skall inte utgöra någon risk för skada på passagerare. 7. 11. 1. 3 Ledstänger och handtag skall vara utformade så att passagerare utan problem kan hålla dem i ett kraftigt grepp. Varje ledstång skall vara minst 10 cm långt. Ingen dimension skall vara mindre än 2 cm 64 genomgångsutrymmena. I dessa fall skall ledstänger med en minsta dimension av 1,5 cm tillåtas om en annan dimension är minst 2,5 cm. Handtag och ledstänger skall inte ha skarpa böjningar. 7. 11. 1. 4 Det fria utrymmet mellan ett handtag eller en ledstång och den sammanhörande delen av karosseriet eller fordonets vägg skall vara minst 4 cm. Vad gäller handtag på dörrar eller stolar, eller i en genomgångsutrymme i ett fordon i klasserna H, III och B är ett minsta avstånd av 3,5 cm tillåtet. 7. 11. 1. 5 Ytan på varje handtag, kontrastfårgad och halkfri. ledstång eller stolpe skall vara 7. 11. 2 Handtag och ledstänger för stående passagerare. 7. 11. 2. 1 7. 11. 2. 2. 7. 11. 2. 3 7. 11. 2. 4 Tillräckligt många handtag och/eller ledstänger skall anordnas i varje del av den golvyta som, i enlighet med punkt 7. 2. 2, är avsedd för stående passagerare. I detta syfte får stroppar, om sådana finns, räknas, förutsatt att de hålls på plats genom lämpliga anordningar. Detta krav skall anses uppfyllt om, från alla möjliga platser där den testfigur som visas i bilaga 3, figur 20 till detta direktiv placeras, minst två ledstänger eller handtag kan nås av anordningens rörliga arm. Testfiguren får roteras fritt runt sin vertikalaxel. Vid tillämpning av det förfarande som anges i punkt 7. 11. 2. 1 ovan får endast sådana ledstänger och handtag som är placerade minst 80 cm och högst 190 cm ovanför golvet räknas. För varje plats som kan upptas av en stående passagerare skall minst ett av de krävda ledstängerna eller handtagen vara placerade högst 150 cm ovanför golvytan vid den platsen. Områden som kan upptas av stående passagerare och som inte är avskilda med stolar från fordonets sidoväggar eller bakgavel skall förses med horisontella ledstänger parallellt med väggarna och monteras på en höjd av mellan 80 och 150 cm från golvet. 7. 11. 3 Ledstänger och handtag för på- och avstigningsdörrar 7. 11. 3. 1 7. 11. 3. 2 Dörröppningarna skall utrustas med ledstänger och/eller handtag på varje sida. För dubbeldörrar anses detta krav uppfyllt genom montering av en centralt placerad stolpe eller en centralt placerad ledstång. ledstänger och/eller handtag som anordnas vid på- och De inbegriper en skall vara sådana att de avstigningsdörrar fattningspunkt tillgänglig för en person som står på marken bredvid på- och avstigningsdörren eller på något av de intilliggande fotstegen. Sådana fattningspunkter skall placeras vertikalt mellan 65 80 cm och 110 cm ovanför marken eller ovanför varje fotstegsyta, och horisontellt 7. 11. 3. 2. 1 för den position som är lämplig för en person som står på marken, högst 40 cm inåt från det första fotsteget ytterkant, och 7. 11. 3. 2. 2 för den position som är lämplig för ett visst fotsteg, inte utåt från de ifrågavarande fotstegets ytterkant, och högst 60 cm inåt från samma kant. 7. 11. 3. 3 Vad gäller fordon utan fotsteg mellan på- och avstigningsdörren och det område som är avsett för passagerare skall ledstänger anordnas på båda sidorna om ingången enligt punkt 7. 11. 3. 2 från en position 10 cm inåt från den första hälften av fordonets bredd. Vad gäller en dubbeldörrs öppning i ett fordon utan fotsteg eller i ett fordon med endast ett fotsteg, skall det inte finnas någon stolpe eller någon ledstång. 7. 11. 4 Ledstänger och handtag för invalidsittplatser 7. 11. 4. 1 En horisontal ledstång, 80 till 90 cm över golvytan skall anbringas mellan på- och avstigningsdörrama och invahdsittplatsen enhgt punkt 7. 7. 8. 5. 2. 7. 12 7. 12. 1 7. 12. 2 7. 12. 3 7. 12. 4 Åtkomlighet för passagerare med nedsatt rörlighet andra än rullstolsburna passagerare och anordningar för rullstolsburna passagerare För att kunna fastställa en standard för personer med nedsatt rörlighet, kommer rullstolsburna personer, som kan använda sina armar och händer fritt och normalt, att användas som standard för passagerare med nedsatt rörlighet. Fordon som är konstruerade för att tillhandahålla tidtabellsbundna tjänster i städer och mellan städer skall vara konstruerade så att de är lättillgängliga för passagerare med nedsatt rörlighet. Dessa fordon skall uppfylla bestämmelserna i punkt 7. 12. 3-7. 12. 13 och relevanta bestämmelser i bilaga 7. Samma bestämmelser skall gälla för andra fordon som är konstruerade för att vara lättillgängliga för passagerare med nedsatt rörhghet. För varje rullstolsburen passagerare skall ett särskilt område som är minst 90 cm bredd och 130 cm i passageramtrymmet. tillhandahållas långt Det skall finnas minst två dörrar med en bredd av minst 90 cm, av vilka minst en på- och avstigningsdörr, genom vilka rullstolsburna passagerare kan passera. För fordon som är utformade för att transportera en eller två rullstolsburna passagerare får detta antal 66 minskas till en dörr, förutsatt att den utgörs av en på- och avstigningsdörr och att det finns en annan dörr som är minst 60 cm bred. 7. 12. 5 Möjlighet att ta sig från dörren till det särskilda området: Det skall vara möjligt att förflytta sig från de dörrar som anges i punkt 7. 12. 4 till det särskilda område som anges i punkt 7. 12. 3 med en standardrullstol av de mått som visas i bilaga 3, figur 21. Dessutom skall fordonet vara utformat på ett sådant sätt att det möjliggör enkel evakuering av rullstolsburna från det särskilda området vid en nödsituation. Vad gäller fordon i klasserna II och IQ får, när det finns rullstolsburna i det särskilda området, mittgångens bredd minskas, förutsatt att den tillåter fri genomföring av den mätanordning som anges i punkt 7. 7. 5. 1, utom för dess lägre diameter, vilken skall mäta 30 cm. 7. 12. 6 En av de flera möjligheter till kommunikation skall anordnas i fordon i klasserna I och II i enlighet med punkt 7. 7. 9 förutom i närheten av rullstolars parkerade ställning. 7. 12. 7 Rullstolars stabilitet: 7. 12. 7. 1 Om ett fordon i klass I endast är utformat för transporter av en eller två rullstolar gäller följande bestämmelser: - Rullstolen behöver inte vara fastspänd. - Den tvärgående axeln i det utrymme som är avsett för en rullstol skall vara parallell med fordonets tvärgående axel. - En av sidorna i det utrymme som är avsett för en rullstol skall vila mot en av fordonets sidor. - Rullstolen skall transporteras bakåtriktad. - En avskärmning vinkelrät mot fordonets tvärgående axel skall för en rullstol och övriga anordnas mellan utrymmet passagerarstolar. - Rullstolens hjul eller ryggstöd skall vila mot avskärmningen (eller den framförvarande stolsradens ryggstöd) för att undvika att rullstolen välter. - Avskärmningen eller den framförvarande stolsradens ryggstöd skall kunna stå emot en icke fastspänd rullstol med en totalvikt av 250 kg, inbegripet användaren, när fordonet bromsar från en 67 hastighet av minst 50 km/h inbromsningshastighet av minst 5 m/sekund2. till stillastående med en - Ett handtag eller en ledstång skall monteras på fordonets sida på så sätt att en rullstolsburen person lätt kan ta tag i det. - En indragbar ledstång (eller liknande anordning) skall anordnas på motstående sida av rullstolsutrymmet för att begränsa att rullstolen rör sig i sidled och för att göra det möjligt för en rullstolsburen person att lätt ta tag i den. - Golvet i rullstolsutrymmet skall vara halkfritt. - En skylt med följande text skall sättas upp i närheten av det särskilda området: "Reserverat för rullstol. Rullstolen skall placeras bakåtriktad och stå i läge med bromsarna på. " 7. 12. 7. 2 Om fordonet är utrustat för transporter av mer än två rullstolsburna passagerare gäller följande: En fastsättningsanordning skall anordnas för att säkerställa stabiliteten hos en rullstolen/rullstolar med en totalvikt av 250 kg vardera, inbegripet användaren, när fordonet bromsar från en hastighet av minst 50 km/h en inbromsningshastighet av minst 5 m/sekund2. stillastående med till Fastsättnmgsanordningen skall vara röd och lätt att använda av den rullstolsbume eller en annan person för att underlätta evakuering vid en nödsituation. Bruksanvisningen skall vara klart synlig bredvid fastsättnmgsanordningen. Begränsningssystemet skall vara utformad för att undvika felaktig användning. Bland annat skall det inte kunna hållas halvstängt. 7. 12. 8 Hjälpmedel/åtkomlighet vad gäller ombordstigning: Vid minst en av de dörrar som avses i punkt 7. 12. 4 skall hjälpmedel som underlättar ombordstigning enligt bestämmelserna i bilaga 7 anordnas. Dessutom skall varje annat hjälpmedel för ombordstigning uppfylla bestämmelserna i bilaga 7. som monteras fordonet på 7. 12. 9 Dörrkontroller > Varje öppningskontroll bredvid en dörr enligt punkt 7. 12. 4, oavsett om den sitter på insidan eller utsidan av fordonet, skall placeras högst 130 cm från marken respektive golvet. Vad gäller hjälpmedel för ombordstigning som inte direkt manövreras av en rullstolsburen person skall dessutom ett 68 kommunikationsmedel med föraren anordnas på utsidan bredvid dörren högst 130 cm från marken. 7. 12. 10 Belysning Tillräcklig belysning skall anordnas som medger säker på- och avstigning för den rullstolsburne, utan att sådan belysning stör föraren eller andra passagerare. 7. 12. 11 Viktfördelning Vad gäller fordon i klass H, inbegripet sådana som huvudsakligen utformats för rullstolsburna passagerare, skall, vid tillämpning av punkt 7. 4, varje rullstolsplats anses som ett säte och därför räknas in i "P". Deras motsvarande utrymme skall normalt antas vara 90 cm x 130 cm och dras av från SO för att bestämma SI. Den rullstolsvikt som motsvarar en passagerares vikt skall normalt antas vara 250 kg. För övriga fordon gäller punkt 7. 3, utan beaktande av närvaron av rullstolar. Vad gäller klass III och klass II huvudsakligen utformade rullstolsburna passagerare gäller inte angivelserna i punkt 7. 3. 1. transport för av 7. 12. 12 Särskilda bestämmelser för fordon utformade att huvudsakligen transportera rullstolsburna passagerare. fordonet skall Om transportera mer än åtta rullstolsburna passagerare skall minst två utgångar uppfylla bestämmelserna i bilaga 7, såvida inte fordonet är en låggolvsbuss med två sådana utgångar. Dessutom skall åtkomligheten till dörrarna och till mittgångarna tillåta fri genomgång för besättningsmedlemmar. 7. 13 Symbolskyltars tillgänglighet Lämpliga symbolskyltar, invändigt och utvändigt, skall ange närvaron av särskilda stolar för rörelsehindrade passagerare andra än rullstolsburna passagerare och, vid behov, möjlighet till transport av rullstolsburna. Sådana skyltar visas i bilaga 3, figur 22 a och b. 7. 13. 1 för en rullstolsburen passagerare Symbolskyltar (bilaga 3, figur 22 a) och en rörelsehindrad passagerare annan än en rullstolsburen passagerare (bilaga 3, figur 22 b) skall placeras i den särskilda på- och avstigningsdörrens vänstra del, under den lägre sidofönsterkanten, jämnt med axeln med eventuellt färgade band i midjehöjd, 69 på fordonets front, under vindrutans nedre fönsterlinje, på fordonets högra sida. Symbolskylten skall vara lätt att se och förstå, även om den placeras på en ojämn och vertikal yta. 7. 13. 2 Symbolskyltar för passagerare med nedsatt rörhghet andra än rullstolsburna passagerare skall placeras vid varje säte som är avsett för passagerare med nedsatt rörhghet andra än rullstolsburna passagerare. Symbolskyltar för rullstolsburna passagerare skall placeras i det utrymme som är avsett för rullstolsburna passagerare. 7. 14 Stegbrunnsskydd I samtliga fall där en passagerare vid häftig inbromsning löper risk att kastas framåt ner i en stegbrunn skall ett skyddsräcke monteras. Räcket skall mäta minst 80 cm från golvet där passageraren har sina fötter och sträcka sig inåt från fordonets vägg minst 10 cm bortom den längsgående mittlinjen för varje sådan sittplats där passageraren löper risk, eller täcka det inre trappsteget, beroende på vilket mått som är minst. 7. 14. 1 Det skall finnas skydd för att förhindra att föremål med en diameter på mellan 2 och 7 cm rullar in i förarens fotkontrollzon. 7. 15 Bagagehyllor, förarskydd De personer som befinner sig inne i fordonet skall skyddas mot föremål som skulle kunna falla ner från bagagehyllor när fordonet bromsar eller svänger. Om det finns bagageutrymmen måste de vara så utformade att bagage inte kan falla ner vid häftig inbromsning. 7. 16 Fallucka, om sådan finns Varje fallucka i ett fordons golv skall vara så monterad och säkrad att den inte kan rubbas eller öppnas utan att använda verktyg eller nycklar och inga lyft- eller säkerhetsanordningar skall stå ut mer än 8 mm från golvytan. Utstående kanter skall rundas. 7. 17 Visuell underhållning Former av visuell underhållning för passagerare, till exempel videoapparater, skall placeras utom synhåll för föraren när denne sitter i en normal körposition. 70 7. 18 7. 18. 1 Förarutrymme Förarsitsen skall vara minst 50 cm bred. Minsta avstånd mellan främre delen av förarsitsens sittdyna och den del av ratten som befinner sig närmast föraren skall vara 40 cm. Detta avstånd skall mätas med förarsitsen i sitt främsta läge. 7. 18. 