title: Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF

eurovoc_concepts:
EU law
carriage of passengers
motor vehicle
national law
safety device

formats: html pdf print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 18. 06. 1997 KOM(97) 276 endelig udg. 97/0176 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE A. Formål med forslaget Dette direktivforslag fastlægger i sammenhæng med den europæiske typegodken delsesordning særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens (busser). 1. Rammedirektivet for typegodkendelse af motorkøretøjer i EU er Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 19701, senest ændret ved direktiv 93/81/EØF2. På nuværende tidspunkt er typegodkendelse af komplette køretøjer kun mulig for personbiler, da det kun er for disse, alle 45 særdirektiver om motorkøretøjers komponenter og systemer er vedtaget og gennemført. Typegodkendelse af komplet køretøj for personbiler har siden 1. januar 1996 været påbudt for nye køretøjstyper i EU. Det bliver obligatorisk for alle fabriksnye køretøjer 1. januar 1998. 2. For alle andre køretøj skategorier derimod mangler der endnu at blive vedtaget visse særdirektiver, før typegodkendelse af komplet køretøj vil være mulig. For busser mangler to væsentlige direktiver, nemlig direktivet om masse og dimensioner (KOM(91) 239 endelig udg. af 8. 7. 1991) og et direktiv vedrørende sådanne køre tøjers tekniske konstruktion og udstyr. Med nærværende direktiv, der bygger på traktatens artikel 100 A, stilles der forslag på dette område. Når disse to direktiver er vedtaget, vil de tekniske forudsætninger være til stede for at indføre typegodkendelse af komplette køretøjer af denne art; for at gør dette obligatorisk i hele EU kræves imidlertid, at Europa-Parlamentet og Rådet vedtager et nyt direktiv med begyn delsesdatoen. I mellemtiden vil de fleste direktiver for andre køretøj skiasser end personbiler forblive ikke-obligatoriske (undtagelsen er direktiverne om luftforurening, hvis bestemmelser er obligatoriske for alle køretøjsklasser). Det betyder, at fabrikanterne i de tilfælde, hvor medlemsstaterne ikke har tilpasset deres lovgivning efter EU-lovgivningen, kan vælge mellem at få deres køretøjer godkendt efter de særdirektiver, der udgør EU's typegodkendelsessystem, eller i stedet opnå godkendelse efter den nationale lovgivning (som kan indeholde mere eller mindre strenge sikkerhedskrav). Der er imidlertid klare fordele forbundet med at vælge førstnævnte fremgangsmåde, da man kun derved får gavn af den frie bevægelighed inden for det indre marked. Når proceduren for typegodkendelse afkomplette køretøjer er på plads for busser, vil den være til umådelig fordel for fabrikanterne, som da kun vil være underlagt ét sæt regler for køretøjernes konstruktion. Køretøjerne vil da kunne accepteres i hele EU. Når det indre marked for sådanne køretøjer bliver en realitet, vil dette tillige indebære en nedbringelse af omkostningerne, hvilket er en klar fordel for fabrikanter, driftssel skaber og brugere. EFT L 42 af 23. 2. 1970. 2 EFT L 264 af 23. 10. 1993, s. 49. B. Det retlige grundlag 1. De foreslåede foranstaltninger bygger på artikel 100 A i unionstraktaten. Gennem førelsen af denne lovgivning er endvidere vigtig, fordi den udgør det sidste element i den "integrerede" fremgangsmåde til forbedring af sikkerheden for busser, der i marts 1994 bebudedes af kommissær Bangemann og de daværende kommissærer for transport (Matutes) og for det indre marked (Vanni d'Archirafi). I dette dokument erklærede kommissærerne, at der krævedes en tostrenget fremgangsmåde; indførelse af sikkerhedsseler i minibusser og rutebiler kombineret med strengere bestemmelser om køretøjers stabilitet og forbedring af sikkerhedsforanstaltningerne, der skal beskytte mod kvæstelser ved væltningsulykker (som er genstand for nærværende forslag). Der er opnået enighed om den førstnævnte foranstaltning; i udvalget for tilpasning af motorkøretøjsdirektiver til den tekniske udvikling aftaltes det i april 1996 at indføre 2- og 3-punkts sikkerhedsseler i rutebiler og minibusser fra oktober 1997, hvorved vejen var åbnet for, at Kommissionen kan vedtage de pågældende ændringsdirektiver; det skete i juni 1996. 2. De internationale bestemmelser med særlige tekniske forskrifter for busser er fastlagt i regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa, som næsten alle medlemsstaterne deltager i3. Bestemmelserne er bilag til den aftale fra 1958 om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer, som administreres af WP29 under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN-ECE). Regulativ nr. 36 omhandler ensartede bestemmelser for konstruktion af busser, regulativ nr. 52 vedrører ensartede bestemmelser for konstruktion af minibusser, og regulativ nr. 66 vedrører styrke af opbygningen på store personbiler4. Skønt disse regulativer ikke er bindende for de kontraherende parter, benytter mange medlemsstater dem i deres egen lovgivning, enten direkte eller som grundlag for de nationale lovregler. Regulativerne fra FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdes af eksperter fra samtlige europæiske lande, uanset om de er medlem af EU eller ikke. Lande uden for Europa deltager aktivt i udarbejdelse af regulativerne. Regulativerne bliver til stadighed ført ajour ved revisioner som følge af den tekniske udvikling og forbedring af sikkerhedsforskrifterne. For regulativer vedrørende busser gennemgås ændringsforslagene af ekspertgruppen for almindelig sikkerhed (GRSG), der mødes to gange årligt. Hidtil har tekniske forskrifter for busser været indeholdt i nationale bestemmelser. Skønt et betydeligt antal medlemsstater anvender ECE-regulativerne direkte eller som grundlag for de nationale bestemmelser, er selve de nationale love forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, og de udgør således en hindring for den frie bevæge lighed for sådanne køretøjer i EU. Kun Irland er i øjeblikket ikke medlem. Der er i øjeblikket procedurer i gang, der skal gøre det muligt for Fællesskabet at tiltræde 1958-aftalen om indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelse af udstyr og dele til motorkøretøjer (KOM(95) 723). Medlemsstater, som anvender regulativ nr. 36: F, E, GB, L, FIN. Medlemsstater, som anvender regulativ nr. 52: F, E, D, B, L, FIN. Medlemsstater, som anvender regulativ nr. 66: F, E, GB, D, B, L, NL, S, FIN. Endvidere anvendes disse regulativer de facto af visse andre medlemsstater, som ikke har tiltrådt dem. 3 Teksten er relevant for EØS-traktaten. C. Baggrund I 1993 anmodede Kommissionen arbejdsgruppen for motorkøretøjer (MVWG)5 om at se nærmere på et udkast til direktivforslag for busser, som ville forbedre færdselssikkerheden og sikkerheden for passagererne og fjerne bestående tekniske hindringer for den frie bevægelighed for sådanne køretøjer. Denne arbejdsgruppe har bistået Kommissionen i udarbejdelse af de bilag, der indgår i nærværende udkast til direktivforslag. Ved udarbejdelsen af udkastet gennemgik arbejdsgruppen en række måder at gribe spørgsmålet an på. Én måde var at udarbejde de tekniske forskrifter uden henvisninger til eksisterende nationale eller internationale regler. Dette ansås af eksperterne for uhensigtsmæssigt. En anden mulighed, der bestod i et modulopbygget sæt forskrifter for forskellige typer busser, afvistes med stort flertal af gruppen. Endnu en fremgangsmåde var at basere direktivforslaget på ECE's regulativ nr. 36, 52 og 66 samt et udkast til regulativ om store todækkerbusser. MVWG-arbejdsgruppen vedtog med stort flertal at anbefale, at ECE's regulativer skulle danne grundlag for drøftelserne i gruppen. Under drøftelserne gjorde Kommissionens tjenestegrene det imidlertid klart, at den ikke følte sig fuldstændig bundet af disse tekniske bestemmelser og på given foranledning ville forslå reviderede forskrifter for at sikre et højere og opnåeligt niveau af sikkerhed. I. FORSLAGETS HOVEDPUNKTER 1. Direktivudkastets forskrifter er blevet gennemdrøftet i arbejdsgruppen for motor køretøjer med størst mulig grad af harmonisering for øje. Som følge af bussers særlige karakter må en række bestemte egenskaber tages i betragtning ved opstilling af tekniske kriterier, som skal indgå i et direktiv om særlige forskrifter for sådanne køretøjer. Disse forskrifter omfatter følgende: fordelingen af passagerernes samlede vægt med henblik på at undgå overbe lastning af de enkelte aksler antal, type og placering af udstignings- op nødudgangsdøre tekniske specifikationer for udstigningsdøre, herunder automatiske udstignings- døre godkendte trinbrætter, der er indbygget i køretøjet adgang til udstigningsdøre, nødudgangsdøre, gange og sæder tilstedeværelse af gelændere og håndstøtter til stående passagerer sæders mindste størrelse og mindste indbyrdes afstand - - - - 5 En rådgivende gruppe, bestående af medlemsstater og berørte grupper fra industrien samt forbrugere og driftsselskaber. køretøjets stabilitet opbygningens styrke. Disse elementer vedrører specielt busser og bør derfor være omfattet af direktivet for at forbedre trafik- og passagersikkerheden for sådanne køretøjer. Direktivudkastet indeholder bestemmelser, der giver mulighed for godkendelse af karrosserier til busser som separate tekniske enheder i modsætning til det samlede køretøj (karrosseri + chassis) selv. Denne udvidelse af forslaget kom til, efter at der var afholdt et særligt møde herom i MVWG i februar 1996. Medlemsstaterne og branchen gik stærkt ind for supplerende tekniske forskrifter, der for karrosseri fabrikkerne (hvoraf der er ca. 75 i Europa) vil betyde væsentligt lavere administrative omkostninger ved typegodkendelse, end hvis der kræves fuld typegodkendelse for hver kombination af karrosseri og chassis. Sidstnævnte ordning ville være ugunstig for karrosserifabrikkerne, hvoraf størstedelen er små og mellemstore virksomheder, som er baseret på produkter, der er specielt tilpasset de enkelte driftsselskabers behov. Ved at lade karrosserier til busser godkende som separate tekniske enheder og fastlægge passende bestemmelser for deres montering vil direktivet fa den smidighed, der er nødvendig for tilpasning til forskellige virksomheders økonomiske behov (dvs. fabrikanter af samlede køretøjer såvel som karrosserifabrikker) i denne sektor. Trods de fælles bestræbelser var der tre punkter, der ikke kunne opnås enighed om. Navnlig holder Det Forenede Kongerige, som har liberaliseret busdriften, fast ved visse tekniske forskrifter, som ikke ønskes af de øvrige lande. Endvidere blev det offentligt antydet, at direktivudkastet, hvis det gennemførtes som ønsket af en række eksperter, ville medføre todækkerbussens forsvinden fra vejene, fordi de øgede omkostninger ved at efterkomme direktivet ville gøre sådanne køretøjer uøkonomiske i drift. Lignende argumenter vedrørende direktivudkastets virkninger fremførtes for "mini busser" og "midibusser", to køretøjstyper, der ligeledes er et nichemarked for i Det Forenede Kongerige og Irland. De tre vigtigste omstridte tekniske punkter er følgende: a) Mindste antal udstigningsdøre for køretøjer beregnet til anvendelse som busser Et flertal af eksperterne var af den opfattelse, at antallet af udstigningsdøre på busser bør være større, jo større køretøjets maksimale antal passagerer er. Ud over at lette normal ind- og udstigning er den vigtigste begrundelse for flere døre, at det i tilfælde af uheld vil være lettere at fa passagererne hurtigt ud af køretøjet gennem brede udstigningsdøre end gennem smalle nødudgangsdøre. Mindretallets opfattelse var, at rømning af køretøjet kunne finde sted gennem nødudgangsdørene, og at man burde lade driftsselskabet fastlægge antallet af udstigningsdøre afhængigt af den måde, hvorpå passagerernes betaling kontrolleres. b) Afstand mellem sæderne i forskellige busser Der skal erindres om, at næsten alle medlemsstaterne, herunder Det Forenede Kongerige og Irland, har fastsat en mindste sædeafstand for sådanne køretøjer i 5 deres nationale lovgivning*. Endvidere delte alle nationale eksperter den opfattelse, at mindste tilladte sædeafstand i køretøjer med ståpladser (bybusser) skulle være forskellig fra den tilsvarende afstand i køretøjer uden ståpladser (rutebiler). Et flertal var af den opfattelse, at afstanden i langtursbusser skulle være mindst 75 cm. Denne afstand tilskynder passagererne til at blive siddende med sele på - hvilket er det sikreste - hvorved det undgås, at passagerer, der eventuelt sidder ubekvemt, står op i gangen. For bybusser blev det fremført, at afstanden mellem sæderne skulle være mindst 65 cm for at give rimelig plads til passagererne og adgang til vinduespladserne. Det blev endvidere fremført, at sådanne minimumsbestemmelser ville fremme sikkerheden. I modsætning hertil fandt et mindretal det vigtigere med flere passagerpladser i køretøjet end med bekvemme siddepladser til færre passagerer. For at opnå dette foreslog disse eksperter derfor en mindste sædeafstand på 60 cm for mindre køretøjer (d. v. s. minibusser med indtil 16 passagerer) og 65 cm for alle øvrige køretøjer. c) Mindste sæde bredde for køretøjer med total bredde på ikke over 2,3 m (mini- og midibusser) Der bør erindres om, at næsten alle medlemsstaterne, også Det Forenede Kongerige og Irland, har bestemmelser om mindste sædebredde i sådanne køretøjer i den nationale lovgivning. I Det Forenede Kongerige og Irland findes som følge af den liberaliserede busdrift en lang række forskellige bustyper. I disse lande er der derfor opstået et marked for mini- og midibusser, der ofte er opbygget på kommercielle lastbilchassiser. Disse køretøjer, der er smallere end traditionelle busser, foretrækkes imidlertid ofte af driftsselskaberne, ikke mindst som følge af de smalle veje i visse områder. Flertallet blandt de nationale eksperter fandt, at mindste sædebredde skulle være 45 cm for alle slags busser, for at pladsen skulle være tilstrækkelig til at tilgodese passagernes sikkerhed, adgang til sædet og komfort. Det Forenede Kongerige og Irland anser kun en mindste sædebredde på 45 cm som acceptabel for køretøjer med total bredde over 2,3 m. For køretøjer med total bredde på op til 2,3 m anser de to stater en sædebredde på 40 cm for tilstrækkelig. I sådanne smallere køretøjer vil en sædebredde på 40 cm give mulighed for, at der monteres fire sæder i hver række, medens en mindste sædebredde på 45 cm kun giver mulighed for tre sæder i hver række. Disse eksperter fremførte tillige, at fjernelse af en langsgående række sæder vil fa stor indvirkning på køretøjernes drift, økonomi og sikkerhed, da flere passagerer vil blive nødt til at stå op. Kommissionen agter at forelægge en rapport om sikkerhedsaspekterne ved forskellige sædebredder og om fornødent fremsætte forslag om ændring af gældende bestemmelser. Kun Østrig har ikke nogen sådan lovgivning. 4. På baggrund af denne situation har Kommissionen gennemgået følgende fire kom promisforslag: At vælge en tekst, der har tilslutning fra flertallet af medlemsstater. Denne løsning har den indlysende fordel, at den formentlig vil kunne få tilslutning i Rådet med kvalificeret flertal. På den anden side vil den i to af medlemsstaterne tilsidesætte markedets behov, der dels har baggrund i traditioner, dels skyldes, at der i disse lande tilbydes nye serviceydelser som følge af liberalisering, og det må derfor forventes at blive meget kontroversielt. En sådan beslutning ville desuden fa negativ virkninger for fabrikanterne af sådanne køretøjer. Det må desuden tages i betragtning, at direktivet i første omgang vil være fakultativt, således at medlemsstaterne vil have mulighed for at vælge mellem enten at anvende direktivet eller at opretholde deres nationale lovgivning. Imidlertid vil direktivet træde i stedet for den nationale lovgivning, når hele EF-typegodkendelsen for busser bliver obligatorisk. På det tidspunkt vil de pågældende to medlemsstater komme i en situation, hvor de ikke længere kan typegodkende køretøjer, der tidligere var i overensstemmelse med den nationale lovgivning. At holde bestemte køretøjer uden for direktivudkastets anvendelsesområde. Derved undgås ovenstående ulemper, og de nationale regler vil fortsat gælde for de undtagne køretøjer. På den anden side vil dette indebære en ulempe for de medlemsstater, som ønsker harmonisering, da der ikke vil foreligge nogen procedure for europæisk typegodkendelse. At lade de to kontroversielle spørgsmål, sædeafstand og sædebredde udgå af direktivudkastets anvendelsesområde, idet de efter de pågældende to medlems staters opfattelse ikke har betydning for sikkerheden. Imidlertid finder de fleste af medlemsstaterne, at de to spørgsmål har betydning for sikkerheden, og de har alle - på nær én - lovgivning på dette område. Det betyder, at hvis direktivet ikke indeholder bestemmelser om disse to spørgsmål, vil medlemsstaterne utvivlsomt opretholde deres nationale bestemmelser, og det indre marked for busser vil ikke blive en realitet. Der vil desuden være risiko for, at medlemsstaterne vil insistere på, at en betingelse for meddelelse af EF-typegodkendelse er, at en række andre tekniske forskrifter end direktivets er opfyldt. At vælge den tekst, der støttes af et flertal af medlemsstaterne, men med en fravigelse, der tillader typegodkendelse af køretøjer med bestemte nationale karakteristika men også tillader andre medlemsstater efter eget skøn at nægte registrering af sådanne køretøjer på deres område. Denne fravigelse skal alene gælde køretøjer, der ikke berører konkurrencen mellem medlemsstaterne. Ved afvejning af disse muligheder har Kommissionen fremfor alt været ansporet af ønsket om størst mulig grad af harmonisering i overensstemmelse med gennem førelsen af enhedsmarkedet men erkender samtidig, at det under særlige omstæn digheder ikke er muligt at opnå fuldstændig harmonisering i én enkelt fase. Kommissionen henholdt sig i denne forbindelse til et lignende tilfælde i forbindelse med et direktiv om motorcyklers motoreffekt (direktiv 95/1 /EF). Under samråds proceduren i henhold til artikel 189 B nåede man blandt institutionerne til enighed om, at der ikke skulle være nogen grænse for motorcyklers motoreffekt (Kommissionen havde oprindelig foreslået en grænse på 74 kW), men at det skulle stå medlems staterne frit at håndhæve en grænse på 74 kW og nægte salg, registrering og ibrug- 7 tagning af sådanne motorcykler på deres område. Kommissionens tjenestegrene ville foranstalte yderligere undersøgelser af sammenhængen mellem motoreffekt og ulykker og om nødvendigt stille yderligere forslag vedrørende dette spørgsmål. 5. På denne baggrund rejser sig det spørgsmål, om en trinvis procedure kunne tænkes berettiget for bussers vedkommende. I dette særlige tilfælde er det Kommissionens opfattelse, at det på baggrund af forskellene i nationale bestemmelser og traditioner vil være berettiget at give mulighed for fravigelse af de harmoniserede regler for visse køretøjstyper (det fjerde alternativ). Fravigelsen bør dog udelukkende omfatte todækkerbusser samt busser med en total bredde på ikke over 2,3 m (midi- og minibusser). Kommissionen finder, at en sådan fravigelse ikke bør omfatte køretøjer til transport mellem byer (rutebiler), således at man undgår forvridning af konkurrencen i den internationale transport. For bybusser er sådan forvridning ikke aktuel. Hvad angår fravigelsens omfang finder Kommissionen, at den bør tillade medlems staterne at forbyde salg, første registrering og alle efterfølgende registreringer samt ibrugtagning af køretøjer, der er omfattet af fravigelsesbestemmelserne. En yderligere fordel ved denne fremgangsmåde er, at den med sin smidighed i anvendelsen ikke foregriber, hvordan markedet for disse køretøjer måtte udvikle sig i fremtiden. Hvis der, som anført af Det Forenede Kongerige, bliver et voksende marked i EU for midi- og minibusser med tekniske forskrifter svarende til dem, der finder anvendelse i Det Forenede Kongerige, vil der efterhånden som medlemsstaterne liberaliserer busdriften være mindre risiko for, at medlemsstaterne udnytter muligheden for at forbyde registrering af sådanne køretøjer. Denne fravigelse bør tages op igen senest den 1. januar 2005 på grundlag af en rapport, der udarbejdes af Kommissionen. Ovenstående løsning vil sikre den størst mulige grad af harmonisering - harmoniserin gen bliver total for de medlemsstater, der ikke vil benytte fravigelsen - og vil give andre medlemsstater mulighed for efter eget skøn og på et veldefineret, klart afgrænset område at opretholde eget transportsystem og egne specifikationer for konstruktionen af visse køretøjer. II. ADGANGSFORHOLD Endnu et vigtigt element i direktivet er adgangsforholdene i busser for handicappede, herunder personer i kørestol. Kommissionen har den opfattelse, som er i overensstem melse med dens politik på transportområdet og det sociale område, at der skal gøres alt for at forbedre disse adgangsforhold. Dette spørgsmål kan gribes an på to forskellige måder. Den ene er at indføre generelle bestemmelser, der omfatter alle køretøjer og indeholder de tekniske krav til systemer, der skal lette ind- og udstigning for kørestolsbrugere, når køretøjet er udstyret med sådanne indstigningshjælpemidler. I overensstemmelse med nærhedsprincippet ville det herefter være op til de nationale og lokale myndigheder at finde den for dem mest hensigtsmæssige løsning på adgangsproblemet ved at vælge de køretøjstyper, de ønsker til forbedring af adgangen til offentlig transport i de enkelte regioner. En anden måde at gribe spørgsmålet an på ville være, at Kommissionen giver klare politiske retningslinjer for tilrådighedsstillelse af offentlige busforbindelser i og mellem byer ud fra både socialpolitiske6 og sikkerhedsmæssige grunde, eftersom mere tilgængelig transport også betyder sikrere transport. I denne sammenhæng skal det påpeges, at de fleste ulykker indtræffer ved passagererne ind- og udstigning. Begge disse fremgangsmåder vil kræve, at direktivet indeholder komplette tekniske specifikationer for forskellige busser. Efter nøje overvejelse af dette spørgsmål er Kommissionen nået til det synspunkt, at det er afgørende, at direktivet er fremadskuende og progressivt, så meget desto mere som det på frivillig basis ikke træder i kraft før år 2000 og efter al sandsynlighed ikke bliver obligatorisk før 2005. Desuden kan det betragtes som sikkert, at medlemsstaterne gradvis vil indføre flere tekniske forskrifter for adgangsforholdene i busser, efterhånden som efterspørgslen efter sikker og let tilgængelig transport vokser. Kommissionen anser det imidlertid indledningsvis hverken for praktisk muligt eller hensigtsmæssigt at kræve, at alle nye køretøjstyper, der opfylder direktivets bestemmelser, skal være tilgængelige for bevægelseshæmmede fra år 2000. Hvad Kommissionen finder realistisk er at kræve, at køretøjer til passagertransport, der er konstrueret til regelmæssig busdrift i og mellem byområder, skal være tilgængelige. Dette kan begrundes dels med sikkerhedshensyn, dels med, at en række medlemsstater7 har lovgivning på dette område. Manglende harmoniserede regler vil derfor kunne stilles sig i vejen for det indre markeds udvikling. Hvad angår definitionen af tilgængelighed, er der taget hensyn til, at de geografiske forhold er forskellige i de europæiske storbyer, hvilket gør det umuligt at indføre et generelt krav om lavtgulvsbusser i bymiljøet. Det er imidlertid Kommissionens opfattelse, at hvor lavtgulvsbus ikke kan anvendes, skal der stilles krav om en konventionel bus med et af de tre adgangshjælpemidler, der er nævnt i direktivets bilag VII. I direktivet bestemmes derfor, at fabriksnye køretøjer, der er konstrueret til regelmæssig busdrift i og mellem byer og godkendt efter direktivets tekniske forskrifter, skal være lavtgulvsbusser (for bybusser) eller andre lettilgængelige køretøjer. Direktivudkastet er følgelig udformet således, at medlemsstaterne skal vælge mellem disse muligheder. Lavtgulvsbusser er klart den mest effektive måde i byområder, hvorpå medlemsstaterne kan forbedre tilgængelighed og driftsmæssig effektivitet gennem hurtigere ind- og udstigning. Kommissionen har i bevidsthed om lavtgulvsbussernes fremtidige rolle i forbedringen af den offentlige transport arbejdet på et program for europæisk samarbejde om videnskab og teknologi (COST). Et af disse tiltag er COST 322, hvis formål er at Det bor ligeledes påpeges, at Rådet har stillet forslag om et rådsdirektiv om mindstekrav til forbedring af mobilitet og sikker transport af bevægelseshæmmede medarbejdere (KOM(91) 539 endelig udg. - SYN 327, EFT C 15 af 21. 1. 1992, s. 18). Deri foreslås en af tre mulige foranstaltninger: - enten med indbyggede tekniske hjælpemidler som lavere gulve, løfteplatforme etc. - eller med tekniske hjælpemidler uden for koretojet, f. eks. ved stoppested eller platform, såsom mobile ramper, lavtløftende loftevognc, nedfældbarc ramper mv. - eller med personlig bistand fra særligt uddannet personale i transportsclskabet. Således bemyndiger Disability Discrimination Act fra 1995 i Det Forenede Kongerige regeringen til at fastlægge bestemmelser for forskellige transportformer, herunder adgang for kørestolsbrugere. I Sverige skal køretøjer til offentlig befordring være udformet med henblik på anvendelse af handi cappede passagerer (loven om faciliteter til handicappede fra 1975). Anordninger til gennemførelse af loven blev udstedt i 1982 og er for størstedelens vedkommende obligatoriske for driftsselskabcrnc Hvad angår offentlige busforbindelser er nye køretøjer, der medfører over 19 passagerer og har en tilladt totalvægt på 800 kg. omfattet. 9 indsamle oplysninger om de aktuelle europæiske driftserfaringer med lavtgulvsbusser, hvori der indgår nøje kontrollerede undersøgelser, med henblik på opstilling af retningslinjer for bedste praksis. I COST 322 er der udarbejdet en rapport med en liste over de vigtigste anbefalinger for lavtgulvsbusser. De fleste heraf indgår i direktivforslaget og vedrører alle busser, ikke kun lavtgulvsbusser. Specielt indeholder forslaget COST 322-projektets anbefalinger for højden af første trin og største hældning afgangen foran bagakslen (bagakslerne). I de tilfælde, hvor lavtgulvsbusser ikke kan anvendes, er Kommissionen af den opfattelse, at kravene til andre køretøjer end lavtgulvsbusser (bilag I, del C) sammenkoblet med ramper eller løfteplatforme skal være gældende, således at adgangen for bevægelses hæmmede, herunder kørestolsbrugere, er sikret. Kommissionen finder, at meget taler for, at kravene til adgangsmuligheder også bør gælde for køretøjer, der er konstrueret til regelmæssig busdrift med passagerbefordring mellem byer, især køretøjer i gruppe II. Derved vil der i busparken gradvis blive indført fabriksnye køretøjer, der opfylder de tekniske forskrifter i det foreslåede ikke-obligatoriske typegodkendelsesdirektiv, således at efterhånden alle de køretøjer, der benyttes til regelmæssig busdrift mellem byer, har gunstige adgangsforhold. Kommissionen er imidlertid ikke i øjeblikket i besiddelse af tilstrækkelig ekspertise til at fastlægge, hvilken teknisk løsning der er den bedste for sådanne køretøjer. Kommissionen vil inden længe fremlægge et forslag til tekniske forskrifter for sådanne køretøjer, som bygger på en udtømmende undersøgelse. Det bestemmes i direktivets artikel 4, stk. 1, at køretøjer i gruppe I til regelmæssig drift mellem byer skal have et af de tre indstigningshjælpemidler, der er angivet i bilag VII, for at nyde godt af fri bevægelighed i EU. For køretøjer i de øvrige grupper er Kommissionen imidlertid endnu ikke i besiddelse af tilstrækkelig ekspertise til at fastlægge, hvilken løsning der er mest hensigtsmæssig for at sikre gunstige adgangsforhold i forbindelse med regelmæssig drift mellem byer. III. LANGSGÅENDE SÆDER Kommissionen er bevidst om betænkelighederne ved langsgående (sidevendt) anbringelse af sæderne, som af mange iagttagere ikke anses for sikker, og vil foretage undersøgelser, der skal belyse, hvilke konkrete bestemmelser, der skal gælde, herunder muligheden for at afskaffe denne sædeplacering i køretøjer, der ikke har ståpladser. I undersøgelsen vil Kommissionen ligeledes se på spørgsmålet om, om fastholdelsesanordninger, dvs. sikkerhedsseler, kan tænkes at gøre denne anbringelsesform mere sikker. D. Høring af de berørte parter 1. Branchens holdning Branchen er blevet hørt og har været repræsenteret på alle møder i den rådgivende arbejdsgruppe for motorkøretøjer, Kommissionen har rådført sig med med henblik på udarbejdelse af dette direktiv. Fabrikanter af chassiser og komplette køretøjer, som udelukkende er store virksomheder, tilslutter sig forslaget. Fabrikanter af buskarrosserier er for størstedelens vedkommende mellemstore virksomheder; med muligheden for 10 typegodkendelse af separate tekniske enheder er det sikret, at der er taget fuldt hensyn til deres behov. Generelt kan branchen således tilslutte sig forslaget. Specielt britiske fabrikanter og driftsselskaber har imidlertid andre synspunkter. Undtagelsesbestemmelserne i forslaget giver imidlertid fabrikanterne i Det Forenede Kongerige mulighed for fortsat at producere køretøjer med den nuværende udformning. 