2 Instrumentpanelen skall vara ergonomiskt indelad så att föraren kan nå alla instrument utan att lämna sin sits. \ • 71 BILAGA I DEL B SÄRSKILDA KRAV FÖR LÅGGOLVSBUSSAR 7. 6. 3. 1 De olika slagen av utgångar skall ha följande minimimått: Klass I Klasserna II Anmärkningar Höjd (cm) 180 och ni 165 Bredd (cm) enkeldörr: 90 dubbeldörr: 120 Dörr öppning Höjd (cm) Bredd (cm) Yta: (cm2) 125 60 4000 På-och avstignings-. dörr Nödutgångs- dörr Nödutgångs fönster Detta mått får minskas med 10 cm är om mätningen gjord vid handtagsnivån I denna yta skall det vara möjligt att inskriva en rektangel som mäter 50 cm x 70 cm Nödutgångsfönster placerat i fordonets bakgavel. inte tillhandahåller ett nödutgångsfönster med de minsta mått som anges ovan tillverkaren Om I nödutgångsfönstret skall det vara möjhgt att inskriva en rektangel som är 35 cm hög och 155 cm bred. Rektangelns höm får rundas till radie av högst 25 cm Nödutgångs lucka Luck- öppning Yta: (cm2) 4000 I denna yta skall det vara möjhgt att inskriva en rektangel som mäter 50 x 70 cm2 7. 6. 10 Tekniska krav för utfällbara fotsteg Låggolvbussar kan inte ha utfällbara fotsteg. 72 7. 7. 6 Mittgångens lutning 7. 7. 6. 4 12,5 % för fordon i klasserna I eller II i låggolvsmodellens inre del av mittgången, 1 m på endera sidan om den andra axelns mittlinje. Denna yta skall vara särskilt halkfri. 7. 7. 7. 1 Fotsteg Mellan minst 35 % av det område som är tillgängligt för stående passagerare och det första fotsteget från marken vid minst en på- och avstigningsdörr får det inte förekomma några fotsteg. 7. 11. 3. 3 Vad gäller fordon utan fotsteg mellan på- och avstigningsdörren och det område som är avsett för passagerare skall ledstänger anordnas på båda sidorna om ingången enligt punkt 7. 11. 3. 2 från en position 10 cm inåt från den första hälften av fordonets bredd. 7. 12. 2 Låggolvsbussar skall uppfylla bestämmelsema i punkt 7. 12. 3- 7. 12. 7 och 7. 12. 9-7. 12. 12. 7. 12. 8 Hjälpmedel/åtkomlighet vad gäller ombordstigning: Vid minst en av de dörrar som avses i punkt 7. 12. 4 skall hjälpmedel som underlättar ombordstigning enligt punkt 3. 3 eller punkt 3. 4 i bilaga 7 anordnas. Dessutom skall varje annat hjälpmedel för ombordstigning som monteras på fordonet uppfylla bestämmelserna i bilaga 7. 73 BILAGA 1 DEL C SÄRSKILDA KRAV FÖR ANDRA FORDON ÄN LÅGGOLVSBUSSAR 7. 6. 3. 1 De olika slagen av utgångar skall ha följande minimimått: På-och avstignings dörr Nödutgångs dörr Nödutgångs fönster Klass I Klasserna II och m Anmärkningar Höjd (cm) 180 165 - Bredd (cm) enkeldörr: 65 dubbeldörr: 120 Dörr öppning Detta mått får minskas med 10 cm om mätningen är gjord vid handtagsnivån Höjd (cm) 125 Bredd (cm) Yta: (cm2) 55 4000 I denna yta skall det vara möjligt att inskriva en rektangel mäter som 50 cm x 70 cm Nödutgångsfönster placerat i fordonets inte bakgavel. Om tillhandahåller ett nödutgångsfönster med de minsta mått som anges ovan tillverkaren I nödutgångsfönstret skall det vara möjhgt att inskriva en rektangel som är 35 cm hög och 155 cm bred. Rektangelns höm får rundas till radie av högst 25 cm Nödutgångs lucka Luck- öppning Yta: (cm2) 4000 I denna yta skall det vara möjhgt att inskriva en rektangel mäter som 50 x 70 cm2 7. 6. 10 Tekniska krav för utfällbara fotsteg Utfällbara fotsteg skall uppfylla följande krav: 7. 6. 10. 1 7. 6. 10. 2 De skall avstigningsdörr eller nödutgångsdörr. fungera synkroniserat med motsvarande på- och När dörren är stängd får ingen del av det utfällbara fotsteget skjuta ut mer än 10 mm utanför karossens angränsningslinj e. 74 7. 6. 10. 3 7. 6. 10. 4 7. 6. 10. 5 7. 6. 10. 6 7. 6. 10. 7 7. 6. 10. 8 7. 6. 10. 9 När dörren är öppen och det uppfällbara fotsteget är utfällt skall stegytan uppfylla kraven enligt punkt 7. 7. 7 i denna bilaga. Det skall vara omöjligt för fordonet att starta med egen motor, när fotsteget är utfällt. För sådana fotsteg som manövreras manuellt skall en ljud- eller ljussignal uppmärksamma föraren om att fotsteget inte är helt uppfällt. Fotsteget skall inte kunna fällas ut när fordonet är i rörelse. Om utfällningsanordningen inte fungerar skall fotsteget fallas upp och stanna i uppfällt läge. Om utfällningsanordningen inte fungerar, eller om fotsteget skadats, får motsvarande dörr inte hindras. När en passagerare står på det uppfällbara fotsteget skall den tillhörande dörren inte kunna stängas. Att detta krav uppfylls skall kontrolleras genom att en tyngd på 15 kg, som motsvarar ett htet barn, placeras i mitten av fotsteget. Detta krav behöver ej uppfyllas för dörrar som ligger inom förarens direkta synfält. Det uppfällbara inte orsaka någon kroppsskada på passagerare eller på personer som väntar vid busshållplatsen. fotstegets rörelse får Det uppfällbara fotstegets höm som är vända framåt eller bakåt skall vara rundade efter en radie på lägst 5 mm. Kanterna skall vara rundade efter en radie på lägst 2,5 mm. När en passagerardörr är öppen skall det uppfällbara fotsteget sitta fast säkert i utfällt läge. En tyngd på 136 kg placeras i mitten på ett enkelt fotsteg, eller en tyngd på 272 kg placeras i mitten på ett dubbelt fotsteg får nedböjningen inte överstiga 10 mm i någon punkt. 7. 11. 3. 1 För dubbeldörrar anses detta krav uppfyllt genom montering av en centralt placerad stolpe eller en centralt placerad ledstång. 75 BILAGA 1 XilläggJL KONTROLL AV STATISK SIDOSTABILITET GENOM BERÄKNING 1. 2. Ett fordon kan bevisas uppfylla kraven i bilaga 1 punkt 7. 4 och bilaga 8 punkt 7. 4 i detta direktiv genom en beräkningsmetod som godkänts av den tekniska tjänst som utför provet. Den tekniska tjänst som ansvarar för provet får kräva att det utförs på delar av fordonet för att bekräfta de antagande som gjorts vid beräkningarna. 3. Förberedelser för beräkning. 3. 1 Fordonet skall representeras av ett koordinatsystem. 3. 2 3. 3. På grund av fordonets karosseris tyngdpunkt och fordonets rjädring och däck, lyfter axlama normalt inte samtidigt på en sida av fordonet vid lateral acceleration. Därför måste tiltning av karosseriet över varje axel mätas med grundförutsättningen att hjulen för den andra axeln förblir markbundna. För att förenkla provet skall det antas att den icke fjädrade viktens tyngdpunkt hgger i fordonets tvärgående plan längs den linje som passerar hjulets rotationsaxel. En viss skiftning av vridcentrum till följd av axelns svängning kan tillåtas. Luftfjädringens styrsystem skall inte beaktas. 3. 4 Minst följande parametrar skall beaktas: Fordonsdata såsom axelavstånd, spårvidd och fjädrad/icke fjädrad vikt, placering av fordonets tyngdpunkt, fordonsfjädringens fjädringsväg, icke linjär, horisontell och vertikal fjädringsrörelse av hjulen, vridning av karosseristommen, placering av axlarnas vridcentrum. 4. Beräkningsmetodens giltighet. 4. 1 Beräkningsmetodens giltighet skall bestämmas till den tekniska tjänstens tillfredsställelse, dvs. på grundval av jämförbara prov på liknande fordon. 76 BILAGA 2 TYPGODKÄNNANDEINTYG Tillägg 1. 1 INFORMATIONSDOKUMENT NR * i enlighet med bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG om EG-typgodkännande för ett fordon i fråga om särskilda bestämmelser för fordon som används för passagerartransport och som har mer än åtta sittplatser förutom förarplatsen (direktiv. /. /. ) i följande förteckning skall Tillämpliga uppgifter i tre exemplar med innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall vara i lämplig skala och tillräckligt detaljrika samt inlämnas i A4-format eller i vikt A4-format. Eventuella fotografier skall vara tillräckligt detaljrika. inlämnas Om system, komponenter eller separata tekmska enheter är elektriskt styrda skall uppgifter om prestanda lämnas. 0. ALLMÄNT 0. 1 0. 2 0. 3 0. 4 0. 5 0. 8 Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar): Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonetb: 0. 3. 0. 1 Chassi: Ô. 3. 0. 2 Kaross: 0. 3. 1 Märkningens placering: Fordonskätegoric: Tillverkarens namn och adress: Adress(er) till monteringsanläggning(ar): 1. ALLMÄNNA UPPGIFTER OM FORDONETS KONSTRUKTION 1. 1 Foton och/eller ritningar av ett representativt fordon: Numren och fotnoterna i detta informationsdokument överensstämmer med kraven i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Punkter som inte gäller för detta direktiv har uteslutits. 77 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 Måttskiss av hela fordonet: Antal axlar och hjul: Chassi (om sådant finns) (översiktsritning): Material i sidobalkard: Motorns placering och montering: Förarhytt (frambyggd, halvframbyggd eller normal)2: Styrning (höger eller vänster): 2. MÄTT OCH VIKTER6 (i kg och mm) (Hänvisa till ritning i tillämpliga fall) 2. 1 2. 4 Hjulbas(er) (vid full vikt)f: Fordonets maximala mått (totalt): 2. 4. 1 För chassi utan karosseri: 2. 4. 1. 1 2. 4. 1. 2 Längd1: Breddk: 2. 4. 1. 2. 1 Maximibredd: 2. 4. 2 För chassi med karosseri: 2. 4. 2. 1 2. 4. 2. 2 2. 4. 2. 3 2. 4. 2. 4 2. 6 2. 6. 1 Längd1: Breddk: Höjd (olastad)1 (vid upphängning med nivåreglering ange normal körposition): Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: Fordonets vikt med körklart karosseri eller chassits vikt med hytt, om tillverkaren inte tillhandahåller karosseriet (inklusive kylvätska, oljor, bränsle, verktyg, reservhjul och förare)0 (maximum och minimum för varje version): Viktens fördelning mellan axlama och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och minimum för varje version): 78 2. 8 2. 8. 1 2. 9 Största tekniskt tillåtna vikt inklusive last enhgt tillverkarens uppgifter (maximum och minimum för varje version)y; Viktens fördelning mellan axlama och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och niinimum för varje version): Högsta tekniskt tillåtna axeltryck och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten enligt tillverkarens uppgifter: 9. KAROSSERI 9. 1 9. 2 Typ av karosseri: Förekommande material samt konstruktion: 13. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FORDON SOM ANVÄNDS FÖR BEFORDRAN AV PASSAGERARE OCH SOM HAR MER ÄN ÅTTA SITTPLATSER FÖRUTOM FÖRARPLATSEN 13. 1 13. 2 Fordonsklass (Klass I, Klass II, Klass III, Klass A, Klass B): Passagerarutrymme (m2): 13. 2. 1 Totalt (S0): 13. 2. 1. 1 Övre däck (SoJ1: 13. 2. 1. 2 Nedre däck (Sob)1: 13. 2. 2 För stående passagerare (S, ): 13. 3 Antal passagerare (sittande och stående): 13. 3. 1 Totalt (N): 13. 3. 2 13. 3. 3 13. 4 Övre däck (NJ1: Nedre däck (Nb)1: Antal sittande passagerare: 13. 4. 1 Totalt (A): 13. 4. 2 13. 4. 3 13. 5 Övre däck (AJ1: Nedre däck (Ab)1: Antal på-och avstigningsdörrar: 79 13. 6 Antal nödutgångar (dörrar, fönster, takluckor, inre trappor och halvtrappor): 13. 6. 1 Totalt: 13. 6. 2 13. 6. 3 13. 7 13. 8 13. 9 Övre däck1: Nedre däck1: Bagageutrymmets volym: m3 Takyta för transport av bagage: m2 Tekmska anordningar som underlättar ombordstigning (t. ex. ramp, lyftplattform, nigningssystem), om sådana är monterad: 13. 10 Karosseristommens hållfasthet: 13. 10. 1 13. 10. 2 13. 10. 3 13. 10. 4 Detaljerad beskrivning av fordonstypens karosseristomme med dimensioner, form och vilket material den består av samt av monteringen på chassiramen. Ritningar på fordonet och de delar av inre utrustning som har inverkan på överlevnadsutrymmet. karosseristommens hållfasthet eller på Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: Maximalt avstånd mellan passagerarsätena: centrumlinjema för de yttersta 80 BILAGA 2 Tillägg 1. 2 INFORMATIONSDOKUMENT NR * i enlighet med bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG om EG-typgodkännande för en stomme som en separat teknisk enhet i fråga om särskilda bestämmelser för fordon som används för passagerartransport och som har mer än åtta sittplatser förutom förarplatsen (direktiv. /. /. ) Tillämpliga uppgifter i följande förteckning skall inlämnas i tre exemplar med irmehållsförteckning. Eventuella ritningar skall vara i lämphg skala och tillräckligt detaljrika samt inlämnas i A4-format eller i vikt A4-format. Eventuella fotografier skall vara tillräckligt detaljrika. Om system, komponenter eller separata tekniska enheter är elektriskt styrda skall uppgifter om prestanda lämnas. 0. ALLMÄNT 0. 1 0. 2 0. 3 0. 3. 1 0. 7 Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar): Typidentifikationsmärlaiing, om sådan finns på fordonetb: Märkningens placering: Vad gäller komponenter och separata tekniska enheter, placering och metod för att fästa EG-typgodkännandemärket: 0. 8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): 1. ALLMÄNNA UPPGIFTER OM FORDONETS KONSTRUKTION 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 Foton och/eller ritningar av ett representativt fordon: Måttskiss av hela fordonet: Antal axlar och hjul: Chassi (om sådant finns) (översiktsritning): Numren och fotnoterna i detta informationsdokument överensstämmer med kraven i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Punkter som inte gäller för detta direktiv har uteslutits. 81 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 Material i sidobalkard: Motorns placering och montering: Förarhytt (frambyggd, halvframbyggd eller normal)2: Styrning (höger eller vänster): 2. MÄTT OCH VIKTER6 (i kg och mm) (Hänvisa till ritning i tillämpliga fall) 2. 1 2. 4 Hjulbas(er) (vid full vikt/: Fordonets maximala mått (totalt): 2. 4. 3 För karosseri som godkänts utan chassi: 2. 4. 3. 1 Längdj: 2. 4. 3. 2 Breddk: 2. 4. 3. 3 Nominell höjd (olastad) för avsedd chassityp (1) (för fjädring som är justerbar i höjdled skall uppgiften avse normalt driftläge): 9. KAROSSERI 9. 1 9. 2 Typ av karosseri: Förekommande material samt konstruktion: 13. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FORDON SOM ANVÄNDS FÖR BEFORDRAN AV PASSAGERARE OCH SOM HAR MER ÄN ÅTTA SITTPLATSER FÖRUTOM FÖRARPLATSEN 13. 1 13. 1. 1 Fordonsklass (Klass I, Klass H, Klass m, Klass A, Klass B): Chassityper som den EG-typgodkända karossen kan monteras på (tillverkare och fordonstyp): 13. 2 Passagerarutrymme (m2): 13. 2. 1 Totalt (S0): 13. 2. 1. 1 Övre däck (Soa)1: 13. 2. 1. 2 Nedre däck (Sob)1: 13. 2. 2 För stående passagerare (SO: 13. 3 Antal passagerare (sittande och stående): 82 13. 3. 1 Totalt (N): 13. 3. 2 13. 3. 3 Övre däck (NJ1: Nedre däck (Nb)1: 13. 4 Antal sittande passagerare: 13. 4. 1 Totalt (A): 13. 4. 2 13. 4. 3 13. 5 13. 6 Övre däck (AJ1: Nedre däck (Ab)1: Antal på- och avstigningsdörrar: Antal nödutgångar (dörrar, fönster, takluckor, inre trappor och halvtrappor): 13. 6. 1 Totalt: 13. 6. 2 Övre däck1: 13. 6. 3 Nedre däck : 13. 7 13. 8 13. 9 Bagageutrymmets volym: m Takyta för transport av bagage: m2 Tekniska anordningar som underlättar ombordstigning (t. ex. ramp, lyftplattform, nigningssystem), om sådana är monterad: 13. 10 KAROSSERISTOMMENS HÅLLFASTHET 13. 10. 13. 10. 2 13. 10. 3 13. 10. 4 Detaljerad beskrivning av fordonstypens karosseristomme med dimensioner, form och vilket material den består av samt av monteringen på chassiramen. Ritningar på fordonet och de delar av inre utrustning som har inverkan på överlevna&utrymmet. karosseristommens hållfasthet eller på Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: Maximalt avstånd mellan passagerarsätena: centrumlinjema för de yttersta 83 BILAGA 2 Tillägg 1. 3 INFORMATIONSDOKUMENT NR * i enlighet med bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG om EG-typgodkännande för ett fordon där karossen redan har erhållit EG-typgodkännande som en separat teknisk enhet i fråga om särskilda bestämmelser för fordon som används för passagerartransport och som har mer än åtta sittplatser förutom förarplatsen (direktiv. /. /. ) Tillämpliga uppgifter i följande förteckning skall inlämnas i tre exemplar med innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall vara i lämplig skala och tillräckligt detaljrika samt inlämnas i A4-format eller i vikt A4-format. Eventuella fotografier skall vara tillräckligt detaljrika. Om system, komponenter eller separata tekmska enheter är elektriskt styrda skall uppgifter om prestanda lämnas. 0. ALLMÄNT 0. 1 0. 2 0. 2. 1 0. 2. 2 0. 3 Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar): Chassi: Kaross: Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonetb: 0. 3. 0. 1 Chassi: 0. 3. 0. 2 Kaross: 0. 3. 1 Märkningens placering: 0. 4 0. 5 0. 8 0. 9 Fordonskategoric: Tillverkarens namn och adress: Adress(er) till monteringsanläggning(ar): EG-typgodkännandenummer for kaross som separat teknisk enhet: Numren och fotnoterna i detta informationsdokument överensstämmer med kraven i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Punkter som inte gäller för detta direktiv har uteslutits. 84 ALLMÄNNA UPPGIFTER OM FORDONETS KONSTRUKTION 1. 1 1. 2 1. 3 Foton och/eller ritningar av ett representativt fordon: Måttskiss av hela fordonet: Antal axlar och hjul: 1. 3. 1 Antal och placering av axlama till dubbla drivhjul 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 Chassi (om sådant finns) (översiktsritning): Material i sidobalkard: Motorns placering och montering: Förarhytt (frambyggd, halvframbyggd eller normal)z: Styrning (höger eller vänster): MÅTT OCH VIKTERe (i kg och mm) (Hänvisa till ritning i tillämpliga fall) 2. 1 2. 4 Hjulbas(er) (vid full vikt)f: Fordonets maximala mått (totalt): 2. 4. 1 För chassi utan karosseri: 2. 4. 1. 1 Längdj: 2. 4. 1. 2 Breddk: 2. 4. 1. 2. 1 Maximibredd: 2. 4. 1. 3 Höjd (olastad) (1) (för fjädring som är justerbar i höjdled skall uppgiften avse normalt driftläge): 2. 4. 2 För chassi med karosseri: 2. 4. 2. 1 Längdj: 2. 4. 2. 2 Breddk: 2. 4. 2. 3 2. 4:2. 4 Höjd (olastad)l (vid upphängning med nivåreglering ange normal körposition): Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: 85 2. 6 2. 6. 1 2. 8 2. 8. 1 2. 9 Fordonets vikt med körklart karosseri eller chassits vikt med hvtt. om tillverkaren inte tillhandahäller karossenet (inklusive kylvätska, oljor, bränsle, verktyg, reservhjul och förare)o (maximum och minimum för varje version): Viktens fördelning mellan axlama och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och minimum för varje version): Största tekniskt tillåtna vikt inklusive uppgifter (maximum och minimum för varje version)y: last enhgt tillverkarens Viktens fördelning mellan axlama och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och minimum för varje version): Högsta tekniskt tillåtna axeltryck och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten enligt tillverkarens uppgifter: 9. KAROSSERI 9. 1 9. 2 Typ av karosseri: Konstruktionsmaterial och -metoder 13. SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FORDON SOM ANVÄNDS FÖR BEFORDRAN AV PASSAGERARE OCH SOM HAR MER ÄN ÅTTA SITTPLATSER FÖRUTOM FÖRARPLATSEN 13. 1 13. 2 Fordonsklass (Klass I, Klass n, Klass m, Klass A, Klass B): Passagerarutrymme (m2): 13. 2. 1 Totalt (SO): 13. 2. 1. 1 Övre däck (S0a)l: 13. 2. 1. 2 Nedre däck (SOb)l: 13. 2. 2 För stående passagerare (SI): 13. 3 Antal passagerare (sittande och stående): 13. 3. 1 Totalt (N): 13. 3. 2 Övre däck (Na)l: 13. 3. 3 Nedre däck (Nb)l: 13. 4 Antal sittande passagerare: 86 13. 4. 2 Övre däck (Aa)l: 13. 4. 3 Nedre däck (Ab)l: 13. 5 13. 6 Antal på- och avstigningsdörrar: Antal nödutgångar (dörrar, fönster, takluckor, inre trappor och halvtrappor): 13. 6. 1 Totalt: 13. 6. 2 Övredäckl: 13. 6. 3 Nedre däckl: 13. 7 13. 8 13. 9 Bagageutrymmets volym: m3 Takyta för transport av bagage: m2 Tekniska anordningar som underlättar ombordstigning (t. ex. ramp, lyftplattform, nigningssystem), om sådana är monterade: 13. 10 KAROSSERISTOMMENS HÅLLFASTHET: 13. 10. 1 13. 10. 2 13. 10. 3 13. 10. 4 Detaljerad beskrivning av fordonstypens karosseristomme med dimensioner, form och vilket material den består av samt av monteringen på chassiramen. Ritningar på fordonet och de delar av inre utrustning som har inverkan på överlevnadsutrymmet. karosseristommens hållfasthet eller på Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: Maximalt avstånd mellan passagerarsätena: centrumlinjema för de yttersta 87 BILAGA 2 Tillägg 2. 1 MALL (största format: A4 (210 x 297 mm)) EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG MYNDIGHETENS STÄMPEL Meddelande om — beviljat typgodkännande1 — utvidgat typgodkännande1 — vägrat typgodkännande — tillbakadraget typgodkännande för ett fordon/en komponent/en separat teknisk enhet direktiv. /. /EG, senast ändrat genom direktiv. /. /EG enligt bestämmelserna i Typgodkännandenummer: Skäl för utvidgat typgodkännande: DELI 0. 1. Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): 0. 2. Typ och allmän(a) handelsbeteckning(ar): 0. 3. Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten1,2: 0. 3. 1. Märkningens placering: 0. 4. Fordonskategori3: 0. 5. Tillverkarens namn och adress: 0. 8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): Stryk det som inte gäller. Typbeteckningar får endast finnas på fordon som omfattas av särdirektivet om typgodkännande. Om typbeteckningen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva de typer av fordon som avses i detta informationsdokument skall sådana tecken i dokumentationen återges med symbolen : "?" (exempel: ABC?? 123??) I enlighet med bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG. 88 DELIT 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. övrig information (om tillämplig): se tillägget Teknisk tjänst som utfört prov et: Provrapportens datum: Provrapportens nummer: Eventuella skäl för utvidgning av typgodkännande: Eventuella anmärkningar: se tillägget Ort: Datum: Underskrift: 10. I bilagan finns en innehållsförteckning över den typgodkännandehandling som finns arkiverad hos den myndighet som beviljat typgodkännande och som kan erhållas på begäran. 89 TILLÄGG till EG-typgodkännandeintyg nr. om ett fordons typgodkännande med beaktande av direktiv. /. /EEG, senast ändrat genom direktiv. /. /. 1. övrig information 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 1. 4. 4 Fordonskategori (M2,M3)1: Karosseri (enkeldäckat/dubbeldäckat, ledat, låggolvs)1: Högsta tekniskt tillåtna vikt (kg): Antal passagerare (sittande och stående): Totalt (N): Övre däck (NJ1: Nedre däck (Nt)1: Antal sittande passagerare: 1. 4. 4. 1 Totalt (A): 1. 4. 4. 2 Övre däck (AJ1: 1. 4. 4. 3 Nedre däck (At,)1: 1. 5 1. 6 1. 7 Bagagevikt (bagagerum/tak) (kg): Tekmska anordningar som underlättar påstigning av bussar (ramp, lyftplattform, nigningssystem): Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: 5. Anmärkningar (inbegripet om fordonet omfattas av undantaget i artikel 3): 90 BILAGA 2 Tillägg 2. 2 MALL (största format: A4 (210 x 297 mm)) EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG MYNDIGHETENS STÄMPEL Meddelande om — beviljat typgodkännande — utvidgat typgodkännande — vägrat typgodkännande — tillbakadraget typgodkännande1 för ett fordon/en komponent/en separat teknisk enhet direktiv. /. /EG, senast ändrat genom direktiv. /. /EG enligt bestämmelserna i Typgodkännandenummer: Skäl för utvidgat typgodkännande: DELI 0. 1. Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): 0. 2. Typ och allmän(a) handelsbeteckning(ar): 0. 3. Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten1,2: 0. 3. 1. Märkningens placering: Stryk det som inte gäller. Typbeteckningar får endast finnas på fordon som omfattas av särdirektivet om typgodkännande. Om typbeteckningen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva de typer av fordon som avses i detta informationsdokument skall sådana tecken i dokumentationen återges med symbolen : "?" (exempel: ABC?? 123??) I enlighet med bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG. 91 0. 4. Fordonskategori3: 0. 5. Tillverkarens namn och adress: 0. 7 Vad gäller komponenter och separata tekniska enheter, placering och metod för att fästa EG-typgodkännandemärket: 0. 8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): DELIT 1. övrig information (om tillämplig): se tillägget 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Teknisk tjänst som utfört provet: Provrapportens datum: Provrapportens nummer: Eventuella anmärkningar: se tillägget Ort: Datum: Underskrift: I bilagan finns en innehållsförteckning över den typgodkännandehandling som finns arkiverad hos den myndighet som beviljat typgodkännande och som kan erhållas på begäran. 92 TILLÄGG till EG-typgodkännandeintyg nr om ett fordons typgodkännande med beaktande av direktiv. /. /EEG, senast ändrat genom direktiv. /. /. 1. Övrig information 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 1. 4. 4 1. 4. 4. 1 1. 4. 4. 2 1. 4. 4. 3 1. 5 1. 6 1. 7 Fordonskategori i vilken karossen kan monteras (M2, M3)] : Karosseri (enkeldäckat/dubbeldäckat, ledat, låggolvs)1 : Slag av chassi i vilket/vilka karossen kan monteras Antal passagerare (sittande och stående): Totalt (N): Övre däck (NJ1: Nedre däck (N,,)1: Antal sittande passagerare: Totalt (A): Övre däck (AJ1: Nedre däck (A,,)1: Bagagevikt (bagagerum/tak) (kg): Tekniska anordningar som underlättar påstigning av bussar (ramp, lyftplattform, nigningssystem): Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning. 5. Anmärkningar (inbegripet om fordonet omfattas av undantaget i artikel 3): 93 BILAGA 2 Tillägg 2. 3 MALL (största format: A4 (210 x 297 mm)) EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG MYNDIGHETENS STÄMPEL Meddelande om — beviljat typgodkännande1 — utvidgat typgodkännande — vägrat typgodkännande1 — tillbakadraget typgodkännande1 för ett fordon/en komponent/en separat direktiv. /. /EG, senast ändrat genom direktiv. /. /EG tekmsk enhet1 enligt bestämmelserna i Typgodkännandenummer: Skäl för utvidgat typgodkännande: DELI 0. 1. Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): 0. 2. Typ och allmän(a) handelsbeteckning(ar): 0. 3. Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten1'2: 0. 3. 1. Märkningens placering: 0. 4. Fordonskategori3: Stryk det som inte gäller. Typbeteckningar får endast finnas på fordon som omfattas av särdirektivet om typgodkännande. Om typbeteckningen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva de typer av fordon som avses i detta informationsdokument skall sådana tecken i dokumentationen återges med symbolen : "?" (exempel: ABC?? 123??) I enlighet med bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG. 94 0. 5. Tillverkarens namn och adress: 0. 8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): PEL II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. övrig information (om tillämplig): se tillägget Teknisk tjänst som utfört provet: Provrapportens datum: Provrapportens nummer: Eventuella anmärkningar: se tillägget Ort: Datum: Underskrift: I bilagan finns en innehållsförteckning över den typgodkännandehandling som finns arkiverad hos den myndighet som beviljat typgodkännande och som kan erhållas på begäran. 