2. Medlemsstaternes standpunkter Medlemsstaternes eksperter har været repræsenteret under drøftelserne i arbejdsgruppen for motorkøretøjer. Et flertal af medlemsstaternes eksperter tilslutter sig forslagets tekniske forskrifter. Det Forenede Kongerige og Irland har udtryk forbehold trods den undtagelsesbestemmelse, der er indeholdt i forslaget til fordel for de to stater. Bestemmelserne om adgangsforhold må forventes at blive kontroversielt i Rådet, idet flere medlemsstater finder, at sådanne forhold henhører under medlemsstaternes kompetence i henhold til nærhedsprincippet. 3. Europa-Parlamentets standpunkt Europa-Parlamentet har vist stor interesse for forslaget. Forskellige af Kommissionens tjenestegrene er blevet opfordret til at deltage i møder med Europa-Parlamentet s medlemmer for at forklare baggrunden for forslaget. Især har Europa-Parlamentet interesseret sig for adgangsforholdene for bevægelseshæmmede. E. Forslagets indhold Forskrifterne i nærværende direktiv vil forblive fakultative, indtil bestemmelserne i rammedirektiv 92/53/EØF bliver obligatoriske for busser i alle medlemsstater. Vælger en fabrikant at benytte sig af bestemmelserne i direktivet, kan han gøre dette, og andre medlemsstater skal da tillade fri omsætning af køretøjer, som opfylder de tekniske forskrifter i direktivet. Så snart bestemmelserne i rammedirektiv 92/53/EØF bliver obligatorisk for køretøjer af klasse M2 og M3«, vil bestemmelserne i særdirektiverne, herunder det foreliggende direktiv, ligeledes blive obligatoriske. 1. Artiklerne i direktivforslaget Artiklerne svarer i det store hele til artiklerne i de øvrige særdirektiver, der er vedtaget under rammedirektiv 70/156/EØF og gennemfører bestemmelserne i sidstnævnte. De eneste undtagelser herfra er artikel 3, som fastlægger undtagelsesbestemmelsen, og artikel 4, som indeholder krav adgangsforhold, samt artikel 6 og 7 om udvalget for tilpasning af direktivet til den tekniske udvikling. Eftersom tilpasningen af direktiverne til den tekniske udvikling bør finde sted hurtigt, giver disse artikler Kommissionen mulighed for at foretage tilpasninger efter forudgående drøftelse med medlemsstaterne i et rådgivende udvalg fremfor et forskriftsudvalg. Mk Køretøjer, der anvendes lil personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens. og som har en maksimal masse på højst fem tons. M3: Køretøjer, der anvendes til personbefordring og har over otte siddepladser ud over forcrens samt en tilladt totalmasse på over fem tons. 11 2 Tekniske bilag De tekniske bilag til direktivforslaget omfatter alle de særlige konstruktionsmæssige aspekter af sådanne køretøjer, som må tages i betragtning ved forbedring af sikkerheden på punkter, der ikke er omhandlet i de øvrige særdirektiver. Udkastet bygger hovedsagelig på de krav og standarder, der er fastlagt i de regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa, som anvendes af de fleste medlemsstater, enten direkte eller som gmndlag for nationale bestemmelser. Skønt disse regulativer regelmæssigt føres ajour, har arbejdsgruppens eksperter indført de ændringer, der er nødvendige for at skærpe kravene på sikkerhedsområdet. Skønt forslagets artikel 1 henviser til køretøjer af klasse M2 og M3 (se fodnote 7), omfatter bilag I ikke køretøjer til fangetransport, ambulancer og terrængående køretøjer. For køretøjer konstrueret til brug for politi, sikkerhedsstyrker og væbnede styrker gælder kravene kun i det omfang, de er forenelige med sådanne køretøjers påtænkte anvendelse og funktion. Samme kriterium gælder specialkøretøjer som bogbusser, mobile kapeller og mobile opholdsrum. Bilaget falder i tre dele: Del A indeholder krav, der er fælles for alle busser. Del B indeholder krav til lavtgulvsbusser. Del C indeholder krav til andre køretøjer end lavtgulvsbusser. Forslaget omhandler fem køretøjsgrupper, der defineres som følger: i) For køretøjer, der kan medtage over 22 passagerer: Gruppe 1: Køretøjer, der er indrettet med ståpladser med henblik på hyppigt skiftende passagerer. Gruppe II: Køretøjer, der hovedsagelig er indrettet til siddende passagerer, men tillige har ståpladser i gangen og i et begrænset område. Gruppe III: Køretøjer, der udelukkende er indrettet til at medtage siddende passagerer. ii) For køretøjer, der kan medtage op til 22 passagerer: Gruppe A: Køretøjer, der er indrettet til at medtage både siddende og stående passagerer. Gruppe B: Køretøjer uden ståpladser. Resten af bilag I indeholder definitioner samt procedurer for ansøgning om typegod kendelse, meddelelse af typegodkendelse, ændring af type og typegodkendelse samt kontrol med produktionens overensstemmelse, idet der heri henvises til de procedurer, der er fastlagt i rammedirektiv 70/156/EØF. Bilaget indeholder endvidere særlige forskrifter for busser som helhed. Disse forskrifter vedrører følgende: lastfordeling mellem aksler, bestemmelser om last, passagerrummets areal, passagerantallet, kommunikation med 12 føreren, indvendig belysning samt bestemmelser vedrørende håndstøtter og gelændere til stående passagerer. Kravene om køretøjets stabilitet skal omtales særskilt. Køretøjerne skal være fuldt stabile, når de hviler på hjulene, stående på en platform, der danner en vinkel på 35° med vandret (28° for todækkerkøretøjer). En alternativ beregningsmetode kan tillades, forudsat at metodens gyldighed godtgøres på grundlag af en sammenlignende prøve med et lignende køretøj. For udgange indeholder direktivet bestemmelser for antal (som er stigende med stigende maksimalt passagerantal), dimensioner og adgangsforhold. Disse bestemmelser omfatter udstigningsdøre, nødudgangsdøre, nødudgangsvinduer og taglemme. De i udkastet anvendte kriterier for placeringen skal sikre, at der under alle omstændigheder (også hvis køretøjet ruller rundt eller indstigningsdørene blokeres ved ulykken) er adgang til udgange i alle rummets tre retninger. Udkastet indeholder tekniske krav til udgange med både manuel og automatisk betjening. Hvad angår passagerrummet til siddende passagerer, fastlægger udkastet mindste sædebredde og mindste indbyrdes afstand for sæder, som vender samme vej eller modsat hinanden, og angiver fremgangsmåden til efterprøvning af adgangsmulighederne til hvert sæde. Endelig fastlægges i bilag I krav til adgangsforhold for alle, herunder bevægelses hæmmede. I direktivforslaget bestemmes det, at der i køretøjer i gruppe I skal være sæder, der er forbeholdt bevægelseshæmmede, i nærheden af føreren, særlige midler til kommunikation med føreren og særlige håndstøtter og gelændere til sådanne passagerer. For køretøjer i gruppe I, som er beregnet til transport af en eller flere passagerer i kørestol, fastlægger forslaget, hvor stor plads der skal være afsat til kørestolen, dennes fastgøring, adgangen til den særlige perron og dennes placering. Lavtgulvsbusser anses for at være tilstrækkelig tilgængelige, hvis en af udstigningsdørene samt perronen er tilstrækkeligt brede til, at en kørestol kan komme ind og anbringes. De administrative bestemmelser, herunder oplysningsskema og EF-typegodkendel ses- attest, er givet i bilag II i overensstemmelse med rammedirektiv 70/156/EØF. Bilag III indeholder alle de forklarende tegninger til de i de øvrige bilag fastlagte krav. I bilag IV fastlægges krav til opbygningens styrke. Styrken skal være tilstrækkelig til, der ved rulning levnes passagerne plads, således at de ikke knuses af opbygningen. Dette bilag gælder enkeltdækkøretøjer af gruppe II og III med undtagelse af køretøjer, der anvendes til bytransport, hvor muligheden for rulning, skønt den er til stede, er stærkt nedsat. I bilag V fastlægges retningslinjer for måling af lukkekraften af automatiske døre, så passagererne ikke kan komme til skade. I bilag VI fastlægges særlige krav til busser med op til 22 passagerpladser. Disse særlige krav er berettigede ved, at sådanne køretøjer medfører færre passagerer end større køretøjer, hvorfor visse bestemmelser kan fastlægges anderledes. 13 Bilag VII indeholder tekniske forskrifter for køretøjer udstyret med hjælpemidler til ind- og udstigning for passagerer i kørestol. Forslaget omfatter ramper, knælesystemer og løfteanordninger, men giver mulighed for godkendelse af andre hjælpemidler, forudsat al de er sikre og effektive. Bilag VIII indeholder særlige krav til todækkerbusser, hvor de almindelige forskrifter i bilag I ikke kan anvendes. Bilag IX indeholder krav til elektriske ledninger, der anvendes til konstruktion af sådanne køretøjer, idet disse skal være af en sådan kvalitet, at de ikke kan give anledning til brand. Bilag X indeholder krav for typegodkendelse af karrosseriet som separat teknisk enhed og for typegodkendelse af køretøjer monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed. 14 Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen9, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg10, og i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab11, og ud fra følgende betragtninger: Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; det er vigtigt at indføre foranstaltninger i dette øjemed; de tekniske krav, som motorkøretøjer ifølge national lovgivning skal opfylde, - omfatter bl. a. særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har tiere end otte siddepladser ud over førerens; disse krav er forskellige fra den ene medlemsstat til den anden; som følge af forskellene mellem de tekniske forskrifter for sådanne køretøjer er der ikke fri bevægelighed for dem inden for Fællesskabet; vedtagelse af harmoniserede krav i alle medlemsstater i stedet for nationale bestemmelser vil gøre det lettere at fa det indre marked for sådanne køretøjer til at fungere korrekt; det er derfor nødvendigt, at alle medlemsstater indfører de samme forskrifter i stedet for de nugældende regler eller som supplement til dem, navnlig således at EF-typegod- kendelsesproceduren i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængs køretøjer dertil12, senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/27/EF1 \ kan finde anvendelse på samtlige køretøjstyper; nærværende direktiv bliver et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelses- procedure, der er fastlagt ved Rådets direktiv 70/156/EØF; EFT E FT EFT er i 9 io ii 12 EFT L 42 af 23. 2. 1970, s. 1. 13 EFT L 223 af 25. 8. 1997. s. 1. 15 i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, kan det mål, der tilstræbes med dette direktiv - at undgå handelshindringer inden for Fællesskabet gennem anvendelse af EF-typegodkendelsesproceduren for sådanne køretøjer - ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af den påtænkte handlings omfang og virkninger inden for den pågældende sektor, og målet kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; direktivet fastlægger kun minimumsregler med henblik på at opfylde målet og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt med henblik herpå; der bør tages hensyn til de tekniske forskrifter, FN's Økonomiske Kommission for Europa har vedtaget i regulativ nr. 36 (Ensartede forskrifter for godkendelse af store personbiler hvad angår den generelle konstruktion), regulativ nr. 52 (Ensartede bestemmelser for godkendelse af mindre køretøjer til offentlig transport hvad angår opbygningens styrke) og regulativ nr. 66 (Ensartede bestemmelser for godkendelse af store personbiler hvad angår opbygningens styrke), som er bilag til overenskomsten af 20. marts 1958 ved rørende indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af god kendelser af udstyr og dele til motorkøretøjer; selv om dette direktiv har som hovedformål at tilgodese passagerernes sikkerhed, må der tillige - i overensstemmelse med Kommissionens politik på transportområdet og det sociale område - for bevægelseshæmmedes vedkommende fastsættes tekniske forskrifter om adgangsforholdene til de køretøjer, der er omfattet af direktivet; der må sættes alt ind på at forbedre adgangen til sådanne køretøjer, således skal fabriksnye køretøjer, der er typegodkendt i henhold til dette direktiv og konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byer, være tilgængelige for bevægelseshæmmede, så deres transportmuligheder forbedres; det er allerede nu muligt at omsætte dette princip til konkrete krav for så vidt angår køretøjer i klasse I; passende tekniske løsninger for de andre klasser med henblik på regelmæssig drift i og mellem byer må evalueres, og de relevante bestemmelser i direktivet må bekræftes eller om nødvendigt tilpasses på grundlag af en rapport fra Kommissionen, medlemsstaterne bør tilskyndes til at gøre andre end de nævnte køretøjer lettere tilgængelige for bevægelseshæmmede i overensstemmelse med nærhedsprincippet, for at tage hensyn til visse særlige bestemmelser i visse medlemsstater bør der gives mulighed for visse begrænsede fravigelser fra de generelle krav; fravigelserne gælder antallet af udstigningsdøre, sædernes bredde og sædernes indbyrdes afstand for visse køretøjstypers vedkommende; andre medlemsstater bør have ret til at nægte registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer, hvis tekniske specifikationer på denne måde afviger fra direktivets hovedbestemmelser; den tekniske udvikling kræver hurtig tilpasning af de tekniske krav, der er fastlagt i bilagene til dette særdirektiv; det vil være hensigtsmæssigt at overdrage denne opgave til Kommissionen for at forenkle og fremskynde proceduren; i de tilfælde, hvor Europa- Parlamentet og Rådet bemyndiger Kommissionen til at indføre regler for sådanne køretøjer, bør der forudgående finde en drøftelse sted mellem Kommissionen og medlemsstaterne i et rådgivende udvalg - 16 UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 I dette direktiv forstås ved: "køretøj" et motorkøretøj af klasse M2 eller M$ som defineret i bilag II A til direktiv 70/156/EØF "separat teknisk enhed" en anordning svarende til definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF. Artikel 2 Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører forskrifterne for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, nægte EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj eller forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af et køretøj, hvis kravene i bilagene er opfyldt. Artikel 3 1. Medlemsstaterne kan meddele EF-typegodkendelse af køretøjer, som på grund af i deres konstruktionsmæssige punkt 7. 6. 1. l a, 7. 6. 1. 4. a, 7. 7. 8. 1. a, 7. 7. 8. 1. l. a og 7. 7. 8. 4. 1. a i bilag I samt punkt 7. 6. 1. 1. a og 7. 6. 1. 4. a i bilag VIII, for køretøjer i gruppe I, A og B, hvis totalbredde ikke er over 2,3 m, og for todækkerkøretøjer i gruppe I. er omfattet af undtagelserne specifikationer 2. Medlemsstaterne kan forbyde salg, første registrering og alle efterfølgende regi streringer samt ibrugtagning af de køretøjer, der er omfattet af undtagelserne i stk 1. 3. Kommissionen tager om nødvendigt bestemmelserne i stk. 1 og 2 op til revision på grundlag af en rapport, som Kommissionens tjenestegrene udarbejder i 2003. Artikel 4 1. Køretøjer i gruppe I, som er konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byområder, skal opfylde de tekniske forskrifter i enten bilag I, del B, eller bilag I, del C, og opfylde kravene til mindst et af de indstigningshjælpemidler, der er omhandlet i bilag VII. 2. På grundlag af en udtømmende undersøgelse forelægger Kommissionen om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til ændring af dette direktiv for at fastlægge de tekniske krav til køretøjer i gruppe II, der benyttes til regelmæssigt drift i og mellem byer. 3. Det står medlemsstaterne frit for at vælge den mest hensigtsmæssige løsning til at opnå bedre adgangsforhold i alle andre køretøjer end de i stk. 1 omhandlede. 17 Bilag IV, del I, punkt 52, i direktiv 70/156/EØF affattes således: Artikel 5 Emne Direktiv nr. Henvisning til Tidende Gyldighedsområde (køretojsklasser) "52. Busser 97/. /EF L M, M2 X M3 X N, N2 N3 0, o2 0, 0. '* Artikel 6 Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse kravene i bilagene til den tekniske udvikling, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 7. Artikel 7 Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse. Artikel 8 1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1999. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. 3. Fra den i stk. 1 nævnte dato kan medlemsstaterne ikke forbyde første ibrugtagning af køretøjer, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv. Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra 1. oktober 1999. 18 Artikel 9 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 10 Udfærdiget i Bruxelles, den På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand 19 BILAGSFORTEGNELSE BILAG I: Anvendelsesområde, definitioner; ansøgning om EF-typegodkendelse af et køretøj eller af et karrosseri som separat teknisk enhed, ændring af køretøjs- eller karrosseritype, produktionens overensstemmelse samt forskrifter. Del A: Fælles krav til alle køretøjer Del B: Særlige krav til lavtgulvsbusser Del C: Særlige krav til andre køretøjer end lavtgulvsbusser Tillæg 1 : Efterprøvning af statisk krængningsgrænse ved beregning BILAG II: Typegodkendelsesdokumentation Tillæg 1 : Oplysningsskema Undertillæg 1 : Oplysningsskema for en køretøjstype Undertillæg 2: Oplysningsskema for en karrosseritype Undertillæg 3 : Oplysningsskema for en køretøjstype monteret med et karrosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed Undertillæg 4: Oplysningsskema for en opbygningstype Tillæg 2: EF-typegodkendelsesattest Undertillæg 1 : EF-typegodkendelsesattest for en køretøjstype Undertillæg 2: EF-typegodkendelsesattest for en karrosseritype Undertillæg 3 : EF-typegodkendelsesattest for en køretøjstype monteret med et karrosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed. Undertillæg 4: EF-typegodkendelsesattest for en opbygningstype BILAG III: Forklarende diagrammer BILAG IV: Opbygningens styrke Tillæg 1 : Omrulningsprøve for komplet køretøj Tillæg 2: Omrulningsprøve for karrosserisektion 20 Tillæg 3: Pendulprøve for karrosserisektion Undertillæg 1 : Beregning af den totale energi E* Undertillæg 2: Krav til fordeling af energioptagelsen mellem opbyg ningens vigtigste energiabsorberende dele Tillæg 4: Efterprøvning af opbygningen styrke ved beregning BILAG V: Retningslinjer for måling af maskinelt betjente døres lukkekraft BILAG VI: Særlige krav til køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer BILAG VII: Forskrifter for hjælpemidler, der letter indstigning i busser BILAG VIII Særlige forskrifter for todækkerkøretøjer BILAG IX: Prøvning af elektriske ledere BILAG X: Typegodkendelse som separat teknisk enhed og typegodkendelse af et køretøj monteret med karrosseri, som allerede er godkendt som separat teknisk enhed 21 BILAG I ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, ANSØGNING OM EF- TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ ELLER AF ET KARROSSERI SOM SEPARAT TEKNISK ENHED, ÆNDRING AF KØRETØJS- ELLER KARROSSERITYPE, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE SAMT FORSKRIFTER Dette bilag, der indeholder kravene til busser, er i tre dele: Del A: Fælles krav til alle køretøjer Del B: Særlige krav til lavtgulvsbusser Del C: Særlige krav til andre køretøjer end lavtgulvsbusser Punkternes nummerering er fælles for de tre dele. DEL A FÆLLES KRAV TIL ALLE KØRETØJER ANVENDELSESOMRÅDE Dette direktiv gælder for alle enkelt- og todækkerkøretøjer, stive og leddelte, der tilhører klasse M2 eller M3 som defineret i Rådets direktiv 70/156/EØF, bilag II A. Kravene i dette direktiv gælder ikke følgende køretøjer: køretøjer til fangetransport, køretøjer, der er særligt konstrueret til at medtage tilskadekomne eller syge (ambulancer), 1 1. 1 1. 2 1. 2. 1 1. 2. 2 1. 2. 3 terrængående køretøjer. 1. 3 1. 3. 1 1. 3. 2 For følgende køretøjer gælder kravene i dette direktiv kun i det omfang, dette er foreneligt med den anvendelse og funktion, de er beregnet til: køretøjer konstrueret til brug for politi, sikkerhedsstyrker og væbnede styrker, køretøjer, hvis sæder alene er til brug, når køretøjet holder stille, men som ikke er beregnet til at medtage flere end 8 personer (føreren ikke medregnet) under kørslen. Eksempler herpå er bogbusser, mobile kirker og mobile opholdsrum. De sæder i sådanne køretøjer, der er beregnet til at blive anvendt under kørslen, skal være tydeligt afmærket for brugerne. 2. DEFINITIONER I dette direktiv forstås ved: 2. 1 "køretøj" et køretøj af klasse M2 og M3, der er konstrueret og bygget til at medtage siddende eller både siddende og stående passagerer. 22 2. 1. 1 2. 1. 1. 1 2. 1. 1. 2 Køretøjer, kan medtage flere end 22 passagerer ud over føreren, inddeles i tre køretøjsgrupper. "Gruppe I": Køretøjer, der er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning "Gruppe II": Køretøjer, der hovedsagelig er indrettet med siddepladser, men er indrettet således, at de kan medtage stående passagerer i gangen og/eller i et område, der ikke er større end det areal, der er afsat til to dobbeltsæder 2. 1. 1. 3 "Gruppe IH": Køretøjer, der udelukkende er indrettet med siddepladser 2. 1. 2 2. 1. 2. 1 2. 1. 2. 2 2. 1. 3 2. 1. 4 2 2 2. 2. 1 Et køretøj kan anses for at henhøre under mere end én gruppe. I så fald kan det godkendes i hver gruppe, som det svarer til. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer ud over føreren er der to køretøjsgrupper: "Gruppe A": Køretøjer, der er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne gruppe har sæder og skal være indrettet med ståpladser. "Gruppe B": Køretøjer, der ikke er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne gruppe er ikke indrettet med ståpladser "ledbus" et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, der er forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. De to sektioners passagerrum står i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De to stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted "lavtgulvsbus" et køretøj, hvor mindst 35% af det areal, der er til rådighed for stående passagerer (eller i forreste sektion af ledbusser eller på nederste dæk for todækkerbusser) udgør et samlet område uden trinbrætter og har adgang til mindst én udstigningsdør. Denne udstigningsdør skal være egnet til ind- og udstigning for bevægelseshæmmede. "Definition af type": "Køretøjstype" køretøjer, der ikke adskiller sig væsentligt fra hinanden i følgende væsentlige henseender: fabrikant af karrosseriet fabrikant af chassiset køretøjsklasse (M2, M3) køretøjets gruppe (gruppe I, II, III, A og B) køretøjets teknisk tilladte totalmasse opbygningstype (enkelWtodækker, ledbus, lavtgulvsbus) 23 passagerkapacitet (<12, >12 og <22, >22 og <45, >45 og <50, >50 og <70, >70 og <100, >100 og <140, >140 passagerer) karrosserifabrikat og -type, hvis karrosseriet er godkendt som separat teknisk enhed 2. 2. 2 "Karrosseritype", i forbindelse med typegodkendelse som separat teknisk enhed, karrosserier, der ikke afviger indbyrdes i følgende væsentlige henseender: karrosseriets fabrikant karrosseriets fabrikat køretøjets gruppe (gruppe I, II, III, A og B) karrosseriets opbygningstype (enkelt-/todækker, ledbus, lavtgulvs bus) passagerkapacitet (<I2, >12 og <22, >22 og <45, >45 og <50, >50 og <70, >70 og <100, >100 og <140, >140 passagerer) massen af det fuldt udstyrede køretøjs karrosseri inden for en afvigelse på 10% nærmere angivne køretøjstyper, på hvilken karrosseritypen kan monteres "godkendelse af køretøj eller separat teknisk enhed" godkendelse af en køretøjstype, en karrosseritype eller en opbygningstype som defineret i punkt 2. 2 eller 2. 2. A eller i bilag IV, punkt 2. 2, hvad angår de i dette direktiv angivne konstruktionsspecifikationer "udstigningsdør" en dør, der benyttes af passagererne under normale forhold med føreren på plads i førersædet "dobbeltdør" en dør med to døråbninger eller en hertil svarende passage "skydedør" en dør, der kun kan åbnes og lukkes ved at blive skudt langs en eller flere retlinjede eller næsten retlinjede skinner "nødudgangsdør" en dør, der foruden udstigningsdørene skal tjene som udgang for passagererne, men kun undtagelsesvis, dvs. navnlig i nøds tilfælde "nødudgangsvindue" et vindue, der i nødstilfælde skal benyttes som udgang af passagererne; det behøver ikke nødvendigvis at være forsynet med glas "dobbeltvindue eller flerdobbelt vindue" et nødudgangsvindue, som, hvis det deles af en eller flere tænkte lodrette linjer (eller et eller flere tænkte lodrette planer), udgør to eller flere dele, der hver især opfylder de krav til dimensioner og passage, som stilles til et normalt nødudgangsvindue 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 2. 8 2. 9 2. 10 "taglem" en tagåbning, der i nødstilfælde skal benyttes som udgang for passagererne 2. 11 "nødudgang" en nødudgangsdør, et nødudgangsvindue eller en taglem 24 2. 12 2. 13 2. 14 "udgang" en udstigningsdør eller nødudgang "gulv eller dæk" den del af karosseriet, hvis overflade bærer de stående passagerer og tjener som støtte for førerens og de siddende passagerers fødder, og som desuden kan tjene som støtte for sædernes monte- ringsbeslag "gang" det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæde rækken til andre sæder eller sæderækker eller til adgangspassager; til gangen medregnes ikke: 2. 14. 1 det areal, der danner fodrum for siddende passagerer 2. 14. 2 arealet over trin eller trapper 2. 14. 3 areal, som kun giver adgang til ét sæde eller én sæderække 2. 15 2. 16 2. 17 2. 18 2. 19 2. 20 2. 21 2. 22 2. 23 "adgangspassage" passagen gennem en døråbning til en gang "førerrum" det areal, der udelukkende er bestemt til brug for føreren, og hvor rat, betjeningsorganer, instrumenter og andre anordninger, som kræves til at køre eller betjene køretøjet, er anbragt "ulastet tjenestemasse" køretøjets masse i køreklar stand uden passagerer og last, men med kølevæske, smøremiddel, brændstof, reservehjul og fører. Førerens masse sættes til 75 kg, og brændstoftanken(e) fyldes op til 90% af den af fabrikanten angivne kapacitet "teknisk tilladt totalmasse" den af fabrikanten opgivne teknisk tilladte totalmasse "passager" alle personer andre end føreren og personalet. I dette direktiv forstås ved "bevægelseshæmmede passagerer" passagerer, som med transportmidler, navnlig ældre og besvær kan benytte offentlige handicappede, herunder kørestolsbrugere. At være bevægelseshæmmet er ikke nødvendigvis en følge af en form for handicap i lægelig forstand "personale" personer, hvis opgave er at være medchauffør eller eventuelt medhjælper "passagerrum" det areal, som er beregnet til brug for passagererne, bortset fra areal, der optages af faste installationer såsom bar, køkken, toilet og bagage- eller lastrum "maskinelt betjent udstigningsdør" en udstigningsdør, som kun kan åbnes og lukkes ved anden energitilførsel end muskelkraft, og hvis åbning og lukning kontrolleres af føreren "automatisk udstigningsdør" en maskinelt betjent udstigningsdør, der (bortset fra nødbetjening) kun kan åbnes ved, at en betjeningsanordning 25 2. 24 2. 25 3. 3. 1 påvirkes af en passager, efter at betjeningsanordningerne er blevet aktiveret af føreren, og som lukker automatisk igen "startspærreanordning" en automatisk anordning, som forhindrer, at køretøjet sætter i gang fra stilstand "udstigningsdør. som betjenes af føreren" en udstigningsdør, som normalt åbnes og lukkes af føreren. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ ELLER AF ET KARROSSERI SOM SEPARAT TEKNISK ENHED ELLER AF EN OPBYGNING SOM SEPARAT TEKNISK ENHED Ansøgning om EF-typegodkendelse af en køretøjstype, en separat teknisk enhed eller af et køretøj monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, hvad angår særlig indretning til køretøjer, der anvendes til personbefordring og har over otte siddepladser ud over førerens, indgives af fabrikanten 3. 2 En model af oplysningsskemaet findes i bilag II, tillæg 1, undertillæg 1 for en køretøjstype undertillæg 2 for en karrosseritype undertillæg 3 for en køretøjstype, der er monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed undertillæg 4 for en opbygning Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indleveres et køretøj, et karrosseri eller en opbygning, som er repræ- sentativ(t) for den ansøgte type og er monteret med den særlige indretning. MEDDELELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJ Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles der EF-type godkendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3. 3. 3 4. 4. 1 4. 2 *En model af EF-typegodkendelsesattesten findes i: Bilag II, tillæg 2, undertillæg 1 for en køretøjstype Bilag II, tillæg 2, undertillæg 2 for en karrosseritype Bilag II, tillæg 2, undertillæg 3, for en køretøjstype,der er monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed Bilag II, tillæg 2, undertillæg 4 for en opbygning. 4. 3 type køretøj, karrosseri og opbygning tildeles et Hver godkendt godkendelsesnummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII, idet der i punkt 1 tilføjes ". 5 for Sverige, 12 for Østrig, 17 for Finland, 23 for Grækenland. ", og idet der til del 2 tilføjes bogstavet "B", hvis typegodkendelsen omfatter et karrosseri, og bogstavet "R", hvis 26 typegodkendelsen omfatter en opbygning. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer køretøj, karrosseri eller opbygning. 4. 4 Mærkning 4. 4. 1 Karrosseri, der er godkendt som separat teknisk enhed, skal være påført: 4. 4. 1. 1 karrosserifabrikantens mærke eller handelsbetegnelse 4. 4. 1. 2 fabrikantens handelsbetegnelse 4. 4. 1. 3 det i punkt 4. 3 beskrevne typegodkendelsesnummer. 4. 4. 2 Opbygning, der er godkendt som separat teknisk enhed, skal være påført: 4. 4. 2. 1 et rektangel, som omslutter bogstavet "e" efterfulgt af kodenummer eller -bogstaver på den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse for Tyskland for Frankrig for Italien for Nederlandene for Sverige for Belgien for Spanien for Det Forenede Kongerige for Østrig for Luxembourg for Danmark for Portugal for Grækenland 1 2 3 4 5 6 9 11 12 13 18 21 23 IRL for Irland 4. 4. 2. 2 i nærheden af rektanglet, "basisgodkendelsens nummer" — som udgør del 4 af typegodkendelsesnummeret omhandlet i direktiv 70/156/EØF, bilag VII - med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på den seneste væsentlige tekniske ændring af direktiv 74/61/EØF på dagen for meddelelse af EF-typegodkendelse; i nærværende direktiv er dette løbenummer 00 4. 4. 2. 3 bogstavet "R", der angiver, at den pågældende separate tekniske enhed er godkendt som opbygning. 27 4. 4. 2. 4 Et eksempel på EF-typegodkendelsesmærkning af en opbygning er givet nedenfor* a a R-002431 4. 4. 3 5. 5. 1 6. 1 7. 7. 1 7. 1. 1 Disse mærker skal være letlæselige og uudslettelige, også når karrosseriet og opbygningn er monteret på køretøjet. ÆNDRING AF TYPE OG TYPEGODKENDELSE Ved ændring af køretøjets, karrosseriets eller opbygningens type, særligt når disse er godkendt i henhold til dette direktiv, finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE Produktionens overensstemmelse sikres ved de foranstaltninger, der er fastlagt i direktiv 70/156/EØF, artikel 10. FORSKRIFTER Akseltrykkets fordeling på akslerne og lasttilstand Akseltrykkets fordeling på akslerne bestemmes for et holdende køretøj på vandret flade i følgende to belastningstilstande: 7. 1. 1. 1 ulastet som angivet i punkt 7. 1. 3 og 7. 1. 1. 2 lastet som angivet i punkt 7. 1. 4. Ovenstående typegodkendelsesmærke angiver, at den pågældende køretøjstype, hvad angår byg ningens styrke (R), er godkendt i Det Forenede Kongerige (E 11) under typegodkendelsesnumme ret 002431. De to første cifre i typegodkendelsesnummeret angiver, at typegodkendelse er meddelt i henhold til kravene i dette direktiv i dets oprindelige form. 28 7. 1. 2 Akseltrykket på forakslen eller forakslerne må ikke være under den procentdel, som er angivet i følgende tabel: GRUPPE I & A GRUPPE II GRUPPE III & B Belast ningstil stand ULASTET LASTET STIV 20 25 LEDDELT 20 20 STIV 25 25 LEDDELT 20 20 STIV 25 25 LEDDELT 20 20 7. 1. 3 7. 1. 4 7. 1. 5 7. 1. 6 7. 1. 7 7. 2 7. 2. 1 Ved "ulastet" forstås i dette punkt (7. 1) og i punkt 7. 3, at køretøjet er i den i punkt 2. 17 beskrevne tilstand (ulastet tjenestemasse) med tillæg af 75 kg for massen af eventuelt personale, såfremt der er sådant personale som be skrevet i punkt 7. 7. 1. 8. Ved "lastet" forstås i dette punkt (7. 1) massen af det ulastede køretøj som beskrevet i punkt 7. 1. 3 med tillæg af en masse Q på hvert passagersæde, samt et antal masser Q, hvis antal svarer til det tilladte antal stående passagerer, en masse B (kg), fordelt ensartet i bagagerummene, og, i givet fald, en masse lig BX, jævnt fordelt over det areal af taget, der er udstyret til anbringelse af bagage. Størrelsen af Q for de forskellige køretøjsgrupper er angivet i punkt 7. 3 nedenfor. Talværdien af B, målt i kg, må ikke være mindre end 100 x V (hvor V er bagagerummets totale volumen i m3). Den specifikke belastning BX må ikke være mindre end 75 kg/m2 over hele den del af tagoverfladen, der er indrettet til anbringelse af bagage. Passagerrum Det samlede areal So, der er til rådighed for passagererne, beregnes ved fra køretøjets samlede gulvareal at fratrække: 7. 2. 1. 1 arealet af førerrummet, 7. 2. 1. 2 7. 2. 1. 3 arealet af trinbrætter ved fører og areal af alle andre trinbrætter med dybde mindre end 30 cm, samt det areal, der passeres af døren og dennes mekanisme, når den betjenes, arealet af alle dele, hvorover den lodrette højde er mindre end 135 cm, målt fra gulvet i overensstemmelse med punkt 7. 7. 8, idet der ses bort fra tilladte indragende dele. For køretøjer omfattet af punkt 7. 7. 1. 9 kan dette mål nedsættes til 120 cm, 7. 2. 1. 4 arealet af enhver del af køretøjet, som passagerne ikke har adgang til som angivet i punkt 7. 9. 4, 29 7. 2. 1. 5 ethvert areal, der udelukkende er forbeholdt transport af gods eller bagage, og som passagerer ikke har adgang til, 7. 2. 1. 6 det areal, der er nødvendigt for at give tilstrækkelig fri plads ved eftersyn, 7. 2. 1. 7 det gulvareal, der optages af eventuelle trapper i køretøjet. 7. 2. 2 7. 2. 2. 1 7. 2. 2. 2 7. 2. 2. 3 7. 2. 2. 4 Det areal S], der er til rådighed for stående passagerer, beregnes ved fra S<, at fratrække. arealet af alle dele af gulvet, der skråner mere end den maksimale værdi, som er fastlagt i punkt 7. 7. 6, arealet af alle dele, der ikke er tilgængelige for en stående passager, når alle sæder er optaget, arealet af alle dele, hvor den fri højde over gulvet er mindre end 190 cm eller - for den del af gangen, der er beliggende over og bag bagakslen, og de tilsluttende dele deraf- mindre end 180 cm (håndstøtter skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse), arealet foran et lodret plan gennem centrum af førersædets sædeoverflade (i sædets bageste position) og gennem centrum af det udvendige førerspejl i køretøjets modsatte side, 7. 2. 2. 5 arealet 30 cm foran ethvert sæde, 7. 2. 2. 6 7. 2. 2. 7 enhver del af gulvets overflade (f. eks. hjørner og kanter), som ikke på nogen måde kan dækkes af en del af et rektangel på 400 mm x 300 mm; enhver overflade, hvori der på 400 mm x 300 mm, ikke kan indskrives et rektangel 7. 2. 2. 8 i køretøjer af gruppe II, det areal, hvor det ikke er tilladt at stå. 7. 3 7. 3. 1 Antal passagerpladser Antallet af siddepladser (P) i køretøjet skal være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7. 7. 8. Er køretøjet i gruppe I eller gruppe II og A, skal antallet P være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale (S0), rundet ned til nærmeste hele tal. 30 7. 3. 2 Det samlede antal N af passagerer og personale skal være i overens stemmelse med følgende uligheder: N < P + Sl , og N < MT- MK- 100V- BX Q hvor: P Si = gulvareal (i m2) (punkt 7. 2. 2), som er til rådighed for stående = antal siddepladser (punkt 7. 3. 1) passagerer Ssp = det areal, som er til rådighed for én stående passager (m2/passager) (se nedenfor) MT = teknisk tilladt masse (kg) (punkt 2. 18) MK = ulastet tjenestemasse (kg) (punkt 2. 17) V = samlet volumen af bagagerum (m3) (punkt 7. 1. 6) BX = den specifikke belastning, som skal være mindst 75 kg/m2 over hele den del af tagfladen, der er indrettet til anbringelse af bagage (punkt 7. 1. 7. ) Q = Massen af én passager (kg) som angivet i tabellen i punkt 7. 3. 2) For køretøjer i gruppe III og B er Si = 0. Talværdien af Q og Ssp for hver køretøj sgruppe er givet i nedenstående tabel: Gruppe Gruppe I &A(W) Gruppe II Gruppe III & B Q (kg) masse af én pas- sagerplads Ssp (m2/passager) areal pr. stående passager 68 TP 71( ) 0J25 0J5 | Ingen stående passagerer Inkl. 3 kg til håndbagage r) {**] Hvis et køretøj i gruppe II, gruppe III eller gruppe B godkendes som køretøj i gruppe I eller gruppe A, skal der ses bort fra massen af den bagage, der er anbragt i bagagerummet og kun er tilgængelig udefra Når køretøjet er lastet med et antal passagerer og personale N og en bagagemasse B + BX, må masserne på hver aksel og køretøjets masse ikke overstige de tilsvarende teknisk tilladte totalmasser. Indvendigt i køretøjet skal findes en tydelig angivelse med mindst 15 mm høje bogstaver eller piktogrammer og mindst 25 mm høje tal, af 7. 3. 3 7. 3. 4 7. 3. 4. 1 det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til, 7. 3 4. 2 det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til, 31 7. 3. 4. 3 det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til, samt 7. 3. 4. 4 den bagagemassse, køretøjet må medføre, når antallet af passagerer og personale i køretøjet ikke må medføre, at køretøjets teknisk tilladte totalmasse eller belastningen af nogen af akslerne overskrides: 7. 3. 4. 4. 1 i bagagerummene (se punkt 7. 1. 6), 7. 3. 4. 4. 2 på taget, hvis dette er indrettet til transport af bagage (se punkt 7. 1. 7). 7. 4 7. 4. 1 7. 4. 2 7. 4. 2. 1 7. 4. 3 7. 4. 4 7. 4. 5 Stabilitetsprøve Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde til først til den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 35 grader med vandret. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være ulastet som beskrevet i punkt 7. 1. 3 med følgende tillæg: Der anbringes en vægt lig med Q (som angivet i punkt 7. 3. 2) på hvert sæde beregnet til passagerer og personale. Er køretøjet beregnet til stående passagerer eller ikke siddende personale, skal tyngdepunktet af de masser Q på 75 kg, der repræsenterer dem, være anbragt jævnt fordelt over arealet til stående passagerer hhv. personale i en højde af 875 mm. Er et køretøj indrettet til at medføre bagage på taget, fastgøres en jævnt fordelt masse, ikke mindre end angivet i punkt 7. 1. 7 til taget, således at den repræsenterer sådan bagage. De øvrige bagagerum må ikke indeholde nogen bagage. Højden af eventuelle afsatser, der anvendes til at forhindre, at køretøjets hjul glider sidelæns på prøvestanden, må ikke være over to tredjedele af afstanden mellem den flade, hvorpå køretøjet står, før det vippes, og den del af fælgen, der er nærmest overfladen, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med punkt 7. 4. 2. Under prøven må ingen dele af køretøjet, som ikke er beregnet til at komme i berøring med hinanden, gøre dette, og ingen del må blive beskadiget eller komme ud af normal stilling. Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7. 4. 1 og 7. 4. 2 beskrevne betingelser. Ved en sådan beregning skal følgende parametre indgå: 7. 4. 5. 1 masser og dimensioner; 7. 4. 5. 2 tyngdepunktets højde; 7. 4. 5. 3 fjedrenes stivhed; 32 7. 4. 5. 4 dækkenes lodrette og yandrette stivhed; 7. 4. 5. 5 egenskaberne af reguleringen af lufttrykket i luftfjedre; 7. 4. 5. 6 momentcenterets beliggenhed; 7. 4. 5. 7 karrosseriets vridningsstivhed. Beregningsmetoden er beskrevet i tillæg 1. 7. 5 7. 5. 1 7. 5. 1. 1 7. 5. 1. 2 7. 5. 1. 3 7. 5. 1. 4 Brandsikring Motorrum I motorrummet må ikke være anvendt brændbart lyddæmpningsmateriale, materiale, der kan opsuge brændstof, eller andet brændbart materiale, medmindre dette er dækket af uigennemtrængelig plade. Gennem passende udformning af motorrummet eller gennem drænhuller skal det så vidt muligt sikres, at der ikke kan samle sig brændstof, smøre midler eller andet brændbart materiale i nogen del af motorrummet. Mellem motorrummet eller andre varmekilder og resten af køretøjet skal der være en varmebestandig skillevæg (andre varmekilder kan være anordninger til optagelse af energi ved kørsel ned ad lange bakker, f. eks. en påløbsbremse eller anordning til indvendig opvarmning, dog ikke anordninger, der fungerer ved cirkulation af varmt vand). Alle ophæng, klemmer, pakninger m. m. i forbindelse med skillevæggen skal være brandsikre. Passagerkabinen kan være forsynet med varmeapparater, der ikke fungerer ved hjælp af varmt vand, såfremt der er tale om indkapslet materiale, der er bestandigt mod den varme, apparatet danner, ikke udsender giftige dampe og er placeret således, at passagerer ikke let kan komme i berøring med nogen varme overflader. 7. 5. 2 Brændstofsystemer 7. 5. 2. 1 7. 5. 2. 2 7. 5. 2. 3 7. 5. 2. 4 Apparater til brændstofsystemet må ikke anbringes i førerrummet eller passagerrummet. Brændstofledninger og andre dele af brændstofsystemet skal være anbragt på steder i køretøjet, hvor de er bedst muligt beskyttet. Brændstofledningerne må ikke være udsat for unormal belastning gennem vibrationer, vridninger eller drejende bevægelser i køretøjets struktur samt vibrationer fra motoren. Samlingerne mellem brændstofsystemets bøjelige rør (slanger) og dets stive dele skal være konstrueret sådan, at køretøjets brug under forskellige forhold ikke medfører utætheder trods ældning, vibrationer, vridninger 33 eller drejende bevægelser i køretøjets konstruktion eller vibrationer fra motoren. 7. 5. 2. 5 Brændstof, som lækker fra systemet, skal frit kunne løbe ud på vejbanen uden på nogen måde at komme i kontakt med udstødningssystemet. 7. 5. 3 Elektrisk udstyr og elektriske ledninger 7. 5. 3. 1 7. 5. 3. 2 7. 5. 3. 3 7. 5. 3. 4 7. 5. 3. 5 7. 5. 3. 6 Alle ledninger skal være godt isolerede, og alle ledninger og alt elektrisk udstyr skal kunne modstå de temperatur- og fugtighedsforhold, de udsættes for. lægges der særlig vægt på deres temperaturbestandighed og eventuelle skadelige stoffer. I motorrummet Ledningerne i et elektrisk kredsløb må ikke føre stærkere strøm end den, deres installationsform og den højeste omgivende temperatur berettiger til. (gnisttænding), gløderør, motorstopanordning, Elektriske kredsløb, som fører strøm til andet udstyr end starter, tændings kreds ladekreds og batteriets stelforbindelse skal indeholde en sikring eller afbryder. Dog kan en fælles sikring eller fælles afbryder benyttes, forudsat at dennes nominelle kapacitet ikke er over 16 A. Alle ledninger skal være godt beskyttede og sikkert fastholdt i en position, hvor de ikke kan udsættes for skære-, skrabe- eller slibeskader. Er spændingen i et eller flere af køretøjets elektriske kredsløb over 100 volt (effektiv), skal de af elforsyningens poler, som ikke har jordforbindelse, være forbundet med en håndbetjent ledningsadskiller, der skal være anbragt inde i køretøjet på et for føreren let tilgængeligt sted og kunne frakoble alle sådanne kredsløb fra hovedforsyningsnettet, dog uden at kunne frakoble elektriske kredsløb, som forsyner køretøjets påbudte udvendige belysning. Dette gælder dog ikke højspændingskredse eller selvstændige kredse i køretøjets aggregater. Elektriske ledninger skal være placeret således, at de ikke kan komme i berøring med brændstofledninger eller dele af udstødningssystemet eller kan blive udsat for kraftig varme, medmindre der er sørget for særlig isolering og beskyttelse som for eksempel af en elektromagnetisk betjent ventil i udstødningssystemet. 7. 5. 3. 7 Alle elektriske ledninger skal opfylde forskrifterne i bilag IX. 7. 5. 4 Batterier 7. 5. 4. 1 Alle batterier skal være forsvarligt fastgjort og let tilgængelige. 7. 5. 4. 2 Batterirummet skal være adskilt fra passagerkabinen og førerhuset og have udluftning til det fri. 7. 5. 4. 3 Batteripolerne skal være beskyttet mod kortslutning. 34 7. 5. 5 Ildslukkere og førstehjælpsudstyr 7. 5. 5. 1 7. 5. 5. 2 7. 5. 5. 3 Køretøjet skal være forsynet med en eller flere ildslukkere, hvoraf mindst én er anbragt ved førerpladsen. Køretøjer i gruppe A og B skal have mindst én ildslukker med en prøvningsklassifikation på mindst 8A 34B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 2 kg Køretøjer i gruppe I, II og III skal være udstyret med mindst én ildslukker med en prøvningsklassifikation på mindst 21A 113B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 6 kg. Det brandslukkende middel må ikke bestå af halogenerede kulbrinter. Der skal være tildelt en plads til anbringelse af en eller flere førstehjælps kasser. Arealet hertil skal være mindst 7 dm3 med en mindste dimension på 80 mm. Ildslukkeren og førstehjælpsudstyret kan være beskyttet mod tyveri og hærværk ved f. eks. at være anbragt i et indvendigt skab eller bag glas, som skal knuses, forudsat at de pågældende deles placering er tydeligt afmærket og at der er sørget for, at de let kan udtages i nødsituationer. 7. 5. 6 Materialer Brændbare materialer må ikke forefindes inden for en afstand af 10 cm fra udstødningsrøret eller nogen anden væsentlig varmekilde, medmindre det pågældende materiale er effektivt afskærmet. Om nødvendigt skal der sørges for afskærmning, der ' forhindrer fedt eller andre brændbare materialer i at komme i berøring med udstødningssystemet eller anden varmekilde af betydning. I dette afsnit forstås ved brændbare materialer sådanne, der ikke er beregnet til at modstå de temperaturer, der må forventes at optræde det pågældende sted. 7. 6. 7. 6. 1 7. 6. 1. 1. Udgange Antal udgange Et køretøj skal have mindst to udgange, som enten er to udstigningsdøre eller en udstigningsdør og en nødudgangsdør. Der kræves mindst følgende antal udstigningsdøre: 35 Antal passagerer Antal udstigningsdøre Gruppe I & A Gruppe II Gruppe III & B 9-45 46-70 71 - 100 101 - 140 > 140 1 2 3 4 5 1 2 3 4 5 1 2. -> 4 5 7. 6. 1. 1. a Uanset forskrifterne i 7. 6. 1. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrug tagning af fabriksnye køretøjer, der opfylder følgende forskrifter: Køretøjer i gruppe 1 og A med en total bredde på ikke over 2,3 m skal have to døre, en udstigningsdør og en nødudgangsdør i den modsatte side. Der kræves mindst følgende antal døre: Antal passagerer Antal døre Gruppe I og A 9-45 46-70 71 - 100 101 - 140 > 140 | 2 3 4 5 6 7. 6. 1. 2 7. 6. 1. 3 I hver stiv sektion af en ledbus skal der være mindst én udstigningsdør, i forreste sektion af ledbusser i gruppe I dog mindst to udstigningsdøre I denne forskrift anses udstigningsdøre med maskinelt betjeningssystem ikke som nødudstigningsdøre, medmindre de let kan åbnes med håndkraft, om nødvendigt efter aktivering af den i punkt 7. 6. 5. 1 foreskrevne betjeningsanordning. 36 7. 6. 1. 4 Antallet af nødudgangsdøre skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange er som følger: Antal passagerer Mindste samlede antal 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 > 130 1 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Taglemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange. 7. 6. 1. 4. a Uanset forskrifterne i 7. 6. 1. 4 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrug tagning af fabriksnye køretøjer, som opfylder følgende forskrifter: I køretøjer i gruppe I og A med total bredde på ikke over 2,3 m skal det samlede antal udgange være som angivet i nedenstående tabel: Antal passagerer Mindste samlede antal ' 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 91-110 111-130 > 130 | 3 4 5 6 7 8 9 10 n Taglemme kan kun tælle som én af ovenstående antal udgange. 7. 6. 1. 5 Hver stiv sektion af en ledbus skal behandles som et separat køretøj med henblik på bestemmelse af mindste tilladte antal udgange og disses placering, bortset fra punkt 7. 6. 2. 4. For hver stiv sektion skal fastlægges et passagerantal. 37 7. 6. 1. 6 7. 6. 1. 7 7. 6. 1. 7. 1 7. 6. 1. 7. 2 En dobbelt udstigningsdør tæller som to døre og et dobbeltvindue som to vinduer. Hvis førerrummet ikke har adgang til passagerrummet gennem en gang, der opfylder en af de i punkt 7. 7. 5. 1. 1 angivne betingelser, skal følgende betingelser være opfyldt: Førerkabinen skal have to udgange, som ikke begge må være i samme sidevæg; er en af disse udgange et vindue, skal det opfylde de i punkt 7. 6. 3. 1 og 7. 6. 8 angivne krav til nødudgangsvinduer. Det kan tillades, at der ved siden af førersædet er et eller to sæder til yderligere personer, i hvilket tilfælde begge de i punkt 7. 6. 1. 7 nævnte udgange skal være døre. Førerdøren kan godkendes som nødudgangsdør for personerne i disse sæder, forudsat at førersæde, rat, motorhus, gearstang, håndbremsegreb etc. ikke er for stor en forhindring. Døren til brug for disse yderligere personer godtages som nødudgangsdør for føreren. Der kan monteres indtil fem ekstra sæder i et rum, hvori førerkabinen indgår, forudsat at de ekstra sæder og den til disse sæder afsatte plads opfylder alle forskrifter i dette direktiv, og at mindst én dør, som giver adgang for nødudgangsdøre i punkt 7. 6. 3. til passagerrummet, opfylder forskrifterne 7. 6. 1. 7. 3 7. 6. 1. 8 7. 6. 1. 9 Under de i punkt 7. 6. 1. 7. 1 og 7. 6. 1. 7. 2 beskrevne omstændigheder tæller førerkabinens udgange ikke som en af de i punkt 7. 6. 1. 1 til 7. 6. 1. 2 foreskrevne døre eller som en af de i punkt 7. 6. 1. 4 foreskrevne udgange, bortset fra det tilfælde, der omhandles i punkt 7. 6. 1. 7. 1 og 7. 6. 1. 7. 2. Punkt 7. 6. 3-7. 6. 7, 7. 7. 1, 7. 7. 2 og 7. 7. 7 gælder ikke for sådanne udgange. Hvis førerkabinen og sæderne ved siden af den er tilgængelige fra passagerrummets midtergang gennem en gang, der opfylder en af betingelserne i punkt 7. 7. 1. 1, kræves der ingen udgang til det fri fra førerrummet. Hvis der forefindes en førerdør eller anden udgang fra kabinen under de i punkt 7. 6. 1. 8 beskrevne omstændigheder, kan den kun tælle som udgang for passagererne, forudsat: 7. 6. 1. 9. 1 at det ikke er nødvendigt at klemme sig ind mellem rat og førersæde for at benytte denne udgang 7. 6. 1. 9. 2 7. 6. 1. 10 at den opfylder forskrifterne i punkt 7. 6. 3. 1 for nødudgangsdøres dimen sioner. Punkt 7. 6. 1. 8 og 7. 6. 1. 9 udelukker ikke, at der forefindes en dør eller anden barriere mellem førersædet og passagersædet, forudsat at denne barriere i nødsituationer hurtigt kan udløses af føreren. En førerdør i et rum, der er beskyttet af en sådan barriere, tæller ikke som udgang for passagerer. 38 7. 6. 1. 11 Taglemme ud over nødudgangsdøre og -vinduer skal monteres i taget på køretøjer i gruppe II, III og B. De kan desuden monteres i køretøjer i gruppe I og A. I så tilfælde er det mindste antal taglemme følgende: Antal passagerer Antal taglemme ikke over 50 over 50 1 2 7. 6. 2 Udgangenes placering 7. 6. 2. 1 7. 6. 2. 2 7. 6. 2. 3 7. 6. 2. 4 7. 6. 2. 5 7. 6. 2. 6 7. 6. 2. 7 Køretøjer med kapacitet over 22 siddepladser skal opfylde nedenstående krav. Køretøjer med kapacitet ikke over 22 passagerer kan enten opfylde nedennævnte krav eller kravene i bilag VI, punkt 1. 2. Udstigningsdørene skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejsiden, afhængigt af trafikretningen i det land, hvor der søges driftstilladelse for køretøjet; mindst én skal være i køretøjets forreste halvdel. Dette udelukker ikke, at køretøjet forsynes med en dør i bagsiden til brug for passagerer i kørestol. Er der flere end en udstigningsdør, skal to af dørene være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end 40 procent af passagerrummets totallængde. Er ingen af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden. Udgangene skal være således placeret, at der i det væsentlige er samme antal på køretøjets to sider. Mindst én nødudgang skal være placeret enten på køretøjets forside eller bagside. For køretøjer i gruppe I anses denne forskrift for opfyldt, hvis loftet er forsynet med taglem. Udgangene på samme side af køretøjet skal være hensigtsmæssigt fordelt over køretøjets længde. Det tillades, at der forefindes en dør i køretøjets bagside, forudsat at den ikke er en udstigningsdør. Har køretøjet taglemme, skal de være placeret på følgende måde: er der kun én lem, skal den være placeret i tagets midterste tredjedel; er der to lemme, skal deres indbyrdes afstand være mindst 2 m, målt mellem åbningernes nærmeste kanter langs en linje parallelt med køretøjets længdeakse. 39 7. 6. 3 Udganges mindstemål 7. 6. 3. 1 De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål: Gruppe I Gruppe II og III Bemærkninger Højde (cm) 180 165 _ Udstignings dør Dør åbning Bredde (cm) enkelt dør se del B & C dobbeltdør: 120 dette mål kan ned sættes med 10 cm, når måling sker i niveau med hånd støtterne Nødudgangs dør Nødudgangs vindue Højde (cm) 125 - Bredde (cm) se del B & C Areal (cm2) 4000 Et rektangel på 50 cm x 70 cm ind skal kunne skrives dette areal i Nødudgangsvindue placeret på køretøjets bagside Hvis fabrikanten ikke har forsynet køretøjet med et nødudgangsvindue med mindst ovenstående mål, skal der i nødudgangsvinduet kunne indskrives et rektangel med højde 35 cm og bredde 155 cm. Rektanglets hjørner kan være afrundede med en rundingsradius på højst 25 cm Taglem Taglem mens åbning Areal (cm2) 4000 rektangel på Et 50 cm x 70 cm ind skal kunne dette skrives areal i 7. 6. 3. 2 Køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer kan enten opfylde forskrifterne i punkt 7. 6. 3. 1 eller forskrifterne i bilag VI, punkt 1. 1. 7. 6. 4 Tekniske krav til alle udstigningsdøre 7. 6. 4. 1 Udstigningsdørene skal let kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når køretøjet er i bevægelse). Dette udelukker ikke, at døren kan låses udefra, forudsat at den altid kan åbnes indefra. 40 7. 6. 4. 2 7. 6. 4. 3 7. 6. 4. 4 7. 6. 4. 5 7. 6. 4. 6 7. 6. 4. 7 7. 6. 4. 8 7. 6. 4. 9 Betjeningsanordninger og anordninger til oplukning udefra må højst være placeret 150 cm over jorden, målt når det ulastede køretøj holder på en vandret flade. Udelte, manuelt betjente udstigningsdøre, som åbner ved hængsler eller drejetappe, skal være hængslet således, at de vil være tilbøjelige til at lukke, hvis den åbne dør kommer i berøring med en stillestående genstand, medens køretøjet bevæger sig fremefter. Har en manuelt betjent udstigningsdør smæklås, skal denne være af totrins type. På indersiden af en udstigningsdør må ikke være anordninger, der tjener til at dække de indvendige trin, når døren er lukket. Dog må der gerne, når døren er lukket, i trinbrætskakten befinde sig dørbetjeningsmekanisme og andet til dørens inderside fastgjort udstyr, som ikke danner en fortsættelse af gulvet eller kan benyttes af passagererne til at stå på. Den/det pågældende mekanisme/udstyr må ikke være farlig(t)' for passagererne. Er den direkte overvågning ikke tilstrækkelig, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig i eller udenfor køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke betjenes automatisk. For udstigningsdøre i bagsiden af køretøjer med ikke over 22 passagerer anses denne forskrift for opfyldt, hvis føreren er i stand til at opdage en 1,3 meter høj person, som står 1 m bag køretøjet. Døre, som åbner indad, skal være således udformet, at deres bevægelse ikke under normal brug kan udsætte passagererne for skade. I givet fald anbringes passende beskyttelsesanordninger. Udstigningsdøre, som er anbragt i nærheden af døre til toilet eller andre indre rum, skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis udstigningsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med over 5 km/h. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer må fløjene af udstigningsdøre i køretøjets bagende ikke kunne åbne i en vinkel på over 115° eller under 85° og skal, når de er åbne, kunne fastholdes automatisk i denne position. Dog kan dette stop tilsidesættes og døren åbnes ud over den nævnte vinkel, når det kan ske på sikker måde, for eksempel for at tillade bakning hen til en høj rampe eller åbning af dørene 270° for at give fri adgang til lastearealet bag køretøjet. 7. 6. 5 Supplerende tekniske forskrifter for automatiske udstigningsdøre 7. 6. 5. 1 I nødsituationer skal automatiske udstigningsdøre, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når det er i bevægelse), kunne åbnes indefra og, når de ikke er låst, åbnes udefra ved hjælp af betjeningsanordninger, der, uanset om energitilførslen fungerer: 41 7. 6. 5. 1. 1 tilsidesætter alle andre betjeningsanordninger 7. 6. 5. 1. 2 for indvendige betjeningsanordninger, er anbragt på selve døren eller højst 300 mm fra denne i en højde af mindst 1600 mm over det første trin 7. 6. 5. 1. 3 er tydelige og letgenkendelige for den, som nærmer sig døren eller står foran den 7. 6. 5. 1. 4 kan betjenes af en enkelt person, som står umiddelbart foran døren 7. 6. 5. 1. 5 åbner døren eller bevirker, at den uden vanskelighed kan åbnes ved håndkraft 7. 6. 5. 1. 6 7. 6. 5. 1. 7 7. 6. 5. 2 7. 6. 5. 3 7. 6. 5. 4 kan være beskyttet af en anordning, som let kan fjernes eller knuses og således give adgang til nødbetjeningsanordningen; hvis nødbetjenings- anordningen tages i brug, eller beskyttelsen over den fjernes, skal det tilkendegives overfor føreren ved både hørlige og synlige signaler skal være således konstrueret, at medmindre føreren aktiverer en lukkeanordning, vil en førerbetjent dør, som ikke opfylder forskrifterne i 7. 6. 5. 6. 2, ikke lukke sig igen efter at være blevet åbnet ved hjælp af disse anordninger, og disse er vendt tilbage til normal stilling. Der kan installeres en anordning, hvormed føreren fra førersædet sætter de udvendige nødbetjeningsanordninger ud af funktion for at låse udstignings- dørene udefra. De udvendige nødbetjeningsanordninger skal i så fald automatisk stilles til at fungere igen, enten når motoren startes, eller inden køretøjet når op på en hastighed af 20 km/t. Derefter skal de udvendige nødbetjeningsanordninger ikke kunne sættes ud af funktion automatisk, men kun ved indgreb fra førerens side. Udstigningsdøre, der betjenes af føreren, skal kunne betjenes fra førersædet ved hjælp af anordninger, som, medmindre de aktiveres med fødderne, er klart og tydeligt mærket. Automatiske udstigningsdøre skal udløse et visuelt kontrolsignal, som er synligt for føreren under alle belysningsforhold, når han sidder i normal kørestilling, og som advarer ham om, at døren ikke er helt lukket. Dette kontrolsignal skal fungere, når dørens stive del befinder sig mellem helt åben stilling og et punkt 30 mm fra helt lukket stilling. Et enkelt kontrolsignal kan betjene en eller flere døre. Dog benyttes ikke kontrolsignal for forreste udstigningsdøre, som ikke opfylder forskrifterne i punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1 og 7. 