95 TILLÄGG till EG-typgodkännandeintyg nr om ett fordons typgodkännande med beaktande av direktiv. /. /EEG, senast ändrat genom direktiv. /. /. 1. Övrig information 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 1. 4. 4 Fordonskategori (M2, M3)1 : Karosseri (enkeldäckat/dubbeldäckat, ledat, låggolvs)1 : Högsta tekniskt tillåtna vikt (kg): Antal passagerare (sittande och stående): Totalt (N): Övre däck (NJ1: Nedre däck (Nb)1: Antal sittande passagerare: 1. 4. 4. 1 Totalt (A): 1. 4. 4. 2 Övre däck (AJ1: 1. 4. 4. 3 Nedre däck (At,)1: 1. 5 1. 6 1. 7 Bagagevikt (bagagerum/tak) (kg): Tekmska anordningar som underlättar påstigning av bussar (ramp, lyftplattform, nigningssystem): Läget av tyngdpunkten för lastat fordon i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: 5. Anmärkningar (inbegripet om fordonet omfattas av undantaget i artikel 3): 96 BILAGA 2 Tillägg 2. 4 MALL (största format: A4 (210 x 297 mm)) FG-TYPGQDKÄNNANDEINTYG MYNDIGHETENS STÄMPEL Meddelande om — beviljat typgodkännande1 — utvidgat typgodkännande — vägrat typgodkännande — tillbakadraget typgodkännande för ett fordon/en komponent/en separat direktiv. /. /EG, senast ändrat genom direktiv. /. /EG teknisk enhet1 enligt bestämmelserna i Typgodkännandenummer: Skäl för utvidgat typgodkännande: DEU 0. 1. Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): 0. 2. Typ och allmän(a) handelsbeteckning(ar): 0. 3. Typidentifikationsmärkning, om sådan finns på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten1,2: 0. 3. 1. Märkningens placering: 0. 4. Fordonskategori3: Stryk det som inte gäller. Typbeteckningar får endast finnas på fordon som omfattas av särdirektivet om typgodkännande. Om typbeteckningen innehåller tecken som inte är relevanta för att beskriva de typer av fordon som avses i detta informationsdokument skall sådana tecken i dokumentationen återges med symbolen : "?" (exempel: ABC?? 123??) I enlighet med bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG. 97 O. S. Tillverkarens namn och adress: 0. 7 Vad gäller komponenter och separata tekniska enheter, placering och metod för att fästa EG-typgodkännandemärket: 0. 8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): DELÏÏ 1. övrig information (om tillämplig): se tillägget 2. 3. 4. 5. 6. 7 8. 9. Tekmsk tjänst som utfört provet: Provrapportens datum: Provrapportens nummer: Eventuella anmärkningar: se tillägget Ort: Datum: Underskrift: I bilagan finns en innehållsförteckning över den typgodkännandehandling som finns arkiverad hos den myndighet som beviljat typgodkännande och som kan erhållas på begäran. 98 TILLÄGG till EG-typgodkännandeintyg nr om en karosseristommes typgodkännande med beaktande av direktiv. /. /EEG, senast ändrat genom direktiv. /. /. 1. Övrig information 1. 1 1. 2 1. 3 Fordonskategori i vilken karosseristommen kan monteras (M?, M3)1 : Karosseri (enkeldäckat/dubbeldäckat, ledat, låggolvs)1 : Kort beskrivning av konfiguration och material och dess fastsättning i chassiramen. typen av karosseristomme inbegripet mått, 1. 4 Slag av chassi i vilket/vilka karosseristommen kan monteras 1. 5 Läget av tyngdpunkten för den olastade karosseristommen i längsgående, tvärgående och vertikal riktning: 1. 6 Antal passagerare (sittande och stående): 1. 6. 1 Totalt (N): 1. 6. 2 Antal sittande passagerare: 5. Anmärkningar: 99 BILAGA 3 RITNINGAR EigyrJL Möjlighet att nå på- och avstigningsdörrar (se punkt 7. 7. 1) 65cm • r • / «•Oem- J Alternativt H = 110 cm klasserna I, II och III H = 95 cm klasserna A och B Passagerarantal <22* Klass Mått (cm) Total höjd för båda paneler Se respektive fotaot i punkt 7. 7. 1. 1. A 95 165 100 V 70 140 >22* n 95 III 85 165 155 I 110 180 BILAGA 3 EigUL2 Möjlighet att nå på- och avstigningsdörrar (se punkt 7. 7. 1. 4) 101 BILAGA 3 Eigurl Bestämning av pbehindrad möjlighet att nå dörrar (se punkt 7. 7. 1. 10. 1) D = 22 cm Min. B = 50 cm max. Figur 4 Bestämning av obehindrad möjlighet att nå dörrar (se punkt 7. 7. 1. 10. 2) 1 20 102 BILAGA 3 Figur 5 Möjlighet att nå nödutgångsdörrar (se punkt 7. 7. 2) * 5 5 cm <*55crrv E a o E o o E o o $ 3 0 cm C30cm 030cm 103 BILAGA 3 EJgufJS Mittgång (se punkt 7. 7. 5) t ^ 50 pa Klasser Mått (cm) A 35 55 50* 190* B 30 45 30 150 I 45 55 50* n 35 55 50* 190* 190* ffl 30 45 50* 190* A C B H se respektive fotnot (" ") i punkt 7. 7. 5. 1. 104 BILAGA 3 Figur 7 Mittgångens främre begravning (se punkt 7. 7. 4. 1. 1. 1) 105 BILAGA 3 FigurS Fotsteg för passagerare (se punkt 7. 7. 7) i f - 2 0 cm mtn tu D = höjd över marken, olastat fordon Anmärkning: 1. 2. Vid en dubbeldörr skall fotstegen för varje hälft av tillträdespassagen behandlas separat. E behöver inte vara samma för varje steg. HÖJD OVAN MARK, OLASTAT FORDON Första fotsteget från marken Klasser Maxhöjd D U I &A 22" ÏH&B M- Minsta höjd F Övriga fotsteg Maxhöjd E Minsta höjd E Minsta djup 30* 25* 12 20 30* 35* 12 20 Se respektive fotnot (" ") i punkt 7. 7. 7. 1. 106 BILAGA 3 Figur 9 Mått för passagerarplatser (se punkt 7. 7. 8. 1) Enkelsäte Dubbelsäte F (cm) min 20* i Enkelsäte 22. 5 _i Dubbelsäte 25 G (cm) min i ! i i * 22. 5 för Klass III 107 BILAGA 3 Figur?,a Mått för PffissaRerarstolar för fordon snm mT$ \ ^\M ^ (se punkt 7. 7. 8. 1a) Enkelsäte Dubbelsäte i G (cm) min. F (cm) min 20 Enkelsäte 20 Dubbelsäte 20 108 BILAGA 3 Figur 10 Tillåten inträngning vid skulderhöjd Tvärgående sektion för minsta tillgängliga utrymme vid skulderhöjd för ett säte vid fordonets sidovägg (se punkt 7. 7. 8. 1. 2. 3) V j 10 ci l G Fordonets exteriör an C3 Högsta nivå på obelastad sittdyna Centrumlinje för sittpositionen -^ mmm///////////y. G = G = G = 22,5 cm för säten avsedda för två eller flera passagerare 25 cm för individuella säten 20 cm i fordon för färre än 22 passagerare eller som är smalare än 2,3 m. 109 BILAGA 3 Eigmil Sittdynans djup (se punkt 7. 7. 8. 3) " h = 40 - 50 cm (*) k = 35 cm min. (**) * / 35 cm vid hjulhuset och motorutrymmet * / 40 cm i fordon i klasserna II & Hl 110 BILAGA 3 £igurJ2 Avstånd m^ffan fft^l^r (se punkt 7. 7. 8. 4) H 65 cm 68 cm 75 cm I | ; 1 Klass I. A och B. Klass II Klass III ', i ll BILAGA 3 Figur 12 a Avstånd mellan stolar (se punkt 7. 7. 8. 4. la) Figur 12 ter Avstånd mellan stolar (punkt 7. 7. 8. 4. 1 a) / // 112 BILAGA 3 Eiguril Utrymme för sittan^ pa f f m g f r mT (se punkt 7. 7. 8. 5) Golvplan * / 20' max -c* min •70cm min E u o 113 BILAGA 3 Eigur_14 Tillåten intranenine nå det minsta fria utrymmet QVanför en sittplats hredvid fordonets vägg (se punkt 7. 7. 8. 6. 3. 1) Wi ' "• •—• *. il Fordonets exteriör 20 2 0, O. °1 2 Högsta nivå på obelastad sittdvna ' 2 ^ ^ ^ £ ^ ^^ y. ^ Centainiiinje för sittpositionen 114 BILAGA 3 Figur 15 Figur 16 TILLÅTEN INTRANGNING AV EN BÄRANDE BALK (Se punkt 7. 7. 8. 6. 3. 2) TILLÅTEN INTRÀNGNTNG AV FN LEDNTNG (Se punkt 7. 7. 8. 6. 3. 3) \ \ \ I _i_L5crr, •i— Hössta punkten på obelastad sittdvn? na 115 BILAGA 3 Figur 17 Tillåten inträngning vid en hörnstol Översikt över de föreskrivna området för stolen ftvå sidostolar haktiin (Se punkt 7. 7. 8. 6. 3. 4) Karosseri i ^Vi A ^A /A 116 BILAGA 3 EigULlg Tillåten inträngning av ett hjulhus som inte sträcker sig bakom sidosätets vertikallinje (se punkt 7. 7. 8. 6. 4. 2. 1) L\ Fordonets utsida Obegränsat / y y / y y y y j\s. y y y y / y. ••: / y y. //s y. s s ' *• J/J ss s s y / Hjulhus siaplatsens centrum!inj; 117 BILAGA 3 EgJUliS Tilläten inträngning av ett hjulhus som strflckcr sig bakom sidosätets vertikala centrumlinje (se punkt 7. 7. 8. 6. 4. 2. 2) Fordonets utsida * / Obegränsat < ^ X NNN «. % VN A y / y / s s s AV y y y y / y ' s y y yy y y y y •> yyAyy y y y y y •Hjulhus sittplatsens centrumlinje 118 BILAGA 3 EigULlQ Provningsutrustning för placering av handtag (sepunkt 7. 11. 2. 1) Armlängd till fattningspunkt 16 era 120 cm Axelhöjd o L-j CD yss;"?-'-j t '•> -V v s y7 4 Mittlinje 119 BILAGA 3 Figur 21 Standardrullstol (se punkt 7. 12. 5) •L-^SfL ' / A = 2 bakhjul med fast axel B = 1 "vändbar framhjul 120 BILAGA 3 Ëguj_22 (se punkt 73 och 7. 13. 1) Symboler för rullstolsburna passagerare (22 a) Symboler för passagerare med nedsatt rörlighet, andra än rullstolsburna (22 frï 121 BILAGA 4 KAROSSERISTOMMENS HÅLLFASTHET 1. RäckYidd Denna bilaga gäller för enkeldäckade fordon i klasserna II och IQ. 2. Definitioner I denna bilaga används följande beteckningar med de betydelser som här anges: 2. 1 2. 2 2. 3 överlevnadsutrymme: det utrymme som skall bevaras i passagerarutrymmet under och efter det att stommen har utsatts för en av de provningar som föreskrivs i denna bilaga. karosseristomme: de delar av fordonets stomme som bidrar till fordonets hållfasthet vid överrullning. sektion av karosseri: en sektion som innehåller minst två identiska vertikala spant på varje sida och som är representativ för en del eller delar av fordonets stomme. 2. 4 total energi: den energi som antas absorberas av fordonets hela stomme. Denna kan fastställas i enlighet med vad som anges i denna bilaga. 3. Allmänna specifikationer och krav Om karosseristommen har blivit godkänd i enlighet med de föreskrifter som FN:s ekonomiska kommission för Europa har antagit i sin förordning nr 66, anses det att den överensstämmer med dessa allmänna specifikationer och krav. 3. 1 Fordonets karosseristomme skall vara tillräckligt hållfast för att säkerställa att följande krav uppfylls under och efter det att stommen har utsatts för en av de provningar som föreskrivs i punkt 4: 3. 1. 1 Ingen deformerad del av fordonet skall tränga in i överlevnadsutrymmet enligt punkt 5. 3. 1. 2 Ingen del av överlevnadsutrymmet skall befinna sig utanför den deformerade karosseristommen. 3. 2 Kraven i punkt 3. 1 ovan gäller för fordonet inbegripet delar av stommen, enheter och paneler och alla utskjutande fast monterade delar, t. ex. bagagehyllor och ventilationsanläggningar. Skiljeväggar, avbalkningar, ringar och andra delar som förstärker fordonets karosseristomme omfattas dock inte av kraven i 3. 1, liksom inte heller sådana fasta anordningar som bardiskar, pentryn och toaletter. 3. 3 För ledade fordon skall varje del av fordonet uppfylla de krav som anges i punkt 3. 1 ovan. 122 4. Provningsmetoder 4. 1 Varje fordonstyp skall provas enligt en av följande metoder, allt efter tillverkarens önskemål, eller enligt en alternativ metod som är godkänd av den behöriga myndigheten: 4. 1. 1 En övermllningsprovning av hela fordonet i enlighet med förfarandet i tillägg 1. 4. 1. 2 En överrullningsprovning av en eller flera karosserisektioner som är representativa för hela fordonet i enlighet med tillägg 2. 4. 1. 3 En slagprovning av en eller flera karosserisektioner i enlighet med tillägg 3. 4. 1. 4 En provning av karosseristommens hållfasthet genom beräkning i enlighet med tillägg 4. 4. 2 variationer Om de metoder som föreskrivs i punkt 4. 1. 2,4. 1. 3 eller 4. 1. 4 inte kan beakta betydande t. ex. luftkonditioneringsinstallation på taket, skall ytterligare provningsmetoder eller beräkningar lämnas in till den tekniska tjänsten. I avsaknad av sådan ytterligare information kan det krävas att fordonet provas i enlighet med den metod som föreskrivs i punkt 4. 1. 1. fordonssektioner, mellan olika 5. ftverlevnadsutrvmme 5. 1 Det överlevnadsutrymme som avses i passagerarutrymmet som berörs när ett tvärgående vertikalplan enligt figur 1 a förflyttas i en eller flera raka linjer så att R-punkten i figur 1 a passerar R - punkten i det bakersta yttersätet genom R-punkten i varje mellanliggande yttersäte fram till R-punkten i det främsta yttre passagerarsätet. i punkt 2. 1 är den volym 5. 2 R-punktens läge enligt figur 1 b skall antas ligga 500 mm ovanför passagerargolvet, 300 mm från fordonets sidointeriör och 100 mm framför cenrnmilinjen i yttersätenas ryggstöd. 6. Tolkning av provningsresultaten 6. 1 Vid provning av karosserisektioner skall den tekniska tjänst som ansvarar för provningen säkerställa att fordonet uppfyller de krav som anges i undertillägg 2 till tillägg 3, vilket innehåller krav rörande fördelningen av den huvudsakliga energin mellan de absorberande delarna i ett fordons karosseristomme. 123 Figur 1 överlevnadsutrymme (Alla mått i millimeter) la) TVÄRGÅENDE Mallar som skall fastas till fordonets golv * / fordonets mittlinje sätets mittlinje 124 1 b) LÄNGSGÅENDE - Fordonets sektion A-A i vertikalplanet för innersätenas centrumlinje =-'Fordonets främre passagerarsäte Anmärkning: Se krav i punkt 5. 2. 125 Tillägg 1 övermllningsprovning av hela fordonet 1. Provningsförhållanden 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 Fordonet behöver inte vara i fullständigt leveransklart skick, men det skall vara representativt för produktionsfordon vad gäller tjänstevikt, tyngdpunkt och fördelning av massa enligt tillverkarens specifikationer. Om förär- och passagerarsätenas ryggstöd går att fälla bakåt skall de vara helt uppfällda. Om sätena är ställbara i höjdled skall de vara i det högsta läget. Alla dörrar och öppningsbara fönster skall vara stängda och hakade men inte låsta. Fönster samt väggar och skärmar med glasrutor får vara glasade om sökanden så önskar. Om glaset är borttaget skall motsvarande vikt placeras på lämplig plats i fordonet. Däcken skall vara fyllda till det tryck som föreskrivs av fordonstillverkaren. Om fordonet har ett luftfjäderupphängningssystem skall lufttillförseln till luftfjädern vara säkerställd. Varje automatiskt nivåsystem skall, med fordonet stående på ett plant, horisontellt underlag, anpassas till den nivå som tillverkaren har specificerat. Stötdämpare skall fungera normalt. 