6. 5. 6. 1. 2. 7. 6. 5. 5 Kan føreren åbne og lukke automatiske udstigningsdøre ved hjælp af betjeningsanordninger, skal de være således konstrueret, at føreren kan vende dørens bevægelse på et vilkårligt tidspunkt under lukning og åbning. 42 7. 6. 5. 6 Automatiske udstigningsdøres konstruktion og betjeningssystem skal være af en sådan art, at passagererne ikke kan komme til skade eller komme klemme i døren, når den lukker. 7. 6. 5. 6. 1 Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende to krav er opfyldt: 7. 6. 5. 6. 1. 1 for det første, at hvis døren under lukningen møder en modsat rettet effektiv klemkraft på højst 150 N (målt i et vilkårligt punkt som beskrevet i bilag V), skal den automatisk åbne helt, og, medmindre der er tale om en automatisk udstigningsdør, forblive åben, indtil en betjeningsanordning for lukning aktiveres. Den effektive kraft på 150 N kan måles med enhver metode, som findes tilfredsstillende af den kompetente myndighed. Retningslinjer herfor findes i bilag V. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, men ikke over 300 N. Genåbningssystemet kan kontrolleres ved hjælp af en kontrol stang, som er 60 mm lang og 30 mm bred og har afrundede hjørner med en radius på 5 mm. Alternativt kan dette første krav også anses for opfyldt, hvis døren, når den lukker, let kan åbnes med håndkraft uafhængigt af den energiforsyning, der driver døren. Denne betingelse anses for opfyldt, hvis klemkraften, målt som i bilag V, ikke er over 80 N, når døren er mellem 3 og 12 cm åben, og 150 N, når den står mellem 12 og 40 cm åben, uanset energiforsyningens tilstand, 7. 6. 5. 6. 1. 2 for det andet, at når dørene lukker sig mod en passagers håndled eller fingre: 7. 6. 5. 6. 1. 2. 1 åbner de sig automatisk helt og, bortset fra automatiske døre, forbliver åbne indtil betjeningsanordningen for lukning aktiveres, eller 7. 6. 5. 6. 1. 2. 2 håndled og fingre straks kan trækkes tilbage fra dørene uden skade og uden risiko for passageren. Dette krav kan kontrolleres med hånden eller ved hjælp af den i punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1 omtalte kontrolstang, som i den ene ende over en længde af 300 mm er tilspidset fra en tykkelse på 30 mm til en tykkelse på 5 mm. Den må ikke være behandlet med smøremiddel eller politur. Sidder stangen fast i døren, skal den uden besvær kunne fjernes, eller 7. 6. 5. 6. 1. 2. 3 døren bliver stående i en stilling, der tillader fri passage af en kontrolstang, hvis tværsnit er 60 mm i højden og 20 mm i bredden, og hvis kanter er afrundede med radius 5 mm. Denne stilling må ikke være mere end 30 mm fra helt lukket stilling. 7. 6. 5. 6. 2 Fordøre anses for at opfylde kravene i punkt 7. 6. 5. 6, hvis de: 7. 6. 5. 6. 2. 1 opfylder kravene i punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1 og 7. 6. 5. 6. 1. 2 eller 7. 6. 5. 6. 2. 2 har bløde kanter; de må imidlertid ikke være så bløde, at dørens stive struktur når fuldt lukkes over den i lukket stilling, hvis døren punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1 omtalte kontrolstang. 43 7. 6. 5. 7 7. 6. 5. 8 7. 6. 5. 9 Holdes automatiske døre kun lukket ved hjælp af stadig energitilførsel, skal der forefindes et visuelt advarselssignal, som underretter føreren om svigt af energitilførslen til dørene. Eventuelle startspærreanordninger må kun fungere ved hastigheder under 5 km/h og må ikke kunne aktiveres ved hastigheder derover. Hvis køretøjet sætter i gang, før en automatisk udstigningsdør er helt lukket, skal der udløses et akustisk advarselssignal til føreren. For døre, der opfylder kravene i 7. 6. 5. 6. 1. 2. 3. , skal dette akustiske advarselssignal udløses ved en hastighed på over 5 km/h. 7. 6. 6 Yderligere tekniske forskrifter for automatiske udstigningsdøre 7. 6. 6. 1 Aktivering af åbningsanordningerne 7. 6. 6. 1. 1 Bortset fra bestemmelserne i punkt 7. 6. 5. 1 må åbningsanordningerne til automatiske udstigningsdøre alene kunne aktiveres og inaktiveres af føreren fra førerpladsen. 7. 6. 6. 1. 2 Aktivering og inaktivering kan ske enten direkte ved hjælp af en kontakt eller indirekte, f. eks. ved at åbne og lukke fordøren. 7. 6. 6. 1. 3 7. 6. 6. 1. 4 Når føreren aktiverer åbningsanordningerne, skal dette signaleres inden i, og, hvis døren kan åbnes udefra, uden på køretøjet; signalet (f. eks. en lysende knap eller et lysende skilt) skal være anbragt på eller ved siden af den dør, det henviser til. Hvis systemet aktiveres direkte ved hjælp af en kontakt, skal dets funktionstilstand angives klart over for føreren, f. eks. gennem kontaktens stilling, en kontrollampe eller en lysende knap. Kontakten skal være særligt mærket og anbragt, således at den ikke kan forveksles med andre betjeningsanordninger. 7. 6. 6. 2 Åbning af automatiske udstigningsdøre 7. 6. 6. 2. 1 Når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, skal passagererne kunne åbne døren på følgende måder: 7. 6. 6. 2. 1. 1 Indefra ved f. eks. at trykke på en knap eller passere en fotocelle, og 7. 6. 6. 2. 1. 2 udefra, medmindre døren kun benyttes som udgang og er markeret som sådan, ved f. eks. at trykke på en lysende knap, en knap under et lysende skilt eller en lignende anordning, som er mærket med passende vejledning. 7. 6. 6. 2. 2 Trykkes der på den i punkt 7. 6. 6. 2. 1. 1 omtalte knap, og benyttes det i punkt 7. 7. 9. 1 omtalte middel til kommunikation med føreren, kan der udløses et signal, som oplagres og, når føreren har aktiveret åbnings anordningerne, bevirker, at døren åbnes. 7. 6. 6. 3 Lukning af automatiske udstigningsdøre 44 7. 6. 6. 3. 1 7. 6. 6. 3. 2 7. 6. 6. 3. 3 Når en automatisk udstigningsdør har åbnet sig, skal den lukke automatisk igen efter et bestemt tidsinterval. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet i løbet af dette tidsinterval, skal en sikkerhedsanordning (f. eks. en trinkontakt, en fotocelle eller et led, som kun åbner én vej) sikre tilstræk kelig forlængelse af tiden, til døren lukker. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet, medens døren er i færd med at lukke, skal lukkeprocessen afbrydes automatisk, og døren vende tilbage til åben stilling. Processkiftet kan udløses af en af de i punkt 7. 6. 6. 3. 1 omtalte anordninger eller af en anden anordning. i overensstemmelse med En dør, som har lukket sig automatisk punkt 7. 6. 6. 3. 1, skal kunne åbnes igen af en passager i overensstemmelse med punkt 7. 6. 6. 2; dette gælder dog ikke, hvis føreren har inaktiveret åbningsanordningerne. 7. 6. 6. 3. 4 Efter at føreren har inaktiveret åbningsanordningerne for automatiske udstigningsdøre, skal åbne døre lukke sig i overensstemmelse med punkt 7. 6. 6. 3. 1-7. 6. 6. 3. 2. 7. 6. 6. 4 Mulighed for at standse den automatiske lukkeproces i døre til særlig brug, f. eks. døre til passagerer med barnevogne, handicappede etc. 7. 6. 6. 4. 1 Føreren skal kunne standse den automatiske lukkeproces ved at aktivere en særlig betjeningsanordning. Processkiftet skal også kunne udløses direkte af en passager ved, at denne trykker på en særlig knap. 7. 6. 6. 4. 2 Når den automatiske lukkeproces standses, skal dette signaleres til føreren, f. eks. ved et visuelt kontrolsignal. 7. 6. 6. 4. 3 Føreren skal under alle omstændigheder kunne udvirke, at den automatiske lukkeproces genoptages. 7. 6. 6. 4. 4 Punkt 7. 6. 6. 3 gælder også den senere lukning af døren. 7. 6. 7 Tekniske forskrifter for nødudgangsdøre 7. 6. 7. 1 Nødudgangsdøre skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille. Dette betyder dog ikke, at døren ikke må kunne låses udefra, når blot den altid kan åbnes indefra ved hjælp af den normale åbningsmekanisme. 45 7. 6. 7. 2 7. 6. 7. 3 7. 6. 7. 4 7. 6. 7. 5 7. 6. 7. 6 Nødudgangsdøre, der benyttes som sådanne, må ikke være maskinelt betjente, medmindre, når den i punkt 7. 6. 5. 1 beskrevne betjenings anordning er blevet aktiveret og ført tilbage i sin normale stilling, dørene ikke lukker sig igen, før føreren efterfølgende aktiverer en lukkeanordning. Endvidere må nødudgangsdøre ikke være skydedøre, medmindre en skydedør kan godtages som nødudgangsdør for køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, når det er godtgjort, at døren kan åbnes uden brug af værktøj efter udførelse af kollisionsprøve mod frontal barriere i henhold til direktiv 74/297/EØF. Udvendige håndtag på nødudgangsdøre skal være anbragt højst 150 cm overjorden, når køretøjet holder stille i ulastet stand på en vandret flade. Nødudgangsdøre i køretøjets sider skal være forsynet med hængsler på den forreste kant og åbne udad. Stopremme, kæder eller andre stopanordninger er tilladt, blot de ikke hindrer døren i at åbne til en vinkel på mindst 100° og blive stående der. Dog gælder kravet om en mindste åbningsvinkel på 100° ikke, hvis der på anden måde er sørget for, at kontrolmålet for nødudgangsdøre kan passere uhindret igennem. Nødudgangsdøre skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis nødudgangsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/t. Nødudgangsdøre skal være forsynet med en akustisk anordning, som advarer føreren om, at døren ikke er forsvarligt lukket. Denne advarsels- anordning skal udløses af dørlåsens bevægelser og ikke af dørens egne bevægelser. 7. 6. 8 Tekniske forskrifter for nødudgangsvinduer 7. 6. 8. 1 Nødudgangsvinduer, som er forsynet med hængsler, skal åbne udad. Ruder, som trykkes ud, må ikke blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, når de benyttes, og må ikke kunne trykkes ud uforvarende. 7. 6. 8. 2 Nødudgangsvinduer skal: 7. 6. 8. 2. 1 enten kunne åbnes hurtigt og ubesværet indefra og udefra ved hjælp af en anordning, som anses for tilfredsstillende 7. 6. 8. 2. 2 eller være fremstillet af sikkerhedsglas, som let kan knuses. Plast eller lamineret glas kan således ikke godkendes. Ved siden af hvert nødudgangs vindue skal forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personerne i køretøjet, og hvormed vinduet kan knuses. 7. 6. 8. 3 Nødudgangsvinduer, der kan låses udefra, skal være således konstrueret, at de på ethvert tidspunkt kan åbnes indefra. 46 7. 6. 8. 4 7. 6. 8. 5 Nødudgangsvinduer, der er forsynet med hængsler foroven, skal være udstyret med en passende mekanisme, som holder dem i helt åben stilling Hængslede nødudgangsvinduer skal fungere således, at de ikke hindrer fri passage indefra eller udefra. Er nødudgangsvinduer placeret i køretøjets sider, skal afstanden fra deres nederste kant til gulvet umiddelbart under dem (fraregnet lokale variationer på grund af hjulkasser, transmissionshus etc. ) være højst 120 cm og mindst 65 cm for vinduer med hængsler, og mindst 50 cm for vinduer med glas, som skal knuses. For vinduer med hængsler kan mindste afstand op til nederste kant dog være 50 cm, forudsat vinduesabningen op til 65 cm højde er forsynet med rækværk, som forhindrer passagererne i at falde ud af køretøjet. Er vinduesabningen forsynet med en sådan beskyttelse, må vinduesåbningens størrelse over beskyttelsen ikke være mindre end den fastsatte minimums- størrelse for nødudgangsvinduer. 7. 6. 8. 6 Nødudgangsvinduer, som åbner ved hjælp af hængsler og ikke kan overvåges fra førersædet, skal være forsynet med en hørlig advarsels- anordning, der advarer føreren, når vinduet ikke er helt lukket. Denne anordning skal udløses af vindueslåsen, ikke af vinduets egne bevægelser. 76. 9 Tekniske forskrifter for taglemme 7. 6. 9. 1 7. 6. 9. 2 Taglemme skal fungere således, at de ikke spærrer for passage indefra eller udefra. Taglemme skal enten kunne udstødes, være hængslede eller frem stillet af sikkerhedsglas, der let kan knuses. Taglemme, der er beregnet til at stødes ud, må ikke blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, når de benyttes. Taglemme skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra. Dette betyder dog ikke, at taglemmen ikke må kunne låses udefra for at sikre køretøjet, når det er uden opsyn, når blot den altid kan åbnes eller fjernes indefra ved hjælp af den normale åbnings- eller aftagningsmekanisme. For taglemme, der kan knuses, skal der ved siden af taglemmen forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personer i køretøjet, og hvormed taglemmen kan knuses. 7. 6. 10 Tekniske forskrifter for optrækkelige trin Se del B & C 7. 6. 11 Afmærkning 7. 6. 11. 1 Nødudgange skal på køretøjets inderside og yderside være mærket med påskriften "Nødudgang" eller med et af de symboler, der er gengivet i Rådets direktiv 92/58/EØF, bilag II, punkt 3. 4. 47 7. 6. 11. 2 7. 6. 11. 3 7. 6. 11. 4 Nødbetjeningsanordninger til udstigningsdøre og nødudgange skal på køretøjets udvendige og indvendige side være mærket med et passende symbol eller med en klart affattet påskrift. Der skal være anbragt en klar brugsvejledning på eller i nærheden af nødbetjeningsanordninger til udgange. De i punkt 7. 6. 11. 1- 7. 6. 11. 3 omtalte afmærkninger skal være affattet på et sprog, der bestemmes af de godkendende myndigheder under hensyn tagen til de(n) stat(er), hvor ansøgeren har til hensigt at markedsføre køretøjet, om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i de(n) pågældende stat(er). Såfremt myndighederne i de(n) stat(er), hvor køretøjet skal indregistreres, ændrer det foreskrevne sprog, indebærer dette ikke en ny typegodkendelsesprocedure. 7. 7 Indvendig indretning 7. 7. 1 Adgang til udstigningsdøre (jf. bilag III, fig. 1) 7. 7. 1. 1 Den frie plads indad i køretøjet fra sidevæggen, hvori døren er monteret, skal tillade fri passage for en lodret, rektangulær plade, der er 2 cm tyk, 40 cm bred og rager 70 cm over gulvet, og over hvilken der symmetrisk er anbragt endnu en plade, som er 55 cm bred; højden af denne anden plade skal være som foreskrevet for den pågældende køretøjsgruppe. 7. 7. 1. 1. 1 Mål på øverste plade og samlet højde af begge plader. Højden af den øverste plade og den samlede højde af begge plader skal være: Antal passagerer Gruppe Bredde af øverste plade, cm Højde af øverste plade, cm Samlet højde af begge plader, cm <22* A 55 95 165 <22* B 55 70 140 >22 II 55 95 165 I 55 110 180 III 55 85 155 Bredden af den øverste plade kan foroven nedsættes til 40 cm, når kanterne affases, så de danner en vinkel på højst 30° med vandret (bilag III, fig. 1). * For køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer tillades, at de to plader forskydes relativt, forudsat at det er i samme retning. 48 7. 7. 1. 1. 2 Alternativ måleplade for adgang til indstigningsdøre 7. 7. 1. 2 7. 7. 1. 3 7. 7. 1. 4 7. 7. 1. 5 I stedet for den dobbelte måleplade (punkt 7. 7. 1. 1 og 7. 7. 1. 1. 1) kan anvendes en trapezformet plade med en højde på 50 cm som overgang mellem bredden af de" øverste og nederste måleplade. I så tilfælde skal den samlede højde af den firkantede plade og denne trapezformede del af den øverste måleplade være 110 cm for køretøjsgrupper med en kapacitet på over 22 passagerer og 95 cm for alle køretøjsgrupper med en kapacitet på ikke over 22 passagerer. Bredden af den øverste plade kan foroven nedsættes til 40 cm gennem skrå kanter, der danner en vinkel på højst 30° med vandret (bilag III, fig. 1). Fra udgangsstillingen, hvor den dobbelte måleplades indadvendende side er i plan med døråbningens yderkanter, føres målepladen, idet den holdes parallelt med døråbningen, til den position, hvor den rører det første trin, hvorefter den holdes vinkelret på bevægelsesretningen af en person, der benytter indgangen. Når midtlinjen af denne dobbeltplade er ført til en afstand af 30 cm fra udgangsstillingen og den dobbelte plade berører trinnets overflade, holdes den i denne stilling. Den cylindriske figur (jf. bilag III, fig. 6), der anvendes til kontrol af pladsen i gangen, føres derefter, begyndende fra gangen, i samme bevægelsesretning som en person, der stiger ud af køretøjet, og fastholdes i stilling, når dens midtlinje har nået det lodrette plan, der indeholder overkanten af det øverste trin, dog senest når et tangentplan til den øverste cylinder rører dobbeltpladen (se bilag III, fig. 2). Mellem den cylindriske figur - anbragt som beskrevet i punkt 7. 7. 1. 4 - og den dobbelte måleplade, anbragt som beskrevet i punkt 7. 7. 1. 3, skal der være et frit mellemrum, hvis over- og undergrænse er vist i bilag 111, fig. 2. Dette fri mellemrum skal give mulighed for gennemføring af en lodret plade, der har samme form og dimensioner som midterdelen af det cylindriske kontrolmål (punkt 7. 7. 5. 1) og ikke er over 2 cm tyk. Idet man følger samme retning som en indstigende passager, skal denne plade fra en position svarende til tangentplanet til det cylindriske kontrolmål føres hen i en stilling, hvor dens yderside rører indersiden af den dobbelte måleplade og rører de(t) plan(er), der dannes af trinnets overkanter (se bilag III, fig. 2). 7. 7. 1. 6 Det frie mellemrum til passage for denne figur må ikke indeholde nogen del af det område, der når 30 cm foran en usammenpresset sædehynde og op til sædehyndens overside. 7. 7. 1. 7 For klapsæder bestemmes dette mellemrum med sædet i dets brugsstilling. 7. 7. 1. 8 Et klapsæde til brug for personalet kan dog i sin brugsstilling spærre gangen, der leder til en udstigningsdør, når følgende betingelser er opfyldt: 49 7. 7. 1. 8. 1 7. 7. 1. 8. 2 det skal tydeligt være angivet, både i køretøjet selv og i EF-type- godkendelsesattesten (jf. bilag II, tillæg 2), at sædet kun må benyttes af personalet, når sædet ikke er i brug, skal det automatisk klappes bort, således at kravene i punkt 7. 7. 1. 1 henholdsvis 7. 7. 1. 2, samt 7. 7. 1. 3, 7. 7. 1. 4 og 7. 7. 1. 5 kan opfyldes 7. 7. 1. 8. 3 døren må ikke regnes som en påbudt udgang i den i punkt 7. 6. 1. 4 anvendte forstand 7. 7. 1. 8. 4 7. 7. 1. 9 7. 7. 1. 9. 1 7. 7. 1. 9. 2 7. 7. 1. 10 når sædet er i sin brugsstilling, og fiår det er klappet bort, må ingen del af det være foran et lodret plan, som går gennem centrum af sædefladen af førersædet i dettes mest tilbagestillede position og gennem centrum af det udvendige førerspejl på køretøjets modsatte side. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer betragtes en gang og passagerernes adgang til denne som fri, såfremt følgende betingelser er opfyldt: målt parallelt med køretøjets længdeakse skal der i ethvert punkt være et spillerum på mindst 22 cm; i ethvert punkt, som er mere end 50 cm over gulv eller trin, skal dette spillerum være 55 cm (bilag III, fig. 3) målt vinkelret på køretøjets længdeakse skal der være et spillerum på mindst 30 cm i ethvert punkt, og mindst 55 cm i ethvert punkt, som er mere end 120 cm over gulv eller trin eller mindre end 30 cm under loftet (bilag III, fig. 4). Mindstemålene på udstigningsdør og nødudgangsdør i punkt 7. 6. 3. 1 og forskrifterne i punkt 7. 7. 1. 1-7. 7. 1. 7, 7. 7. 2. 1-7. 7. 2. 3, 7. 7. 5. 1 og 7. 7. 8. 5 gælder ikke for køretøjer i gruppe B med en største masse på højst 3,5 ton og siddepladser til op til 12 passagerer, når der fra hvert sæde er uhindret adgang til mindst to døre. 7. 7. 1. 11 Den største hældning af gulvet i adgangspassagen må ikke være over 3%, målt når køretøjet er ulastet og holder på en vandret flade. 7. 7. 2 Adgang til nødudgangsdøre (jf. bilag III, fig. 5) Følgende forskrifter gælder ikke førerdøre, der anvendes som nødudgangs døre i køretøjer med indtil 22 passagerer. 7. 7. 2. 1 Der skal være tilstrækkelig fri plads mellem gangen og nødudgangsdørens åbning til at give fri passage for en lodret cylinder med diameter 30 cm og højde 70 cm over gulvet, bærende endnu en lodret cylinder med diameter 55 cm, idet den samlede højde af de to cylindre er 140 cm. Bredden af den øverste cylinder kan foroven nedsættes til 40 cm, forudsat at de skrå kanter ikke afviger mere end 30° fra vandret. 50 7. 7. 2. 2 7. 7. 2. 3 7. 7. 2. 4 Grundfladen af den første cylinder skal ligge inden for projektionen af den anden cylinder. Forefindes der klapsæder langs denne passage, skal kontrollen af den fri passage for cylinderen finde sted, når sædet er i sin brugsstilling. I stedet for den dobbelte cylinder kan det i punkt 7. 7. 5. 1 beskrevne kontrolmål anvendes (jf. bilag III, fig. 6). 7. 7. 3 Adgang til nødudgangsvinduer 7. 7. 3. 1 7. 7. 3. 2 7. 7. 3. 3 Den nedenfor beskrevne måleplade skal kunne føres fra gangen ud af køretøjet gennem hvert nødudgangsvindue. Målepladen bevæges i samme retning som vil blive fulgt af en passager, der i en nødsituation forlader køretøjet. Målepladen skal holdes vinkelret på denne bevægelsesretning. Målepladen skal være udført i tynd plade med målene 60 cm x 40 cm og hjørnerne afrundet til en radius på 20 cm. For nødudgangsvinduer på køretøjets bagside kan målepladen i stedet have målene 140 cm x 35 cm med hjørnerne afrundet til en radius på 17,5 cm. 7. 7. 4 Adgang til taglemme Der skal forefindes mindst én taglem, som er beliggende over i det mindste en del af et sæde eller anden tilsvarende støtte, der giver adgang til tag lemmen. 7. 7. 5 Gange (jf. bilag III, fie. 6) 7. 7. 5. 1 Gangen i køretøjet skal være således konstrueret og udført, at den giver fri passage for et kontrolmål bestående af to koaksiale cylindre forbundet med en omvendt keglestub, idet kontrolmålet har følgende mål (i cm): Gruppe Diameter af nederste cylinder Højde af nederste cylinder Diameter af øverste cylinder Højde af øverste cylinder Samlet højde A 35 90 55 50* B 30 90 45 30 I 45 90 55 II 35 90 55 III 30 90 45 50* 50* 50* 190* 150 190* 190* 190* Diameteren af øverste cylinder kan foroven nedsættes til 40 cm, forudsat at de skrå kanter ikke danner en vinkel på over 30° med vandret (bilag III, fig. 1). 51 Det kan godkendes, at kontrolmålet kommer i berøring med eventuelle hængestropper og bevæger disse. * Højden af den øverste cylinder - og dermed den samlede højde - kan nedsættes med 10 cm i hele den del afgangen, der er beliggende bagud for: et lodret tværplan 1,5 m foran bagakslens midtlinje, og hvis der er flere end én udstigningsdør, et lodret tværplan ved bagkanten af den bageste udstigningsdør. 7. 7. 5. 1. 1 Hvis der ikke findes nogen udgang foran et sæde eller en sæderække, gælder følgende: 7. 7. 5. 1. 1. 1 For fremadvendende sæder skal forkanten af det i punkt 7. 7. 5. 1 omhand lede cylindriske kontrolmål mindst nå til det lodrette tværplan, der berører det forreste punkt af ryglænet på forreste sæderække og skal fastholdes i denne stilling. Fra dette plan skal det være muligt at flytte den i bilag III, fig. 7, omhandlede plade på en sådan måde, at man - med berøringspunktet med det cylindriske kontrolmål som udgangspunkt - fører den udadvendende side af pladen 66 cm frem. 7. 7. 5. 1. 1. 2 For sidevendte sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det tværplan, der falder sammen med et lodret plan gennem midtpunktet af det forreste sæde (bilag III, fig. 7). 7. 7. 5. 1. 1. 3 For bagudvendende sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det lodrette tværplan, der berører overfladen af sædehynden på forreste sæde eller sædehynde (bilag III, fig. 7). 7. 7. 5. 2 På køretøjer i gruppe I kan diameteren af den nederste cylinder nedsættes fra 45 cm til 40 cm i enhver del afgangen, der er beliggende bagud for: 7. 7. 5. 2. 1 7. 7. 5. 2. 2 7. 7. 5. 3 - - et lodret tværplan 1,5 m foran bagakslens midtlinje, og et lodret tværplan ved bagkanten af den bageste udstigningsdør. På køretøjer i gruppe III kan sæderne på den ene eller begge sider af gangen være forskydelige i sideretningen, således at gangens bredde kan nedsættes til et mål svarende til en diameter af den nederste cylinder på 22 cm, forudsat at det ved hjælp af en på hvert sæde placeret betjenings anordning, der er let tilgængelig for en person, der står i gangen, er muligt - også når sædet er belastet - at bringe dette til automatisk at returnere til en position svarende til en mindste gangbredde på 30 cm. 7. 7. 5. 4 På ledbusser skal det i punkt 7. 7. 5. 1 beskrevne kontrolmål uhindret kunne føres gennem ledsektionen. Ingen del af den bløde beklædning i denne sektion, herunder dele af bælgen, må rage ind i gangen. 52 7. 7. 5. 5 7. 7. 5. 6 7. 7. 5. 7 Der kan være trin i gangene. Bredden af sådanne trin må ikke være mindre end bredden afgangen ved trinnenes overkant. Klapsæder, der giver passagerne mulighed for at sidde i gangen, er ikke tilladt. Sæder, der kan forskydes i sideretningen, således at de i én position lægger beslag på pladsen på gangen, er ikke tilladt undtagen i køretøjer i gruppe III under de i punkt 7. 7. 5. 3. angivne forudsætninger. 7. 7. 5. 8 I køretøjer, for hvilke punkt 7. 7. 1. 9 gælder, kræves ingen gang, forudsat at forskrifterne vedrørende dimensioner for adgang er overholdt. 7. 7. 5. 9 Gange og adgangspassager skal være beklædt med skridsikkert materiale. 7. 7. 6 Gangens hældning Gangens hældning, målt med ulastet køretøj holdende på vandret grund, og uden at knælesystemet er aktiveret, må ikke overstige: 7. 7. 6. 1 8% for køretøjer af gruppe I, II og A, 7. 7. 6. 2. 12,5% for køretøjer af gruppe III og B, og 7. 7. 6. 3 3% for hældning vinkelret på køretøjets symmetriakse i længderetningen 7. 7. 7 Trin (jf bilag III, fig. 8) 7. 7. 7. 1 For trin til brug for passagererne ved udstignings- og nødudgangsdøre samt inde i køretøjet skal følgende forskrifter for største og mindste højde samt mindste dybde være overholdt: Gruppe Første trin overjorden Øvrige trin Største højde (cm) I, II & A 321 III & B 3612 Mindste dybde (cm) 30* Største højde (cm) 253 354 Mindste højde (cm) Mindste dybde (cm) 12 20 * 1 2 3 4 23 cm for køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer 150 cm for nødudgangsdøre 43 cm for køretøjer med rent mekanisk hjulophæng 30 cm for trin ved døre bag den bageste aksel 25 cm i gange for køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passa gerer 53 7. 7. 7. 1. 1 I dette bilag anses trin fra en forsænket gang til et siddepladsområde ikke for trin. Højden af sådanne trin fra gang til siddepladsområde må ikke være over 35 cm. 7. 7. 7. 2 7. 7. 7. 3 7. 7. 7. 4 7. 7. 7. 5 I dette punkt forstås ved højden af et trin højden midt på trinnets bredde. Tillige skal der være taget særligt hensyn til adgangen for bevægelses hæmmede, navnlig således at trinhøjden gøres mindst mulig. Ved måling af højden af det første trin overjorden skal køretøjet holde på en vandret flade, være ulastet som defineret i punkt 7. 1. 3 og være monteret med dæk, som med hensyn til type og oppumpningstryk svarer til det af fabrikanten angivne ved den teknisk tilladte masse, som er angivet i overensstemmelse med punkt 2. 18. Når der er flere end ét trin, kan hvert trin strække sig indtil 10 cm ind i den lodrette projektion af næste trin, og projektionen på det nedenfor liggende trin skal efterlade en fri overflade på mindst 20 cm (jf. bilag III, fig. 8), idet alle trinkanter udformes således, at der er mindst mulig risiko for at snuble, og er mærket med kontrastfarve eller -farver. Hvert trin skal have en sådan bredde og form, at en firkant svarende til den i nedenstående tabel angivne kan anbringes på trinnet, uden at mere end højst 5% af arealet af den pågældende firkant rager ud over trinnet. For dobbeltdøre skal denne forskrift være opfyldt for begge dens halvdele hver for sig. Antal passagerer >22 <22 Første trin 400 x 300 mm 400 x 200 mm Areal Øvrige trin 400 x 200 mm 400 x 200 mm 7. 7. 7. 6 Alle trin skal skal være beklædt med skridsikkert materiale. 7. 7. 8 Passagersæder og rum til siddende passagerer 7. 7. 8. 1 Mindste sædebredde (jf. bilag III, fig. 9). 7. 7. 8. 1. a Uanset bestemmelserne i punkt 7. 7. 8. 1 kan medlemsstaterne tillade salg eller ibrugtagning af fabriksnye køretøjer af de i artikel 3 omhandlede køretøjstyper, forudsat at de opfylder følgende forskrifter: Mindste sædebredde (jf bilag III, fig. 9 a) 7. 7. 8. 1. 1 Sædehyndens mindste bredde, målt fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt, skal være følgende: 54 7. 7. 8. 1. 1. a For de i artikel 3 om fravigelser omhandlede køretøjer skal hver siddeplads have følgende mål, idet der måles fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt (jf. bilag III, fig. 9 a): Enkeltsæder Bredde af sædehynde til hver side 20 cm Bredde til rådighed, målt i et vandret plan 20 cm langs ryglænet i en højde af mellem 27 og 65 cm over den usammenpressede sæde- hynde. Udelte sæder til Sædehyndens bredde pr. passager i hver 20 cm to eller flere pas- side. sagerer Bredde til rådighed, målt i et vandret plan 20 cm langs ryglænet i en højde af mellem 27 og 65 cm over den usammenpressede sæde- hynde. Hvis forskrifterne i punkt 7. 7. 8. 1. 1 a er overholdt, finder punkt 7. 7. 8. 1. 2. 1 og 7. 7. 8. 1. 2. 2 ikke anvendelse. 7. 7. 8. 1. 1. 1 20 cm for køretøjer i gruppe I, II, A og B 7. 7. 8. 1. 1. 2 22,5 cm for køretøjer i gruppe III. 7. 7. 8. 1. 2 Hver siddeplads skal have mindst følgende bredde til rådighed, målt i et vandret plan langs ryglænet i en højde af mellem 27 og 65 cm over den usammenpressede sædehynde: 7. 7. 8. 1. 2. 1 25 cm for enkeltsæder, og 7. 7. 8. 1. 2. 2 22,5 cm for udelte sæder beregnet for to eller flere passagerer. 7. 7. 8. 1. 2. 3 For sæder, der støder op til væggen i køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, medregnes et trekantet areal, 2 cm bredt og 10 cm højt, ikke i den til rådighed værende plads (jf. bilag III, fig. 10). Dette gælder ligeledes den plads, der er brug for til sikkerhedsseler og disses forankringer og til solskærme. 7. 7. 8. 2 Mindste dybde af sædehynde (jf. bilag III, fig. 11) Sædehyndens mindste dybde skal være: 7. 7. 8. 2. 1 35 cm for køretøjer i gruppe I, A og B, 7. 7. 8. 2. 2 40 cm for køretøjer i gruppe II og III. 7. 7. 8. 3 Sædehyndens højde (jf. bilag III, fig. 11) 55 Den usammenpressede sædehyndes højde over gulvet skal være således, at afstanden fra gulvet til et vandret plan, der rører sædehyndens opadven- dende overflade fortil, er mellem 40 og 50 cm; ved hjulkasser og motorrum kan denne højde dog være nedsat til mindst 35 cm. 7. 7. 8. 4. Afstand mellem sæder (jf. bilag III, fig. 12) 7. 7. 8. 4. 1 For sæder, der vender samme vej, skal afstanden mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran, målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 62 cm over gulvet, være mindst følgende: Gruppe I, A & B Gruppe II Gruppe III 65 cm 68 cm 75 cm 7. 7. 8. 4. 1. a Medlemsstaterne kan tillade salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer af de i artikel 3 om fravigelser nævnte køretøjstyper, forudsat at de opfylder følgende forskrifter: For sæder, der vender samme vej, skal der være en afstand på mindst 65 cm mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran, målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 62 cm over gulvet (jf. bilag III, fig. 12 a). For køretøjer med indtil 16 passagerer kan afstanden mellem sæderne være nedsat til 60 cm (jf. bilag III, fig. 12 b). Ved alle målinger skal sæde- og ryghynde være usammenpresset, og måling skal ske i et lodret plan gennem midtlinjen af den pågældende enkelte siddeplads. For sæder, der er placeret på tværs og vender mod hinanden, må den mindste afstand mellem forsiden af ryghynderne af de mod hinanden vendende sæder, målt hen over sædehyndernes højeste punkt, ikke være under 130 cm. 7. 7. 8. 4. 2 7. 7. 8. 4. 3 7. 7. 8. 4. 4 For passagersæder med indstilleligt ryglæn og indstillelige førersæder skal målingen foretages med ryghynde og andre sædeindstillinger i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten. 7. 7. 8. 4. 5 Ved målingen skal eventuelle klapborde på ryglænene være sammen klappet. 7. 7. 8. 4. 6 Har køretøjet sæder, der er monteret på skinner alier andet system, der giver driftsselskab eller bruger mulighed for let at ændre køretøjets indvendige indretning, skal disse ved målingen være i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten i ansøgningen om godkendelse. 56 7. 7. 8. 5. Rum til siddende passagerer (jf. bilag III, fig. 13). 7. 7. 8. 5. 1 7. 7. 8. 5. 2 Foran hvert passagersæde skal der være et mindste frit rum svarende til det i bilag III, fig. 13, viste. Ryglænet på et sæde foran (eller en skillevæg med profil tilnærmelsesvis svarende til det tilbagestillede ryglæns) kan rage ind i dette rum som angivet i punkt 7. 7. 8. 4. Det kan tillades, at der i dette rum befinder sig ben fra andre sæder, forudsat at der er tilstrækkelig plads til passagerernes ben. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer med ind til 22 passagerer kan det tillades, at forbræt, instrumentpanel, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler og sikkerhedsselers forankringer rager ind. Dog skal der i køretøjer i gruppe I være mindst 2 og i køretøjer i gruppe A mindst 1 fremadvendende sæde(r), der særligt er beregnet og afmærket for andre bevægelseshæmmede passagerer end passagerer i kørestol, og som er placeret i den del af bussen, der er mest velegnet til indstigning. Disse sæder skal være udformet med henblik på handicappede, således at de giver tilstrækkelig plads, og være forsynet med hensigtsmæssigt placerede og udformede håndtag, der gør det lettere at tage plads i og rejse sig fra sædet, og der skal være mulighed for kommunikation med føreren (jf. punkt 7. 7. 9) fra siddende stilling. 7. 7. 8. 5. 2. 1 Disse sæder skal frembyde mindst 110% af den i punkt 7. 7. 8. 5. 1 fore skrevne plads, og mindst 110% af den i punkt 7. 7. 8. 1. 1. foreskrevne bredde. 7. 7. 8. 6 Fri plads over siddepladser. 7. 7. 8. 6. 1 Over hver siddeplads, og, bortset fra forreste sæderække i køretøjer beregnet for indtil 22 passagerer, det dertil hørende fodrum, skal der være et frit rum, hvis højde er mindst 900 mm, målt fra det højeste punkt af den ikke sammenpressede sædehynde, og mindst 1350 mm målt fra gennem snitshøjden af gulvet i fodrummet. For køretøjer, der er omfattet af punkt 7. 7. 1. 9, kan dette mål nedsættes til 1200 mm, målt fra gulvet. 7. 7. 8. 6. 2 Dette frie rum skal omfatte et rum, der begrænses af: 7. 7. 8. 6. 2. 1 lodrette planer 200 mm på hver side af siddepladsens lodrette midterplan, og 7. 7. 8. 6. 2. 2 et lodret tværplan gennem ryglænets bageste, øverste punkt samt et lodret tværplan 300 mm foran det forreste punkt af den usammenpressede sædehynde, idet der i hvert tilfælde måles ved siddepladsens lodrette midterplan. 7. 7. 8. 6. 3 Fra kanterne af det frie rum fastlagt i punkt 7. 7. 8. 6. 1 og 7. 7. 8. 6. 2 kan følgende områder undlades. 7. 7. 8. 6. 3. 1 for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med firkantet tværsnit, 150 mm højt og 100 mm bredt (jf bilag III, fig. 14) 57 7. 7. 8. 6. 3. 2 for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med trekantet tværsnit, hvis toppunkt er beliggende 650 mm fra gulvet, og hvis grundlinje er 100 mm (jf. bilag III, fig. 15) 7. 7. 8. 6. 3. 3 for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets nederste del (fodrum) med et tværsnitsareal på ikke over 200 cm2 og en største bredde på ikke over 100 mm (jf. bilag III, fig. 16) 7. 7. 8. 6. 3. 4 for siddepladserne nærmest karrosseriets bageste hjørner i køretøjer be regnet for indtil 22 passagerer kan den yderste bageste kant af det frie rum, set i plan, afrundes med en radius på højst 150 mm (jf. bilag III, fig. 17). 7. 7. 8. 6. 4 I de frie rum, der er fastlagt ved punkt 7. 7. 8. 6. 1, 7. 7. 8. 6. 2 og 7. 7. 8 6 3, kan det yderligere tillades, at følgende dele rager ind: 7. 7. 8. 6. 4. 1 Ryglænet af et andet sæde samt dettes bærende konstruktion og påsiddende dele (f. eks. et klapbord), 7. 7. 8. 6. 4. 2 For køretøjer beregnet for indtil 22 passagerer, en hjulkasse, forudsat at en af følgende to betingelser er opfyldt: 7. 7. 8. 6. 4. 2. 1 hjulkassen rager ikke længere ind end til siddepladsens lodrette midterplan (jf. bilag III, fig. 18), eller 7. 7. 8. 6. 4. 2. 2 den nærmeste kant af det 300 mm dybe areal, der er til rådighed for den siddende passagers ben, er højst 200 mm foran kanten af den usammen pressede sædehynde og højst 600 mm foran sædets ryghynde, idet disse målinger finder sted i siddepladsens lodrette midterplan (jf. bilag III, fig. 19). 7. 7. 8. 6. 4. 3 For sæder ved siden af førersædet i køretøjer med indtil 22 passagerer, forbræt, instrumentpanel, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler, sikkerheds selers forankringer og motorkasse. 7. 7. 8. 7 I køretøjer i gruppe III og B skal alle sæder være fremad- eller bagud- vendende. 7. 7. 9 Kommunikation med føreren 7. 7. 9. 1 På køretøjer i gruppe I, II og A skal forefindes en anordning, hvormed pas sagererne over for føreren kan tilkendegive, at han/hun ønsker, at køretøjet skal standse. Betjeningsanordningerne til alle sådanne kommunikations- anordninger skal have fremspringende knapper placeret højst 120 cm over gulvet og skal have en kontrastfarve eller -farver. Sådanne betjenings knapper skal forefindes i tilstrækkeligt antal, jævnt fordelt i køretøjet. Når betjeningsanordningen er aktiveret, skal dette angives over for passa gererne ved et eller flere lysende skilte med påskriften "standser" eller tilsvarende og/eller et passende piktogram. Disse skal blive ved med at lyse, indtil udstigningsdøren åbner. Sådanne skilte skal i ledbusser findes i hver af køretøjets stive sektioner. På todækkerbusser skal de forefindes på hvert dæk. 58 7. 7. 9. 2 7. 7. 9. 3 Kommunikation med personalerummet. Såfremt der fra personalerum ikke er adgang til fører- eller passagerrum, skal der forefindes en anordning til kommunikation mellem føreren og det pågældende personalerum. I køretøjer i gruppe I, II og A skal der være mulighed for visning af rutenummer (eller -bogstav) og endestation. Rutenummeret skal være mindst 20 cm højt og vises foran i køretøjet og i den side, hvor udstigningsdørene er placeret. I køretøjer i gruppe I og A skal rute nummeret desuden vises bag i køretøjet. Angivelsen af endestation skal være mindst 12 cm høj og vises foran i køretøjer i gruppe I, II og A. 77. 10 Varmdrikautomater og køkkenudstyr Varmdrikautomater og køkkenudstyr skal være monteret eller beskyttet således, at varm mad og drikke ikke kan spildes på passagererne ved nødopbremsning eller svingning. 7. 7. 10. 1 I køretøjer med varmdrikautomater og køkkenudstyr skal alle passager sæder være således indrettet, at passagererne kan sætte varm mad og drikke fra sig under kørslen. 7. 7. 11 Døre til indvendige rum Døre til toiletter og andre indvendige rum 7. 7. 11. 1 7. 7. 11. 2 skal være selvlukkende og må ikke være forsynet med anordning til at holde dem åbne, såfremt døren i åben tilstand kan spærre vejen for passagererne i nødsituationer må i åben tilstand ikke kunne skjule håndtag, betjeningsanordning for op- lukning eller påbudt mærkning hørende til udstigningsdøre, nødudgangs døre, nødudgange, ildslukkere eller førstehjælpskasser 7. 7. 11. 3 skal være forsynet med en anordning, som døren i nødsituationer kan åbnes med udefra 7. 7. 11. 4 må ikke kunne låses udefra, medmindre døren altid kan åbnes indefra. 7. 8 Indvendig kunstig belysning 7. 8. 1. Køretøjet skal være forsynet med indvendigt elektrisk lys til oplysning af 7. 8. 1. 1 alle passagerrum, personalerum, toiletrum og i ledbusser desuden led sektionen 7. 8. 1. 2 trin og trapper 7. 8. 1. 3 adgangen til alle udgange 59 7. 8. 1. 4 den indvendige afmærkning af udgange og de indvendige betjenings- organer til dem 7. 8. 1. 5 alle steder, som spærres af forhindringer. 7. 8. 2. 7. 8. 3 7 9 7. 9. 1 7. 9. 2 Den indvendige belysning skal have mindst to strømkredse, således at svigt af den ene ikke medfører svigt af den anden. En strømkreds, der kun forsyner den permanente belysning ved ind- og udstigningssteder, kan regnes for den ene af sådanne to kredse. Der skal være truffet forholdsregler, som beskytter føreren mod blænding og reflekser forårsaget af det indvendige elektriske lys. Ledsektionen på ledbusser Ledsektionen, der forbinder de stive sektioner af køretøjet, skal være således konstrueret og udført, at den kan dreje om mindst én vandret og mindst én lodret akse. Når en ledbus med ulastet tjenestemasse holder stille på en plan vandret flade, må der ikke mellem de stive sektioners gulv og omdrejningsfladens eller det hertil svarende elements gulv findes nogen udækket åbning, hvis bredde overstiger 7. 9. 2. 1 1 cm, når alle køretøjets hjul befinder sig på samme plan, 7. 9. 2. 2 7. 9. 3 2 cm, når hjulene på akslen nærmest ledsektionen befinder sig på en overflade, som er 15 cm højere end den, de øvrige akslers hjul hviler på. Niveauforskellen mellem de stive sektioners gulv og omdrejningsfladens gulv, målt i sammenføjningspunktet, må ikke overstige: 7. 9. 3. 1 2 cm under de i punkt 7. 9. 2. 1 ovenfor beskrevne forhold 7. 9. 3. 2 3 cm under de i punkt 7. 9. 2. 2 ovenfor beskrevne forhold. 7. 9. 4 På ledbusser skal der være fysisk spærring af passagernes adgang til de dele af ledsektionen, hvor 7. 9. 4. 1 gulvet har en udækket åbning, der ikke opfylder kravene i punkt 7. 9. 2 7. 9. 4. 2 gulvet ikke kan bære passagernes vægt 7. 9. 4. 3 væggenes bevægelser kan være til fare for passagererne. 7. 10 Ledbussers retningsstabilitet Når en ledbus kører lige ud, skal de stive sektioners midterplaner i længderetningen være sammenfaldende og udgøre et sammenhængende plan uden afvigelser. 60 711 Gelændere og håndstøtter 7. 11. 1 Generelle krav 7. 11. 1. 1 Gelændere og håndstøtter skal være tilstrækkelig stærke. 7. 11. 1. 2 7. 11. 1. 3 De skal være konstrueret og monteret således, at de ikke frembyder risiko for skade på passagerne. Gelænderes og håndstøtters tværsnit skal være sådan, at passagererne let kan gribe sikkert fat om dem. Gelændere skal have en længde på mindst 10 cm, så der er plads til en hånd. Intet tværsnitsmål må være under 2 cm eller over 4,5 cm, bortset fra gelændere på døre og sæder samt, i køretøjer i gruppe II, III og B i adgangspassager. I disse tilfælde tillades gelændere med mindstemål på 1,5 cm, forudsat et af de øvrige mål er mindst 2,5 cm. Gelændere og håndstøtter må ikke have skarpe bøjninger. 7. 11. 1. 4 Mellemrummet mellem et gelænder og en håndstøtte og den tilstødende del af karrosseri eller vægge skal være mindst 4 cm. Dog tillades et mellemrum på 3,5 cm i forbindelse med gelændere ved døre og sæder, samt, på køretøjer af gruppe II, III og B, i adgangspassagen. 7. 11. 1. 5 Gelændere, håndstøtter og stolper skal have skridsikker overflade i kontrastfarve. 7. 11. 2 Gelændere og håndstøtter til stående passagerer. 7. 11. 2. 1 7. 11. 2. 2 7. 11. 2. 3 7. 11. 2. 4 Der skal forefindes et tilstrækkeligt antal gelændere og/eller håndstøtter på de dele af gulvarealet, som i overensstemmelse med punkt 7. 2. 2 er beregnet til stående passagerer. Hængestropper kan i denne forbindelse tælle som håndstøtter, forudsat at de på passende måde er fastholdt i stilling. Dette krav anses for opfyldt, hvis den i bilag III, fig. 20, viste prøveanordning i alle stillinger kan nå mindst to gelændere eller håndstøtter med den bevægelige arm. Prøveanordningen kan frit drejes om sin lodrette akse. Under den i punkt 7. 11. 2. 1 ovenfor beskrevne procedure tages kun hensyn til de gelændere og håndstøtter, som er mindst 80 cm og højst 190 cm over gulvet. I enhver stilling, som kan indtages af en stående passager, skal mindst ét/én af de to krævede gelændere eller håndstøtter befinde sig højst 150 cm over gulvet. Arealer, som kan benyttes af stående passagerer og ikke af sæderne er adskilt fra køretøjets sidevægge eller bagvæg, skal være forsynet med vandrette gelændere parallelt med væggene i en højde af mellem 80 cm og 150 cm over gulvet. 61 7. 11. 3 Gelændere og håndstøtter til udstigningsdøre 7. 11. 3. 1 7. 11. 3. 2 I døråbninger skal forefindes gelændere og/eller håndstøtter i hver side. For dobbeltdøre kan dette krav være opfyldt ved en stolpe eller et gelænder monteret i midten. Gelændere og/eller håndstøtter ved udstigningsdørene skal være således udført, at en person, der står på jorden ved siden af døren eller på et af trinnene, kan gribe om dem på et sted, som i lodret plan er mellem 80 og 110 cm overjorden eller den pågældende trinoverflade og i vandret plan 7. 11. 3. 2. 1 passer til en person, der står på jorden, og befinder sig højst 40 cm inden for yderkanten af det første trin, og 7. 11. 3. 2. 2 for et givet trin ikke er uden for yderkanten af det pågældende trin og højst 60 cm inden for yderkanten. 7. 11. 3. 3 Køretøjer, som ikke har trin mellem udstigningsdøren og passagerrummet, skal være forsynet med gelændere på hver side af indgangen som beskrevet i punkt 7. 11. 3. 2 fra en position 10 cm inden for det første trin til den halve køretøjsbredde. For dobbeltdøre i køretøjer med ingen eller kun et enkelt trin kræves der ikke stolpe eller gelænder i midten. 7. 11. 4 Gelændere ved forbeholdte siddepladser 7. 11. 4. 1 Mellem udstigningsdøren(e) og forbeholdte siddepladser som omhandlet i punkt 7. 7. 8. 5. 2 skal der findes et vandret gelænder i en højde af 80-90 cm over gulvet. 7. 12 7. 12. 1 7. 12. 2 Adgangsmuligheder for bevægelseshæmmede passagerer og bestemmelser vedrørende kørestolsbrugere For at fastsætte, hvad der forstås ved bevægelseshæmmet, vil personer i kørestol med fuld funktion af arme og hænder i det følgende blive benyttet som reference for bevægelseshæmmede passagerer. Køretøjer, der er konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byområder, skal være konstrueret således, at de giver let adgang for bevægelses hæmmede passagerer. De skal opfylde forskrifterne i punkt 7. 12. 3-7. 12. 13 og de relevante forskrifter i bilag VII. Der gælder samme forskrifter for andre køretøjer, der er konstrueret til at give let adgang for bevægelseshæmmede. 7. 12. 3 For hver kørestolsbruger, passagerrummet er beregnet til, skal der være afsat en særlig kørestolsplads, som er mindst 90 cm bred og 130 cm lang. 62 7. 12. 4 Der skal være mindst to døre, heraf mindst én udstigningsdør, som køre stolsbrugere kan komme igennem, med en bredde af mindst 90 cm. For køretøjer konstrueret til at medtage en eller to kørestolsbrugere kan dette antal nedsættes til én dør, forudsat at denne er en udstigningsdør, og at der forefindes endnu en dør, hvis bredde er mindst 60 cm. 7. 12. 5 Adgang fra døren til kørestolspladsen: Det skal være muligt at bevæge sig fra de i punkt 7. 12. 4 omhandlede døre til kørestolspladsen i punkt 7. 12. 3 i en referencekørestol med de i bilag III, fig. 21, angivne mål. Derudover skal køretøjet være konstrueret således, at det giver mulighed for let evakuering af kørestolsbrugerne fra kørestolspladserne i nødsitua tioner. Når kørestolsbrugerne i køretøjer i gruppe II og III befinder sig på kjøfrestolspladseme, kan bredden af gangen være formindsket, forudsat at den tillader fri passage af et kontrolmål som det i punkt 7. 7. 5. 1 beskrevne, bortset fra den nederste diameter, der skal være 30 cm. 7. 12. 6 I køretøjer i gruppe I og II skal der forefindes en af de i punkt 7. 7. 9 omhandlede kommunikationsanordninger, undtagen nær de pladser, hvor kørestolene holder. 7. 12. 7 Kørestoles stabilitet 7. 12. 7. 1 Er køretøjer i gruppe I konstrueret til at medføre kun én eller to kørestole, gælder følgende bestemmelser. kørestolen behøver ikke være fastholdt længdeaksen af kørestolspladsen skal være parallel med køretøjets længdeakse en af kørestolspladsens sider skal støde op til køretøjets side kørestolen skal vende bagud under kørslen der skal være en skillevæg vinkelret på køretøjets længdeakse mellem kørestolspladsen og de øvrige passagersæder kørestolens hjul eller ryglæn skal ligge an mod skillevæggen (eller ryglænet af sæderækken foran) for at forhindre kørestolen i at vælte 63 skillevæggen eller ryglænet på sædet foran skal være i stand til at modstå trykket fra den ikke fastholdte kørestol med en total masse på 250 kg, brugeren medregnet, når køretøjet bringes til standsning fra en hastighed på mindst 50 km/h med en deceleration på mindst 5 m/s2 der skal være monteret et gelænder eller en håndstøtte på siden af køretøjet på en sådan måde, at kørestolsbrugere let kan gribe fat i det på den modsatte side af kørestolspladsen skal være monteret et optrækkeligt gelænder (eller tilsvarende anordning), der begrænser kørestolens sideværts bevægelse og giver kørestolsbrugeren mulighed for let at gribe fat i det gulvet på kørestolspladsen skal have skridsikker belægning ved kørestolspladsen skal være anbragt et skilt med følgende tekst: "Denne plads er forbeholdt en kørestol. Kørestolen anbringes bag- udvendt op mod skillevæggen og skal være afbremset ". 7. 12. 7. 2 Er køretøjet konstrueret til at medtage flere end to kørestolsbrugere, gælder følgende regler: Der skal forefindes et fastholdelsessystem, som sikrer stabilitet af kørestolen(e), der hver har en totalmasse inkl. fører på 250 kg, når køre tøjet bringes til standsning fra en hastighed på mindst 50 km/h med en deceleration på mindst 5 m/s2. Betjeningsanordningen til fastholdelsessystemet skal være rød og let kunne betjenes af kørestolsbrugeren og af alle andre, således at evakuering i nødsituationer er let. Betjeningsvejledningen til anordningen skal være tydeligt angivet ved siden af anordningen. Fastholdelsessystemet skal være udformet således, at det forhindrer forkert brug. Navnlig må det ikke kunne efterlades i halvt lukket stilling. 7. 12. 8 Indstigningshjælpemidler/tilgængelighed Mindst en af de i punkt 7. 12. 4 omhandlede døre skal være forsynet med indstigningshjælpemiddel, som opfylder forskrifterne i bilag VII. Derud over skal ethvert andet indstigningshjælpemiddel, som er monteret på køretøjet, opfylde forskrifterne i bilag VII. 7. 12. 9 Betjeningsanordninger for døre Anordninger til åbning af en af de i punkt 7. 12. 4 omhandlede døre må højst være placeret 130 cm overjorden eller gulvet, hvadenten de findes inden for eller uden for køretøjet. 64 Når et indstigningshjælpemiddel ikke er beregnet til at blive betjent direkte af kørestolsbrugeren, skal der forefindes en anordning til kommunikation med føreren; denne anordning skal være placeret ved siden af døren og højst 130 cm overjorden. 7. 12. 10 Belysning Der skal være tilstrækkelig belysning til, at kørestolsbrugere kan stige ind og ud bekvemt og sikkert uden at forstyrre føreren eller andre brugere. 7. 12. 11 Massefordeling For køretøjer i gruppe II, herunder køretøjer, der hovedsagelig er udformet med henblik på kørestolsbrugere, regnes hver kørestolsplads for et sæde i den i punkt 7. 3 anvendte forstand og indgår således i "P". Det tilsvarende areal sættes til 90 cm x 130 cm og skal trækkes fra S0 ved bestemmelse af Si. Massen af en kørestol, herunder massen af passageren, sættes til 250 kg. For andre køretøjer anvendes punkt 7. 3, idet der ses bort fra tilstedeværelsen af kørestole. For gruppe III og gruppe II hovedsagelig beregnet til at medtage kørestolsbrugere anvendes forskrifterne i 7. 3. 1 ikke. 7. 12. 12 Særlige bestemmelser for køretøjer, der hovedsagelig er beregnet til at medtage kørestolsbrugere. Skal køretøjet medtage flere end otte kørestolsbrugere, skal mindst to udgange være i overensstemmelse med forskrifterne i bilag VII, med mindre køretøjet er en lavtgulvsbus med to sådanne udgange. Desuden der være fri passage til døre og gange for personalet. 7. 13 Piktogrammer for adgang Det skal med passende piktogrammer indvendigt og udvendigt være angivet, at der forefindes særlige sæder til bevægelseshæmmede som ikke er kørestolsbrugere, samt, i givet fald, at kørestolsbrugere kan medtages. Sådanne piktogrammer er gengivet i bilag III, fig. 22 a og b. 7. 13. 1 Piktogrammet for kørestolsbrugere (bilag III, fig 22 a) og piktogrammet for andre bevægelseshæmmede end kørestolsbrugere (bilag III, fig. 22 b) skal være anbragt til venstre for den pågældende udstigningsdør, under underkanten af sidevinduerne, midt for en eventuel gennemgående farvet stribe midt oppe på køretøjet 65 på køretøjets forende, under forrudens underkant, på højre side af køretøjet. Piktogrammet skal være påført på en sådan måde, at det ses tydeligt og let, selv på en ikke plan, lodret overflade. 7. 13. 2 Piktogrammet for andre bevægelseshæmmede end kørestolsbrugere skal være påført ved hver plads beregnet til sådanne passagerer. Piktogrammet for kørestolsbrugere skal være påført ved kørestols pladserne. 7. 14 Afskærmning af trinskakter Når der er risiko for, at siddende passagerer ved en hård opbremsning kan blive slynget fremad ned i en trinskakt, skal denne være forsynet med afskærmning. Trinskaktens afskærmning skal rage mindst 80 cm op over den del af gulvet, som passagerernes fødder hviler mod, og skal fra køretøjets væg strække sig mindst 10 cm længere indad end til længdeaksen af noget sæde, hvor passageren er udsat for risiko, dog ikke længere end til stødet af det inderste trin. 7. 14. 1 Indretningen skal være således, at genstande med diameter mellem 2 og 7 cm ikke kan rulle ind i det område, hvor førerens betjeningspedaler befinder sig. 715 Bagagenet, beskyttelse af føreren Personer i køretøjet skal være beskyttet mod, at genstande falder ned fra bagagenettene ved bremsning eller svingning. Har køretøjet bagagerum, skal disse være udformet således, at bagagen ikke kan falde ned ved pludselig bremsning. 7. 16 Faldlemme (hvis forefindes) Eventuelle faldlemme i køretøjets gulv skal være monteret og sikret på en sådan måde, at de ikke kan fjernes eller åbnes uden brug af værktøj eller nøgler; løfte- og fastgøringsanordningerne må højst rage 8 mm op over gulvet. Fremspringende dele skal have afrundede kanter. 7. 17 Visuel underholdning Eventuel visuel underholdning for passagererne, f. eks. videoapparat, skal være placeret uden for førerens synsfelt, når føreren sidder i normal kørestilling. 66 7. 18 Førerrum 7. 18. 1 7. 18. 2 Førersædet skal være mindst 50 cm bredt. Afstanden mellem forsiden af førersædets ryghynde og den del af rattet, der er nærmest føreren, skal - målt med førersædet «å langt fremme som muligt - være mindst 40 cm Instrumentbrættet skal være ergonomisk udformet, så føreren kan nå alle betjeningsorganer siddende på sædet. 67 BILAG I DELB SÆRLIGE KRAV TIL LAVTGULVSBUSSER 7. 6. 3. 1 De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål: Gruppe I Gruppe II og III Bemærkninger Højde (cm) 180 165 _ Udstignings dør Dør åbning Bredde (cm) enkelt dør: 90 dobbeltdør: 120 Nødudgangs dør Nødudgangs vindue Højde (cm) Bredde (cm) Areal (cm2) 125 60 4000 dette mål kan ned sættes med 10 cm, når måling sker i niveau med hånd støtterne - rektangel på Et 50 cm x 70 cm ind skal kunne skrives dette areal i Nødudgangsvindue placeret på køretøjets bagside. Hvis fabrikanten ikke har forsynet køretøjet med et nødudgangsvindue med mindst oven stående mål, skal der i nødudgangsvinduet kunne indskrives et rektangel med højde 35 cm og bredde 155 cm. Rektanglets hjørner kan være afrundede med en rundingsradius på højst 25 cm. Taglem Taglem mens åbning Areal (cm2) 4000 Et rektangel på 50 cm x 70 cm ind skal kunne skrives dette areal i 7. 6. 10 Tekniske krav til optrækkelige trin Lavtgulvsbusser må ikke have optrækkelige trin. 7. 7. 6 Hældning af gang 7. 7. 6. 4 12,5% for gangens inderste del 1 m på hver side af anden aksels centerlinje. Overfladen skal være særligt skridsikker. 68 7. 7. 7. 1 Trin Ved mindst en af udstigningsdørene skal der regnet fra det første trin over jorden være et areal på mindst 35% af det område, der er beregnet til stående passagerer, uden trin. 7. 11. 3. 3 På køretøjer, hvor der ikke er trin mellem udstigningsdøren og passa gerrummet, skal der være gelændere på begge sider af indgangen som beskrevet i punkt 7. 11. 3. 2 fra et punkt 10 cm inden for siden til halvdelen af køretøjets bredde. 7. 12. 2 Lavtgulvskøretøjer skal opfylde bestemmelserne i punkt 7. 12. 3-7. 12. 7 og 7. 12. 9-7. 12. 13. 7. 12. 8 Indstigningshjælpemidler / adgangsforhold: Mindst en af de i punkt 7. 12. 4 omhandlede døre skal være forsynet med indstigningshjælpemidler, der er i overensstemmelse med bilag VII, punkt 3. 3 eller 3. 4. Endvidere skal eventuelle andre indstigningshjælpe midler monteret på køretøjet opfylde forskrifterne i bilag VII. 69 BILAG I DEL C SÆRLIGE KRAV TIL ANDRE KØRETØJER END LAVTGULVSBUSSER 7. 6. 3. 1 De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål: Gruppe I Gruppe II og III Bemærkninger Højde (cm) 180 165 _ Udstignings dør Dør åbning Bredde (cm) enkelt dør: 65 dobbeltdør: 120 Nødudgangs dør Nødudgangs vindue Højde (cm) Bredde (cm) Areal (cm2) 125 55 4000 kan dette mål nedsættes med 10 cm, når måling sker i niveau med håndstøtterne - rektangel på Et 50 cm x 70 cm ind skal kunne skrives dette areal i Nødudgangsvindue placeret på køretøjets bagside. Hvis fabrikanten ikke har forsynet køretøjet med et nødudgangsvindue med mindst oven stående mål, skal der i nødudgangsvinduet kunne indskrives et rektangel med højde 35 cm og bredde 155 cm. Rektanglets hjørner kan være afrundede med en rundingsradius på højst 25 cm. Taglem Taglem mens åbning Areal (cm2) 4000 Et rektangel på 50 cm x 70 cm ind skal kunne skrives dette areal i 7. 6. 10 Tekniske krav til optrækkelige trin Når optrækkelige trin er monteret, skal de opfylde følgende krav: 7. 6. 10. 1 7. 6. 10. 2 Deres funktion skal være synkroniseret med den tilsvarende udstignings- eller nødudstigningsdør. Når døren er lukket, må ingen del af det optrækkelige trin rage mere end 10 mm frem foran den omgivende profil af karrosseriet. 70 7. 6. 10. 3 7. 6. 10. 4 7. 6. 10. 5 7. 6. 10. 6 7. 6. 10. 7 7. 6. 10. 8 7. 6. 10. 9 Når døren er åben og det optrækkelige trin er fremme, skal dets over fladeareal opfylde kravene i punkt 7. 7. 