1. 5 Bränsle, ackumulatorsyra och andra brännbara, explosiva eller frätande material skall ersättas med andra material under förutsättning att villkoren i punkt 1. 1 ovan uppfylls. 1. 6 Islagsområdet skall bestå av cement eller annat fast material. 2. Provningsforfarande (se figur 1) 2. 1 2. 2 Fordonet skall placeras på en plattform från vilken den skall vältas över på ena sidan. Denna sida skall anges av tillverkaren. Fordonet skall placeras på plattformen på så sätt att följande villkor är uppfyllda när plattformen är horisontal: 2. 2. 1 Vridningsaxeln är parallell med fordonets längsgående axel. 2. 2. 2 Vridningsaxeln är 0-200 mm från det vertikala steget mellan de två nivåerna. 2. 2. 3 Vridningsaxeln är 0-100 mm från däckets sida vid dess bredaste axel. 2. 2. 4 Vridningsaxeln är 0-100 mm under det horisontella plan på vilket däcken står. 2. 2. 5 Höjdskillnaden mellan det horisontella planet och det horisontella lägre plan på vilket islagning sker är minst 800 mm. 126 2. 3 2. 4 Hjälpmedel skall finnas på plats för att förhindra att fordonet rör sig längs dess längsgående axel. Provningsriggen skall genom sidoväggar förhindra att däcken glider åt sidan i överrullningsriktningen. 2. 5 Provningsriggen skall säkerställa att fordonets axlar lyfts samtidigt. 2. 6 2. 7 Fordonet skall utan gungning eller dynamiska effekter lutas tills det välter. Lutningshastigheten skall inte överstiga 5 grader per sekund (0,087 rad/sek). Höghastighetsfotografering, plastiska mallar eller andra lämpliga medel skall användas för att fastställa att kraven i punkt 3. 1 i denna bilaga har uppfyllts. Detta skall bekräftas vid minst två positioner, helst längst fram och längst bak i passagerarutrymmet. Den exakta platsen bestäms av den tekniska tjänsten. Mallar skall fixeras vid förhållandevis icke-deformerbara delar av stommen. 127 Eigml 128 Tillägg 2 överrullningsprovning av en karosserisektion 1. Provningsförhållanden 1. 1 Karosserisektionen skall representera en sektion av det olastade fordonet. 1. 2 Geometrin hos fordonssektionen, vridningsaxeln och tyngdpunktens läge i tvär- och längsgående riktning skall vara representativt för hela fordonet. 1. 3 Massan i karosserisektionen, uttryckt i procent av fordonets olastade tjänstevikt, skall anges av tillverkaren. 1. 4 Den energi som skall absorberas av karosserisektionen, uttryckt i procent av den totala energi som skulle absorberas av ett helt fordon, skall anges av tillverkaren. 1. 5 Andelen av den totala energin enligt punkt 1. 4 får inte vara mindre än andelen av den totala tjänstevikten enligt punkt 1. 3. 1. 6 De provningsförhållanden som anges i punkt 1. 6 i tillägg 1 och i punkt 2. 1- 2. 6 i tillägg 3 gäller. 2. Provningsförfarande 2. 1 Samma provningsförfarande som det som anges i tillägg 1 skall användas, bortsett från att ovan beskrivna karosserisektion används i stället för ett helt fordon. 129 Tillägg 3 Slagprovning av en karosserisektion 1. Energinivå och islagsriktning 1. 1 1. 2 Den energi som skall överföras till en viss karosserisektion skall vara summan av den energi som tillverkaren specificerat och skall fördelas mellan varje tvärsektionsring som ingår i den aktuella karosserisektionen. Den korrekta andelen energi enligt undertillägg 1 till detta tillägg skall gälla för karosserisektionen vid slagprovning så att slagets riktning vid tidpunkten för islagningen bildar en vinkel av 25 grader (+ 0°; - 5°) mot karosserisektionens centrala längsgående tvärplan. Den exakta vinkeln inom detta område skall specificeras av fordonstillverkaren. 2. Provningsförhållanden 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 Tillräckligt många provningar skall utföras så att den tekniska tjänst som ansvarar för provningen anser kravet enligt punkt 3. 1 i denna bilaga uppfyllt på tillfredsställande sätt. Vid denna provning skall sektioner av den normala stommen placeras mellan spanten i karosserisektionen i förhållande till golvet, underramar, t. ex. bagagehyllor och tak. Sektioner med delar som sidor och ventilationsledningar skall, om sådana finns, också inkluderas. Alla dörrar och öppningsbara fönster skall vara stängda och hakade men inte låsta. Fönster samt väggar och skärmar med glasrutor får vara glasade om sökanden så önskar. Om tillverkaren vill kan säten inkluderas där så är lämpligt. Dessa skall vara i normal position i förhållande till karosserisektionens stomme. Normala fastsätmingsanordningar och delar mellan alla enheter och fastsättningar skall inbegripas. Om ryggstöden går att fälla bakåt skall de vara uppfällda. Om sätena är ställbara i höjdled skall de vara i det högsta läget. Tillverkaren skall välja den sida av karosserisektionen som skall utsättas för islagning. Om fler än en karosserisektion skall provas utförs alla provningar på samma sida. Höghastighetsfotografering, plastiska mallar eller andra lämpliga medel skall användas för att fastställa att kraven i punkt 3. 1 i denna bilaga har uppfyllts. Mallar skall fästas till huvudsakligen icke-deformerbara delar av stommen. Den karosserisektion som skall provas skall vara säkert fastsatt på monteringsramen genom tvärbjälkarna eller delar som ersätter dessa på ett sådant sätt att ingen betydlig energi absorberas i stödramen eller dess fästanordningar vid islagning. 130 2. 8 Pendeln skall släppas från en sådan höjd att den slår i karosserisektionen med en hastighet av mellan 3 och 8 m/s. 3. Beskrivning av pendeln 3. 1 Pendelns slagyta skall vara av stål eller av plywood som har en tjocklek av 20 mm ± 5 mm. Pendelns massa skall vara jämnt fördelad. Dess slagyta skall vara rektangulär, plan, minst lika bred som den karosserisektion som skall provas och minst 800 mm hög. Dess hörn skall vara avfasade till en radie av minst 15 mm. 3. 2 Pendelns kropp skall vara fast förankrad i två fasta stänger. Dessa stängers axlar får inte sitta mindre än 3,500 mm från lodkroppens geometriska centrum. 131 Tillagg 3. 1 Beräkning av total energi (E*) < v<^^\^-;^^'^:^^K-\\\ Förutsättningar: 1. Sektionens tvärsektion antas vara rektangulär. 2. Upphängningssystemet antas vara fast förankrat. 3. Karosserisektionens rörelse antas vara en ren rotation kring punkt "A". 132 Beräkning av total energi (E*) Om tyngdpunktens fall (h) bestäms genom grafiska metoder kan E* beräknas genom formeln: E* = 0,75M. g. h. (Nm) Alternativt kan E* beräknas genom formeln: £*= OJSM. g. * (jf * +HÎ _ jg: JH2 J,82 + 0 , 5^ \(Nm) W där: M = fordonets olastade massa (kg) g = 9,8 m/s2 W = höjden på det olastade fordonets tyngdpunkt (m) Hs = höjden på det olastade fordonets tyngdpunkt H = fordonets höjd (m) 133 IWggll Krav för fördelningen av energin mellan de absorberande delarna i ett fordons karosseristomme 1. 2. 3. Tillräckligt många provningar skall utföras så att den tekniska tjänst som ansvarar för provningen anser kravet enligt punkt 3. 1 i denna bilaga tillfredsställande uppfyllt. Detta innebär inte nödvändigtvis att det behövs mer än en provning. Beräkningar som grundas på data från en provning av en karosserisektion får användas för att bevisa att en annan sektion, som inte är identisk med den karosserisektion som redan provats, kan godkännas om denna sektion har många strukturegenskaper gemensamma med den provade fordonsdelen. Tillverkaren skall ange vilka spant av karosseristommen som anses bidra till dess hållfasthet samt ange den andel energi (E*) som varje spant skall absorbera. Dessa angivelser skall uppfylla följande kriterier: ji2} Zé Ei > E Där m är det totala antalet angivna spant (a) ^ , Där n är antalet angivna spant framför fordonets S EiF £0,4E' i-l tyngdpunkt (b) Q m Där p är antalet angivna spant bakom fordonets 2, EiR £0,4E* i-l tyngdpunkt LF ^ 0,4 lf LR £0,4lr dmax ^. ~ ~ r ' Detta gäller endast om d^ är större än 0,8 x maximal tillåten deflektion utan intrång i överlevnadsutrymmet. (1) (2) (3) (4) (5) där Ei är den angivna mängd energi som antas absorberas av karosseristommens i:te spant. EiF EiR är den angivna mängd energi som antas absorberas av karosseristommens i:te spant framför fordonets tyngdpunkt. är den angivna mängd energi som antas absorberas av karosseristommens i:te spant bakom fordonets tyngpunkt. E* är den totala energi som absorberas av fordonets totala stomme. 134 dnax drojn den största mängden deflektion, uppmätt i slagriktningen hos varje karosserisektion efter det att den har absorberat sin egen angivna islagsenergi. den minsta mängden deflektion uppmätt i slagriktningen och vid samma punkt som d^ hos varje karosserisektion efter det att den har absorberat sin egen angivna islagsenergi. Lp s J i. = ^ P i-l Vägt medelavstånd till de angivna spanten framför fordonets tyngdpunkt. ÇCERU LR = -!—: = Vägt medelavstånd till de angivna spanten bakom fordonets E £ i-l tyngdpunkt. där lif är avståndet från den i:te spanten framför tyngdpunkten från fordonets tyngdpunkt. lir lf lr är avståndet från den i:te spanten bakom tyngdpunkten från fordonets tyngdpunkt. är avståndet mellan fordonets framdel och dess tyngdpunkt. är avståndet mellan fordonets bakdel och dess tyngdpunkt. 135 BILD 136 Tillägg 4 Bekräftelse av karosseristommens hållfasthet genom beräkning 1. 2. 3. En karosseristomme bestående av sektioner av en karosseristomme kan bevisas uppfylla kraven i punkt 3. 1 i denna bilaga genom en beräkningsmetod som godkänts av den tekniska tjänst som ansvarar för provningen. Om stommen sannolikt kommer att deformeras utöver de använda materialens elasticitetsgräns skall beräkningarna simulera stommens uppförande vid stora plastiska deformationer. Den tekniska tjänst som ansvarar för provningen får kräva att provningar genomförs på fogar eller delar av karosseristommen för att bekräfta de antaganden som gjorts vid beräkningarna. 4. Förberedelser för beräkning 4. 1 4. 2 Beräkningar kan inte påbörjas förrän stommen har analyserats och en matematisk modell har tagits fram. Denna kommer att ange de separata delar som skall beaktas samt identifiera de moment då plastiska deformationer kan utvecklas. Måtten på de delar och egenskaper hos det material som används måste anges. Infästningar skall provas för att bestämma deformationskaraktäristiken i det plastiska området eftersom detta utgör grundläggande data för beräkningarna. Förhållandet mellan spänning och töjning och den dynamiska flytgränsen måste bestämmas. Om beräkningsmetoden inte anger när en betydande bristning uppträder är det nödvändigt att genom experiment med separata analyser bestämma lämplig dynamisk fördelning av lasten utefter fordonets längd. fysiskt Beräkningsmetoden skall inbegripa deformationer upp till materialens elasticitetsgränser följt av identifiering där plastiska böjningar uppträder och följande bildning av andra plastiska böjningar, såvida inte läget och sekvenserna för bildning av plastiska böjningar är kända från tidigare experiment. Metoden skall beakta den ändring av stommens geometri som sker, åtminstone upp till nivån där deformationer har passerat godtagbara gränser. Beräkningarna skall simulera den energi och islagsriktning som skulle inträffa om den särskilda karosseristommen utsattes för de överrullningsprovningar som anges i tiHägg 1. Beräkningarnas validitet skall ha etablerats genom jämförelse med resultat från fysiska provningar, vilka inte nödvändigtvis måste ha genomförts i samband med det fordon som nu provas. 5. Provning av sektioner av karosseristommen Om en beräkningsmetod används för en sektion av hela karosseristommen gäller samma villkor som ovan för hela fordonet. 137 BILAGA 5 (sepunkt 7. 6. 5. 6. 1. 1) RIKTLINJER FÖR MÄTNING AV STÄNGNINGSKRAFTEN HOS FJÄRRSTYRDA DÖRRAR 1. Allmänt Stängningen av en fjärrstyrd dörr är en dynamisk process. När en dörr som rör sig stöter på ett hinder resulterar detta i en dynamisk reaktionsstyrka vars resultat (i tid) beror på flera faktorer (t. ex. dörrens vikt, hastighet, mått). 2. Definitioner 2. 1 2. 2 2. 3 Stängningsstyrka F(t) är en stängningskanter (se punkt 3. 2). tidsfunktion som mäts vid dörrens Maxkraften Fs är stängningsstyrkans högsta värde. Effektiv kraft FE är stängningsstyrkans genomsnittsvärde i förhållande till pulslängden: FE= - T j J F (t) dt t! 2. 4 Pulslängden T är tiden mellan t] och t2: där ti = den känslighetströskel då stängningsstyrkan överstiger 50N. t2 = den minskningströskel då stängningsstyrkan understiger 50N. 2. 5 Förhållandet mellan ovan nämnda parametrar visas i figur 1 nedan (som ett exempel): 138 Figur 1 SO H 2. 6 Låskraften Fc är den effektiva kraftens aritmetiska genomsnittsvärde mätt vid samma mätpunkt flera gånger efter varandra. tCSJ i?=n 2(FE)i: i =l F = n 3. Mätningar ' 3. 1 Mätningsförhållanden: 3. 1. 1 Temperaturomfång: 10° - 30° C 3. 1. 2 Fordonet skall stå på en horisontell yta. 3. 2 Mätningspunkterna skall vara: Vid dörrens huvudsakliga stängningskanter: - en i mitten av dörren, - en 150 mm ovanför dörrens nedre kant. 3. 2. 2 När dörren är utrustad med klämförlundringsanordning för öppningsprocessen: Vid dörrens sekundära stängningskant vid den punkt där risken för klämning anses vara störst. 139 3. 3 Minst tre mätningar skall utföras vid varje mätpunkt för att bestämma låskraften enligt punkt 2. 