7. Køretøjet må ikke fra stilstand kunne bevæge sig ved egen kraft, når trinnet er fremme. For manuelt betjente trin skal et hørligt eller visuelt signal advare føreren, når trinnet ikke er helt tilbagetrukket. Trinnet må ikke kunne stilles frem, medens køretøjet er i bevægelse. Hvis anordningen til betjening af trinnet svigter, skal trinnet trække sig tilbage og blive i tilbagetrukket position. Dog må betjening af den tilsvarende dør ikke hindres af sådant svigt, ligeledes ikke hvis trinnet er beskadiget. Når en passager står på et optrækkeligt trin, må den tilsvarende dør ikke kunne lukkes. Overholdelse af dette krav kontrollere ved, at der på midten af trinnet anbringes en masse på 15 kg (svarende til vægten af et mindre barn). Dette krav gælder ikke for nogen dør inden for førerens synsfelt. Bevægelse af det optrækkelige trin må ikke kunne medføre koporlig skade på passagerer eller på personer, der venter ved busstoppested. Fremadvendende og bagudvendende hjørner af optrækkelige trin skal være afrundet med en radius på mindst 7 mm; kanterne skal være afrundet med en radius på mindst 2,5 mm. Når passagerdøren er åben, skal det optrækkelige trin være forsvarligt fastholdt i udstrakt stilling. Når en masse på 136 kg for enkelttrin, hen holdsvis 272 kg for dobbelttrin, anbringes på midten af af trinnet, må udbøjningen ikke på noget punkt af trinnet være over 10 mm. 7. 11. 3. 1 For dobbeltdøre kan dette «krav opfyldes ved montering af en enkelt støtte eller et enkelt gelænder i midten. 71 Bilag I Tillæg 1 EFTERPRØVNING AF STATISK KRÆNGNINGSGRÆNSE VED BEREGNING 1. Et køretøjs overensstemmelse med kravet i bilag I, punkt 7. 4, og i bilag VIII, punkt 7. 4, kan godtgøres ved en beregningsmetode, der er godkendt at den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen. 2. Den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen, kan kræve, at der udføres prøver til efterprøvning af de forudsætninger, der er lagt til grund for beregningen. 3. Forberedelser til beregningen 3. 1 Køretøjet skal være repræsenteret ved et tredimensionalt system. 3. 2 På grund af beliggenheden af karrosseriets tyngdepunkt og da affjedring og dæk har forskellig stivhed, løfter alle akslerne sig sædvanligvis ikke samtidig i den ene side af køretøjet ved sideacceleration. Karrosseriets krængning over hver aksel må derfor bestemmes ud fra den forudsætning, at hjulene på de øvrige aksler bliver på jorden. 3. 3 For at forenkle problemet antages det, at tyngdepunktet af den uaffjedrede masse ligger i køretøjets længdeplan på en linje gennem midten af hjulenes rotationsakse. Der kan ses bort fra den lille forskydning af krængningscenteret, der skyldes akslens udbøjning. Reguleringen af luftaffjedringen skal ikke tages i betragtning. 3. 4 Mindst følgende parametre skal tages i betragtning: Køretøjsdata såsom akselafstand, sporvidde og affjedret/uaffjedret vægt, beliggen hed af køretøjets tyngdepunkt, fjedrenes vandringsmulighed i begge retninger og stivhed, herunder også angivelse af ulineær karakteristik og stivhed i vandret og lodret retning, opbygningens vridning og beliggenheden af akslernes krængnings- centrum. 4. Beregningsmådens gyldighed 4. 1 Beregningsmådens gyldighed skal godtgøres til den tekniske tjenestes tilfredshed f. eks. på grundlag af en sammenlignende prøvning af et lignende køretøj. 72 BILAG II TYPEGODKENDELSESDOKUMENTATION Tillæg 1 Undertillæg 1 OPLYSNINGSSKEMA NR * i henhold til bilag I i Rådets direktiv 70/156/EØF om EF-typegodkendelse af et køretøj hvad angår særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens (direktiv. /. /. ) Nedennævnte oplysninger skal, i det omfang de er relevante, indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok på A4-papir eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer. 0. 0. 1 0. 2 0. 3 ALMINDELIGE OPLYSNINGER Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærke som markeret på køretøjet(b): 0. 3. 0. 1 Chassis: 0. 3. 0. 2 Karrosseri. 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted : 0. 4 0. 5 0. 8 1. 1. 1 1. 2 1. 3 Køretøjets klasse(c): Fabrikantens navn og adresse : Adresse på samlefabrik(ker): KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj : Målskitse for hele køretøjet: Antal aksler og hjul: Punkter og fodnoter i dette oplysningsskema er nummereret som i bilag 1 til direktiv 70/156/EØF. Ikke relevante punkter er udeladt. 73 1. 4 1. 5 1. 6 Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning): Længdedragermateriale(d) : Motorens placering og montering: 1. 7 Førerhus (frembygget eller sædvanligt)(z): 1. 8 Højre- eller venstrestyring: 2. MASSE OG DIMENSIONERE (i kg og mm) (der henvises i givet fald til tegning) Akselafstand(e) (ved fuld last)0: Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål) 2. 1 2. 4 2. 4. 1 For chassis uden karrosseri 2. 4. 1. 1 Længde0: 2. 4. 1. 2 Bredde00: 2. 4. 1. 2. 1 Største bredde: 2. 4. 1. 3 Højde (ubelastet)(,) (for ophæng med niveauregulering angives normal kørepo- sition): 2. 4. 2 For chassis med karrosseri 2. 4. 2. 1 Længde0: 2. 4. 2. 2 Bredde(k): 2. 4. 2. 3 Højde (ubelastet)0 (for ophæng med niveauregulering angives normal kørepo- sition): 2. 4. 2. 4 Beliggenheden af det lastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tvær gående retning og lodret retning. 2. 6 2. 6. 1 2. 8 Masse af køretøj med karrosseri i køreklar stand eller masse af chassis med førerhus, når karrosseriet ikke leveres af fabrikanten (med kølevæske, smøre midler, brændstof, værktøj, reservehjul og fører(0) (maks. og min. for hver version): Denne masses fordeling på akslerne og for kærre og sættevogn belastningen på koblingsanordningen (maks. og min. for hver version): Teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten (største og mindste for hver version)(y). 74 2. 8. 1 Denne masses fordeling på akslerne og for kærre og sættevogn belastningen på koblingsanordningen (maks. og min. for hver version): 2. 9 Teknisk tilladt akseltryk pr. aksel og for kærre og sættevogn belastningen på koblingsanordningen som oplyst af fabrikanten: 9. 9. 1 9. 2 13. KARROSSERI Karrosseriets art: Materialer og konstruktion: SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR KØRETØJER, DER ANVENDES TIL PERSONBEFORDRING OG HAR FLERE END OTTE SIDDEPLADSER UD OVER FØRERENS 13. 1 Køretøjets gruppe (gruppe I, gruppe II, gruppe III, gruppe A, gruppe B): 13. 2 Passagerrummets areal (m2): 13. 2. 1 Total (So): 13. 2. 1. 1 Øverste dæk (S0a)(1): 13. 2. 1. 2 Nederste dæk (Sob)(1): 13. 2. 2 Til stående passagerer (St): 13. 3 Antal passagerer (siddende og stående) : 13. 3. 1 Total (N): 13. 3. 2 Øverste dæk (Na)(,): 13. 3. 3 Nederste dæk (Nb)(1): 13. 4 Antal siddende passagerer: 13. 4. 1 Total (A): 13. 4. 2 Øverste dæk (Aa)(,): 13. 4. 3 Nederste dæk (Ab)(l): 13. 5 13. 6 Antal udstigningsdøre: v Antal nødudgange (døre, vinduer, taglemme, forbindelsestrappe og halv trappe): 13. 6. 1 Total: 75 13. 6. 2 Øverste dæk(1): 13. 6. 3 Nederste dæk(1): 13. 7 13. 8 13. 9 Volumen af bagagerum : m3 Areal til bagagetransport på taget : m2 Tekniske anordninger, der letter adgangen til køretøjerne (f. eks. rampe, løfte- platform, knælesystem), hvis de forefindes: 13. 10 Opbygningens styrke: 1. 3. 10. 1 Detaljeret beskrivelse af køretøjstypens opbygning, herunder mål, udformning og anvendte materialer samt dens fastgøring til chassisrammen, hvis en sådan forefindes. 13. 10. 2 Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, der har betydning for styrken af opbygningen eller for det tilbageværende rum. 13. 10. 3 Beliggenheden af det ulastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tvær gående retning og lodret retning. 13. 10. 4 Den største afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagersæder. 76 BILAG II Tillæg 1 Undertillæg 2 OPLYSNINGSSKEMA NR. * i henhold til bilag I af Rådet direktiv 70/156/EØF om EF-typegodkendelse af et karrosseri som separat teknisk enhed hvad angår særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens (direktiv. /. /. ) Nedennævnte oplysninger skal, i det omfang de er relevante, indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok på A4-papir eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer. , 0. 0. 1 0. 2 0. 3 ALMINDELIGE OPLYSNINGER Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærke som markeret på køretøjet(b): 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted: 0. 7 0. 8 1. 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 For komponenter og separate tekniske enheder, EF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og fastgørelsesmåde. Adresse på samlefabrik(ker): KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj : Målskitse for hele køretøjet : Antal aksler og hjul : Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning): Længdedragermateriale(d): Motorens placering og montering: Punkter og fodnoter i dette oplysningsskema er nummereret som i bilag I til direktiv 70/156/EØF. Ikke relevante punkter er udeladt. 77 1. 7 1. 8 Førerhus (frembygget eller sædvanligt)(z): Højre- eller venstrestyring: 2. MASSE OG DIMENSIONERE (i kg og mm) (der henvises i givet fald til tegning) Akselafstand(e) (ved fuld last)0: Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål) 2. 1 2. 4 2. 4. 3 For chassis uden karrosseri 2. 4. 3. 1 Længde0: 2. 4. 3. 2 2. 4. 3. 3 9. 9. 1 9. 2 13. Bredde00: Nominel højde (ubelastet), monteret på de(n) påtænkte chassistype(r)(l) (for ophæng med niveauregulering angives normal køreposition): KARROSSERI Karrosseriets art: Materialer og konstruktion: SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR KØRETØJER, DER ANVENDES TIL PERSONBEFORDRING OG HAR FLERE END OTTE SIDDEPLADSER UD OVER FØRERENS 13. 1 Køretøjets gruppe (gruppe I, gruppe II, gruppe III, gruppe A, gruppe B): 13. 1. 1 Chassistyper, hvorpå der kan monteres et EF-typegodkendt karrosseri (fabri kanter) og køretøj stype(r)): 13. 2 Passagerrummets areal (m2) : 13. 2. 1 Total (So): 13. 2. 1. 1 Øverste dæk (Soa)0): 13. 2. 1. 2 Nederste dæk (S0b)0): 13. 2. 2 Til stående passagerer (Si): 13. 3 Antal passagerer (siddende og stående): 13. 3. 1 Total (N): 13. 3. 2 Øverste dæk (Na)(1): 78 13. 3. 3 Nederste dæk (Nb)(1): 13. 4 Antal siddende passagerer: 13. 4. 1 Total (A): 13. 4. 2 Øverste dæk (Aa)(1): 13. 4. 3 Nederste dæk (Ab)(,): 13. 5 Antal udstigningsdøre : 13. 6 Antal nødudgange (døre, vinduer, taglemme, forbindelsestrappe og halv trappe): 13. 6. 1 Total: 13. 6. 2 Øverste dæk(1): 13. 6. 3 Nederste dæk(1): 13. 7 13. 8 13. 9 Volumen af bagagerum: m3 Areal til bagagetransport på taget : m2 Tekniske anordninger, der letter adgangen til køretøjerne (f. eks. rampe, løfte platform, knælesystem), hvis de forefindes: 13. 10 Opbygningens styrke 1. 3. 10. 1 Detaljeret beskrivelse af køretøjstypens opbygning, herunder mål, udformning og anvendte materialer samt dens fastgøring til chassisrammen, hvis en sådan forefindes. 13. 10. 2 Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, der har betydning for styrken af opbygningen eller for det tilbageværende rum. 13. 10. 3 Beliggenheden af det ulastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tvær gående retning og lodret retning. 13. 10. 4 Den største afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagersæder. 79 BILAG II Tillæg 1 Undertillæg 3 OPLYSNINGSSKEMA NR * i henhold til bilag I af Rådet direktiv 70/156/EØF om EF-typegodkendelse af et køretøj, hvor karrosseriet allerede er EF-typegodkendt, hvad angår særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens (direktiv. /. /. ) Nedennævnte oplysninger skal, i det omfang de er relevante, indsendes i tre eksemplarer og omfatte en indholdsfortegnelse. Eventuelle tegninger skal forelægges i passende målestok på A4-papir eller foldet til denne størrelse og være tilstrækkelig detaljerede. Eventuelle fotografier skal være tilstrækkelig detaljerede. Hvis systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfatter elektronisk styrede funktioner, oplyses det, hvordan disse fungerer. 0. 0. 1 0. 2 ALMINDELIGE OPLYSNINGER Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): 0. 2. 1 Chassis: 0. 2. 2 Karrosseri: 0. 3 Typeidentifikationsmærke som markeret på køretøjet(b): 0. 3. 0. 1 Chassis: 0. 3. 1. 2 Karrosseri: 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted: 0. 4 0. 5 0. 8 0. 9 Køretøjets klasse (c): Fabrikantens navn og adresse: Adresse på samlefabrik(ker): EF-typegodkendelsesnummeret for karrosseriet som separat teknisk enhed: * Punkter og fodnoter i dette oplysningsskema er nummereret som i bilag I til direktiv 70/156/EØF. Ikke relevante punkter er udeladt. 80 1. 1. 1 1. 2 1. 3 KØRETØJETS ALMINDELIGE SPECIFIKATIONER Fotografier og/eller tegninger af et repræsentativt køretøj : Målskitse for hele køretøjet : Antal aksler og hjul: 1. 3. 1 Antal aksler med tvillingmontering samt anbringelse: 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 2. 2. 1 2. 4 Chassis (hvis et sådant forefindes) (tegning): Længdedragermateriale(d): Motorens placering og montering: Førerhus (frembygget eller sædvanligt)00: Højre- eller venstrestyring: MASSE OG DIMENSIONERE (i kg og mm) (der henvises i givet fald til tegning) Akselafstand(e) (ved fuld last)0: Køretøjets hoveddimensioner (udvendige mål) 2. 4. 1 For chassis uden karrosseri 2. 4. 1. 1 Længde0: 2. 4. 1. 2 Bredde00: 2. 4. 1. 3 Nominel højde (ubelastet)0 (for ophæng med niveauregulering angives normal køreposition): 2. 4. 2 For chassis med karrosseri 2. 4. 2. 1 Længde0: 2. 4. 2. 2 Bredde(k): 2. 4. 2. 3 Højde (ubelastet)0* (for ophæng med niveauregulering angives normal kørepo sition): 2. 4. 2. 4 Beliggenhed af det lastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tværgående retning og lodret retning: 2. 6 Masse af køretøj med karrosseri i køreklar stand eller masse af chassis med førerhus, når karrosseriet ikke leveres af fabrikanten (med kølevæske, smøre- 81 2. 6. 1 2. 8 2. 8. 1 2. 9 9. 9. 1 9. 2 13 midler, brændstof, værktøj, reservehjul og fører)(0) (maks. og min for hver version): denne masses fordeling på akslerne og for kærre og sættevogn belastningen på koblingsanordningen (maks. og min. for hver version): Teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten (største og mindste for hver version)(y) Denne masses fordeling på akslerne og for kærre og sættevogn belastningen på koblingsanordningen (største og mindst for hver version) Teknisk tilladt akseltryk pr. aksel og for kærre og sættevogn tilladt belastning på koblingsanordningen som oplyst af fabrikanten: KARROSSERI Karrosseriets art: Materialer og konstruktion: SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR KØRETØJER, DER ANVENDES TIL PERSONBEFORDRING OG HAR FLERE END OTTE SIDDEPLADSER UD OVER FØRERENS 13. 1 Køretøjets gruppe (gruppe I, gruppe II, gruppe III, gruppe A, gruppe B): 13. 2 Passagerrummets areal (m2) : 13. 2. 1 Total (So): 13. 2. 1. 1 Øverste dæk (S0a)(1): 13. 2. 1. 2 Nederste dæk (Sob)(1): 13. 2. 2 Til stående passagerer (Si): 13. 3 Antal passagerer (siddende og stående) : 13. 3. 1 Total (N): 13. 3. 2 Øverste dæk (Na)(,): 13. 3. 3 Nederste dæk (Nb){,): 13. 4 Antal siddende passagerer: 13. 4. 1 Total (A): 13. 4. 2 Øverste dæk (Aa)(1): 82 13. 4. 3 Nederste dæk (Ab)(1): 13. 5 Antal udstigningsdøre. 13. 6 Antal nødudgange (døre, vinduer, taglemme, forbindelsestrappe og halv trappe): 13. 6. 1 Total: 13. 6. 2 Øverste dæk(,): 13. 6. 3 Nederste dæk(1): 13. 7 13. 8 13. 9 Volumen af bagagerum : m3 Areal til bagagetransport på taget: m2 Tekniske anordninger, der letter adgangen til køretøjerne (f. eks. rampe, løfte platform, knælesystem), hvis de forefindes. 13. 10 OPBYGNINGENS STYRKE 1. 3. 10. 1 Detaljeret beskrivelse af køretøjstypens opbygning, herunder mål, udformning og anvendte materialer samt dens fastgøring til chassisrammen, hvis en sådan forefindes. 13. 10. 2 Tegninger af køretøjet og de dele af dets indvendige indretning, der har betydning for styrken af opbygningen eller for det tilbageværende rum. 13. 10. 3 Beliggenheden af det ulastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tvær gående retning og lodret retning. 13. 10. 4 Den største afstand mellem midtlinjerne af de yderste passagersæder. 83 BILAG II Tillæg 2 Undertillæg 1 M O D EL (største format: A4 (210 x 297 mm)) MYNDIGHEDENS STEMPEL Meddelelse om - typegodkendelse1 - udvidelse af typegodkendelse1 - nægtelse af typegodkendelse1 - inddragelse af typegodkendelse1 af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed1 i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EØF Typegodkendelse nr. : Begrundelse for udvidelse: DEL I 0. 1 0. 2 0. 3 Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den sepa rate tekniske enhed12 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted : 0. 4 0. 5 0. 8 Køretøjets klasse3: Fabrikantens navn og adresse: Adresse(r) på samlefabrikker): 1 Det ikke gældende overstreges. 2 Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet "?" (f. eks. ABC??123??). 3 Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF. 84 DEL II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 1. 1. 1. 1. 2 1. 3 1. 4 Eventuelle supplerende oplysninger: se tillæg Teknisk tjeneste, som forestår prøvningens udførelse: Prøverapportens dato : Prøverapportens nummer: Eventuelle bemærkninger: se tillæg Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelse til den informationspakke, der er indgivet til de god kendende myndigheder, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. TILLÆG til EF-typegodkendelsesattest nr vedrørende typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /. Supplerende oplysninger Køretøjets klasse (M2, M*)1*: Karrosseriets udformning (enkelt-/todækker, leddelt, lavtgulvs): Teknisk tilladt totalmasse (kg) : Antal passagerer (siddende og stående): 1. 4. 1 Total (N): 1. 4. 2 Øverste dæk (Na)1K 1. 4. 3 Nederste dæk (Nb)^: 1. 4. 4 Antal siddende passagerer: 1. 4. 4. 1 Total (A): 1. 4. 4. 2 Øverste dæk (A,)1*: 1. 4. 4. 3 Nederste dæk (Ab)1}: 85 1. 5 1. 6 1. 7 5. Bagagemasse (kabine/tag) (kg): Tekniske anordninger, der letter indstigning (rampe, løfteplatform, knæle- system): Beliggenhed af det lastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tværgående retning og lodret retning. Bemærkninger (herunder om køretøjet er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 3): 86 BILAG II Tillæg 2 Undertillæg 2 M O D EL (største format: A4 (210 x 297 mm)) EF-TYPEGODKENDELSESATTEST MYNDIGHEDENS STEMPEL Meddelelse om - typegodkendelse1 - udvidelse af typegodkendelse1 - nægtelse af typegodkendelse1 - inddragelse af typegodkendelse1 af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed1 i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EØF Typegodkendelse nr. : Begrundelse for udvidelse: DEL I 0. 1 0. 2 0. 3 Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den sepa rate tekniske enhed12 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted : 0. 4 0. 5 0. 7 0. 8 Køretøjets klasse3: Fabrikantens navn og adresse : For komponenter og separate tekniske enheder, EF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og påføringsmåde: Adresse(r) på samlefabrik(ker): 1 Det ikke gældende overstreges. 2 Hvis rypeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet "?" (f. eks. ABC??123??). 3 Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF. 87 DEL II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 1. 1. 1. 1. 2 1. 3 1. 4 Eventuelle supplerende oplysninger: se tillæg Teknisk tjeneste, som forestår prøvningens udførelse: Prøverapportens dato : Prøverapportens nummer: Eventuelle bemærkninger: se tillæg Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelse til den informationspakke, der er indgivet til de godken dende myndigheder, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. TILLÆG til EF-typegodkendelsesattest nr vedrørende typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /. Supplerende oplysninger Klasse (M2, M$)l\ for det køretøj, som karrosseriet kan monteres på: Karrosseriets udformning (enkelt-/todækker, leddelt, lavtgulvs): Chassistype(r), som karrosseriet kan monteres på: Antal passagerer (siddende og stående): 1. 4. 1 Total (N): 1. 4. 2 På øverste dæk (Na)1}: 1. 4. 3 På nederste dæk (Nb)0: 1. 4. 4 Antal siddende passagerer: 1. 4. 4. 1 Total (A): 1. 4. 4. 2 Øverste dæk (Aa)0: 1. 4. 4. 3 Nederste dæk (Ab)n: 88 1. 5 1. 6 5. Bagagemasse (kabine/tag) (kg) : Tekniske anordninger, der letter indstigning (rampe, løfteplatform, knæle- system): Bemærkninger (herunder om køretøjet er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 3): 89 BILAG II Tillæg 2 Undertillæg 3 M O D EL (største format: A4 (210 x 297 mm)) EF-TYPEGODKENDELSESATTEST MYNDIGHEDENS STEMPEL Meddelelse om - typegodkendelse1 - udvidelse af typegodkendelse1 - nægtelse af typegodkendelse1 - inddragelse af typegodkendelse1 af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed1 i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EØF Typegodkendelse nr. : Begrundelse for udvidelse: DEL I 0. 1 0. 2 0. 3 Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den sepa rate tekniske enhed12 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted: 0. 4 0. 5 0. 8 Køretøjets klasse3: Fabrikantens navn og adresse: Adresse(r) på samlefabrik(ker): 1 Det ikke gældende overstreges. 2 Hvis typeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de ryper køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet "?" (f. eks. ABC??123??). 3 Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF. 90 DEL II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 1. 1. 1. 1. 2 1. 3 1. 4 Eventuelle supplerende oplysninger, se tillæg Teknisk tjeneste, som forestår prøvningens udførelse. Prøverapportens dato: Prøverapportens nummer: Eventuelle bemærkninger: se tillæg Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelse til den informationspakke, der er indgivet til de god kendende myndigheder, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. TILLÆG til EF-typegodkendelsesattest nr vedrørende typegodkendelse af et køretøj i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /. Supplerende oplysninger Køretøjets klasse (M2, M3)1K Karrosseriets udformning (enkelt-/todækker, leddelt, lavtgulvs): Teknisk tilladt totalmasse (kg): Antal passagerer (siddende og stående): 1. 4. 1 Total (N): 1. 4. 2 På øverste dæk (N,)1*: 1. 4. 3 På nederste dæk (Nb)1}: 1. 4. 4 Antal siddende passagerer: 1. 4. 4. 1 Total (A): 1. 4. 4. 2 På øverste dæk (Aa)L): 1. 4. 4. 3 På nederste dæk (Ab)u: 91 1. 5 1. 6 1. 7 5. Bagagemasse (kabine/tag) (kg): Tekniske anordninger, der letter indstigning (rampe, løfteplatform, knæle- system): Beliggenhed af det lastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tværgående retning og lodret retning. Bemærkninger (herunder om køretøjet er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 3): 92 BILAG II Tillæg 2 Undertillæg 4 M O D EL (største format: A4 (210 x 297 mm)) EF-TYPEGODKENDELSESATTEST MYNDIGHEDENS STEMPEL Meddelelse om - typegodkendelse1 - udvidelse af typegodkendelse1 - nægtelse af typegodkendelse1 - inddragelse af typegodkendelse1 af en type køretøj/komponent/separat teknisk enhed1 i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /EØF Typegodkendelse nr. : Begrundelse for udvidelse: DEL I 0. 1 0. 2 0. 3 Fabriksmærke (firmabetegnelse): Type og almindelig(e) handelsbetegnelse(r): Typeidentifikationsmærker som markeret på køretøjet/komponenten/den sepa rate tekniske enhed12 0. 3. 1 Mærkets anbringelsessted: Køretøjets klasse3: Fabrikantens navn og adresse: 0. 4 0. 5 0. 7 For komponenter og separate tekniske enheder, EF-typegodkendelsesmærkets anbringelsessted og påføringsmåde: 1 Det ikke gældende overstreges. 2 Hvis rypeidentifikationsmærkerne består af tegn, der ikke er relevante for beskrivelsen af de typer køretøjer, separate tekniske enheder eller komponenter, der er omfattet af dette oplysningsskema, skal disse tegn i følgedokumenterne markeres med symbolet "?" (f. eks. ABC?? 123??). 3 Angivelse i henhold til definitionerne i bilag II, del A, i direktiv 70/156/EØF. 93 0. 8 Adresse(r) på samlefabrik(ker): DEL II 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 1. 1. 1. 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 Eventuelle supplerende oplysninger: se tillæg Teknisk tjeneste, som forestår prøvningens udførelse: Prøverapportens dato: Prøverapportens nummer: Eventuelle bemærkninger: se tillæg Sted: Dato: Underskrift: Indholdsfortegnelse til den informationspakke, der er indgivet til de godken dende myndigheder, og som kan udleveres på forlangende, er vedlagt. TILLÆG til EF-typegodkendelsesattest nr vedrørende typegodkendelse af en opbygning i henhold til direktiv. /. /EØF, senest ændret ved direktiv. /. /. Supplerende oplysninger Køretøjets klasse (M2, M3)1}: Karrosseriets udformning (enkelt-/todækker, leddelt, lavtgulvs): Kort beskrivelse af opbygningens type, herunder mål, udformning og anvendte materialer samt dens fastgøring til chassisrammen, hvis en sådan forefindes. Chassistype(r), som opbygningen kan monteres på Beliggenheden af det ulastede køretøjs tyngdepunkt i længderetningen, tvær gående retning og lodret retning. 1. 6 Antal passagerer (siddende og stående): 1. 6. 1 Total (N): 94 1. 6. 2 Antal siddende passagerer: 5. Bemærkninger: 95 BILAG HI FORKLARENDE DIAGRAMMER EgJi Adgang til udstigningsdøre (jf. punkt 7. 7. 1) alternative H= 110 cm classes 1,11 and III H = 95 cm classes A and B Antal passagerer Gruppe Mål H (mm) Samlet højde af dobbelt plade <22 A 95 165 B 70 140 >22* II 95 165 I 110 180 III 85 155 Jf. den pågældende fodnote i punkt 7. 7. 1. 1. 96 BILAG III E&2 Adgang til udstigningsdøre (jf punkt 7. 7. 1. 4) Panel Dual panel 97 BILAG III Fig. 3 Bestemmelse af uhindret adgang til dør (jf. punkt 7. 7. 1. 9. 1) n / ^c D B D = 22cm Min. B = 50 cm max. Fig. 4 Bestemmelse af uhindret adgang til dør (jf. punkt 7. 7. 1. 9. 2) 120 an V / / // / / / / / / / / // J / / 98 BILAG III Eig^i Adgang til nødudgangsdøre (jf. punkt 7. 7. 2) * 5 5 cm ø56cm ø55cm E o o E o o E o o E o o 4>30cm _i i. !. -i i «— i * 3 0 cm 99 BILAG III Fig. 6 Gange (jf. punkt 7. 7. 5) t 5° ca —. 50 pa Gruppe Mål (mm) A C B H A 350 550 500* 190 * B 300 450 300 150 I 450 550 500* 190 * II 350 550 500* 190* III 300 450 500* 190 * Jf. den pågældende fodnote ("*") i punkt 7. 7. 5. 1. 100 BILAG III Fig. 7 Forreste afgrænsning afgang (jf. punkt 7. 7. 5. 1. 1. 1) 45 cm i 2 era n (H J4UHU 1 i • 30 cm øn J OL CTXJTMDRICAL CACCZ 101 BILAG III Fi&_8 Trin til passagerer Qf. punkt 7. 7. 7) 10cm max - 2 0 cm min tu Bemærkning: 1. For dobbeltdøre skal trinnene i hver halvdel af passagen behandles særskilt. 2. E behøver ikke være ens for alle trin. HØJDE OVER JORDEN VED UBELASTET KØRETØJ Første trin overjorden Øvrige trin Gruppe I, II & A III & B Største højde D Mindste dybde F Største højde E Mindste højde E Mindste dybde 32* 30* 25* 12 20 36* 30* 35* 12 20 * Jf. de pågældende fodnoter "*" i punkt 7. 7. 7. 1 102 BILAG III Fig. 9 Passagersædernes mål Qf. punkt 7. 7. 8. 1) Individual seat Continuous seat F (cm) min 20* 1 continuous seats 22. 5 Individual seats 25 J G (cm) min * 22. 5 for Class III 103 BILAG III Fig. 9 a Mål på passagersæder for de i artikel 4 omhandlede køretøjer Of punkt 7. 7. 8. 1. a) Individual seat Continuous seat F (cm) min 2fJ continuous seats 20 Individual seats 20 G (cm) min 104 BILAG III Fig. 10 Tilladte indragende dele i skulderhøjde Tværsnit af det mindste rum, som må være til rådighed i skulderhøjde for sæder, der støder op til køretøjets væg Of punkt 7. 7. 8. 1. 2. 3) 2c=> ri lOcn». 1 G 1 G _J Vehicle exterior to via •?•< 3 v. - Højeste del af usammenpresset sædehynde Midtlinje af siddeplads G = 22,5 for sammenhængende sæder G = 25 cm for enkeltsæde G = 20 cm for køretøjer med færre end 22 passagerer eller bredde under 2,3 m 105 BILAG III Fig. 11 Dybde af sædehvnde Of punkt 7. 7. 8. 2 & 7. 7. 8. 3) h = 40-50 cm O k = 35cmmm. (**) */ 35 cm ved hjulkasser og motorrum *_*_/ 40 cm for køretøjer i gruppe II & III 106 BILAG III Fig. 12 Afstand mellem sæder Of punkt 7. 7. 8. 4) Gruppe I, A & B Gruppe II Gruppe III A 650 mm 680 mm 1 750 mm 107 BILAG III Fig. 12 a Afstand mellem sæder Of punkt 7. 7. 8. 4. l a) 65"c3n BILAG III Fig. 12 b Afstand mellem sæder Of punkt 7. 7. 8. 4. l. a) 60 a, 108 BILAG III Fig. 13 Rum til siddende passagerer Qf. punkt 7. 7. 8. 5) 109 BILAG III Fig. 14 Tilladte indragende dele i rummet over sædet Tværsnit af mindste rum, som må være til rådighed over et sæde. der støder op til køretøjets væg Of punkt 7. 7. 8. 6. 3. 1) po 4 < -m I I. 1 Vchicl€ ex t cric: 20 cm i 2 0 ca i o Highest level of the*. undepressed scat cushion /• zmmt^mmzt. <r C e n t r e - l i nt cf t he cc£' p e t i t i on 110 w r > H r g z C?) Xi c 3 bo p\ u» k> P r O. "O c bo ON I? i »* > O m ON > m > > In BILAG III Fig. 17 Tilladte indragende dele ved de bageste hjørnesæder Plan over påbudt sædeareal (to sideplacerede sæder bagtil) Of punkt 7. 7. 8. 6. 3. 4) / / / / / // 112 BILAG III Fig. 18 Tilladt indragen af hjulkasse, som ikke når længere ind end sædets lodrette midterlinje 0"f punkt 7. 7. 8. 6. 4. 2. 1) Armlængde frem til gribepunktet Højd :skuld( Midterlinje v *. y y. y y y y y y y^y y y y y y y ^y y y y y y y s-y ' yy\yy s,y y y y y 113 BILAG III Fie. 19 Tilladt indragen af hjulkasse, som når længere ind end sædets lodrette midterlinje Of punkt 7. 7. 8. 6. 4. 2. 2) Unres' y y y y y / y y y y y y y yy y ' / ~/~y y/ y y y y ' y y \ y s / y y ' yy 114 k- 90 cm 3 5' o < 3# 5" I» tu -•> 3" $»o 3 r-t> c 3 to r > O Centreline Height of shoulder joint: 135 cm a. <-+ «-* n> 'SL o (V 3* P BILAG III Fig. 21 Referencekørestol Of. punkt 7. 12. 5) ?i -ff V "•" vtr-— '«•". -g. g « c v -^ A - 2 faste hjul bagtil B - 1 drejeligt hjul fortil 116 BILAG III Fig. 22 Of. punkt 7. 13 & 7. 13. 1) Piktogrammer for kørestolsbrugere (22 a) \5. <-«> Piktogrammer for andre bevægelseshæmmede passagerer end kørestolsbrugere (22 h) •:•::'•-. '—-••••v. '-<•/•': '-. • -"-<- i 117 BILAG IV OPBYGNINGENS STYRKE 1. Område Dette bilag omfatter enkeltdækkerkøretøjer i gruppe II og III. 2. Definitioner: I dette bilag forstås ved: 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 "Tilbageværende rum" det rum, der bevares i passagerkabinen, medens og efter at konstruktionen gennemgår en af de i dette bilag foreskrevne prøver. "Opbygning" den del af køretøjets konstruktion, der bidrager til køretøjets styrke i tilfælde af, at køretøjet vælter. "Karrosserisektion" en del af karrosseriet, som indeholder mindst to identiske lodrette stolper på hver side og repræsenterer en eller flere dele af køretøjets konstruktion. "Total energi" den energi, der formodes optaget af køretøjets samlede kon struktion. Den kan bestemmes som angivet i dette bilag. 3. Almindelige specifikationer og forskrifter Såfremt opbygningen er godkendt som værende i overensstemmelse med bestemmelserne i regulativ nr. 66 fra FN's Økonomiske Kommission for Europa, anses den for at opfylde nærværende almindelige specifikationer og forskrifter. 3. 1 Under og efter at køretøjets opbygning underkastes en af de i punkt 4 be skrevne prøver eller beregninger skal dens styrke være tilstrækkelig til at sikre: 3. 1. 1 At der ikke rager forskudte dele af køretøjet ind i det tilbageværende rum som » angivet i punkt 5, 3. 1. 2 3. 2 at ingen del af det tilbageværende rum rager uden for den deformerede konstruktion. Kravene i punkt 3. 1 finder anvendelse på alle dele af køretøjets konstruktion, vanger og plader og alle udragende stive dele som bagagehylder, ventilationsudstyr m. v. Hvad angår kravene i punkt 3. 1 ses dog bort fra forplade, skillevægge, buer og andre forstærkninger af køretøjets opbygning samt faste indretninger som bar, tekøkken og toilet. 3. 3 For leddelte køretøjer skal hver af køretøjets dele opfylde de i punkt 3. 1 ovenfor anførte krav. 118 4. 4. 1 4. 1. 1 4. 1. 2 4. 1. 3 4. 1. 4 4. 2 5. 5. 1 5. 2 6. 6. 1 Prøvemetoder Hver køretøjstype kontrolleres med en af følgende metoder efter fabrikantens valg eller med en alternativ metode, godkendt af de kompetente myndigheder: En omrulningsprøve på et komplet køretøj efter den i tillæg 1 beskrevne fremgangsmåde; En omrulningsprøve, udført på en eller flere karrosserisektioner, der er repræsentativ(e) for et komplet køretøj i overensstemmelse med tillæg 2, en pendulprøve af en eller flere karrosseri sektioner i overensstemmelse med tillæg 3, eller en kontrol af opbygningens styrke foretaget ved beregning i henhold til tillæg 4. Kan der i de i punkt 4. 1. 2, 4. 1. 3 eller 4. 1. 4 beskrevne metoder ikke tages hen syn til betydelige forskelle mellem køretøjets forskellige sektioner, som for ek sempel en air condition indretning på taget, skal der indsendes supplerende prøvemetoder eller beregninger til den tekniske tjeneste. I mangel af sådanne supplerende oplysninger kan det forlanges, at køretøjet underkastes den i punkt 4. 1. 1 beskrevne prøve. Tilbageværende rum I punkt 2. 1 forstås ved tilbageværende rum det volumen i passagerrummet, der omsluttes, når det i fig. 1 (a) definerede tværplan bevæges langs (en) ret(te) linje(r), således at punkt "R" i fig. 1 (a) føres fra det bageste yderste sædes "R"-punkt gennem "R"-punktet af hvert mellemliggende ydersæde til "R"-punktet af det forreste yderste passagersæde. "R"-punktet, der er vist i fig. I (b), forudsættes at være beliggende 500 mm over det gulv, som passagernes fødder hviler mod, 300 mm fra den inderste overflade af køretøjets inderside, og 100 mm foran sædets ryglæn i midtlinjen af ydersæderne. Fortolkning af prøveresultaterne Foretages afprøvning på karrosserisektioner, skal den tekniske tjeneste, der forestår prøven, sikre, at køretøjet overholder de betingelser, der foreskrives i tillæg 3, undertillæg 2, som indeholder angivelse af krav til fordelingen af de vigtigste energiabsorberende dele af køretøjets opbygning. 119 Fig. 1 Tilbageværende rum (alle mål i mm) 1 (a) I SIDERETNINGEN Skabeloner, som fastgøres til køretøjets gub 120 1 (b) I LÆNGDERETNINGEN - Snit A-A gennem køretøjet i et lodret plan svarende til midtlinjen af de inderste sæder. Køretøjets forreste passagersæde —Bemærkning: Se kravet i punkt 5. 2 121 Tillæg 1 Omrulningsprøve for komplet køretøj Prøvebetingelser Køretøjet behøver være ikke vær fuldt færdigmonteret, men skal være repræsentativt for producerede køretøjer hvad angår køreklar egenmasse, tyngdepunkt og massefordeling som angivet af fabrikanten. På fører- og passagersæder med indstilleligt ryglæn skal dette være i sin mest oprette stilling. Er sædet indstilleligt i højden, skal det være i sin højeste position. Alle døre og oplukkelige vinduer på køretøjet skal være lukket og smækket, men ikke låst. På vinduer og glasbeklædte forplader eller skærme kan glasset efter ansøgerens valg være isat eller udtaget. Er glasset udtaget, skal der være anbragt en tilsvarende masse i den pågældende position. Dækkene skal være oppumpet til det tryk, der foreskrives af køretøjets fabrikant, og har køretøjet luftaffjedring, skal der være sørget for trykluft tilførsel til luftfjedrene. Et eventuelt selvnivellerende ophængssystem skal være indstillet til den af fabrikanten foreskrevne højde, medens køretøjet står på fladt, vandret underlag. Støddæmpere skal være normalt funktionsdygtige. Brændstof, batterisyre og andre brændbare, eksplosive eller korrosive materialer kan erstattes af andre materialer, forudsat at de i punkt 1. 1 ovenfor angivne vilkår er opfyldt. 1. 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 Anslagsområdet skal bestå af beton eller andet ueftergiveligt materiale. 2. 2. 1 2. 2 Prøveprocedure (se fig. 1 ) Køretøjet anbringes på en platform med henblik på at blive rullet om på siden. Fabrikanten afgør, til hvilken side dette skal ske. Køretøjet skal være således placeret på platformen, at der ved vandret platform gælder: 2. 2. 1 Drejningsaksen er parallel med køretøjets længdeakse, 2. 2. 2 drejningsaksen er 0 - 200 mm fra det lodrette trin mellem de to niveauer, 2. 2. 3 drejningsaksen er 0 -100 mm fra siden afdækket på den bredeste aksel, 2. 2. 4 2. 2. 5 drejningsaksen er 0 - 100 mm under det vandrette udgangsplan, på hvilket dækkene står, og højdeforskellen mellem det vandrette udgangsplan og det vandrette lavere plan, mod hvilket anslag finder sted, er mindst 800 mm. 122 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 Der skal være sørget for, at køretøjet kan forhindres i at bevæge sig langs sin længdeakse. Prøvestanden skal ved hjælp af sidelister forhindre, at dækkene kan glide sidelæns i omrulningsretningen. Prøveapparatet skal sikre, at køretøjets aksler løfter sig samtidig. Køretøjet skal vippes uden at rokke og uden dynamiske virkninger, idet det ruller om. Vinkelhastigheden må ikke være over 5 grader i sekundet (0,087 rad/s). Bestemmelse af, om kravet i punkt 3. 1 i dette bilag er opfyldt, kan ske ved hurtig fotografering, med deformerbare skabeloner eller på anden hensigts mæssig måde. Denne kontrol skal finde sted i mindst to punkter, nominelt ved passagerrummets forreste og bageste punkt, idet den nøjagtige position fastsættes af den tekniske tjeneste. Skabeloner fastgøres til dele af kon struktionen, der i det væsentlige er udeformerbare. 123 Fig. 1 Drejningsakse < 7- -S&O sn/rt Vandret udgangsplan Vippeplan % 0*200 mm H y -000 / n /n F Vandret lavere plan. Qm^^tWWt^^ fMWAW 124 Tillæg 2 Omrulningsprøve for karrosserisektion 1. 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 2. 2. 1 Prøvebetingelser Karrosserisektionen skal repræsentere en sektion af det ulastede køretøj. Karrosserisektionens geometri, drejningsaksen og tyngdepunktets lodrette og vandrette beliggenhed skal være repræsentative for det komplette køretøj. Karrosserisektionens masse, regnet som procentdel af det køreklare køretøjs egenmasse, skal angives af fabrikanten. Den energi, der skal optages af karrosserisektionen, regnet som procentdel af den totale energi, der ville blive optaget af et komplet køretøj, skal angives af fabrikanten. Den i 1. 4 omhandlede procentdel af den totale energi må ikke være mindre end den i punkt 1. 3 omhandlede procentdel af den totale egenmasse af et køreklart køretøj. Prøvebetingelserne skal være de i tillæg 3, punkt 1. 6 og tillæg 5, punkt 2. 1 til 2. 6 angivne. Fremgangsmåde ved prøvens udførelse Prøven udføres som beskrevet i tillæg 3 bortset fra, at den ovenfor beskrevne karrosserisektion anvendes i stedet for et komplet køretøj. 125 1 1. 1 1. 2 2. 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 Tillæg 3 Pendulprøve for karrosserisektion Energiniveau og anslagsretning Den energi, der skal overføres til en given karrosserisektion, skal være lig summen af de energier, der af fabrikanten er tildelt hver tværsnitsbue, som er indeholdt i den pågældende karrosserisektion. Den korrekte energiandel, foreskrevet i undertillæg 1 til dette tillæg, påføres hver karrosserisektion således, at impulsen i pendulets bevægelsesretning danner en vinkel på 25 grader (+ 0°; - 5°) med karrosseri sektionens lodrette midterplan i længderetningen. Den nøjagtige vinkel inden for det angivne interval fastsættes af køretøjets fabrikant. Prøvebetingelser Der skal udføres et tilstrækkeligt antal prøver til at det over for den tekniske tjeneste, der forestår prøven, er godtgjort, at det i punkt 3. 1 i dette bilag angivne krav er opfyldt. Ved prøven skal karrosserisektionernes tværsnit have den normale opbygning i forhold til gulv, bundramme, sider og tag. Ligeledes medtages sektioner af udstyr som bagagehylder, ventilationskanaler etc. , når sådanne forefindes. Alle døre og oplukkelige vinduer på karrosserisektionen skal være lukket og smækket, men ikke låst. På vinduer og glasbeklædte forplader eller skærme kan* glasset efter ansøgerens valg være isat eller fjernet. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan sæder også indgå, idet de efter fabrikantens valg indstilles i deres normale position i forhold til karrosserisektionens kon struktion. De normale fastgøringer og samlinger mellem alle dele og udstyr skal være tilstede. Er ryglænene indstillelige, skal de være i deres mest oprette position; er sæderne indstillelige i højde, skal de være i højeste position. Den side af karrosserisektionen, mod hvilken anslag skal finde sted, vælges af fabrikanten. Kræves der afprøvning af flere end én karrosserisektion, skal anslag finde sted i samme side. Til bestemmelse af, om kravet i punkt 3. 1 i dette bilag er opfyldt, benyttes hurtig fotografering, deformerbare skabeloner eller andre hensigtsmæssige midler. Skabeloner fastgøres til sådanne dele af konstruktionen, der i det væsentlige er udeformerbare. Den karrosserisektion, der skal afprøves, skal fastgøres solidt og sikkert til monteringsrammen gennem tværdragerne eller dele, der erstatter disse, på en sådan måde, at der under anslaget ikke optages energi af betydning i under- støtningsrammen og dennes fastgøringer. 126 *2. 8 3. 3. 1 Pendulet udløses fra en højde, som bevirker at dets hastighed ved anslag mod karrosserisektionen er mellem 3 og 8 m/s. Beskrivelse af pendulet Pendulets anslagsflade skal enten være af stål eller af krydsfiner med tykkelse 20 mm ± 5 mm, og pendulets masse skal være ensartet fordelt. Anslagsfladen skal være rektangulær og flad, mindst lige så bred som den afprøvede karrosserisektion, og mindst 800 mm høj. Dens kanter skal være afrundet med rundingsradius mindst 15 mm. 3. 2 Pendulet skal være stift fastgjort til to stive stænger. Stængernes akse skal være mindst 3 500 mm fra pendulets geometriske centrum. 127 Tillæg 3 - undertillæg 1 Beregning af den totale energi (E*) =r! ^ 1 • W i X \ W ' -: v^v^<S<^^W Forudsætninger : 1. 2. 3. Karrosseriets tværsnit forudsættes rektangulært. Ophængssystemet forudsættes stift fastgjort. Karrosserisektionens bevægelse forudsættes at være en ren rotation omkring punktet "A". 128 Beregning af total energi (E*) Bestemmes faldet (h) i tyngdepunktet med grafiske metoder, kan E* antages at være givet ved formlen: I* = 0,75 Mg. h. (Nm) E*=0,15M. g. N 2 2/T (Nm) H Alternativt kan E* berednes af formlen: hvor: M = køretøjets egenmasse i køreklar stand (kg) g =9,8m/s? W = køretøjets udvendige bredde (m) Hs = højden af det ulastede køretøjs tyngdepunkt (m) H = køretøjets højde (m) 129 Tillæg 3 - undertillæg 2 Krav til fordeling af energioptagelsen mellem opbygningens vigtigste energiabsorberende dele 1. 2. j. (i) Der skal udføres et tilstrækkeligt antal prøver til over for den tekniske tjeneste at godtgøre, at køretøjet opfylder kravene i punkt 3. 1 i dette bilag. Dertil kræves ikke nødvendigvis flere end én prøve. Beregninger baseret på data opnået ved afprøvning af én karrosserisektion kan anvendes til at godtgøre accepterbarheden af en anden karrosserisektion, der ikke er identisk med den allerede afprøvede, såfremt de to sektioner har mange fælles konstruktionsmæssige egenskaber. Fabrikanten erklærer, hvilke af opbygningens stolper, der anses for at bidrage til dens styrke, og angiver ligeledes den energimængde (E,), som hver stolpe er beregnet til at optage. Disse angivelser skal opfylde følgende kriterier: E * ,> £- i=l , hvor m er det samlede angivne antal stolper; (2) (a) ^EiF>0AE' hvor n er det angivne antal stolper foran køretøjets tyngdepunkt; (b) £ £ ,. „> 0,4ZT i=l , hvor p er det angivne antal stolper bag køretøjets tyngdepunkt. 130 (3) (4) LF>OAlf LR>QAlr (5) d J22 < 2,5 d. min Dette gælder kun, hvor d^ er større end 0,8 gange den største forskydning, der tillades uden indtrængen i det tilbageværende rum. hvor Ej er den energimængde, der angives at kunne optages af den i'te stolpe i opbygningen. EiF EiR er den energimængde, der angives at kunne optages af den i'te stolpe foran køretøjets tyngdepunkt. er den energimængde, der angives at kunne optages af den i'te stolpe bag køretøjets tyngdepunkt. E* er den totale energi, der kan optages af hele køretøjets konstruktion. d,mx eta,, er den største forskydning, målt i anslagsretningen, af nogen sektion af karrosseriet, efter at den pågældende sektion har optaget sin angivne andel af anslagsenergien. er den mindste forskydning, målt i anslagsretningen og i samme punkt på sektionen som d ^, af nogen sektion af karrosserikonstruktionen, efter at den pågældende sektion har optaget sin angivne andel af anslagsenergien. £(£„',/) h = i=7 i-i Vægtet middelafstand af de stolper, som angives at ligge foran køretøjets tyngdepunkt. 131 YsfEiR lj LR = i=l >=P z& i=l Vægtet middelafstand af de stolper som angives at ligge bag køretøjets tyngdepunkt. hvor lit- er afstanden tyngdepunktet. fra køretøjets tyngdepunkt til den i'te søjle foran lir If lr er afstanden fra køretøjets tyngdepunkt til den i'te søjle bag tyngdepunktet. er afstanden fra køretøjets tyngdepunkt til køretøjets forende. er afstanden fra køretøjets tyngdepunkt til køretøjets bagende. 132 1. 2. 3. 4. 4. 1 4. 2 Tillæg 4 Efterprøvning af opbygningens styrke ved beregning En opbygning eller sektioner deraf kan godtgøres at opfylde det i punkt 3. 1 i dette bilag angivne krav ved en beregningsmetode, der er godkendt af den tekniske tjeneste, som forestår prøvernes udførelse. Kan konstruktionen forventes udsat for deformation ud over elasticitetsgræn sen af de anvendte materialer, skal beregningerne simulere konstruktionens opførsel svarende til, at den underkastes store plastiske deformationer. Den tekniske tjeneste, som forestår prøverne, kan kræve, at der udføres prøver på samlinger eller på dele af konstruktionen for at efterprøve de forudsæt ninger, der ligger til grund for beregningerne. Forberedelser til beregning Beregningerne kan ikke foretages, før konstruktionen er analyseret og en matematisk model af den opstillet. Derved defineres de særskilte elementer, der skal tages i betragtning, såvel som de punkter, hvor der kan opstå plastiske hængsler. De anvendte dimensioner på elementerne samt materialernes egen skaber skal angives. Hængselpunkterne skal afprøves fysisk til bestemmelse af kraft-(drejningsmoment)-deformationskarakteristikker ved plastisk deforma tion, idet disse er afgørende for beregningerne. Den hertil svarende deforma- tionshastighed og dynamiske flydespænding bestemmes. Kan beregningsmeto den ikke vise, hvornår der vil indtræde et betydningsfuldt brud, er det uom gængelig nødvendigt at foretage denne bestemmelse eksperimentelt ved sepa rate analyser eller fastlægge en passende dynamisk fordeling af belastningen i køretøjets længderetning. Belastningens fordeling i køretøjets længderetning skal angives. Beregningsmetoden skal omfatte deformationer indtil elasticitetsgrænsen af materialerne, efterfulgt af udpegelse af de steder, hvor der vil dannes plastiske hængsler med efterfølgende dannelse af andre plastiske hængsler, medmindre position og rækkefølge for dannelsen af plastiske hængsler kendes fra tidligere erfaring. I metoden skal indgå de geometriske ændringer af konstruktionen, som finder sted, i det mindste indtil det stadium, hvor deformationerne har overskredet grænsen for det acceptable. Beregningerne skal simulere den energiafgivelse og anslagskraft, der vil være gældende, hvis den pågældende opbygning underkastes de i tillæg 3 foreskrevne omrulningsprøver. Bereg ningsmetodens gyldighed skal være godtgjort ved sammenholdelse med resul tater af fysiske prøver, som ikke nødvendigvis skal have været udført i for bindelse med det aktuelle køretøj. 133 5. Prøver på en sektion af opbygningen Når en beregningsmetode anvendes på en sektion af den samlede opbygning, gælder samme vilkår som angivet ovenfor for det komplette køretøj. 134 BILAG V (jf. punkt 7. 6. 5. 6. 1. 1) RETNINGSLINJER FOR MÅLING AF MASKINELT BETJENTE DØRES LUKKEKRAFT 1. Almindelige forhold 2. 2. 1 2. 2 Z. J 2. 4 Lukning af en maskinelt betjent dør er en dynamisk proces. Når en dør i bevægelse rammer en forhindring, udløser det en dynamisk reaktionskraft, hvis (tidsmæssige) forløb afhænger af forskellige faktorer (således dørens masse, acceleration og dimensioner). Definitioner Lukkekraften F(t) er en funktion af tiden, som måles ved dørens lukkekanter (jf punkt 3. 2). Spidskraft Fs er den maksimale størrelse aflukkekraften. Effektiv kraft FE er gennemsnitsstørrelsen aflukkekraften i impulsperioden: Impulsperioden T er : tiden mellem t, og t2 FE = ~ !F«)dt T = t, - 1, hvor ti = følsomhedstærsklen, hvor lukkekraften når op over 50N. t2 = udklingningstærsklen, hvor lukkekraften når ned under 50N. 135 2. 5 forholdet mellem ovennævnte parametre er illustreret i fig. 1 nedenfor (som eksempel): FigJ. Sosf. i éfsj 2. 6 Klemkraflen Fc er det aritmetiske gennemsnit af de effektive kræfter, målt gentagne gange i samme punkt: i-n E (FEV F = i-l 3. 3. 1 Målinger Målebetingelser: 3. 1. 1 Temperaturområde: 10-30°C 3. 1. 2 Køretøjet skal holde på vandret grund. 3. 2 Der måles i følgende punkter: 3. 2. 1 Ved dørens hovedlukkekanter: - ét midt på døren - ét 150 mm over dørens underkant. 3. 2. 2 For døre med anordning til forhindring af sammenklemning i oplukkeproces sen: Ved dørens sekundære lukkekanter i det punkt, som anses for at frembyde størst risiko for at komme i klemme. 136 3. 3 3. 4 3. 5 4. 4. 1 4. 2 4. 2. 1 4. 2. 2 Der tages mindst tre målinger i hvert af målepunkterne til bestemmelse af klemkraften som foreskrevet i punkt 2. 6. Lukkekraftsignalet registreres gennem et lavpasfilter med en frekvensgrænse på 100 Hz. Både følsomhedstærsklen og udklingningstærsklen til begrænsning af impulsvarigheden sættes til 50 N. Aflæsningen må højst afvige ± 3 % fra den nominelle værdi. Måleudstyr Måleudstyret består af to dele: et håndtag og en belastningscelle (jf. fig. 2) Belastningscellen skal have følgende specifikationer: Den består af to forskydelige huse med ydermål 0 100 mm og bredde 115 mm. Cellen er forsynet med en trykfjeder mellem de to huse, således at belast ningscellen kan trykkes sammen, når den påføres en passende kraft. Belastningscellens stivhed skal være 10 ± 0,2 N/mm. Det maksimale fjeder udslag skal være begrænset til 30 mm, således at den maksimale spidskraft er 300 N. 137 BILAG V Fig. 2 115 = ,30 = e o c håndtag C 138 BILAG VI SÆRLIGE KRAV TIL KØRETØJER MED EN KAPACITET PÅ HØJST 22 PASSAGERER 1. 1 Mindstemål på udgange De forskellige typer udgange skal have følgende mål: Åbning Mål Bemærkninger Indgangshøjde Højden af en udstigningsdør måles som den lodrette afstand i et lodret plan dannet af de Gruppe lodrette projektioner af midtpunktet af dør- A _B 165 cm 150 cm åbningen og overfladen af det nederste trin. Åbningshøjde Den lodrette højde af udstigningsdørens døråbning skal være således, at den giver fri passage for dobbeltpladen omhandlet i bilag 1, punkt 7. 7. 1. 1. Højden kan i de øverste hjørner y æ re mjnc}sket ve(j afrunding med en radius på højst 15 cm. Udsug- ningsciør Bredde Enkeltdør: 65 cm Dobbeltdør: 120 cm For køretøjer i gruppe B, hvor højden af udstig- ningsdøren er mellem 140 og 150 cm, gælder en mindste bredde af døråbningen på 75 cm. På alle køretøjerne kan bredden af enhver udstigningsdør mindskes med 10 cm, når der måles i højde med håndstøtterne, og med 25 cm, når dette er nød- vendigt som følge af hjulkasser, mekanismen til automatiske eller fjernbetjente døre, eller for- rudens hældning. Nød- udgangs- dør Højde: 125 cm Bredden kan nedsættes til 30 cm i tilfælde, hvor indragende hjulkasser gør dette nødvendigt, for Bredde: 55 cm udsat at bredden på 55 cm er overholdt ved en højde på mindst 40 cm over den nederste del af døråbningen. Højden af de øverste hjørner kan være nedsat ved afrunding med en radius på højst 15 cm. Nød- udgangs- vindue Åbningens areal: 4000 cm2 Dog tillades en tolerance på 5% på arealet for typegodkendelser meddelt inden et år efter ikrafttræden af dette direktiv. Arealet skal kunne indskrives i et rektangel på 50 cm x 70 cm 1. 1. 1 Køretøjer, for hvilke punkt 7. 7. 1. 9. i bilag I gælder, skal opfylde kravene i punkt 7. 6. 3. 1 hvad angår nødudgangsvinduer og taglemme, samt følgende krav hvad angår udstigningsdøre og nødudgangsdøre: 139 Åbning Mål Bemærkninger Udstig- nings- dør Nød- udgangs- dør Åbningshøjde: Dette mål kan i hjørnerne nedsættes ved afrun- 110 cm ding med en radius på højst 15 cm. Bredde Enkeltdør: 65 cm Dobbeltdør 120 cm Dette mål kan nedsættes ved afrunding af åbnin- gens hjørner med en radius på højst 15 cm Bred- den kan nedsættes med 10 cm, når der måles i højde med håndstøtterne, og med 25 cm, når dette er nødvendigt som følge af hjulkasser, fjernbetjente mekanismen til automatiske eller døre, eller forrudens hældning Højde: 110 cm Bredden kan nedsættes til 30 cm i tilfælde, hvor dette nødvendiggøres af indragende hjulkasser, Bredde: 55 cm forudsat at bredden på 55 cm er overholdt i en højde af mindst 40 cm over den nederste del af døråbningen. Højde og bredde kan i de øverste hjørner kan være nedsat ved afrunding med en 1 radius på højst 15 cm. 1. 2 Udganges placering 1. 2. 1 1. 2. 2 1. 2. 3 1. 2. 4 Udstigningsdør skal være placeret på den side af køretøjet, der vender mod vejens nærmeste side, (afhængigt af færdselsretningen i den stat, hvor køretøjet skal indregistreres) eller på køretøjets bagside. Udgangene skal være placeret således, at der er mindst én udgang på hver side af køretøjet. Der skal være mindst én udgang i forreste og én i bageste halvdel af passa gerrummet. Der skal være mindst én udgang enten på forsiden eller på bagsiden af køre tøjet, medmindre køretøjet er forsynet med taglem. 140 BILAG VII FORSKRIFTER FOR HJÆLPEMIDLER, DER LETTER INDSTIGNING I KØRETØJER Forskrifter Dette bilag indeholder de forskrifter, som skal være opfyldt af de i punkt 7. 12 omhandlede indstigningshjælpemidler. Indstigningshjælpemidler, der ikke er beskrevet i dette bilag, kan godkendes af den tekniske tjeneste, der forestår prøvningen, forudsat at de vurderes som lige så sikre som dem, der beskrives i dette bilag. 1. Område Disse forskrifter gælder for køretøjer, udstyret med tekniske hjælpemidler, der letter indstigning for bevægelseshæmmede. Definitioner Indstigningshjælpemidler er anordninger eller systemer, der letter indstigning i busser, f. eks. knælesystemer, løfteanordninger, ramper mm. Knælesystem er et indstigningshjælpemiddel, der helt eller delvis sænker og løfter køretøjets opbygning. Løfteanordning er et indstigningshjælpemiddel i dørområdet, med hvilket man overvinder højdeforskellen mellem køretøjets gulv og jorden. Rampe er et indstigningshjælpemiddel, der danner forbindelse mellem køre tøjets gulv og jorden. Sikkerhedsanordning er en anordning, der, når den aktiveres, mindsker risikoen for tilskadekomst. Forskrifter Generelle bestemmelser 2. 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 2. 5 3. 3. 1 3. 1. 1 Tilgængelighedsprøve Køretøjet og indstigningshjælpemidlerne skal være således, at en kørestols bruger, der har normal funktion af arme og hænder og sidder på en platform 15 cm overjorden (som repræsenterer et fortov) let kan komme ind i køretøjet gennem de dertil beregnede udstigningsdøre, når de pågældende betjenings anordninger aktiveres. For lavtgulvsbussers vedkommende anses dette krav ligeledes for opfyldt, hvis køretøjet holder prøven uden indstigningshjælpemiddel. 141 3. 1. 2 Mærkning Betjeningsanordningerne for indstigningshjælpemidlerne skal være tydeligt afmærket som sådanne. Indstigningshjælpemidlets udslåede eller sænkede position skal over for føreren angives af en indikator. 3. 1. 3 Nødbetjening I tilfælde af svigt af en sikkerhedsanordning må løfteanordninger ikke kunne betjenes, medmindre det er muligt at betjene dem sikkert med håndkraft. Nødbetjeningsanordningens art og placering skal være tydeligt markeret. I tilfælde af svigt af energitilførslen skal løfteanordninger kunne betjenes med håndkraft. 3. 1. 4 Adgang til døre Adgang til en af køretøjets døre kan være spærret af et indstigningshjælpe middel, forudsat at begge nedenstående betingelser er opfyldt både inden for og uden for køretøjet: 3. 1. 4. 1 Indstigningshjælpemidlet må ikke spærre for håndtaget eller anden anordning til åbning af døren. 3. 1. 4. 2 Indstigningshjælpemidlet skal let kunne flyttes, således at der bliver fri adgang til døren i nødsituationer. 3. 2 Knælesystem 3. 2. 1 Særlige bestemmelser 3. 2. 1. 1 Betjeningsapparat For at betjene et knælesystem skal det være nødvendigt at aktivere en betjeningsanordning Er knælesystemet koblet sammen med et andet system som f. eks. parkeringsbremsen, må svigt af knælesystemet ikke kunne fa negativ virkning på dette andet system. Endvidere må betjening af det tilkoblede system ikke kunne bevirke, at køretøjet knæler. 3. 2. 1. 2 Virkemåder Løftning og sænkning af karrosseriet kan enten være manuelt eller automatisk styret. Et køretøj kan være udstyret med begge systemer, som kan vælges af føreren. 3. 2. 1. 2. 1 Manuel betjeningsanordning Den manuelle betjeningsanordning skal være kontrolleret fra førersædet. Anordningen til sænkning af karrosseriet skal være konstrueret således, at hvis den slippes medens karrosseriet er i færd med at blive sænket, returnerer den automatisk til afbrudt stilling inden for mindst 80% af den samlede sænke afstand. Når dette finder sted, skal sænkningen afbrydes og standses øjeblik- 142 kelig. Sænkningen må kun kunne genoptages, når karrosseriet er i sin normale position (position ved kørsel). 3. 2. 1. 2. 2 Automatisk betjeningsanordning Når der findes en automatisk betjeningsanordning, der aktiveres samtidig ved betjening af en anden anordning, f. eks. en udstigningsdør, skal det være muligt for føreren at standse og vende sænkeprocessen ved hjælp af en nødkontakt, der er placeret inden for førerens rækkevidde. Sænkningen må først kunne genoptages, når karrosseriet er i sin normale position (positionen svarende til kørsel). Sænkning må først indledes, når dørene er lukket. Sænkningen skal være mindst 80% tilendebragt, før udstigningsdørene er helt åbne. Løftepro cessen må ikke påbegyndes, medens en udstigningsdør endnu er åben. 3. 2. 1. 3 Sænkning af køretøjets karrosseri Sænkning skal finde sted ved en hastighed på højst 5 km/h. Det må ikke være muligt at sætte bussen i gang, når karrosseriet er sænket. 3. 2. 1. 4 Løftning af køretøjets karrosseri Det må ikke være muligt at indlede sænkning, når en udstigningsdør stadig er helt åben. Løfteprocessen skal afbrydes, hvis vendeanordningen på en dør aktiveres. 3. 2. 1. 5 Særlig funktionsmåde Det kan tillades, at det med en separat manuel betjeningsanordning placeret på instrumentbrættet er muligt til hver en tid at standse løfteprocessen, forudsat at køretøjet holder stille og startspærreanordningen er aktiveret. 3. 3 Løfteanordning 3. 3. 1 Almindelige forskrifter Løfteanordninger må kun kunne fungere, når køretøjet holder stille. Løftning og sænkning af løfteanordningen skal angives af tre gule blinkende kontrol lamper og et akustisk signal. Disse lamper skal være anbragt som følger: to lamper på køretøjets yderside på hver side af døren forneden; en indvendig lampe over døren. Disse lamper skal være i overensstemmelse med direktiv 76/756/EØF. Ved løftning og før sænkning af platformen skal en anordning, der forhindrer kørestolen i at rulle af, automatisk træde i funktion. 3. 3. 2 Supplerende tekniske forskrifter for maskinelt betjente løfteanordninger 3. 3. 2. 1 Betjeningsanordningen skal være udformet således, at den, hvis den slippes, automatisk returnerer til afbrudt stilling. Idet dette finder sted, skal løfteanord ningens bevægelse øjeblikkelig standse, og det skal være muligt at indlede en bevægelse i begge retninger uden forsinkelse. 143 3. 3. 2. 2 3. 3. 2. 3 Områder, der ikke er synlige for den, der betjener anordningen, og hvor løfte anordningen kan gribe fat i eller klemme om genstande, skal være beskyttet af en sikkerhedsanordning, (f. eks. en vendemekanisme). Hvis en af disse sikkerhedsanordninger træder i funktion, skal løfteanord ningens bevægelse øjeblikkelig standse, og en bevægelse i modsat retning ind ledes. 3. 3. 3. Betjening af maskinelt betjente løfteanordninger 3. 3. 3. 1 3. 3. 3. 2 3. 3. 3. 3 Når løfteanordningen er placeret ved en udstigningsdør, der er inden for førerens direkte synsfelt, kan det godkendes, at løfteanordningen betjenes af føreren fra førersædet. I alle andre tilfælde skal betjeningsanordningen være placeret direkte ved løfteanordningen. Maskinelt betjente løfteanordninger må kun aktiveres og deaktiveres af føreren fra førersædet. Løfteanordningen skal kunne betjenes af brugeren eller en hjælper, efter at betjeningsanordningen er aktiveret af køretøjets fører fra førersædet. Føreren og brugeren eller hjælperen skal have mulighed for at kommunikere indbyrdes. 3. 3. 3. 4 Aktiveringsmekanismen skal være beskyttet mod uvedkommendes brug (f. eks ved en kontakt, der betjenes med nøgle). 3. 3. 4 Manuelt betjente løfteanordninger Løfteanordningen skal være konstrueret således, at den kan betjenes med anordninger, der er placeret umiddelbart ved løfteanordningen. 3. 3. 5 Betjening af manuelt betjente løfteanordninger Løfteanordningen skal være konstrueret således, at der ikke kræves urimelig stor kraft til betjeningen. 3. 3. 6 Mål og belastningsevne Løfteplatformen skal være mindst 80 cm bred og mindst 125 cm lang og skal kunne fungere, når den er belastet med mindst 300 kg. 3. 4 Rampe 3. 4. 1 Generelle bestemmelser 3. 4. 1. 1 En rampe må kun kunne fungere, når køretøjet holder stille. 3. 4. 1. 2 Udvendige kanter skal være afrundet til en radius af mindst 2,5 mm. Udvendige hjørner skal være afrundet til en radius af mindst 5 mm. 144 3. 4. 1. 3 Når rampen slås ud og trækkes ind, skal dette angives af tre gule blinklys og et akustisk signal; rampen skal være mærket med let synlige røde og hvide retroreflekterende advarselsstriber på de udvendige kanter. 3. 4. 2 Virkemåder Udlægning og tilbagetrækning af rampen kan enten finde sted manuelt eller ved energitilførsel. 3. 4. 3 Supplerende tekniske forskrifter for maskinelt betjente ramper 3. 4. 3. 1 Vandret udlægning af rampen skal være beskyttet af en sikkerhedsanordning. 3. 4. 3. 2 Hvis en af disse sikkerhedsanordninger træder i funktion, skal rampens bevæ gelse øjeblikkelig standse. 3. 4. 3. 3 Rampens vandrette bevægelse skal standse, hvis den belastes med en masse på 15 kg. 3. 4. 4 Betjening af maskinelt betjente ramper Ramper kan enten betjenes af køretøjets fører fra førersædet, af passageren ved døren ved hjælp af en kontakt, der er gjort funktionsdygtig af føreren, eller af en særlig betjeningsmekanisme ved den pågældende dør (f. eks. en kontakt, der betjenes med nøgle). 3. 4. 5 Betjening af manuelt betjente ramper Rampen skal være konstrueret således, at der ikke kræves urimelig stor kraft til betjeningen. 3. 4. 6 Rampens mål Rampen skal danne et mindst 80 cm bredt rum. Rampens hældning, når den er lagt ud eller manuelt foldet ud uden for bussen, må ikke være over 12%, navnlig af hensyn til adgangen for kørestolsbrugere. 145 BILAG VIII SÆRLIGE FORSKRIFTER FOR TODÆKKERKØRETØJER Dette bilag indeholder forskrifter for todækkerkøretøjer i det omfang disse afviger fra grundkravene i bilag I. Medmindre andet er angivet nedenfor, gælder alle kravene i bilag I også for todækkerkøretøjer. Punkternes nummerering nedenfor følger bilag I. 2. DEFINITIONER I dette direktiv forstås ved: 2. 1 2. 1. 4 2. 12 2. 14 2. 14. 1 2. 15 2. 25 2. 26 2. 27 "todækkerkøretøj" et køretøj, hvor passagerrummet i hvert fald delvis er arrangeret i to niveauer over hinanden, og hvor der ikke er pladser til stående passagerer på øverste dæk. "todækkerledbus" et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. De to sek tioners passagerrum står på mindst det ene dæk i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De to stive sek tioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted. "udgang" en udstigningsdør, forbindelsestrappe eller nødudgang. "gang" det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæde rækken til andre sæder eller sæderækker samt til adgangspassager til og fra udstigningsdøre og forbindelsestrapper; til gangen medregnes ikke: rummet indtil 30 cm foran ethvert sæde, medmindre der er tale om et sidevendt sæde placeret over hjulkassen, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 22,5 cm. "adgangspassage" passagen mellem en døråbning eller forbindelsestrappe og en gang. "forbindelsestrappe" en trappe, der danner forbindelse mellem øverste og nederste dæk. "separat rum" et rum i køretøjet, hvori der kan opholde sig personer, når køretøjet er i brug, og som ikke med en passende passage står i forbindelse med førerrummet, uden at der skal skiftes dæk mere end én gang. "halv trappe" en trappe, som udgår fra øverste dæk og ender i en nød udgangsdør. 146 7. 7. 1 7. 1. 8 7. 2 7. 2. 1 7. 2. 1. 2 7. 2. 1. 3 7. 2. 2 7. 2. 2. 3 7. 2. 2. 5 7. 3 7. 3. 1 7. 4 7. 4. 1 7. 4. 2 FORSKRIFTER Akseltrykkets fordeling mellem akslerne og lasttilstand Todækkerkøretøjer må ikke være udstyret til at medtage bagage på taget Areal til rådighed for passagerer Det areal på hvert dæk (Soa øverste dæk, og Sob nederste dæk), som er til rådighed for passagererne, beregnes ved, at der fra det totale areal af hvert dæk fratrækkes: arealet af trin ved døre, af alle trin i forbindelsestrappen og af alle trin med dybde under 30 cm, samt det areal, som dørene bevæger sig hen over, når de benyttes areal af alle dele, over hvilke der er mindre end 135 cm frihøjde, målt fra gulvet (idet der ses bort fra indragende dele tilladt i henhold til bilag I, punkt 7. 7. 8. 6. 2. ), og Det areal Si, som er til rådighed for stående passagerer, beregnes ved, at der fra S0b fratrækkes: arealet af alle dele, hvor der er mindre end 180 cm fri højde over gulvet (håndstøtter skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse), rummet indtil 30 cm foran ethvert sæde, medmindre der er tale om et sidevendt sæde, som er placeret over hjulkassen, i hvilket tilfælde dette mål kan nedsættes til 22,5 cm. Antal passagerpladser Antallet af siddepladser på hvert dæk (Aa, Ab) skal være i overens stemmelse med forskrifterne i bilag 1, punkt 7. 7. 8. Er køretøjet i gruppe I eller II, skal antallet Aa og Ab være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale (So) på det pågældende dæk, rundet ned til nærmeste hele tal. Stabilitetsprøve Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde til først til den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 28 grader med vandret. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være ulastet som beskrevet i bilag I, punkt 7. 1. 3. , med tilføjelse af vægte lig med Q som defineret i bilag I, punkt 7. 3. 2. , anbragt på hvert passagersæde på øverste dæk. Er køretøjet beregnet til brug med et personalemedlem, som ikke skal sidde ned, anbringes et lod på 75 kg repræsenterende det pågældende 147 personalemedlem på gangen på øverste dæk, med tyngdepunktet i en højde af 875 mm. Bagagerummene må ikke indeholde bagage. 7. 4. 5 Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7. 4. 1 og 7. 4. 2 beskrevne betingelser. Ved en sådan bereg ning skal følgende parametre indgå: 7. 4. 5. 1 masser og dimensioner 7. 4. 5. 2 tyngdepunktets højde 7. 4. 5. 3 fjedrenes stivhed 7. 4. 5. 4 dækkenes lodrette og vandrette stivhed 7. 4. 5. 5 egenskaberne afreguleringen af lufttrykket i luftfjedre 7. 4. 5. 6 momentcenterets beliggenhed 7. 4. 5. 7 karrosseriets vridningsstivhed. Beregningsmetoden er beskrevet i bilag I, tillæg 1. 7. 5. 5 Ildslukkere og førstehjælpsudstyr 7. 5. 5. 1 7. 6 7. 6. 1 7. 6. 1. Ib Todækkerkøretøjer skal være forsynet med en eller flere ildslukkere, hvoraf én er anbragt ved førerpladsen og én på øverste dæk. Køretøjer i gruppe A og B skal have mindst én ildslukker på hvert dæk med en prøv ningsklassifikation på mindst 8A 34B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 2 kg. Køretøjer i gruppe I, II og III skal på nederste dæk være udstyret med mindst én ildslukker med en prøvningsklas sifikation på mindst 21A 113B efter CEN-standard EN3, del 1, og en ka pacitet på mindst 6 kg, og på øverste dæk med mindst én ildslukker med en prøvningsklassifikation på mindst 8A 34B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 2 kg. Det brandslukkende middel må ikke bestå af halogenerede kulbrinter. Udgange Antal udgange Uanset forskrifterne i 7. 6. 1. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrug tagning af fabriksnye køretøjer, der opfylder følgende forskrifter: 148 Todækkerkøretøjer i gruppe I skal have to døre, en udstigningsdør og en nødudgangsdør i den modsatte side. Der kræves mindst følgende antal døre: Antal passagerer Antal døre Gruppe I 9-45 46-70 71 -100 101-140 >140 7. 6. 1. 4 Antallet af nødudgangsdøre skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange er som anført nedenfor, idet antal udgange for hvert separat dæk og hvert separat rum bestemmes særskilt. Toilet- og køkkenrum anses ikke for separate rum med henblik på fastlæggelse af antal nødudgange. Taglemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange: Antal passagerer og personale, som medføres i hvert rum og på hvert dæk Mindste samlede antal nødudgange 9- 16 17-30 31 -45 46-60 61 -75 76 - 90 91 -110 111-130 over 130 3 4 5 6 7 8 9 10 lj | 7. 6. 1. 4. a Uanset forskrifterne i 7. 6. 1. 4 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrug tagning af fabriksnye køretøjer, som opfylder følgende forskrifter: 149 I todækkerkøretøjer i gruppe I skal det samlede antal udgange være som angivet i nedenstående tabel: Antal passagerer Mindste samlede antal 9-16 17-30 31-45 46-60 61-75 76-90 over 90 3 4 5 6 7 9. 8 Taglemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal udgange. 7. 6. 1. 11 Taglemme ud over nødudgangsdøre og -vinduer skal monteres i taget på øverste dæk i køretøjer i gruppe II og III. De kan desuden monteres i køretøjer i gruppe 1. 1 så tilfælde er det mindste antal taglemme følgende: Samlet antal passagerer på øverste dæk (Aa) ikke over 50 ^_ over 50 | Antal taglemme 1 2 7. 6. 1. 12 Hver forbindelsestrappe skal regnes som en udgang fra øverste dæk. 7. 6. 1. 13 7. 6. 1. 14 Alle personer på nederste dæk skal i nødsituationer kunne komme ud af køretøjet uden at skulle op på øverste dæk. Gangen på øverste dæk skal med en eller flere forbindelsestrapper være forbundet med adgangspassagen til en udstigningsdør eller til gangen på nederste dæk i en afstand af højst 3 m fra en udstigningsdør. (a) Hvis der i køretøjer i gruppe I og gruppe II medføres flere end 50 passagerer på øverste dæk, skal der være to eller mindst halvanden trapper. (b) Hvis der i køretøjer i gruppe III medføres flere end 30 passagerer på øverste dæk, skal der være to eller mindst halvanden trapper. Udganges placering To af dørene skal være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end enten 25% af køretøjets udvendige længde eller 40% af den samlede længde af passa gerrummet på nederste dæk; dette gælder ikke, hvis de to døre befinder sig på hver sin side af køretøjet. Er ingen af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden. 7. 6. 2 7. 6. 2. 2 150 7. 6. 2. 3 7. 6. 2. 4 7. 6. 2. 8 7. 6. 2. 8. 1 7. 6. 2. 8. 2 Udgangene på hvert dæk skal være således placeret, at der i det væsentlige er samme antal på køretøjets to sider. På øverste dæk skal mindst én nødudgang være placeret enten på køre tøjets forside eller bagside. Hvis rummet, hvor førersædet og passager- eller personalesæder ved siden af førersædet er anbragt, ikke står i forbindelse med hovedpassagerrummet gennem en passende gang, skal der i hovedpassagerrummet findes udgange, der opfylder kravet i punkt 7. 6. 1. med hensyn til antal og kravene i punkt 7. 6. 2. med hensyn til placering, og kan det tillades, at førerdøren fungerer som nødudstigningsdør for personer på sæderne ved siden af førersædet, forudsat at førersæde, rat, motorkasse, gearstang, håndbremsegreb etc. ikke udgør for stor en forhindring. Udstig- ningsdøren til passagererne skal være placeret i siden modsat førerdøren og kan godkendes som nødudstigningsdør for føreren. 7. 6. 4 Tekniske krav til alle udstigningsdøre 7. 6. 4. 6 Er den direkte overvågning ikke tilstrækkelig, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig uden for køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke betjenes automatisk. For køretøjer i gruppe 1 gælder dette krav også området inden for alle udstigningsdøre og de umiddelbare omgivelser af hver forbindelsestrappe på øverste dæk. 7. 6. 7 Tekniske krav til nødudgangsdøre 7. 6. 7. 3 7. 6. 7. 6 Udvendige håndtag på nødudgangsdøre skal være anbragt højst 180 cm overjorden, når køretøjet holder stille i ulastet stand på en vandret flade. Er udstigningsdøren ved føreren ikke let tilgængelig, navnlig således at man for at komme hen til udstigningsdøren må klemme sig ind mellem rattet og førersædet, regnes denne udstigningsdør ikke for en nødudgangs dør bortset fra det i punkt 7. 6. 2. 8. omhandlede tilfælde. 7. 7. 5 Gange (jf. bilag VIII, fig. 1) 151 7. 7. 5. 1 Gangen i køretøjet skal være således konstrueret og udført, at den giver fri passage for et kontrolmål bestående af to koaksiale cylindre forbundet med en omvendt keglestub, idet kontrolmålet har følgende mål (i mm): Gruppe I Gruppe II Gruppe III Øverste/nederste dæk: øv. ned. øv. ned. øv. Diameter af nederste cylinder Højde af nederste cylinder Diameter af øverste cylinder Højde af øverste cylinder 45 90 55 50 45 102 55 50 35 90 55 50 35 102 55 50 30 90 45 50 ned. 30 102 45 50 Samlet højde 168 180 168 180 168 180 Det kan godkendes, at kontrolmålet kommer i berøring med eventuelle hængestropper til stående passagerer og bevæger disse. Bredden af kontrolmålets øverste plade kan være nedsat foroven, når der indgår en afskrået kant i en vinkel på højst 30 grader med vandret (fig. 1 ). 7. 7. 5. 3 På ledbusser skal det i punkt 7. 7. 5. 1 beskrevne kontrolmål uhindret kunne føres gennem ledsektionen på ethvert dæk, hvor der er gennemgang for passagerer mellem de to sektioner. Ingen del af den bløde beklædning i denne sektion, herunder dele af bælgen, må rage ind i gangen. 7. 7. 7 Trin 7. 7. 7. 1 85 cm for nødudgangsdøre på nederste dæk og 150 cm for nødudgangs- døre på øverste dæk. 7. 7. 8. 6 Fri højde over siddepladser 7. 7. 8. 6. 1 Over hver siddeplads skal der være en fri højde på mindst 90 cm, målt fra det højeste punkt af den ikke sammenpressede sædehynde. Denne frie højde skal være til stede inden for den lodrette projektion af hele sædets areal og det tilhørende fodrum. For det øverste dæk kan denne frie højde nedsættes til 85 cm. 7. 7. 12 Forbindelsestrappe (jf. bilag III, fig. I ) 7. 7. 12. 1 Forbindelsestrappers mindste bredde skal give fri passage for kontrolmålet for enkeltdør som beskrevet i bilag III, fig. 1. Kontrolmålet føres fra gangen på nederste dæk op til sidste trin i samme retning som vil blive fulgt af en person, der benytter trappen. 7. 7. 12. 2 Forbindelsestrapper skal være konstrueret således, at der ikke er fare for, at passagerer kan falde ned, når køretøjet bremser hårdt op under kørsel fremad. Dette krav anses for opfyldt, hvis af følgende betingelser er opfyldt: 152 7. 7. 12. 2. 1 ingen del af trappen skråner fremad; 7. 7. 12. 2. 2 trappen er afskærmet med rækværk eller tilsvarende; 7. 7. 12. 2. 3 en automatisk anordning i øverste del af trappen forhindrer benyttelse af trappen, når køretøjet er i bevægelse; denne anordning skal være let at betjene i nødsituationer. 7. 7. 12. 3 Det skal ved hjælp af den i punkt 7. 7. 5. 1. omhandlede cylinder kon trolleres, at adgangsforholdene fra gangene (øverste og nederste) til trap pen er tilfredsstillende. 7. 11 Gelændere og håndstøtter 7. 11. 5 Gelændere og håndstøtter til forbindelsestrapper. 7. 11. 5. 1 7. 11. 5. 2 Forbindelsestrapper skal på begge sider være forsynet med passende gelændere og håndstøtter. Disse skal være placeret mellem 80 cm og 110 cm over kanten af hvert trin. Gelændere og/eller håndstøtter skal være således udført, at en person, der står på øverste eller nederste dæk ved siden af forbindelsestrappen eller på et af trinnene, kan gribe om dem på et sted, som i lodret plan er mellem 80 og 110 cm over jorden eller den pågældende trinoverflade og i vandret plan 7. 11. 5. 2. 1 passer til en person, der står på nederste dæk, og befinder sig højst 40 cm inden for yderkanten af det første trin, og 7. 11. 5. 2. 2 for et givet trin ikke er uden for yderkanten af det pågældende trin og højst 60 cm inden for yderkanten. 7. 14 Beskyttelse af trinbrønde og udsatte sæder 7. 14. 2 7. 14. 3 På øverste dæk af todækkerkøretøjer skal forbindelsestrappen være forsynet med en lukket afskærmning med en højde af mindst 80 cm, målt fra gulvet. Afskærmningens underkant må ikke være højere end 10 cm over gulvet. Forruden i passagerrummet på øverste dæk skal være forsynet med polstret afskærmning. Afskærmningens overkant skal være mellem 80 og 90 cm lodret over den del af gulvet, hvor passagererne sætter deres fødder. 7. 14. 4 Alle stødtrin i trapper skal være lukkede. 153 BILAG VIII EigJ. Gange (jf. bilag VIII, punkt 7. 7. 5. ) » • ?c B(cm) C (cm) D(cm) E (cm) */ F (cm) */ 50 50 50 180(168) 180(168) 180(168) 102(90) 102(90) 102(90) Gruppe 1 Gruppe II Gruppe III 55 55 45 45 35 30 (22 for sideværts forskydelige sæder) */ Målene i parentes gælder kun for øverste dæk. 154 BILAG IX PRØVNING AF ELEKTRISKE LEDERE 1. Princip: Prøven består i, at nærmere bestemte prøver af elektriske ledere, svarende til de i køretøjet monterede, anbringes i en flamme for at bedømme deres brandmodstandsevne. 2. Prøveudstyr Prøveudstyret består af følgende: 2. 1 Prøveafskærmning Prøveafskærmnningen er en trefløjet metal skærm: 1200 ±25 mm høj 300 ± 25 mm bred 450 ± 25 mm dyb. Afskærmningen er åben fortil, medens den er lukket foroven og forneden. Bunden behøver ikke være af metal. 2. 2 Varmekilde Varmekilden består af en bunsenbrænder med 0 indv. 9,5-10 mm. Den reguleres således, at den udvendige flamme er ca. 125 mm lang, og den indvendige flamme er ca. 40 mm. Brænderens funktion afprøves på følgende måde: idet brænderens fod holdes vandret, føres en ubehandlet kobbertråd 0 0,71 ± 0,025 mm med en fri længde på mindst 100 mm vandret ind i flammen i en højde af 50 mm over brænderens overkant, således at den frie ende af tråden befinder sig over den fjerneste kant afbrænderen (jf. fig. 1). Den tid, der går, til tråden er smeltet, skal være højst 6 sekunder og mindst 4 sekunder. 3. 4. Prøveemne: Prøveemnet er et stykke leder med længde 600 mm ± 25 mm. Prøvningens udførelse: Prøveemnet holdes lodret og anbringes midt i prøveafskærmningen, således at dets nederste ende er ca. 50 mm fra bunden af afskærmningen. Ved prø ven skal bunden af brænderen danne en vinkel på 45° med prøveemnets akse. Afstanden mellem brænder og prøveemne indstilles således, at den 155 indvendige flamme netop rører midtlinjen af prøven (jf fig. 2). Flammen påføres ca. 100 mm over nederste ende af prøveemnet i en uafbrudt periode af længde T (sekunder), givet ved følgende udtryk: T = 60 + M/25 hvor M er massen (i g) af prøveemnet pr. længde à 600 mm. Resultater: De foretagne observationer angives i prøverapporten, navnlig: forbrændingens varighed længden af det forkullede afsnit. Inddeling: På grundlag af de opnåede resultater inddeles det afprøvede materiale således: Kategori 1 : Forbrændingen slukker af sig selv. Den øverste ende af prøveemnet er intakt. Kategori 2: Forbrændingen slukker afsig selv. Den øverste ende af prøveemnet er forkullet eller angrebet. Kategori 3: Forbrændingen slukker ikke afsig selv. Krav: Kun ledere af kategori 1 er tilladt. FigJ. flarnc bare strand core Fi. \td cud of copper uiiv 156 BILAG IX Eig_2 sample flame core 157 BILAG X TYPEGODKENDELSE SOM SEPARAT TEKNISK ENHED OG TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER MONTERET MED KARROSSERI, SOM ALLEREDE ER GODKENDT SOM SEPARAT TEKNISK ENHED 1. 1. 1 1. 1. 1 1. 1. 2 1. 1. 3 1. 1. 4 1. 1. 5 1. 1. 6 1. 1. 7 1. 1. 8 1. 2 1. 3 2. 2. 1 TYPEGODKENDELSE SOM SEPARAT TEKNISK ENHED For at opnå typegodkendelse af et karrosseri som separat teknisk enhed i henhold til dette direktiv skal fabrikanten til den godkendende myndigheds tilfredshed godtgøre overensstemmelsen med følgende forskrifter: Bilag I, punkt 1-6, 7. 2, 7. 3. 1, 7. 3. 2 (første ulighed), 7. 5. 3 (i det omfang dette vedrører ledninger i karrosseriet), 7. 5. 4 (hvis der er monteret batterier i karrosseriet), 7. 5. 5, 7. 5. 6, 7. 6 til 7. 8 (bortset fra de punkter, der dækkes af punkt 2. 1. 1 nedenfor), 7. 11-7. 12 (undtagen 7. 12. 11), 7. 13-7. 18. Bilag II-III. Bilag IV (hvis relevant). Bilag V (hvis relevant). Bilag VI (hvis relevant). Bilag VII (hvis relevant), bortset fra punkt 3. 2 og hvad angår højde over jorden. Bilag VIII (hvis relevant), bortset fra punkt 7. 4, 7. 6. 7. 3 og 7. 7. 7. 1. Bilag IX (hvad angår ledninger monteret i karrosseriet). Godkendelse kan gives med forbehold af de betingelser, der skal opfyldes af det færdige køretøj (som for eksempel specifikationer for passende chassis, begrænsninger i brug eller montering. ), idet disse betingelser er angivet i godkendelsesattesten. Alle sådanne betingelser skal på hensigtsmæssig måde meddeles til køberen af køretøjets karrosseri eller den, der bygger næste trin af køretøjet. TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ MONTERET MED ET KARROSSERI, SOM ALLEREDE ER GODKENDT SOM SEPARAT TEKNISK ENHED. For at en fabrikant kan meddeles godkendelse af et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed, skal fabrikanten til den god kendende myndigheds tilfredshed godtgøre overensstemmelsen med føl gende krav, idet der tages hensyn til eventuel foregående godkendelse som ukomplet køretøj: 158 2. 1. 1 2. 1. 2 2. 1. 3 2. 1. 4 2. 1. 5 2. 1. 6 Bilag 1, punkt 1-6, 7. 1. , 7. 2. , 7. 3. 2, 7. 3. 3, 7. 3. 4 7. 4, 7. 5. 1, 7. 5. 2, 7. 5. 3 (hvad angår ledninger i chassis og karrosseri), 7. 5. 4 (når godkendelse ikke i forvejen foreligger), 7. 5. 6, 7. 6. 1, 7. 6. 4, (7. 6. 4. 6 hvad angår de bageste udstigningsdøre og 7. 6. 4. 8 hvad angår en eventuel fartspærre) 7. 6. 5 (7. 6. 5. 2 hvad angår en eventuel fartspærre, 7. 6. 5. 8 hvad angår en eventuel fartspærre og 7. 6. 5. 9 hvad angår en eventuel fartspærre), 7. 6. 6, 7. 6. 7, 7. 6. 11, 7. 7. 1, 7. 7. 6, 7. 7. 7 (hvad angår højden af første trin), 7. 9, 7. 10, 7. 11. 3, 7. 12. 8. , 7. 12. 9, 7. 12. 11, 7. 12. 12, 7. 13. Bilag 1, tillæg 1, hvis relevant. Bilag II til III. Bilag VII (hvis relevant). Bilag VIII (hvis relevant), bortset fra punkt 7. 4, 7. 6. 7. 3 (hvad angår højde overjorden) og 7. 7. 7. 1 (hvad angår højden af første trin overjorden). Bilag IX (hvad angår ledninger i chassis og karrosseri). Eventuelle betingelser, der er fastlagt i henhold til punkt 1. 2 ovenfor. 159 KONSEKVENSANALYSE Forslag til et Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens - dokument 111/4076/90 rev. 7. 1. Hvorfor er der, under hensyntagen til nærhedsprincippet, behov for Kl'-lovgivning på dette område, og hvad er de vigtigste målsætninger? Dette direktiv er et af særdirektiverne under rammedirektiv 70/156/EØF og er det sidste manglende element i den lovgivning, der er nødvendig for at etablere en EF-typegodkendelse af busser og således gennemføre det indre marked for sådanne køretøjer. I rådsdirektiv 92/53/EF (bilag IV, del I, punkt 52) omtales et direktiv om særlige bestemmelser for køretøjer til offentlig transport. 2. Hvem påvirkes af forslaget? Alle fabrikanter af små, mellemstore og store busser vil blive berørt i positiv forstand, idet de vil være underlagt ét sæt regler og én enkelt typegodkendelse i hele EU - i stedet for en i hver medlemsstat som nu. Dette vil medføre en betydelig mindskelse af omkostningerne ved typegodkendelse af sådanne køretøjer og dermed omkostnin gerne til både lokal- og fjerntransport. Således vil der også være fordele for for brugerne. Erhvervslivet går generelt ind for én enkelt EF-typetodkendelse for alle køretøjstyper, herunder busser. Set fra deres side vil der blive mindre administrativt besvær og finansielle omkostninger, da den samme procedure ikke behøver at gentages i alle de forskellige medlemsstater, førend et køretøj bliver tilladt. Skønt antallet af chassis- og karrosserifabrikanter er begrænset - og for næsten halv delens vedkommende omfatter små og mellemstore virksomheder - findes disse spredt ud over EU's medlemsstater. 3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe for at overholde forslaget? Ingen særlige ændringer, idet forslaget, der er baseret på minimale sikkerheds standarder, harmoniserer de regler, der allerede anvendes af fabrikanterne. Da én EF-typegodkendelse vil være tilstrækkeligt for, at et køretøj bliver tillladt i alle femten medlemsstater, vil virksomhederne desuden kun skulle betale en femtendedel til de nationale tekniske tjenester, der forestår prøvningerne (hvilket er et anseligt beløb, når en typegodkendelse koster over 1 000 ECU), hvortil kommer, at de til knyttede omkostninger såsom spildt administrationstid, forberedelse af omfangsrige dossierer og teknikerbesøg i hvert enkelt land bliver reduceret. 4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? Af de i punkt 3 angivne grunde kan der ikke forventes nogen negative virkninger bortset fra planlagte bybusser, for hvilke der forventes en omkostningsstigning på ca. 10% som følge af, at der skal sørges for adgang for bevægelseshæmmede. Kon- 160 kurrencen vil imidlertid blive skærpet på bus- og rutebilsfabrikanternes marked, eftersom markederne i alle medlemsstaterne automatisk står åbne, når der er opnået EF-typegodkendelse. Fri konkurrence for denne køretøjstype må forventes med tiden at føre til en struktur omlægning i erhvervet, som bliver nødt til hurtigt og effektivt at følge med i den tekniske udvikling. Virksomhederne vil også blive nødt til at øge deres produktivitet, hvilket må forventes at få virkninger for beskæftigelsen. Samtidig skulle industrien dog blive mere konkurrencedygtig på de internationale markeder i tredjelande. 5. Indeholder forslaget foranstaltninger, som går ud på at tage hensyn til små og mellemstore virksomheders særlige situation? Chassisfabrikanterne er udelukkende store virksomheder, men der er taget hensyn til behovet hos karrosserifabrikanterne, der for næsten halvdelens vedkommende er mellemstore virksomheder (nemlig gennem muligheden for typegodkendelse af kar rosseriet som separat teknisk enhed). Faktisk var repræsentanter for små og mel lemstore virksomheder indbudt til alle eksperthøringsmøder gennem de sidste tre år af arbejdet med direktivforslaget, og deres råd har været til stor hjælp for Kommis sionen. For så vidt angår det særlige tilfælde med de såkaldte mini- og midibusser, der bygges i UK - ofte af små og mellemstore virksomheder - er der indført en undtagelse, der giver dem mulighed for at fortsætte deres produktion i lang tid endnu. Andre lande kan også vælge at lade sådanne køretøjer registrere, hvis de ønsker det. Det er på ingen måde Kommissionens hensigt at skade noget marked inden for EU. 6. Høring Alle berørte organisationer var repræsenteret ved de efterfølgende møder i den råd givende arbejdsgruppe for motorkøretøjer, som er blevet rådspurgt af Kommissionen med henblik på udarbejdelsen af nærværende direktiv. Generelt går alle hørte organisationer ind for forslaget. Hvad angår britiske fabri kanter og driftsselskaber er meningerne dog delte. Undtagelsesbestemmelserne giver UK mulighed for at fortsætte med den nuværende køretøjskonfiguration. 7. Specifikke turistmæssige forhold I direktivet er der taget hensyn til alle de ulykker, der i de seneste år er indtruffet med turistbusser. Der er bl. a. indført en stabilitetsprøve for enkelt- og todækkerbusser og en prøve for styrken af enkeltdæksbussers opbygning, således at der, hvis bussen vælter, levnes passagererne tilstrækkelig plads. Busser er blevet en meget vigtig transportmåde for turister; derfor er der i direktivet sat de højeste sikkerhedsstandarder for rejser mellem byer og internationale rejser. Foranstaltningerne i direktivet vil forbedre både den passive og den aktive sikkerhed i tilfælde af en ulykke, således at personskader bliver af væsentligt mindre omfang. 161 ISSN 0254-1459 KOM(97) 276 endelig udg. DOKUMENTER DA 07 10 08 Katalognummer: CB-CO-97-322-DA-C ISBN 92-78-21792-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2986 Luxembourg 162