6. 3. 4 Stängningsstyrkans signal skall noteras med hjälp av ett lågpassfilter med en begränsande och 100Hz. Både känslighetströskeln minskningströskeln för att begränsa pulslängden skall ställas till 50N. frekvens på 3. 5 Avläsningen får inte avvika mer än ± 3 % från det nominella värdet. Mätapparat 4. 1 Mätapparaten skall bestå av två delar: ett handtag och en matdel som utgörs av en belastningsmätare (se figur 2). 4. 2 Belastningsmätaren skall ha följande egenskaper: 4. 2. 1 Den skall bestå av två glidhållare med yttermått av 100 mm i diameter och en bredd på 115 mm. Inuti belastningsmätare skall en tryckfjäder monteras mellan de två hallarna på ett sådant sätt att belastningsmätaren trycks ihop om passande styrka tillförs. 4. 2. 2 Belastningsmätarens stelhet skall vara 10 ± 0,2 N/mm. Den högsta fjädringssvängningen skall begränsas till 30 mm så att en maxkraft på 300N uppnås. 140 BILAGA 5 Figur 2 141 BILAGA 6 SÄRSKILDA KRAV FÖR FORDON SOM ÄR AVSEDDA FÖR HÖGST 22 PASSAGERARE l. i Minsta mått för utgångar De olika typerna av utgångar skall ha följande mått: Öppning Mått Anmärkningar Ingångshöjd Klass På- och avstignings- A 165 cm 150 cm dörr B # # Oppnrngsnöjd Bredd Enskild dörr: 65 cm Dubbeldörr: 120 cm Nödutgångs- Höjd: 125 cm dörr Bredd: 55 cm Nödutgångs- Öppningsområde: fönster 4 000 cm2 för På- och avstigningsdörrens ingångshöjd skall mätas som vertikalavståndet mätt på ett vertikalplan av den horisontella projektionen av dörröppningens medelpunkt och det lägsta stegets övre yta Vertikalhöjden för på-och avstigningsdörrens öppning skall vara sådan att fri genomföring är möjlig av den tvådelade sektion som anges i bilaga 1 punkt 7. 7. 1. 1. De övre hörnens höjd får minskas genom rundningar till radier av högst 15 cm. För fordon i klass B där på- och avstigningsdörrens öppning är mellan 140 och 150 cm skall en minsta öppning för en enkel dörr med en bredd av 75 cm gälla. För alla fordon får bredden på en på- och avstigningsdörr minskas med 10 cm när måtten är tagna vid handtagsnivån och med 25 cm när inkräktande hjulhus eller påverkningsmekanismen för automatiska eller fj ärrstyrda dörrar eller vindrutans vinkel så kräver. Bredden får minskas till 30 cm om inkräktande hjulhus så kräver, förutsatt att en bredd av 55 cm respekteras vid minimihöjden 40 cm ovanför dörröppningens lägsta delen. De övre hörnens höjd får minskas med rundningar till radier av högst 15 cm. En tolerans på 5 % skall dock tillåtas för detta område typgodkännanden som utfärdas under det år som följer på ikraftträdandet av detta direktiv. Detta område skall kunna innefattas i en rektangel med I måtten 50 cm x 70 cm. 142 1. 1. 1 Ett fordon som omfattas av bilaga 1 punkt 7. 7. 1. 9 skall uppfylla kraven i punkt 7. 6. 3. 1 vad gäller nödutgångsfönster och takluckor, samt följande krav vad gäller på- och avstigningsdörrar och nödutgångsdörrar: ' öppning Mått Anmärkningar På- och avsugnings- dörr Öppningshöjd: 110 Detta mått får minskas genom att öppningens hörn cm rundas till radier av högst 15 cm. Bredd « Enkel dörr: /re «m 03 cm t. u _ ,, Dubbeldörr: 120 cm Detta mått får minskas genom att öppningens hörn rundas till radier av högst 15 cm. Bredden får minskas med 10 cm när måtten är tagna vid handtagsnivån och med 25 cm när inkräktande hjulhus eller påverkningsmekanismen för automatiska eller fjärrstyrda dörrar eller vindrutans. Ä1 „ vinkel så kräver. J J Nödutgångs- "ö rr H öjd: 1 1 0 cm Bredden får minskas till 30 cm om inkräktande Bredd: 55 cm hjulhus så kräver, förutsatt att en bredd av 55 cm respekteras vid rninimihöjden 40 cm ovanför dörröppningens lägsta del. De övre hörnens höjd får minskas genom rundningar till radier av högst 15 cm. 1. 2 Utgångarnas placering 1. 2. 1 På- och avstigningsdörrar skall placeras på den sida av fordonet som är närmast den sida av vägkanten som motsvarar trafikens riktning i det land där fordonet skall registeras, eller i fordonets bakgavel. 1. 2. 2 Utgångarna skall placeras så att det minst finns en utgång på varje sida av fordonet. 1. 2. 3 Minst en utgång skall placeras i passagerarutrymmets främre respektive bakre del. 1. 2. 4 Minst en utgång skall placeras antingen i fordonets bakgavel eller front, såvida inte en taklucka anordnas. 143 BILAGA 7 KRAV FÖR HJÄLPMEDEL SOM UNDERLÄTTAR OMBORDSTIGNING PÅ FORDONEN Krav Denna bilaga innehåller de krav som de hjälpmedel för ombordstigning som anges i punkt 7. 12 måste uppfylla. Sådana hjälpmedel för ombordstigning som inte beskrivs i denna bilaga får godkännas av den tekniska tjänst som ansvarar för provet förutsatt att de erkänns som lika säkra som de som beskrivs i denna bilaga. 1. Räckvidd Dessa krav gäller för fordon som är utrustade med tekniska hjälpmedel för ombordstigning, som underlättar ombordstigning för personer med nedsatt rörlighet. 2. Definitioner 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 Med hjälpmedel för ombordstigning avses apparater eller system som underlättar ombordstigning, såsom "nigningssystem", rullstolslyft, ramp, etc. Med nigningssystem avses ett hjälpmedel för ombordstigning som sänker och helt eller delvis lyfter fordonets överbyggnad. Med rullstolslyft avses ett hjälpmedel för ombordstigning i dörrområdet med en lyftplattform för att överstiga skillnaden mellan höjden för fordonsgolvet och marken. Med ramp avses ett hjälpmedel för ombordstigning som överkommer skillnaden mellan fordonets golv och marken. Med säkerhetsanordning avses en anordning som när den aktiveras minimerar skaderisken. 3. Kiay. 3. 1 Allmänna bestämmelser 3. 1. 1 Åtkomlighetsprovning Fordonet och hjälpmedlen för ombordstigning skall vara sådana att en rullstolsburen person kan använda sina händer och armar på ett normalt sätt och sittande på en plattform 15 cm ovanför marken (representerad av en trottoar) lätt kan ta sig ombord i fordonet genom de på- och avstigningsdörrar som är utformade för detta syfte, när de relevanta kontrollerna används. Kraven skall också anses uppfyllda om fordonet klara provet utan några hjälpmedel för ombordstigning vad gäller låggolvsbussar. 144 3. 1. 2 Märkningar Kontrollerna som aktiverar hjälpmedel för ombordstigning skall klart markeras som sådana. Hjälpmedlens upphöjda eller nedsänkta läge skall anges till föraren genom kontrollinstrument. 3. 1. 3 Nödfiinktion Om en säkerhetsanordning inte fungerar skall rullstolslyftar, ramper och nigningssystem inte kunna användas, såvida de inte kan manövreras manuellt på ett ofarligt sätt. Slaget och placeringen av nödmekanismen skall klart markeras. Vid strömavbrott måste rullstolslyftar kunna manövreras manuellt. 3. 1. 4 Möjlighet au nå dörrar Ett hjälpmedel för ombordstigning får inkräkta på möjligheten att nå en av fordonets dörrar om följande två villkor uppfylls både från insidan och utsidan av fordonet. 3. 1. 4. 1 Hjälpmedlet för ombordstigning skall inte täcka över handtag eller andra anordningar för att öppna dörren. 3. 1. 4. 2 Hjälpmedlet för ombordstigning skall lätt kunna flyttas för att möjliggöra fritt utrymme vid dörröppningen vid en nödsituation. 3. 2 Nigningssystem 3. 2. 1 Särskilda bestämmelser 3. 2. 1. 1. Driftsmekanism En användningskontroll skall krävas för att sätta på ett nigningssystem. Om nigningssystemet är hopkopplat med ett annat system, t. ex. parkeringsbromsen, skall det faktum att nigningssystemet inte fungerar inte negativt påverka det andra systemet. Dessutom skall användning av det hopkopplade systemet inte orsaka nigning. 3. 2. 1. 2 Driftssätt Höjning och sänkning av karosseriet kan kontrolleras antingen manuellt eller automatiskt. Ett fordon får utrustas med båda systemen, som väljs av föraren. 3. 2. 1. 2. 1 Manuell driftsmekanism skall kontrolleras från förarplatsen. En manuell driftsmekanism Mekanismen för att sänka karosseriet skall utformas så att om det släpps under sänkning skall den automatiskt slå av inom minst 80 % av det totala sänkningsavståndet. Genom att göra så skall sänkningsprocessen omedelbart stoppas och återställas. Det skall endast vara möjligt att på 145 nytt aktivera sänkningsprocessen när fordonets karosseri är i normalläge (läge under rörhghet). 3. 2. 1. 2. 2 Automatisk kontroll Om det finns en automatisk kontrollmekanism som simultant aktiveras genom en kontroll för en annan anordning (t. ex. den till en på- och avstigningsdörr), skall det vara möjligt för föraren att stoppa och återställa sänkningsprocessen med hjälp av en nödknapp som finns inom förarens räckhåll. Det skall endast vara möjligt att på nytt aktivera sänkningsprocessen när fordonets karosseri är i normalläge (läge under rörlighet). Sänkningsprocessen skall endast sätta igång när dörrarna är stängda. Den skall vara färdig till minst 80 % innan på- och avstigningsdörrama är helt öppna. Höjningsprocessen skall inte sätta igång om en av- eller påstigningsdörr fortfarande är öppen. 3. 2. 1. 3 Sänkning av fordonets karosseri Sänkningsprocessen skall ske vid en hastighet på högst 5 km/h. Det skall säkerställas att bussen inte kan köra iväg när karosseriet är sänkt. 3. 2. 1. 4 Höjning av fordonets karosseri Det skall inte vara möjligt att aktivera sänkningsprocessen när på- och avstigningsdörren fortfarande är helt öppen. Höjningsprocessen skall avbrytas när en dörrs återställningsmekanism används. 3. 2. 1. 5 Särskilt driftssätt Det får vara möjligt att genom en ytterligare manuell kontroll som placeras separat på instrumentbrädan avbryta höjningsprocessen när som helst förutsatt att fordonet står stilla och att startspärranordningen är aktiverad. 3. 3 Rullstolslyft 3. 3. 1 Allmänna bestämmelser Det skall endast vara möjligt att använda rullstolslyft när fordonet står stilla. Höjning och sänkning av rullstolslyften skall anges genom tre blinkande gula ljussignaler och en hörbar signal. Ljussignalerna skall placeras enligt följande: Två ljussignaler på fordonets utsida på vardera sida av dörren i den lägre området. En ljussignal på insidan ovanför den dörren. Ljussignalerna skall uppfylla kraven i direktiv 76/756/EEG. 3. 3. 2 Ytterligare tekniska krav för fjärrstyrda rullstolslyftar 3. 3. 2. 1 Användningsmekanismen skall utformas på så sätt att om den släpps skall den slå av automatiskt. När detta sker skall rullstolslyften omedelbart stanna och det skall vara möjligt att omedelbart få den att röra sig i endera riktning. 146 3. 3. 2. 2 Utrymmen som inte är direkt synliga för användaren och där rullstolslyftens rörelse skulle kunna stänga in eller krossa föremål skall skyddas genom en säkerhetsanordning (t. ex. en reverseringsmekanism). 3. 3. 2. 3 Om en av dessa säkerhetsanordningar används skall rullstolslyften omedelbart stanna och rörelse i andra riktningen sättas igång. 3. 3. 3 Manövrering av fjärrstyrd rullstolslyft 3. 3. 3. 1 När lyften är placerad vid en på- och avstigningsdörr som är inom • förarens direkta synfält får rullstolslyften manövreras av föraren från förarplatsen. 3. 3. 3. 2 I alla övriga fall skall fjärrkontrollen sitta bredvid rullstolslyften. Fjärrkontrollen skall endast kunna aktiveras och avaktiveras av föraren från förarplatsen. 3. 3. 3. 3 När föraren har aktiverat fjärrkontrollerna från förarplatsen skall det vara möjligt för den rullstolsbume eller en medhjälpare att manövrera rullstolslyften. Föraren och den rullstolsbume, eller medhjälparen måste kunna kommunicera med varandra. 3. 3. 3. 4 Aktiveringsmekanismen skall skyddas mot otillbörlig användning (t. ex. låsbar knapp). 3. 3. 4 Handmanövrerad rullstolslyft Rullstolslyften skall utformas så att den kan manövreras med hjälp av kontroller bredvid hissen. 3. 3. 5 Manövrering av manuella rullstolslyftar Rullstolslyften skall vara så utformad att det inte krävs orimlig styrka för att använda den. 3. 3. 6 Mått och lastningskapacitet Lyftanordningsplattformen skall vara minst 80 cm bred och minst 125 cm lång och tåla en belastning av minst 300 kg. 3. 4 Ramp 3. 4. 1 Allmänna bestämmelser 3. 4. 1. 1 Det skall endast vara möjligt att använda rampen när fordonet står stilla. 3. 4. 1. 2 Kanterna på utsidan skall rundas till en radie av minst 2,5 mm. Insidans hörn skall rundas till en radie av minst 5 mm. 147 3. 4. 1. 3 Utdragning och indragning av rampen skall anges genom tre bUnkande gula ljussignaler och en hörbar signal. Rampen skall vara lätt identifierbar genom klara synliga röda och vita reflekterande varningsmärken på dess yttre kanter. 3. 4. 2 DrifissM Utdragning och handmanövrerad eller fjärrstyrd. indragning av en ramp kan antingen vara 3. 4. 3 Ytterligare tekniska krav för en fjärrstyrd ramp 3. 4. 3. 1 Horisontell utdragning av säkerhetsanordning. rampen skall skyddas genom en 3. 4. 3. 2 Om en av dessa säkerhetsanordningar aktiveras skall rampens rörelse omedelbart avbrytas. 3. 4. 3. 3 Rampens horisontella rörelse skall avbrytas när den lastas med 15 kg. 3. 4. 5 Manövrering av en fiärrstyrda ramp En ramp får manövreras av föraren från förarplatsen eller av passageraren vid dörren genom en knapp som föraren har aktiverat, eller genom en särskild manövreringsmekanism vid den ifrågavarande dörren (t. ex. låsbar knapp). 3. 4. 5 Manövrering av manuellt styrd ramp Rampen skall vara utformad på så sätt att det inte krävs orimlig styrka för att manövrera den. 3. 4. 6 Rampens mått Rampen skall medge ett utrymme på minst 80 cm bredd. Rampens lutning skall, när utdragen eller infälld utanför bussen, inte överstiga 12 % för att underlätta ombordstigning på bussen för bland annat rullstolsburna passagerare. 148 BILAGA 8 SÄRSKILDA KRAV FÖR DUBBELDÄCKARFORDON Denna bilaga innehåller krav för dubbeldäckare som skiljer sig från grundkraven i bilaga 1. Om inte annat sägs skall alla krav i bilaga 1 gälla för dubbeldäckare. Punkterna är numrerade i överensstämmelse med bilaga 1. 2. DEFINITIONER I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: 2. 1 2. 1. 4 dubbeldäckare: ett fordon där passagerarutrymmet i åtminstone en del är fördelat på två ovanstående däck och där utrymme för stående passagerare inte är anordnat på övre däck. dubbeldäckad ledbuss: ett fordon som består av två eller flera stela delar som rör sig i förhållande till varandra. Passagerarutrymmena i varje del skall vara sammankopplade på minst ett däck så att passagerare fritt kan röra sig mellan dem. De stela delarna är permanent sammankopplade och kan endast separeras med hjälp av utrustning som normalt endast. återfinns i verkstäder. 2. 12 Utgång: en på- och avstigningsdörr, inre trappor eller en nödutgång. 2. 13 Mittgång: det utrymme från vilket passagerare kan ta sig från en sittplats eller en stolsrad till varje annan sittplats eller stolsrad eller till varje utrymme från eller till varje på- och avstigningsdörr eller inre trappa. Det inbegriper inte 2. 14. 1 det utrymme som sträcker sig 30 cm framför varje sittplats, förutom då en sidoriktad sittplats är monterad ovanför hjulhuset i vilket fall detta mått får minskas till 22,5 cm. 2. 15 2. 25 2. 26 Genomgångsutrymme: utrymmet mellan en dörröppning eller en inre trappa och en mittgång. Inre trappa: en trappa som gör det möjligt att röra sig mellan övre och nedre däck. Separat utrymme: ett utrymme i fordonet som får användas när fordonet är i rörelse och som inte är sammankopplat med en lämphg gång med förarplatsen, förutom genom en eller flera byten av nivåer. 2. 27 Halvtrappa: en trappa som går från övre däck till en nödutgångsdörr. 149 7. KRAV 7. 1 Belastningsfördelning mellan axlarna och lastningsförutsättningar 7. 1. 8 Dubbeldäckare skall inte vara utrustade för att transportera bagage på taket. 7. 2 Passagerarutrymme 7. 2. 1 Det totala passagerarutrymmet på varje däck (Soa övre däck, och Sob nedre däck) beräknas genom att från varje däcks totala golvyta dra ifrån 7. 2. 1. 2 ytan för fotsteg vid dörrar och ytan för varje anat fotsteg i den inre trappan samt ytan för varje annat fotsteg med ett stegdjup av minst 30 cm, samt den yta som dörren sveper över när den används, 7. 2. 1. 3 ytan i varje utrymme där frihöjden är mindre än 135 cm mätt från golvet (ej inbegripet tillåtna inkräktningar enligt punkt 7. 7. 8. 6. 2 i bilaga 1). 7. 2. 2 Den golvyta Sx som är tillgänglig för stående passagerare beräknas genom att från Sob dra bort 7. 2. 2. 3 den yta i varje utrymme där frihöjden är mindre än 180 cm (ej inbegripet handtag), 7. 2. 2. 5 den yta som utgör 30 cm framför varje sittplats, förutom då en sidoriktad sittplats finns monterad ovanför hjulhuset i vilka fall detta mått får minskas till 22,5 cm. 7. 3 Passagerarantal 7. 3. 1 På varje däck skall det finnas ett antal (\, Ab) sittplatser som skall uppfylla kraven i bilaga 1 punkt 7. 7. 8. Om fordonet är av klass I eller klass II skall antalet \ och Ab minst motsvara det antal kvadratmeter golvyta som är tillgängligt för passagerare och besättning (om sådan finns) (Soa, Sob) avrundat till närmsta heltal. 7. 4 Tiltprov 7. 4. 1 7. 4. 2 Ett fordon skall vara så pass stabilt att det inte välter om den yta på vilken det står lutas åt båda håll till en vinkel av 28 grader från horisonten. Vid ovan nämnda prov skall fordonet vara olastat enhgt bilaga 1 punkt 7. 1. 3, med tillägg för last motsvarande Q enligt bilaga 1 punkt 7. 3. 2 som skall placeras på varje sittplats på övre däck. Om fordonet är avsett att användas med besättning som inte sitter skall tyngdpunkten av en vikt av 75 kg, representerande en besättningsmedlem, placeras i mittgången på övre däck vid en höjd av 875 mm. Bagageutrymmet skall vara tomt. 150 7. 4. 5 För att visa att fordonet inte välter under de förhållanden som anges i punkt 7. 4. 1 och 7. 4. 2 kan en beräkningsmetod användas som alternativ. En sådan beräkningsmetod skall ta hänsyn till följande parametrar: 7. 4. 5. 1 Vikt och mått, 7. 4. 5. 2 tyngdpunktens läge i höjdled, 7. 4. 5. 3 rjäderbromsar, 7. 4. 5. 4 vertikala och horisontella hjulfjädring, • 7. 4. 5. 5 egenskaper hos givaren för lufttrycket i luftbromsar, 7. 4. 5. 6 det momentana centrets placering, 7. 4. 5. 7 karosseriets vridhållfasthet. Beräkningsmetoden beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga. 7. 5. 5 Brandsläckare och första förbandsutmstning 7. 5,5. 1 Dubbeldäckare skall utrustas med två eller flera brandsläckare, av vilka den ena skall placeras i närheten av förarplatsen och den andra på övre däck. Fordon i klasserna A & B skall utrustas med minst en brandsläckare på varje däck, och dessa skall ha ett lägsta provresultat av 8A 34B till CEN Standard EN3 Del 1 och en minsta kapacitet av 2 kg. På det nedre däcket i fordon i klasserna I, II och III skall det finnas minst en brandsläckare med ett lägsta provresultat av 21A 113B till CEN Standard EN3 Del 1 och en minsta kapacitet av 6 kg, och på det övre däcket minst en brandsläckare med ett lägsta provresultat av 8 A 34B till CEN Standard EN3 och en minsta kapacitet av 2 kg. Brandsläckarna skall inte innehålla halogenkolväte som släckningsmedel. 7. 6 Utgångar 7. 6. 1 Antal utgångar 7. 6. 1. 1 a Genom undantag medlemsstaterna bestämmelser saluförs eller tas i bruk: tillåta att nya från bestämmelserna fordon i punkt som uppfyller 7. 6. 1. 1 får följande i klass I skall ha två dörrar, en på- och Varje dubbeldäckare avstigningsdörr och en nödutgångsdörr på den motsatta sidan. Minsta tillåtna antal dörrar är enligt följande: 151 Passagerarantal 9-45 45-70 71 -100 101-140 >140 J Antal dörrar Klass I 2 3 4 5 6 7. 6. 1. 4 Minsta tillåtna antal nödutgångar skall vara sådant att det totala antalet utgångar är som följer, varvid antalet utgångar för varje separat däck och varje separat utrymme fastställs för sig. Toalettutrymmen och kabysser räknas inte som separata utrymmen när det gäller att fastställa antalet nödutgångar. Takluckor får endast räknas som en av ovan nämnda nödutgångar. Antal passagerare och personal per utrymme som skall placeras i varje utrymme eller på varje däck Minsta totala antal nödutgångar 1-8 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 >130 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 7. 6. 1. 4 a Genom undantag från bestämmelsema i 7. 6. 1. 4 får medlemsstaterna tillåta att nya fordon som uppfyller följande villkor saluförs eller tas i bruk: Dubbeldäckare i klass I skall ha minst så många utgångar att det totala antalet utgångar är enligt följande: 152 Passagerarantal Minsta totala antal 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 >130 _] 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Takluckor får endast räknas som en av ovan nämnda utgångarna. 7. 6. 1. 4 Det skall minst finnas så många nödutgångar att det totala antalet utgångar är enligt följande, med antalet utgångar för varje separat däck och varje separat utrymme bestämt separat. Toalettrum eller gångar anses inte som separata utrymmen vid beräkning av antalet nödutgångar. Takluckor får endast räknas som en av ovan nämnda nödutgångar: Antal passagerare och besättningsmedlemmar per utrymme i varje utrymme eller däck Minsta totala antal nödutgångar _ 3 4 5 - 7 8 9 _ <n<s 17^30 3Î^45 __ oT^75 76^90 mer än 90 153 7. 6. 1. 11 Takluckor som finns som komplement till nödutgångsdörrar och nödutgångsfönster skall anordnas i taket på övre däck i fordon i klasserna II och Hl. De får också anbringas i fordon i klass I. I sådana fall skall minst följande antal takluckor anordnas: Totalt passagerarantal på övre däck (Aa) Antal takluckor _ _ __ ~~~2 ~~ 7. 6. 1. 12 Varje inre trappa skall anses utgöra en utgång från övre däck. 7. 6. 1. 13 Alla personer som befinner sig på nedre däck måste vid en nödsituation kunna ta sig ut från fordonet utan att behöva gå upp till övre däck. 7. 6. 1. 14 Mittgången på övre däck skall vara förbunden med en eller flera inre trappor som leder till en av- eller påstigningsdörr eller till en plats i mittgången på nedre däck som ligger inom 3 m från en på- och avstigningsdörr. a) b) Två, eller minst en och en halv trappa, skall finnas i fordon i klasserna I och II om mer än 50 passagerare kan befordras på övre däck. Två, eller minst en och en halv trappa, skall finnas i fordon i klass II och mer än 30 passagerare kan befordras på övre däck. 7. 6. 2 Utgångarnas placering 7. 6. 2. 2 Två av dörrarna skall vara åtskilda så att avståndet mellan tvärgående vertikalplan genom deras mittpunkt är minst 25 procent av fordonets totallängd totallängden av nedre däcks passageramtrymme. Detta gäller inte om de två dörrarna är monterade på olika sidor i fordonet. Om en av dessa dörrar bildar del av en dubbeldörr skall avståndet mätas mellan de två dörrar som är längst från varandra. eller 40 procent av 7. 6. 2. 3 Utgångarna skall placeras så att det i stort sett finns lika många på varje sida av fordonet. 7. 62. 4 På övre däck skall minst en nödutgång placeras antingen i fordonets bakgavel eller front. 7. 6. 2. 8 Om det inte går att ta sig från det utrymme som reserverats för förarplatsen och de av besättningsmedlemmarnas sittplatser som anordnas bredvid förarplatsen till det huvudsakliga passagerarutrymmet genom en lämplig gång 154 7. 6. 2. 8. 1 skall det huvudsakliga passagerarutrymme innehålla utgångar som uppfyller kraven i punkt 7. 6. 1 vad gäller antal, och bestämmelserna i punkt 7. 6. 2 vad gäller placering, 7. 6. 2. 8. 2 skall förardörren godkännas som nödutgångsdörren för dem som sitter i stolarna bredvid förarplatsen, ratten, motorutrymmet, kopplingen och handbromsen inte utgör alltför stora hinder. Den på- och avstigningsdörr som är avsedd för passagerama skall monteras i fordonets sida mitt emot den sida där förardörren finns och skall godkännas som nödutgångsdörr för föraren. förutsatt att förarplatsen 7. 6. 4 Tekniska krav för alla pä- och avstigningsdörrar 7. 6. 4. 6 Om direktsikten inte är tillräcklig skall optiska eller andra anordningar anordnas som gör det möjligt för föraren att från sin plats se en passagerare som befinner sig i omedelbar närhet, både utanför och innanför varje på- och avstigningsdörr som är placerad i fordonets sida eller som inte är en automatiskt manövrerad på- och avstigningsdörr. Vad gäller fordon i klass I gäller detta krav även innanför alla på- och avstigningsdörrar och för det omedelbara närområdet för varje inre trappa på övre däck. 7. 6. 7 Tekniska krav för nödutgångsdörrar 7. 6. 7. 3 En nödutgångsdörrs yttre handtag skall placerade högst 180 cm över marken när fordonet står olastat på ett plant underlag. 7. 6. 7. 6 Om förarens på- och avstigningsdörr inte är lättåtkomlig, särskilt om man är tvungen att klämma sig mellan ratten och förarstolen för att nå den dörren, skall den dörren inte anses utgöra en nödutgångsdörr förutom i de fall som anges i punkt 7. 6. 2. 8. 7. 7. 5 Mittgångar (se bilaga 8, figur 1 ) 7. 7. 5. 1 Fordonets mittgångar skall utformas och konstrueras för att säkerställa fri genomföring av en mätanordning som består av två koaxialcylindrar med en omvänd stympad kon placerad mellan dem, och där mätanordningen har följande mått ( i cm): 155 Klass I Klass H Klass m övre/nedre däck ÖD ND 45 ÖD 35 ND ÖD ND 35 30 30 45 Den nedre cylinderns diameter Den nedre cylinderns höjd DenöVre cylinderns diameter Den övre cylinderns höjd 90 102 90 102 90 102 55 55 55 55 45 45 50 50 50 50 50 50 Total höjd 168 180 168 180 168 180 Mätanordningen får vidröra stroppar, om sådana finns, och även flytta undan dem. Bredden av den övre panelen får minskas högst upp när en avfasning som inte överstiger 30 grader från horisontalen inbegrips (figur 1). 7. 7. 5. 3 På ledbussar skall den mätanordning som definieras i punkt 7. 7. 5. 1 obehindrad kunna föras genom ledpartiet på varje däck där passagerna kan. gå mellan de två stela delarna. Ingen del av det mjuka skyddsöverdrag som täcker ledpartiet skall inkräkta på mittgången. 7. 7. 7 EolsJsg 7. 7. 7. 1 85 cm maximum för en nödutgångsdörr på nedre däck och 150 cm maximum för nödutgångsdörr på övre däck. 7. 7. 8. 6 Fritt utrymme ovanför varje sittplats 7. 7. 8. 6. 1 Ovanför varje sittplats och, förutom när det gäller stolar i första stolsraden i ett fordon som är avsett för högst 22 passagerare, för dess tillhörande fotutrymme, skall det finnas ett utrymme som är minst 900 mm mätt från den högsta punkten av en obelastad sittdyna och minst 1 350 mm från den genomsnittliga golvnivån för vilka punkt 7. 7. 1. 9 gäller får detta mått minskas till 1 200 mm mätt från golvet. fotutrymmet. För fordon i 7. 7. 12 Inre trappor (se bilaga 3, figur 1) 156 7. 7. 12. 1 Den minsta bredden på varje inre trappa skall vara sådan att fri genomgång för att ta sig till enkeldörren är möjlig enligt bilaga 3 figur 1. Sektionen skall föras från mittgången i nedre däck till det sista fotsteget, i den riktning som en person som använder trappan kan tänkas ta. 7. 7. 12. 2 Inre trappor skall vara så utformade att vid en häftigt inbromsning skall det inte vara någon risk för att en person slungas framåt. Detta krav anses uppfyllt om minst ett av följande villkor uppfylls: 7. 7. 12. 2. 1 ingen del av trappan lutar framåt, 7. 7. 12. 2. 2 trappan är utrustad med räcke eller liknande skydd, 7. 7. 12. 2. 3 det finns en automatisk anordning i trappans övre del som förhindrar att trappan används under färd. Denna anordning skall lätt kunna manövreras i en nödsituation. 7. 7. 12. 3 Genom att använda den cylinder som beskrivs i punkt 7. 7. 5. 1 skall det fastställas att förhållandena för att ta sig till trappan från mittgångarna (den övre och den undre) är tillräckliga. 7. 11 Ledstänger och handtag 7. 11. 5 På varje sida om alla inre trappor skall lämpliga ledstänger anordnas. De skall placeras mellan 80 cm och 110 cm ovanför varje fotstegs stegyta. 7. 11. 5. 1 Ledstänger och handtag skall inbegripa en fattningspunkt som är åtkomlig för en person som står på nedre eller övre däck bredvid den inre trappan, och vid varje ytterligare steg. Sådana fattningspunkter skall anordnas vertikalt mellan 80 cm och 110 cm ovanför nedre däck eller en ovanför varje stegs yta, och, horisontellt 7. 11. 5. 2. 1 för den placering som är lämplig för en person som står på nedre däck, högst 40 cm inåt från det första stegets ytterkant, och 7. 11. 5. 2. 2 för den placering som är lämplig för ett visst steg, inte utåt från det ifrågavarande stegets ytterkant, och högst 60 cm inåt från samma kant, 7. 14 Skydd för stegbrunnar och utsatta stolar 7. 14. 2 Det skall rinnas skydd för att förhindra att föremål med en diameter på mellan 2 och 7 cm rullar in i förarens fotkontrollzon. 7. 14. 3 Den främre vindrutan framför passagerare som sitter i stolar på övre däck måste förses med ett vadderat skydd. Detta skydds övre kant skall placeras vertikalt mellan 80 cm och 90 cm ovanför golvet på vilket passagerama har sina fötter. 7. 14. 4 Stegdjupet för varje steg i en trappa skall vara täckt. 157 BILAGA 8 Figur 1 Mittgångar (se punkt 7. 7. 5 i bilaga 8) B (cm) C (cm) D(cm) E (cm)*/ F (cm)*. / Klass I Klass II Klass m 55 55 45 45 35 30 (22 för lateralt flyttbara steg) 50 50 50 180(168) 102(90) 180(168) 102(90) 180(168) 102(90) *_/ Mått inom parenteser gäller endast för övre däck. 158 BILAGA 9 PROV FÖR STRÖMLEDARE 1. Erincipj Detta prov består av att utsätta särskilda provdelar av strömledare som installerats i fordonet för en eldslåga för att kunna bedöma deras motstånd mot eld. 2. Utrustning: Provutrustningen består av följande: 2. 1 Provlåda. Provlådan består av en metallskärm med 3 sidor: - 1 2 0 0 ± 2 5 m m h ög - 300 ± 25 mm bred - 450 ± 25 mm djup. Den främre sidan är öppen och den övre och nedre stängda. Basen behöver inte vara av metall. 2. 2 En värmekälla. Värmekällan består av en gasbrännare (Bunsenbrännare) vars interna diameter är mellan 9,5 mm och 10 mm. Dess kontroll är sådan att längden på den yttre flamman är ungefär 125 mm och längden på den inre flamman ungefär 40 mm. Brännarens funktion provas på följande sätt: Med brännarens bas i horisontellt läge förs en avskalad koppartråd på 0,71 ± 0,025 mm och med en fri längd på minst 100 mm horisontellt in i flamman vid 50 mm ovanför brännarens översta kant så att trådens fria ända är ovanför brännarens bortre kant (se figur 1). Den tid som krävs för att smälta tråden skall vara högst 6 sekunder och lägst 4 sekunder. 3. Testmaterial: Testmaterialets utgörs av en bit ledare 600 mm ± 25 mm lång. 4. Issimeiod: Testmaterialet hålls vertikalt och placeras i mitten av provlådan så att dess lägre ända är ungefär 50 mm från inhägnadens bas. Vid provet skall brännarens bas forma en vinkel på 45° med testmaterialets axel. Avståndet mellan brännaren och testmaterialet måste vara sådant att den inre flamman med nöd och näppe berör testmaterialets mittlinje (se figur 2). Flamman måste tillföras ungefär 100 mm 159 ovanför testmaterialets nedre ända under en oavbruten period T (sekunder) vilken fås med formeln: 5. Resultat: T = 60 + M/25 Det observerade fenomenen antecknas i provningsrapporten, inbegripet - tiden för förbränning, - längden av den brända delen. 6. Klassificering: På grundval av de erhållna resultaten skall materialet klassificeras enligt följande: Kategori 1 : Förbränningen är självsläckande. Testmaterialets övre och ända är opåverkad. Kategori 2: Förbränningen är självsläckande. Testmaterialets övre ända är bränd eller påverkad, Kategori 3 : Förbränningen är inte självsläckande. 7. Krav: Endast ledare i kategori 1 är tillåtna. 160 Figur 1 Flamma avskalad koppartråd Kärna Koppar trådens fasta ände 161 BILAGA 9 Eigui2 Provbit flamma käma 162 BILAGA 10 TYPGODKÄNNANDE FÖR SEPARAT TEKNISK ENHET OCH TYPGODKÄNNANDE FÖR ETT FORDON UTRUSTAT MED EN KAROSS SOM REDAN GODKÄNTS SOM EN SEPARAT TEKNISK ENHET. 1 TYPGODKÄNNANDE FÖR SEPARAT TEKNISK ENHET 1. 1 1. 1. 1 För att erhålla typgodkännande för separat teknisk enhet enligt detta direktiv för en fordonskaross, skall tillverkaren tillfredsställande visa den tillståndsgivande myndigheten att följande krav är uppfyllda: Bilaga 1 punkterna 1 till 6, 7. 2, 7. 3. 1, 7. 3. 2 (första olikheten), 7. 5. 3 (så som det tillämpas för ledningsdragning i karossen), 7. 5. 4 (om karossen är försedd med batterier), 7. 5. 5, 7. 5. 6, 7. 6 till 7. 8 (exklusive de delar som täcks av punkten 2. 1. 1 nedan), 7. 11 till 7. 12 (exklusive 7. 12. 11), 7. 13 till 7. 18. 1. 1. 2 Bilagorna 2 till 3 1. 1. 3 Bilaga 4 (om tillämplig) 1. 1. 4 Bilaga 5 (om tillämplig) 1. 1. 5 Bilaga 6 (om tillämplig) 1. 1. 6 Bilaga 7 (om tillämplig), exklusive punkt 3. 2 vad gäller höjd över mark. 1. 1. 7 Bilaga 8 (om tillämplig), exklusive punkt 7. 4,7. 6. 7. 3 och 7. 7. 7. 1 1. 1. 8 Bilaga 9 (vad gäller ledningar som dragits i karossen). 1. 2 1. 3 Godkännande kan ges med förbehåll för att vissa villkor för det sammansatta i godkännandeintyget (och kan t ex vara specifikation av passande chassin, begränsningar vid användning eller montage. ). fordonet uppfylls. Dessa villkor skall anges Varje sådant villkor skall på lämpligt sätt meddelas köparen av fordonskarossen eller den som i nästa steg bygger fordonet. 2. TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON MED EN KAROSS SOM REDAN HAR GODKÄNTS SOM EN SEPARAT TEKNISK ENHET. 2. 1 För att erhålla typgodkännande enligt detta direktiv för ett fordon med en kaross som redan har godkänts som en separat teknisk enhet skall tillverkaren tillfredsställande visa den tillståndsgivande myndigheten att följande krav är uppfyllda med hänsyn tagen till varje tidigare godkännande som ofullständigt fordon: 163 2. 1. 1 Bilaga 1 punkt 1 till 6, 7. 1, 7. 2, 7. 3. 2, 7. 3. 3,7. 3. 4, 7. 4, 7. 5. 1, 7. 5. 2, 7. 5. 3 (där tillämpligt för ledningsdragning i chassin och karossmontage), 7. 5. 4 (om inte godkännande redan erhållits), 7. 5. 6, 7. 6. 1, 7. 6. 4, (7. 6. 4. 6 med avseende på bakre på- och avstigningsdörrar och 7. 6. 4. 8 (om hastighetsförregling finns), 7. 6. 5, (7. 6. 5. 2 om hastighetsförregling finns, 7. 6. 5. 8 om hastighetsförregling finns, och 7. 6. 5. 9 om hastighetsförregling finns), 7. 6. 6, 7. 6. 7, 7. 6. 11, 7. 7. 1, 7. 7. 6, 7. 7. 7 (med avseende på första fotstegets höjd), 7. 9,7. 10,7. 11. 3, 7. 12. 8, 7. 12. 9,7. 12. 11, 7. 12. 12,7. 13. Bilaga 1 punkt 1 om tillämplig. 2. 1. 2 Bilagorna 2 till 3 2. 1. 3 Bilaga 7 (om tillämplig) 2. 1. 4 2. 1. 5 Bilaga 8 (om tillämplig), exklusive punkterna 7. 4, 7. 6. 7. 3 (med avseende på höjd över mark), och 7. 7. 7. 1 (med avseende på första fotstegets höjd över mark). Bilaga 9 karossmontage). (där tillämpligt för ledningsdragning i chassin och 2. 1. 6 Varje föratsättning som angeUs i punkt 1. 2 ovan. " 164 KONSEKVENSBEDftMNING Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om särskilda bestämmelser för fordon som används för befordran av passagerare och som har mer än åtta sittplatser förutom förarplatsen - dokument m/4076/90, version 7. 1. Varför är gemenskapslagstiftning nödvändig på det här området och vilka är dess huvudmål, med beaktande av subsidiaritetsprincipen ? Det här direktivet är ett av särdirektiven i ramdirektivet 70/156/EEG och den sista lagstiftningsdelen som behövdes för att åstadkomma EG-typgodkännande för bussar och turbussar och följaktligen uppnå den inre marknaden för dessa fordon. Ett direktiv om de särskilda bestämmelserna för bussar och turbussar förutspås i rådets direktiv 92/53/EEG (bilaga IV, del 1, punkt 52). 2. Vilka kommer att beröras av förslaget? Alla små, medelstora och stora tillverkare av bussar och turbussar kommer att gynnas av förslaget eftersom de bara kommer att behöva följa en uppsättning regler och ett typgodkännande för hela unionen - i stället för ett typgodkännande för varje medlemsstat, vilket för närvarande gäller. Detta bör sänka kostnaderna för typgodkännande kraftigt för denna typ av fordon, vilket i sin tur leder till sänkta kostnader för transporttjänster, både lokala och långdistanstjänster. I slutänden kommer detta konsumenterna till godo. Industrin brukar i princip stödja idén om ett EG-typgodkännande för alla typer av fordon, inklusive bussar och turbussar. Från deras synvinkel kommer kostnader och administrativt krångel att minskas avsevärt eftersom samma procedur inte behöver upprepas i varje enskild medlemsstat för att ett fordon skall godkännas. 3. Vad måste företagen göra för att efterleva förslaget? De behöver inte vidta några speciella åtgärder eftersom direktivet, som är baserat på säkerhetsnormer, syftar till att harmonisera nationella regler som tillverkarna redan följer. Om det räcker med ett EG-typgodkännande för att ett fordon skall bli godkänt i alla femton medlemsstater, kommer företagen att slippa betala avgiften femton gånger till nationella tekniska tjänster som utför testerna (vilket blir betydande belopp med tanke på att ett typgodkännande kan kosta över 1 000 ecu), förutom kringkostnader som tidsåtgången för personal i ledande ställning, förberedelse av omfattande dokumentation, resor till de olika länderna, etc. 4. Vilka ekonomiska effekter väntas förslaget få? Av de skäl som anges i punkt 3, blir det förmodligen inga negativa ekonomiska effekter förutom för tidtabellsbundna stadsbussar, där man räknar med en kostnadsökning på 10 % som ett resultat av att man skall säkerställa åtkomhghet för människor med nedsatt rörlighet. Konkurrensen kommer dock att öka mellan buss- 165 och turbusstiUverkare eftersom ett EG-typgodkännande automatiskt öppnar marknaden i samtliga medlemsstater. Öppen konkurrens för dessa typer av fordon fö väntas leda till en omstrukturering av industrin, som måste anpassa sig snabbt och effektivt till den tekniska utvecklingen. Företagen måste även öka sin produktivitet, vilket förmodligen får effekter på antalet anställda. Å andra sidan bör detta industrin blir konkurrenskraftigare på marknaden för tredje länder. till att leda 5. Innehåller förslaget åtgärder som tar hänsyn till de små och medelstora företagens speciella situation? Chassitillverkarna är i princip uteslutande stora företag, men behoven från karosstillverkarna, av vilka hälften är medelstora företag, har beaktats (dvs. möjligheten att få typgodkännande för karossen som separat teknisk enhet). Representanter från små och medelstora företag var dessutom inbjudna vid samtliga möten med experter som ägde rum under de senaste tre åren för utarbetandet av det här direktivet, och bidrog med många värdefulla råd. När det gäller det särskilda fallet med specialserier av minibussar och "midibussar" som tillverkas i Förenade kungariket och som ofta tillverkas av små eller medelstora företag, har ett undantag införts som gör att de kan fortsätta tillverkas under lång tid framöver. Även övriga länder kan fortsätta att registrera dessa fordon om de önskar. Kommissionen har inga som helst avsikter att förstöra någon del av gemenskapens marknad. 6. Samråd Alla berörda organisationer deltog vid mötena med den rådgivande arbetsgruppen för motorfordon, som rådfrågats av kommissionen vid utarbetandet av utkastet till detta direktiv. Rent allmänt är samtliga organisationer som varit inblandade positiva till förslaget. I fråga om tillverkare och operatörer i Förenade kungariket finns det olika uppfattningar. Med det undantag som finns i förslaget kan Förenade kungariket fortsätta att använda sina fordonstyper. 7. Särskilda regler för turismfordon. I direktivet har man tagit hänsyn till de olyckor som inträffat under de senaste åren där turbussar varit inblandade. Bland annat har ett stabilitetstest införts för enkeldäckade och dubbeldäckade fordon, samt ett test som rör styrkan hos överbyggnaden hos enkeldäckade turbussar, som skall vara tilkäckligt för att lämna ett överlevna&utrymme för passagerarna i händelse av en överrallriingsolycka. Tufbussar har blivit en mycket viktig del inom turismtrafiken, därför anges i direktivet den högsta säkerhetsnivån för trafik mellan städer och internationell trafik. De åtgärder som förutses i direktivet kommer att förbättra både den aktiva och passiva säkerheten, vilket kommer att leda till en kraftig sänkning av personskador. 166 ISSN 1024-4506 KOM(97) 276 slutlig DOKUMENT SV 07 10 08 Katalognummer : CB-C0-97-322-SV-C ISBN 92-78-21801-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg