title: QUESTION ECRITE no 1988/97 de Roberta ANGELILLI à la Commission. Application du droit communautaire en Italie

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
Italy
application of EU law
infringement procedure (EU)
national implementing measure


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2052/97 af Mark WATTS til Kommissionen. Channel Employment Services Ltd

eurovoc_concepts:
Germany
United Kingdom
application of EU law
equal treatment
freedom to provide services
national law
subcontracting
type of business

formats: html print


title: GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT (EG) Nr. 27/97 door de Raad vastgesteld op 9 juni 1997 met het oog op de aanneming van Richtlijn 97/.../EG van het Europees Parlement en de Raad van ... inzake de toepassing van Open Network Provision (ONP) op spraaktelefonie en inzake de universele telecommunicatiedienst in een door concurrentie gekenmerkt klimaat

eurovoc_concepts:
competition
consumer protection
domestic market
supplies contract
telecommunications
telephone

formats: html pdfa1b print


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1999/97 del Nikitas KAKLAMANIS a la Comisión. Importación de productos siderúrgicos de baja calidad procedentes de terceros países

eurovoc_concepts:
customs inspection
fraud
import
iron and steel product
price disparity
product quality
quality label
quality standard
restriction on competition
third country

formats: html pdf print

text: C 21/132 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 22. 1. 98 A peticio·n del Consejo, la Comisio·n prepara actualmente un documento de reflexio·n sobre el fortalecimiento de las relaciones con Turqu(cid:14)·a, que contendra· propuestas en este sentido y que deber(cid:14)·a presentarse al Consejo en las pro·ximas semanas. (98/C 21/249) PREGUNTA ESCRITA E-1999/97 de Nikitas Kaklamanis (UPE) a la Comisio·n (9 de junio de 1997) Asunto: Importacio·n de productos sideru·rgicos de baja calidad procedentes de terceros pa(cid:14)·ses La siderurgia europea esta· registrando graves problemas debido a la importacio·n de productos sideru·rgicos procedentes de terceros pa(cid:14)·ses, cuyas especificaciones no se ajustan a las de la Unio·n Europea, mientras que su correspondiente «certificado de calidad» no suele ser aute·ntico. Estos productos se llevan importando en la UE desde hace an(cid:152)os, y su indiscutible bajo precio contribuye a la reestructuracio·n de la ya muy afectada siderurgia europea y, en particular, de la de los Estados miembros ma·s pequen(cid:152)os. ¿Puede indicar la Comisio·n co·mo piensa actuar ante las denuncias de falsificacio·n o emisio·n de «certificados de calidad» totalmente inexactos, y que· medidas tiene intencio·n de adoptar para establecer un control eficaz de estos certificados correspondientes, en general, a productos sideru·rgicos de baja calidad y precio, que esta·n desplazando a los productos de alta calidad equivalentes, procedentes de la Unio·n Europea? Respuesta dada por el Sr. Bangemann en nombre de la Comisio·n (10 de julio de 1997) En el caso de las importaciones de productos sideru·rgicos, es esencial distinguir entre el tratamiento aduanero de los productos y el juicio de su condicio·n. En cuanto al tratamiento aduanero, la calidad del producto sera· relevante so·lo si hay que incorporarla a la definicio·n de la nomenclatura aduanera combinada, que corresponde al sistema arancelario armonizado internacional, es decir, acero inoxidable o acero fino. El uso de datos falsos para obtener ventajas en la aplicacio·n de los derechos de aduana puede perseguirse sobre la base de los reglamentos aduaneros. La responsabilidad de estos controles corresponde a las autoridades aduaneras nacionales. En cuanto a la cuestio·n de la calidad y de la aptitud para el uso del material de importacio·n, corresponde a los compradores y los vendedores incluir disposiciones apropiadas en sus contratos. En consecuencia, las falsificaciones de certificados de calidad entran en el a·mbito del co·digo civil. Los controles a escala comunitaria en este campo no pueden ser competencia de la Comunidad. No obstante, en la Comunidad existen algunos sistemas de supervisio·n y revisio·n te·cnicas para los productos sideru·rgicos, que excluyen el uso de material de baja calidad en a·reas sensibles (por ejemplo, con acero reforzado). En u·ltimo lugar, la Comisio·n es de la opinio·n de que, a partir de los datos de los documentos de importacio·n, las importaciones del material empobrecido no exceden actualmente la proporcio·n que se da en el mercado comunitario. (98/C 21/250) PREGUNTA ESCRITA E-2006/97 de Johanna Maij-Weggen (PPE) a la Comisio·n (11 de junio de 1997) Asunto: Libre transporte de mercanc(cid:14)·as de los Pa(cid:14)·ses Bajos a Italia Un ciudadano neerlande·s que se ha trasladado a vivir a Italia, pa(cid:14)·s donde reside en la actualidad, me ha indicado que el cambio de matr(cid:14)·cula de un automo·vil neerlande·s en Italia, adema·s de suponer un papeleo burocra·tico considerable ante las autoridades italianas, viene a costar unos 800 florines neerlandeses


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 2000/97 του Caroline JACKSON προς την Επ τροπή. Πληροφορίες για το ύψος της ενίσχυσης ΕΕ που χορηγήθηκε στις περιοχές του Bath και North East Somerset από τον Ιούνιο του 1994 (Συμπληρωματ κή απάντηση)

eurovoc_concepts:
EAGGF
EU financing
EU programme
EU research policy
European Social Fund
environmental protection
regions of the United Kingdom


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2061/97 del Sirkka-Liisa ANTTILA a la Comisión. Transparencia, parcialidad y problemas de traducción en la preparación del programa Natura 2000 en Finlandia

eurovoc_concepts:
Finland
access to EU information
duties of civil servants
environmental policy
environmental protection
fact-finding mission
project evaluation
protected area
protection of animal life
translation


title: Council Resolution of 9 June 1997 on preventing and restraining football hooliganism through the exchange of experience, exclusion from stadiums and media policy

eurovoc_concepts:
EU police cooperation
cooperation policy
self-employed person
sporting event
sports body
violence


title: QUESTION ECRITE no 1962/97 de Undine-Uta BLOCH von BLOTTNITZ à la Commission. Importation d'espèces d'oiseaux protégés de Pologne en Belgique

eurovoc_concepts: action for failure to fulfil an obligation

text: 25. 2. 98 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes C 60/71 Ni le pa(cid:136)turage, ni la re·colte de la couverture ve·ge·tale sont couvertes par les dispositions mentionne·es. Il est vrai qu(cid:146)a‘ un certain moment, on pouvait craindre que la se·cheresse porte atteinte a‘ la ve·ge·tation. Toutefois, les dernie‘res informations concernant l(cid:146)e·tat des cultures sont telles que l(cid:146)on peut s(cid:146)attendre a‘ une re·colte normale. De ce point de vue il n(cid:146)y a donc pas de raison pour de·roger a‘ la re·glementation en vigueur. Du reste, un proble‘me de se·cheresse locale peut toujours e(cid:136)tre re·sorbe· par le marche· et l(cid:146)approvisionnement re·gional. (1) (2) JO L 181 du 1. 7. 1992. JO L 90 du 7. 4. 1994. (98/C 60/105) QUESTION E· CRITE E-1962/97 pose·e par Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) a‘ la Commission (9 juin 1997) Objet: Importation d(cid:146)espe‘ces d(cid:146)oiseaux prote·ge·s de Pologne en Belgique Le 12 fe·vrier 1997, la douane allemande a intercepte· un transport ille·gal d(cid:146)animaux qui se rendait de Pologne en Belgique via l(cid:146)Allemagne. Il s(cid:146)agissait essentiellement de chardonnerets, branche sibe·rienne de la famille des fringillide·s. Le transporteur e·tait au service d(cid:146)un commer(cid:231)ant belge. 1. La Commission a-t-elle eu connaissance de cette affaire? A-t-elle connaissance de cas semblables? Des cas de ce genre lui sont-ils communique·s automatiquement et la Commission tient-elle des statistiques approprie·es? Dans la ne·gative, s(cid:146)efforcera-t-elle d(cid:146)obtenir a‘ l(cid:146)avenir des informations afin de pouvoir, le cas e·che·ant, intervenir, par voie de plainte ou de proce·dure en manquement d(cid:146)E· tat, contre les E· tats membres concerne·s? 2. La Commission juge-t-elle suffisants les contro(cid:136)les pratique·s aux frontie‘res exte·rieures, mais aussi inte·rieures, de l(cid:146)Union europe·enne et/ou de ses E· tats membres, pour empe(cid:136)cher avec succe‘s les transports ille·gaux d(cid:146)espe‘ces animales prote·ge·es? a) Dans la ne·gative, quelles de·marches concre‘tes la Commission entent-elle engager pour empe(cid:136)cher a‘ l(cid:146)avenir ce genre de transaction ille·gale? b) Quelles actions la Commission a-t-elle de·ja‘ entreprises, ou entend-elle entreprendre, pour aider les pays voisins de l(cid:146)UE qui ne sont pas encore membres de l(cid:146)Union, ou le seront peut-e(cid:136)tre prochainement, a‘ mettre en chantier et/ou en (cid:156)uvre une le·gislation ope·rante sur la protection des espe‘ces? Re·ponse donne·e par Mme Bjerregaard au nom de la Commission (4 aou(cid:136)t 1997) 1. La Commission a eu connaissance de cette affaire par la presse; elle n(cid:146)a re(cid:231)u aucune communication officielle a‘ ce sujet. En effet, le droit communautaire ne pre·voit pas que les E· tats membres informent la Commission dans ce type de situation. Par conse·quent, aucune statistique particulie‘re n(cid:146)est tenue par la Commission a‘ cet e·gard. 2. a) La Commission ne dispose pas d(cid:146)informations particulie‘res sur les contro(cid:136)les effectivement pratique·s en la matie‘re par les E· tats membres aux frontie‘res exte·rieures de la Communaute·. S(cid:146)agissant des contro(cid:136)les aux frontie‘res inte·rieures, il convient de signaler que les contro(cid:136)les syste·matiques aux frontie‘res ne sont plus admis depuis l(cid:146)ache‘vement du marche· inte·rieur a‘ compter du 1er janvier 1993; les autorite·s nationales restent cependant libres d(cid:146)organiser des contro(cid:136)les par sondages ou ponctuels. b) Suite a‘ la demande d(cid:146)adhe·sion de la Pologne, la Commission a rassemble· un certain nombre d(cid:146)informations sur le niveau de rapprochement de la le·gislation polonaise avec l(cid:146)acquis communautaire. Pour ce qui est de la directive «oiseaux», il semblerait que la le·gislation polonaise soit tre‘s proche de la le·gislation communau- taire. Le programme d(cid:146)assistance LIFE serait le plus approprie· pour soutenir les efforts de ce pays dans le domaine de la protection de la nature


title: Règlement (CE) n° 1039/97 de la Commission du 9 juin 1997 concernant le report de la date limite des semis de certaines cultures arables dans certaines régions effectués au titre de la campagne 1997/1998

eurovoc_concepts:
cereals
leguminous vegetable
oleaginous plant
production aid
regional aid
utilised agricultural area


title: Rådets forordning (EF) nr. 1049/97 af 9. juni 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 3069/95 om en EF- observatørordning for Fællesskabets fiskerfartøjer, som fisker i det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO)

eurovoc_concepts: North-West Atlantic Fisheries Organisation


title: Rådets beslut av den 9 juni 1997 om utnämming av ordinarie ledamöter och suppleanter i Rådgivande kommittén för fri rörlighet för arbetskraft

eurovoc_concepts:
advisory committee (EU)
alternate
appointment of staff
free movement of workers


title: Andra rapporten om situationen vad gäller indrivning av traditionella egna medel i samband med fall av bedrägerier och oegentligheter (Provgrupp B 94)

eurovoc_concepts:
financing of the EU budget
fraud against the EU
own resources
report
statistical method

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 09. 06. 1997 KOM(97) 259 slutlig ANDRA RAPPORTEN OM SITUATIONEN VAD GALLER INDRIVNING AV TRADITIONELLA EGNA MEDEL I SAMBAND MED FALL AV BEDRÄGERIER OCH OEGENTLIGHETER (Provgrupp B 94) (framlagt av kommissionen) INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING 1. 1. 1 1. 2 1. 3 2. URVALSMETODER FÖR PROVGRUPPEN OCH BESKRIVNING AV DE AKTUELLA FALLEN Urvalsmetod för provgrupp B94 Lägesrapport för indrivningen Beskrivning av de enskilda fallen NÄRMARE REDOGÖRELSE FÖR DE UTVALDA FALLEN OCH SITUATIONEN VAD GÄLLER INDRIVNINGEN 2. 1 Bedrägerifall (bevisade bedrägerier eller motsvarande) 2. 1. 1 Nötkreatur och får samt kött med ursprung i Östeuropa 2. 1. 2 Mjölkpulver 2. 1. 3 Tyskt/Nederländskt smör 2. 2 Ärenden som rör oegentligheter 2. 2. 1 Tonfisk från Seychellerna 2. 2. 2 Räkor från Färöarna 2. 2. 3 Färg-TV-apparaterfrån Turkiet 3. 3. 1 3. 2 4. SAMMANFATTNING AV LÄGET VAD GÄLLER MEDLEMSSTATERNAS INDRIVNING Allmän översikt Beskrivning av bristerna SLUTSATSER 4Q INLEDNING 1 denna rapport redovisas situationen vad gäller indrivningen av traditionella egna medel i samband med sex olika fall av bedrägerier eller oegentligheter som bedömts som särskilt viktiga utifrån de kriterier som redogörs för längre fram. De egna medel som står på spel i dessa fall omfattar totalt ca 124 miljoner ecu. Ansvaret för uppbörden av traditionella egna medel vilar på medlemsstaterna1. Medlemsstaterna skall i synnerhet ansvara för att fastställa de egna medlen, och se till att de betalas in, kontrolleras och tillhandahålls gemenskapen2. De skall föra särskilda räkenskaper över de belopp som inte betalats in eller där invändningar rests, och redovisa dessa räkenskaper för kommissionen i en kvartalsrapport. Kommissionen övervakar hur medlemsstaterna tillämpar gemenskapsbestämmelserna, och följer deras insatser för uppbörd, indrivning och tillhandahållande av egna medel. Detta sker på grundval av de uppgifter som sänds in av medlemsstaterna, och som omfattar de särskilda räkenskaperna över icke inbetalda belopp, fall av bedrägerier som anmälts inom ramen för systemet för ömsesidigt bistånd enligt förordning 1468/81, samt de fall av avskrivna fordringar som tas upp i årsrapporten över medlemsstaternas insatser för att driva in egna medel3. Med tanke på hur många fall som anmäls till kommissionen per år i form av bedrägerimeddelanden eller meddelanden enligt systemet för ömsesidig hjälp (fler än 2 000 om året), har kommissionen infört en kontrollmetod som bygger på uppdelning i provgrupper. För att de fall som behöver undersökas särskilt noggrant skall kunna skiljas ut har två provgrupper definierats. För "provgrupp A" utgörs urvalsgrunden av de meddelanden om bedrägerier och oegentligheter där de utestående fordringarna i egna medel överstiger 0,5 miljoner ecu. "Provgrupp B" bildas på grundval av meddelanden enligt systemet för ömsesidig hjälp eller uppgifter från andra källor och där motsvarande belopp överstiger 1 miljon ecu. De två provgrupperna skiljer sig åt både vad gäller antal fall och hur proven undersöks: Provgrupp A är större (omfattar ca 100 fall) och analyseras huvudsakligen med statistiska metoder. Provgrupp B är betydligt mer begränsad (6 fall) och det är därför möjligt att följa upp dessa särskilt viktiga fall genom punktkontroller. Provgrupperna A och B omfattar ca 70 % respektive 30 % av de belopp där betalning uteblev på grund av bedrägerier och oegentligheter som meddelades kommissionen under perioden från och med första halvåret 1989 till och med första halvåret 1993. 1 2 3 Enligt artikel 8 i rådets beslut nr 94/728/EG, Euratom. På grundval av rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, nedan benämnd förordning nr 1552/89, särskilt artikel 6 2 i denna Enligt artikel 17. 2 i förordning 1552/89 - 2- Den första provgruppen av typ A (provgrupp A94) redogjordes för i en rapport som kommissionen lade fram till den budgetansvariga myndigheten den 6 september 1995 (dokument KOM(95) 398 slutlig). Föreliggande rapport utgör emellertid den första redovisningen av en provgrupp av typ B (provgrupp B94). I rapporten beskrivs situationen per den 31 december 1996 i de sex fall som uppfyller de urvalskriterier som anges under punkt 1. 1. Liksom så ofta i samband med indrivning av traditionella egna medel rör det sig om mycket komplicerade fall, och kommissionen kan i denna rapport endast redovisa att en mycket liten del av de totala utestående beloppen ännu har kunnat drivas in. Kommissionen kommer dock att fortsätta att följa upp dessa fall till dess att räkenskaperna är avslutade, och ge vidare information om denna provgrupp senare. 1. URVALSMETOD FOR PROVGRUPPEN OCH BESKRIVNING AV DE AKTUELLA FALLEN 1. 1 Urvalsmetod för provgrupp B94 Generaldirektorat XIX inom kommissionen har sedan 1994 upprättat en årlig förteckning över de fall av bedrägerier och oegentligheter som kommer till kommissionens kännedom genom meddelanden enligt systemet för ömsesidig hjälp eller på annat sätt. Denna förteckning uppdateras löpande. De fall i förteckningen som skall följas upp inom en s. k. provgrupp B väljs ut enligt följande kriterier: 1. 2. 3. 4. 5. Den skadliga inverkan på gemenskapens budget motsvarar 1 miljon ecu eller mera. Undersökningar har inletts av någon enhet inom kommissionen (enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) eller GD VI, XIV, XIX, XX eller XXI). Ansvaret för indrivningen vilar på flera medlemsstater. Preskriptionstiden gentemot den betalningsskyldige är nära förestående. De myndigheter som ansvarar för kontroll av budgeten har uttryckt intresse för särskilda fall av bedrägeri eller oegentligheter. Ett fall inkluderas i provgrupp B om det uppfyller de två första kriterierna och åtminstone ett av de följande tre. 3 - Av de 89 fall som registrerades mellan 1989 och 1993 har sex fall valts ut utifrån dessa kriterier. Dessa fall skall därmed övervakas till dess att räkenskaperna kan avslutas. Fall nr 1 : Nötkreatur och får samt kött med ursprung i vissa länder i Östeuropa som på bedrägligt sätt undandragits från transiteringsförfarande. Fall nr 2: Mjölkpulver med ursprung undandragits från transiteringsförfarande. i Östeuropa som på bedrägligt sätt Fall nr 3: Återinförsel till Förbundsrepubliken Tyskland av nederländskt smör som exporterats till före detta DDR med exportbidrag. Fall nr 4: Fall nr 5: Fall nr 6: Beviljande av förmånsbehandling för tonfiskkonserver som importerats från Seychellerna med utgångspunkt från olovligt utfärdade EUR 1- certifikat. Beviljande av förmånsbehandling Färöarna med utgångspunkt från olovligt utfärdade EUR 1 -certifikat. för räkor som importerats från Beviljande av övergång till fri omsättning för TV-apparater som importerats från Turkiet med utgångspunkt från olovligt utfärdade ATR-dokument. Motiveringen av urvalet sammanfattas i följande tabell: Tabell I Urval av den första provgruppen Meddel. , systemet f. ömsesidigt bistånd 46-47/90 54/91,56/91 7/92, 13/92 38/92, 65/92 19/93 10/92 2/90 33/88 1. 2. 3. 4. 5 6. Nötkreatur, får och kött från Ost europa Mjölkpulver Tyskt/neder-länskt smör Tonfisk från Seychellerna Räkor från Färöarna Turkiska TV- apparater Tull-förfarande Transitering 1:a kriteriet Beräknade belopp 50 milj. ecu 2: a kriteriet Kontroll inledd av kommiss. X 3:e kriteriet Delat ansvar för indrivning B, D, F, I, NL 4:e kriteriet Preskriptions datum X 5:e kriteriet Revisionsrätten (ti vissa delar) Transitering Överg. t. fri omsättn Överg. t. fri omsättn Overg. t. fri omsättn Överg. t. fri" omsättn 6,4 milj. ecu 7 milj. ecu 1,5 milj. ecu 10 milj. ecu 45 milj. ecu X X X X X B, E, F D, NL B, F, IRL, NL, UK B, DK, F, NL, UK Alla utom IRL och L X X X Revisionsrätten Revisionsrätten Revisionsrätten De sex fall som valts ut motsvarar totalt 121 miljoner ecu i traditionella egna medel enligt den första beräkning som gjordes på grundval av meddelanden inom ramen för systemet för ömsesidigt bistånd. Detta kan jämföras med det belopp på 124 miljoner som man kommit fram till efter att ha bett medlemsstaterna om en lägesrapport för indrivningen. 1. 2 Lägesrapport för indrivningen Kommissionen har, genom förfrågningar hos medlemsstaternas berörda enheter som utförts av GD XIX, samlat ihop information om framstegen i den indrivning av medel som de nationella myndigheterna riktat mot de betalningsskyldiga. Detta har i samtliga fall utom det som rör tyskt/nederländskt smör skett med utgångspunkt från de ifrågasatta dokumenten, dvs. intyg om ursprung som medger förmånsbehandling. 4 transiteringsdokument eller De exakta uppgifter som lämnats av medlemsstaternas myndigheter har därför fatt ersätta de uppgifter som kommissionen tidigare förfogade över, vilka byggde på uppskattningar i medlemsstaterna som ansvarat för som gjorts av kommissionen eller av de enheter undersökningarna. Genom en jämförelse mellan de fall som uppdagats inom systemet för ömsesidigt bistånd och en lång rad bedrägerifall, vilka rapporterats enligt förordning 1552/89, kan uppskattningar göras. Dessa kan i sin tur delas upp mellan dem som bokförs på A-konton (belopp som redan har återvunnits) och dem som bokförs på B-konton (belopp som ännu inte återvunnits). När siffrorna blev tillgängliga markerades vilka belopp som var preskriberade. Denna fördelning redovisas per medlemsstat och fall. Medlemsstaternas uppgifter förs in oförändrade såvida inte kommissionen, framför allt genom kontroll, bevisat att de är felaktiga. 1. 3 Beskrivning av de enskilda fallen De sex fall som här berörs kan delas upp i två kategorier, alltefter vilken typ av oregelmässigheter det rör sig om. I tre av fallen, nötkreatur och kött, mjölkpulver och tyskt/nederländskt smör, har ekonomiska aktörer begått avsiktliga överträdelser av befintliga bestämmelser, och därför bör det ifrågasättas om aktörerna handlat i god tro. Det rör sig här alltså om bevisat bedrägeri eller om missbruk av luckor i tullagstiftningen. I de tre övriga fallen, tonfisk från Seychellerna, räkor från Färöarna och turkiska TV-apparater, har importörerna i samband med att deras importvaror förtullats, krävt förmånsbehandling för varorna med stöd av ursprungsintyg som efter gemenskapens kontroller visat sig ha varit felaktigt utfärdade av myndigheterna i de exporterande länderna utanför gemenskapen. Dessa importörer befann sig därmed i en oreglerad situation, och en tullskuld som måste indrivas i efterhand uppstod. I det fall som gäller "nötkreatur, får och kött från Östeuropa" har de tyska myndigheterna sammanställt en mall för ett frågeformulär, och fler än 1300 T1-dokument har inkommit till kommissionen med tullkontorens svar. Denna första omgång ärenden har redan uppdaterats av de tyska myndigheterna. -5 - Det finns två orsaker att skilja mellan verkliga bedrägerifall och fall av oegentligheter: dels tillämpas olika preskriptionstid, dels olika förfaranden. Genom att skilja på fallen på så sätt blir det för det första möjligt att tillämpa den normala preskriptionstiden på tre år för oegentligheter (enligt tullkodexen), medan sådana bedrägerifall som kan få straffrättsliga följder faller under nationella preskriptionsbestämmelser. För det andra är det nödvändigt att skilja på typen av fall för att kunna avgöra vilka åtgärder de nationella myndigheterna skall vidta för att driva in de traditionella egna medlen. - I bevisade bedrägerifall strävar de myndigheter som ansvarar för undersökningen traditionellt efter att identifiera dem som deltagit i bedrägeriet samt att fastställa deras straffrättsliga och ekonomiska ansvar. Bevisen för bedrägerier återfinns dock oftast inom det egna territoriet eller inom andra medlemsstaters territorier. Om undersökningar i tredje land företas sker detta främst i förebyggande syfte. - När oegentligheter konstateras genom att man i efterhand upptäcker att intyg som åberopats och som skulle medge förmånsbehandling är ogiltiga, måste bevisen på intygens ogiltighet fastställas genom en undersökning på plats vid de företag i tredje land varifrån produkterna exporterats. Gemenskapens undersökningar i tredje land föreskrivs i förordningen om ömsesidigt bistånd, och de rapporter som upprättas efter dessa undersökningar utgör, i de fall då de visar att intygen inte är tillämpliga, grunden för indrivning av medlen i efterhand. Sådana undersökningar har genomförts i de tre fall av oegentligheter som ingår i denna provgrupp, och undersökningsresultaten har visat att de intyg som utfärdats för importen i fråga inte är giltiga. 2. NÄRMARE REDOGÖRELSE FOR DE UTVALDA FALLEN OCH SITUATIONEN VAD GÄLLER INDRIVNINGEN 2. 1 Bedrägerifall (bevisade bedrägerier eller motsvarande) « 2. 1. 1 Undandragande från transiteringsförfarande: nötkreatur och får samt kött med ursprung i Östeuropa Bakgrund Under perioden 1990-1993 importerades nötkreatur och får samt kött från olika länder i Central- och Östeuropa (Polen, Ungern, Tjeckoslovakien och Rumänien) till Tyskland för att placeras under gemenskapens externa transiteringsförfarande, med olika tredje länder (Mahgreb, Niger, mfl. ) som slutliga angivna bestämmelseländer. Dessa transiteringsförfaranden avslutades sedan på olovligt sätt med hjälp av falska stämplar, eller avslutades inte alls. Därigenom infördes på oriktigt sätt tiotusentals djur på gemenskapens territorium. Dessa dittills oöverträffade bedrägerier, som leddes av kriminella organisationer, spårades av ett antal utredningsenheter på nationell nivå. Den olagliga hanteringen utgick från Tyskland, men hade även konsekvenser för Belgien, Frankrike, Nederländerna och Italien. Några sändningar nådde också Förenade kungariket. I varningssyfte meddelade kommissionen samtliga medlemsstater enligt systemet för ömsesidigt bistånd5. Med utgångspunkt från dessa meddelanden upprättade de utredande enheterna i de berörda staterna protokoll och rapporter, och meddelade i tillämpliga fall de betalningsskyldiga om de tullskulder som uppstått (fastställande enligt förordning 1552/89). I fall där det var möjligt beslagtogs också tillgångar. Ett antal personer har ställts inför rätta och dömts, och ett antal undersökningar bedrivs fortfarande av nationella myndigheter. Parallellt med arbetet på nationell nivå, vilket har bromsat bedrägeriet på detta område, för har transiteringsförfarandet för att komma till rätta med de brister som konstaterats: bestämmelserna kommissionen angivna skärpt nedan sätt på - Det går nu att förbjuda bruket av samlad säkerhet när det rör sig om "högriskvaror". - En obligatorisk redogörelse för transportvägen får krävas i de fall då den samlade säkerheten upphävts, och byte av bestämmelsekontor kan förbjudas. - Bortsett från i vissa bestämda fall måste den samlade säkerheten täcka 100 % av de tullar och andra avgifter som krävs. - Villkoren för att använda respektive utlösa den samlade säkerheten har skärpts. - Ekonomiska aktörer som begått grova överträdelser av TIR-bestämmelserna kan uteslutas. - Ett antal andra specifika kontrollåtgärder har genomförts för varor där risken för bedrägerier är större än normalt. En första uppskattning av de ekonomiska konsekvenserna av dessa bedrägerier i samband med import har gjorts med utgångspunkt från de transiteringsdokument som motsvaras av de meddelanden (inom systemet för ömsesidigt bistånd) som enligt kriterierna behöver följas upp. Den ser ut på följande sätt : Det rör sig om följande 8 meddelanden: AM 46-47/90,54-56/91 och 7-13-38-65/92. Denna undersökning omfattade inte alla meddelanden som sändes inom systemet för ömsesidigt bistånd under perioden 1990-1994. Totalt torde de ekonomiska konsekvenserna uppgå till följande: Boskap Kött 155 655 djur 7 260 ton 25 milj. ecu 33. 4 milj, ecu 58,4 milj. ecu Boskap: Kött 148 635 djur 6 400 ton Resultat av indrivningen - 7- 20 milj. ecu 30 milj ecu 50 milj. ecu Resultaten av indrivningen beror på två grundförutsättningar: • Indrivning förutsätter att undersökningen är avslutad, så att det står klart vilka de betalningsskyldiga fastställda. De är, och betalningsskyldiga måste också vara underrättade. skulderna juridiskt sett är är I Tyskland var ett stort antal undersökningar oavslutade i det skede då kommissionen genomförde sina förfrågningar hos medlemsstaterna om indrivningssituationen. Vid några av dessa undersökningar bad de tyska myndigheterna om bistånd från de nederländska förordning 1468/81, eftersom de nederländska myndigheterna hade indicier på att boskap eller kött förts in i Nederländerna i bedrägerisyfte. De har emellertid till dags dato inte besvarat de tyska myndigheternas ansökan. i enlighet med • Om de som begår bedrägerier tas på bar gärning eller om bevisning föreligger tas fallen upp i domstol, där det avgörs om den anklagade skall bli betalningskyldig. Vissa medlemsstater har vidtagit försiktighetsåtgärder under processens gång (säkerheter i form av rörliga eller fasta tillgångar). På grund av dessa förutsättningar hade de tyska myndigheterna ännu inte kunnat lösa ett antal av de oklara transiteringsfallen i det skede då de meddelade kommissionen via transiteringsformulär. Med utgångspunkt från de tyska och nederländska myndigheternas gemensamma slutsatser, som sammanställts av den utredningsansvariga enheten i Nederländerna (FIOD), meddelade de tyska myndigheterna i oktober 1994 de nederländska, belgiska och franska myndigheterna, eftersom boskap och kött på olagligt sätt förts in på dessa länders territorier. De belgiska myndigheterna motsatte sig detta försök att ensidigt fördela ansvaret, och de nederländska tog avstånd från de slutsatser som dragits av deras egna enheter. I Nederländerna har emellertid tre transportföretag som deltagit i transiteringen dömts till böter eller fängelse utan att kommissionen underrättats om vilka konsekvenser dessa domar far för indrivningen av traditionella egna medel. I de fall ett transiteringsförfarande inte avslutas skall den huvudansvarige, enligt tullkodexen, ställas till svars och hans säkerhet hållas kvar. Det måste konstateras att de tyska myndigheterna i det här fallet inte tillämpat dessa bestämmelser, eftersom de inte slog fast att överträdelser skett förrän efter 14 månader (överträdelser i form av förfalskade eller uteblivna TI-formulär). De stora företag som tulldeklarerat varorna gick sedermera i konkurs. - 8- Såsom framgår av de följande tabellerna II a och II b, och med tanke på dessa medlemsstaters ståndpunkter, måste det konstateras att framstegen med indrivningen hittills varit mycket små. Belopp som fastställts men som ännu inte drivits in eller blivit föremål för tvist har ibland bokförts på B-konton av flera medlemsstater, även om det rör sig om ett och samma ärende; belopp har då först bokförts av den medlemsstat där den huvudansvarige som nämns i transiteringsdokumentet har sitt säte, och sedan i den medlemsstat där bedrägeriet upptäckts. Det finns några icke avslutade ärenden där ännu ingen medlemsstat vidtagit några åtgärder. Eftersom de berörda medlemsstaterna i några av dessa oavslutade fall förnekar att de har ansvar för indrivningen har vissa belopp fortfarande inte bokförts. I andra fall har beloppen i fråga visserligen förts in i B-räkenskaperna, men därefter har inga åtgärder vidtagits för att driva in beloppen. Det största problemet är dock de fordringar som innan preskriptionstiden gått ut. Kommissionen anser att fordringarna bör fastställas så snart som möjligt även om nationella preskriptionsbestämmelser tillämpas. Kommissionen kommer att meddela medlemsstaterna sin ståndpunkt och påminna dem om deras skyldighet att, i de fall då de inte lyckas identifiera dem som är skyldiga till bedrägerier, fastställa beloppen i varje enskilt fall i enlighet med gemenskapslagstiftningen. inte ens fastställts Kommissionen undersöker nu hur gemenskapslagstiftningen tillämpas av de berörda medlemsstaterna, och kommer - särskilt där inget samråd skett - att bedöma hur snabbt medlemsstaterna agerat för att driva in egna medel. Medlemsstaterna skall också göras ansvariga lagstiftningen och preskriptionstiden hunnit gå ut. Räkenskapsmässigt har kommissionen fört in fordringar gentemot Belgien, Tyskland, Frankrike och Nederländerna. inte har fastställts enligt i de fall då beloppen Tabell nr II- 1 a Boskap (nötkreatur och får) från Östeuropa - ansvar får indrivningen Utfärd ande kontor Frankfurt/ Oder Frankfurt/ Oder Referens Antal TI Meddel. inom syst. ö. bist- nr 56/91 och 56/91 (S1)92 (Grupp B-1) Meddel. inom syst. ö. bist. - nr 54/91 (Grupp B-2) Meddel. inom syst. ö. bist- nr 38/92 och nr 38/92 (S1)92 (Grupp B-3) 153 20 131 (60+71) Meddel. inom syst. ö. bist- nr 13/92 (Grupp B-4) Meddel. inom syst. ö. bist- nr 46/90 och nr 47/90 (GnjppB-5)|d1] TOTALT +8(TIR) 8 Waidhaus Diverse tyska gräns städer Tyskland Nederl. Belgien (1) Frankrike 673 985 + 8(TIR) (1 ) De fall och beliopp som berörs har bokförts dubbelt. Berörda medl. stater Erkänt ansvar (antal T1) Fördelat ansvar (antal T1) Ansvar att fördela (antal T1) Bokförda belopp A-konton B-konton (ecu) Ansvar att fördela: uppskattat belopp i ecu Tyskland 152 41. 500 3. 658. 000 Italien Tyskland Belgien (1) Tyskland Nederl. Belgien Frankrike1 Nederl. Tyskland Belgien 20 (20) 104 26 (2) 8 5 3 421 3 1T1 503 T1 100. 000 340. 000 180. 000 183. 500 672. 650 (582. 300) 1. 970. 000 (115. 700) 271. 780 14. 000. 000 (35. 500) 16. 303. 000 739 3 845. 000 20. 572. 430 16. 303. 000 -9 Tabell I I -b Kött från Östeuropa - ansvar för indrivningen Ref. Inom systemet f. omses. bist. Antal berörda TI Utfärd ande kontor Medlems stat Erkänt ansvar 20 Rotterdam 267 + 3 TIR (84 st. H + 87 S + 78 R + 21 C) 11T1 Meddel. nr 7/92 (Grupp V-1) Meddel. nr 65/92 (Grupp V-2) forts, meddel. nr 65/92 (Grupp V-2A) (antal T1) 2 75 235 (6T1) (4 TI) Belgien Nederl. Frankrike (enligt NL) Tyskland Belgien (1) Nederl. Frankrike (1) Tyskland Nederl. Belgien Frankrike Portugal Fördelat ansvar (antal T1) 18 Ansvar att fördela Bokförda belopp B-konton (ecu) Ansvar att fördela: belopp 1 ecu 280. 000 18 T1 2T1 3. 200 7. 169. 214 11. 600. 000 (432. 957) (369. 162) Totalt 298 + 3 322 18 (20) 18. 772. 414 280. 000 (1 ) Fall och belopp där dubbel bokföring skett 2. 1. 2 Mölkpulver som undandragits från transiteringsförfarande Bakgrund Under perioden juni 1991-oktober 1992 hänfördes mjölkpulver från Polen till förfarandet för extern gemenskapstransitering (i Antwerpen) för vidare transport till Spanien. Under augusti månad sändes fyra TI-dokument (kontrollexemplar nr 5, som upprättats för sändningar av mjölkpulver) direkt från Irun i Spanien till Antwerpen med post. Eftersom det normala är att TI-dokument skickas från de utsedda centralkontoren (Madrid och Barcelona), uppmanande de belgiska myndigheterna, efter att ha mottagit denna försändelse direkt från Irun, de spanska myndigheterna att i efterhand kontrollera dokumenten i enlighet med förordning 1468/81. Enligt Spaniens svar i november 1992 hade tullen i Irun varken färdigbehandlat eller skickat dessa fyra dokument. Myndigheterna i Belgien hade under tiden, samlat ytterligare TI-dokument av samma slag. Alla dessa dokument kontrollerades sedermera av de spanska myndigheterna och det kunde fastställas att dessa dokument avslutats genom förfalskning. Till dags dato har 229 sådana sändningar kunnat identifieras. I samtliga dessa fall utom fem, i vilka transportföretaget inte kunnat identifieras, fraktades varorna med lastbilar som registrerats i Frankrike eller Spanien. -10- De undersökningar som utfördes av franska enheter efter Belgiens begäran om bistånd och kommissionens förfrågan om information gjorde det möjligt att med stöd av de dokument som beslagtagits hos det franska transportföretaget (fraktsedlar, fakturor, förarnas rapporter med kilometeruppgifter, m. m. ) - rekonstruera de 154 transporter till Spanien som utfördes av detta företag. Av de beslagtagna dokumenten framgår att varorna lossades i Spanien. De överträdelser som de franska myndigheterna konstaterade meddelades nyligen till transportföretaget. De belgiska myndigheterna samlade under tiden in ytterligare bevis för hur vissa laster lossats i Spanien. De vände sig därför åter till de spanska myndigheterna i ärendet den 16 augusti 1995 med en ansökan om ömsesidigt bistånd. Förutom de ovan nämnda 154 transporterna, som utfördes av ett franskt transportföretag, lossades i Spanien också 74 sändningar som transporterats med spanska lastbilar eller av icke identifierade transportörer. Dock kan det inte bevisas att så har varit fallet med samtliga sändningar. De avgiftsbelopp som berörs uppgick enligt meddelande nr 19/93 inom systemet för ömsesidigt bistånd till 6,4 miljoner ecu för totalt ca 190 sändningar, eller totalt 4 000 ton mjölkpulver. Enligt bedrägerimeddelande 94/6-28, som upprättats av de belgiska myndigheterna i enlighet med förordning 1552/89, har 5 700 ton mjölkpulver, motsvarande avgifter på 8,9 miljoner ecu, placerats under transiteringsförfarande (229 sändningar). Kommissionen har skickat ut påminnelsebrev i de berörda medlemsstaterna, och de utredande enheterna i Belgien och Frankrike har lagt fram bevis för vilka kvantiteter som lossats i Spanien. Trots detta inledde de spanska myndigheterna undersökningar först på ett sent stadium, och dessa undersökningar är ännu inte avslutade. till myndigheterna Med stöd av de dokument, det senaste av den 25 januari 1996, som den franska tullen sänt till den spanska om dessa olovliga lossningar i Spanien och om vilka också kommissionen ratt kännedom, har två utsända grupper från gemenskapen tillsammans med de spanska myndigheterna undersökt hur detta ärende kan skötas på ett effektivt sätt. Resultat av indrivningen De belgiska myndigheterna har flera gånger påpekat för kommissionen att den säkerhet som ställts av den huvudansvarige, ett tullombud, inte räcker till för att täcka de traditionella egna medlen. Enligt deras bedömning är en indrivning hos den huvudansvarige knappast rimlig, eftersom det skulle leda till företagets konkurs. Eftersom Belgien är den medlemsstat där godset lastats, anser de belgiska myndigheterna sig endast vara ansvariga för indrivning och bokföring när det gäller de sändningar som inte har kunnat spåras, med tanke på att de utredande enheterna i de flesta fallen runnit bevis för att lasterna bedrägligen lossats i Spanien. -11- i inte Eftersom de berörda medlemsstaterna tillräcklig utsträckning dragit konsekvenserna av dessa undersökningar, har det efter fyra år fortfarande inte skett något åtal mot det franska transportföretag och de spanska företag som tagit emot sändningarna, och kommissionen har uppmanat Spanien och Frankrike (genom skrivelser av den 23 april respektive 20 mars 1996) att föra upp dessa ärenden i domstol. Den franska generaltullstyrelsen inlämnade den 22 juni 1996 en stämning till domstolen Tribunal de Grande Instance i Bayonne. Den 23 december 1996 överlämnade kommissionen till Frankrike en begäran om närmare uppgifter om den åtgärd som har vidtagits gentemot transportören. Samma dag begärde kommissionen upplysningar från Spanien om hur undersökningen och de rättsliga åtgärder som har vidtagits mot bedragarna framskrider. Vad gäller de belgiska myndigheternas begäran om att den belgiske huvudansvarige skall fritas från ansvar för de sändningar som lastats i Frankrike och lossats i Spanien, delar kommissionen inte Belgiens ståndpunkt och tolkning av de bestämmelser som gällde vid tidpunkten, och som nu ersatts av artikel 379 i tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen. I transiteringsärenden är den huvudansvarige och dennes borgensman alltid ansvariga i de fall då transiteringsdokumenten inte är färdigbehandlade enligt villkoren i artikel 360-369 och i artikel 379 i dessa tillämpningsföreskrifter, och den huvudansvarige måste betala avgifterna om den som anklagade utpekats transportföretaget-inte att gemenskapsbestämmelserna är bristfälliga I två avseenden: De fastställer inte klart av vem och enligt vilka kriterier upplysningarna enligt artikel 378. 1 I Tullkodexen skall godkännas. Inte heller fastställs, I fråga om det land där transitöverträdelsen har begåtts, I vilken utsträckning en annan medlemsstat än ursprungsstaten I så fall är skyldig att återvinna beloppen. - den bedrägerianklagade betalningsskyldig eller ärendet skulden. Av framgår betalat har det Tabell nr II - 2 Mjölkpulver nr 1 Medlemsstat På A-konton På B-konton Belgien Spanien Frankrike Inget Inget Inget Inget Inget Inget Rättsligt förfarande inlett X 2. 1. 3 Tyskt/nederländskt smör Bakgrund Den 15 augusti 1990 transporterades en last på 2000 ton smör sjövägen från till f. d. Östtyskland. För denna kvantitet hade dessförinnan ett Nederländerna exportbidrag på ca 4 miljoner ecu betalats ut. Den 17 augusti förtullades lasten i Wismar i f. d, Östtyskland, varefter smöret dock omedelbart fraktades till kylförvaring i Förbundsrepubliken utan att någon avgift betalades. -12- De utredande enheterna i Nederländerna blev upplysta om detta av sina tyska kollegor, och följde upp ärendet med de bidrag som betalats ut felaktigt eftersom smöret återinförts på gemenskapens territorium. Den aspekt på ärendet som gäller bidragen har alltså redan blivit utredd, både ur administrativ och rättslig synvinkel. Exportföretaget överklagade visserligen det beslut som fattats av den nederländska sammanslutningen av mjölkproducenter, som hade krävt att bidraget skulle återbetalas, men detta överklagande avslogs den 28 augusti 1996 genom en dom av College van Beroep voor het bedrijf sleven. Till följd av denna dom beslagtog den nederländska förvaltningen bankgarantibeloppet på 2,3 miljoner ecu, och en civilrättslig process har inletts för det återstående beloppet. Återindrivning av den här typen av bidrag faller under jordbrukslagstiftningen och behandlas, såsom påpekats ovan, i överensstämmelse med denna lagstiftning. Det faktum att smör för vilket exportbidrag tidigare betalats ut återinförts till gemenskapens territorium utan avgift innebär emellertid i sig självt en överträdelse som ger upphov till en tullskuld. Kommissionens insats gäller indrivningen av den skulden, och kommissionen ifrågasätter de tyska myndigheternas handlande i ärendet. De tyska myndigheterna hävdar nämligen att ingen tullskuld uppstått, eftersom det inte vidtagits några administrativa åtgärder för att gemenskapens lagstiftning skulle tillämpas gentemot den betalningsskyldige. De traditionella egna medel som står spel uppgår totalt till 6 856 665 ecu. Resultat av indrivningen Kommissionen godkände inte de tyska myndigheternas argument, vilka gick ut på att den importör i Förbundsrepubliken som - under den korta perioden av tullunion mellan Förbundsrepubliken och Östtyskland - importerat smör som tidigare exporterats med exportbidrag från Nederländerna till f. d. Östtyskland, inte skulle vara skyldig att fullgöra tullformaliteter. I själva verket förband sig de tyska företrädarna i de berörda jordbrukskommittéerna att se till att gemenskapens förordningar 2252/90 och 2060/90 skulle tillämpas, bland annat just för att förhindra att smör som gett upphov till exportbidrag skulle återinföras till gemenskapens territorium i samband med Tysklands återföreningsprocess. Kommissionen krävde därför genom en skrivelse av den 22 juni 1994 att de tyska myndigheterna skulle ställa motsvarande belopp (6 856 665 ecu = 12 684 800 DM) till kommissionens förfogande. Ett betalningskrav utfärdades den 16 augusti 1994 för detta belopp. Enligt kommissionens bedömning var det just genom att de tyska myndigheterna inte ingrep som importören i fråga kunde återinföra smöret till gemenskapens territorium utan avgift. -13- Eftersom de tyska myndigheterna ställde sig avvisande, och eftersom kommissionen inte kunde beakta de argument för att awisa kommissionens krav som myndigheterna redogjorde för i sin skrivelse av den 3 februari 1995, sände kommissionen en formell underrättelse daterad den 13 september 1995, som måste besvaras inom två månader. Svaret, som kom in först den 11 januari 1996, innehöll ingenting utöver vad de tyska myndigheterna tidigare hävdat. Kommissionen sände Tyskland ett motiverat yttrande den 30 oktober 1996. Tabell II-3 Tyskt/nederländskt smör Medlems stat Tyskland PåA- konton Inget PåB- konton Inget Betalningskrav Skede i förfarandet 6 856 665 ecu den 16. 8. 94 Formell underrättelse 13. 9. 95 Motiverat yttrande 30. 10. 96 2. 2 Ärenden som rör oegentligheter (ogiltiga intyg om förmånsbehandling) 2. 2. 1 Tonfisk från Seychellerna Bakgrund Som ett led arbetet för att bekämpa bedrägerier inledde kommissionen i slutet av 1991 undersökningar av importen av fiskkonserver från diverse tredje länder, både inom och utanför AVS. Detta skedde på grundval av misstankar som meddelats kommissionen från verksamma inom den berörda sektorn. I det särskilda fallet tonfisk från Seychellerna visade studier att de laster som lossats från fartyg från gemenskapen eller AVS-länderna inte kan ha räckt till för produktionen av de tonfiskkonserver som importerades till gemenskapen från Seychellerna. Eftersom Seychellerna hade en mycket begränsad fiskekapacitet (i själva verket obefintlig fram till dess att två fartyg togs i bruk 1991) och eftersom det inte fanns några gemenskapsfartyg inom Seychellernas fiskevatten, kan inte de lokala konservfabrikerna ha producerat den totala kvantiteten konserver i fråga utan att importera tonfisk från tredje land. För att komma till rätta med denna situation, som stod i strid med ursprungsreglerna i protokoll nr 1 till Lomékonventionen, organiserade gemenskapen ett kontrollbesök på platsen under perioden 7-19 december 1992 i samarbete med de lokala myndigheterna på Seychellerna. Ingen av de berörda seychelliska myndigheterna höll några register som kunde ge de upplysningar som krävdes för att bestämma om de intyg om förmånsbehandling som gemenskapen krävde att fa kontrollera utfärdats på riktiga grunder. All kontroll måste därför genomföras på plats vid det berörda exportföretagets högkvarter. -14- Det framkom vid undersökningen att stora kvantiteter fisk (5 368 ton) som fångats av fiskefartyg från icke-medlemsländer (särskilt Japan, Ryssland, Panama och Malta) delvis använts för framställning av tonfiskkonserver som slutligen exporterades till gemenskapen med EUR 1-certifikat (det rörde sig om 2000 ton). Undersökningen omfattade totalt 214 EUR-certifikat, som utfärdats av myndigheterna på Seychellerna mellan den 9 januari 1990 och den 2 december 1992, och om vilka tillräckliga uppgifter fanns tillgängliga för att avgöra om de var giltiga eller inte. Varje certifikat täckte i regel ett flertal containrar, i vissa fall fler än 20. Undersökningen ledde fram till följande resultat: - 54 av dessa 214 certifikat omfattade sändningar av tonfiskkonserver från Seychellerna i Lomékonventionen, och som således som uppfyllde alla urprungskriterierna berättigat till förmånsbehandling (AVS) vid import till gemenskapen. - Ett av certifikaten omfattade endast varor med ursprung i tredje land, och det var således ogiltigt för förmånsbehandling. - De övriga 159 certifikaten hade utfärdats för "blandade" produkter, dvs. där råvarornas ursprung varierade enligt ursprungsdefinitionerna i protokoll nr 1 till Lomékonventionen. Med hjälp av de kommersiella dokument som funnits tillgängliga har det varit möjligt att för varje container och certifikat fastställa hur många lådor som innehöll tonfisk med det ursprung som angetts och hur många som inte gjorde det. Denna uppdelning var nödvändigt ur rättslig synvinkel, så att indrivningen av tullavgifter kunde inledas för de produkter som visat sig ha ursprung i tredje land. En detaljerad förteckning över dessa certifikat, där det angavs hur många lådor som innehöll varor med ursprung som omfattas respektive inte omfattas av kriterierna i Lomékonventionen sändes ut till de berörda medlemsstaterna den 19 juli 1993 i syfte att driva in de avgiftsbelopp som saknades. Dessa medlemsstater är Belgien, Frankrike, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket. Eftersom det rört sig om blandade sändningar har tullskulden inte beräknats på de totala beloppen i certifikaten, utan på den andel av produkterna som visat sig vara av avvikande ursprung, och dessa kvantiteter har beräknats separat för varje certifikat. De utredande enheterna fastställde inledningsvis det totalbelopp som skall drivas in i efterhand till 1,5 miljoner ecu. Resultat av indrivningen Enligt medlemsstaternas beräkningar uppgår totalbeloppet av traditionella egna medel som inte betalts in till 1,84 miljoner ecu, jämfört med de 1,5 miljoner ecu som först uppskattades (meddelande 10/92 inom systemet för ömsesidigt bistånd). -15- Även om myndigheterna på Seychellerna först godtog de slutsatser som drogs av gemenskapens utsända, ville de sedan undkomma konsekvenserna av att EUR 1- certifikaten var ogiltiga. Mellan november 1993 och mars 1995 försökte de upprepade gånger få kommissionen att avstå ifrån att driva in beloppen i efterhand. Importföretagen inom gemenskapen, till vilka meddelandena om efterhandsindrivning riktades, hänvisade till de skyddsklausuler som ingick i kontrakten och skickade kraven vidare till exportören på Seychellerna, i det här fallet den företagsgrupp som konservfabriken ingår i och som är den största industrin på Seychellerna. Samtidigt avbröt de betalningarna till dessa leverantörer. De brittiska importörerna fick igenom att leverantören, konservfabriksgruppen på Seychellerna, skulle betala skulderna i deras ställe, och tullmyndigheterna kom överens med företagsgruppen i fråga om ett sista datum för betalningen. Från Seychellerna begärde man emellertid i slutet av augusti 1995 ett moratorium från de brittiska myndigheterna för resten av beloppet (ca en tredjedel av tullskulden hos Förenade kungariket) och hävdade importörerna var betalningsskyldiga. De brittiska myndigheterna vidarebefordrade denna begäran till kommissionen. felaktigt att endast de brittiska Kommissionens ledamöter besvarade alla sådana försök på samma sätt, dvs. genom att framhålla att det är omöjligt att avskriva en tullskuld utan rättslig grund. Efter dessa svar från kommissionens sida återupptog de brittiska myndigheterna indrivningen genom att medge delbetalningar. De mycket små tullskulder som uppstod i Nederländerna och Irland har drivits in. Mer än hälften av de totala tullskulderna uppstod i Frankrike, och dessa skulder har ifrågasatts av importörerna. Även om detta fall togs upp vid ministerrådet för AVS-EEG, som gav sitt stöd till Tullsamarbetskommitténs ståndpunkt att dessa tullskulder borde kontrolleras, lades fallet ändå fram för en överklagandeinstans, nämligen Commission de conciliation et d'expertise douanier (en slags förliknings- och expertkommitté på tullområdet). Denna instans fastslog efter två år, i april 1996, att tonfisk med ursprung i Seychellerna kan ha ingått i den importerade kvantiteten. Enligt ursprungsreglerna som fastställs i protokollet till Lomékonventionen skall produkter med blandat ursprung behandlas på ett särskilt sätt, så att de produkter som berättigar därtill kan förmånsbehandlas. En sådan behandling kom inte Seychellerna till godo i detta fall, och de franska myndigheterna kommer att fortsätta driva ärendet i domstol. -16- Tabell nr II-4 ' Tonfisk från Seychellerna Land Belgien Frankr. Irland Nederl UK (Storbr. & Nordin") Totalt Godkända EUR1 5 75 4 5 69 Bedrägeri-meddelande nr Belopp i A-räkenskaper7 Belopp i B-rakenskaper Preskriberade belopp Rättsigt förfarande inlett BE/94/06739 BE/94/06/40 FR/94/11 FR/94/12 IR/93/12/05 NL/93/12/107 EN/93/12/176. 177. 178 och 179; EN/94/06/40 - 18 092 ecu 73148 ecu 363916ecu8 59 335 ecu 1075 530 ecu - - 294 827 ecu ja planeras 3 723 ecu 165 11 meddelanden 445156 ecu 1429 692 ecu 3 723 ecu 2. 2. 2 Räkor från Färöama Bakgrund Som en följd av en rad undersökningar som genomförts i olika medlemsstater, och som ligger till grund för rapport nummer 2/90 inom systemet för ömsesidigt bistånd, genomfördes en undersökning på platsen på Färöarna i gemenskapens regi, genom vilken det kunde fastställas att närmare 600 ogiltiga EUR 1-intyg utfärdats av myndigheterna på Färöarna i samband med export till Belgien, Danmark, Frankrike, Nederländerna och Förenade kungariket. Genom dessa EUR 1-certifikat kunde de reducerade tullar som gäller för produkter med ursprung i Färöarna felaktigt tillämpas på räkor som fiskats av kanadensiska fiskefartyg eller färöiska fartyg som inte motsvarade de villkor vad gäller utrustning som är kopplade till förmånsbehandlingen, samt på räkor från tredje land som endast skalats på Färöarna. De ursprungsregler som skall tillämpas på alla fiskeprodukter antogs 1974, och deras giltighet förlängdes genom handelsavtalet med Färöarna. Detta är standardregler som utformats efter ekonomiska överväganden, och vars tillämpning inte borde innebära någon särskild svårighet för de aktörer som bedriver internationell handel. De färöiska myndigheterna medgav först dessa felaktigheter men ändrade sig sedan. De ansåg sig vara ovetande om vissa regler för ursprung som berättigar till förmånsbehandling. Detta motbevisas dock av de instruktioner som samma myndigheter ger till företagen - instruktioner vars efterlevnad för övrigt inte kontrolleras av myndigheterna. De hävdade vidare att det bilaterala system som tillämpas mellan Färöarna och Danmark parallellt med gemenskapens förmånsordning utgjort en felkälla. De misstag som begåtts hade lätt kunnat undvikas genom tillräckliga kontroller, vilka i alla händelser inte behövt omfatta fler än ett begränsat antal ekonomiska aktörer. Enligt gemenskapens lagstiftning fick tullbeloppen inte skrivas ned bara av den orsaken att dokument lagts fram, även om så skett i god tro, i syfte att åtnjuta förmånsbehandling för varor som övergått till fri omsättning, om dessa dokument senare visar sig vara felaktiga, förfalskade eller ogiltiga. i • Siffrorna fastställdes den 31 oktober 1996. Totalt 14 903,71 brittiska pund, eller 18 048 ecu vad gäller fall av import där tullskulden inte överstigit 10 000 ecu. -17- Indrivningen från medlemsstaternas sida måste i det här fallet grunda sig på de färöiska myndigheternas aterdragande av de ogiltiga certifikaten och på uppgifterna i den rapport av den 15 oktober 1991 som följde på gemenskapens kontrollbesök, där även en del nationella tjänstemän deltog. Denna rapport har sänts ut till alla medlemsstater i enlighet med de regler som rådet antagit. De fordringar som behöver drivas in i efterhand uppskattades inledningsvis till 10 miljoner ecu. Resultat av indrivningen Även om det kunde fastställas att de EUR 1-certifikat som utfärdats av de färöiska myndigheterna var ogiltiga, drevs inte de traditionella egna medlen in i sin helhet, av en rad orsaker. Detta berodde delvis på det bilaterala avtal som gällde mellan Danmark och Färöarna, enligt vilket all import från Färöarna till Danmark befriades från tull. Detta förmånssystem avslutades den 1 januari 1992, när gemenskapens handelsavtal med Färöarna undertecknades och fördes in i artikel 20 i den nationella tullagstiftningen. De danska myndigheterna hävdade emellertid att det protokoll om Färöarna som bifogades Danmarks anslutningsakt fortfarande var i kraft, eftersom rådet inte beslutat något annat. Räkor som importerats för konsumtion i Danmark eller för återutförsel (ofta efter skalning), men som inte berättigade till förmånsbehandling på basis av de omstridda EUR 1-certifikaten, undantogs således från tull enligt denna artikel 20 i den danska tullagstiftningen. De tullar som avskrevs uppgick till totalt 11 miljoner ecu, och de danska myndigheterna behövde därför bara driva in ungefär en tiondel av de utestående beloppen, dvs. 962 950 ecu (se tabell II - 5). De räkor som fördes in i Danmark var emellertid inte i fri omsättning, och varje vidare export inom gemenskapen måste antingen beskattas externa transiteringsförfarandet (T 1). Det faktum att Danmark inte vidtog några åtgärder för att övervaka sådan eventuell återutförsel, annat än genom några meddelanden till importörerna, ger upphov till vissa problem som kommissionen kommer att ta ställning till inom kort. ske under det eller En annan egendomlighet i sammanhanget är att såväl Danmark som Irland och Förenade kungariket tillämpade förmånstullar på denna import på nationell nivå fram till 1992. I Belgien dömde en domstol till förmån för en belgisk betalningsskyldig, mot vilken tullmyndigheterna inlett en process. Myndigheterna har överklagat domslutet. Efter denna dom har de belgiska och brittiska importörer som utgör flertalet och som bedriver denna handel på regelbunden basis bedömt att de har rätt att motsätta sig indrivning i efterhand och krävt rättslig prövning av ärendena. The UK High Court of Justice vidarebefordrade förhandsavgörande den 14 april 1994. Detta avgörande föll den 14 maj 1996, men målet har ännu inte tolkats av den brittiska domstolen9. två fall till EG-domstolen för Dom av den 14 maj 1996: Färöarna, "Seafood", ännu ej offentligjord. -18- De nederländska myndigheterna har däremot tillhandahållit totalt 295 232 ecu. Bortsett från de preskriberade beloppen, förflöt det även en relativt lång tid från det att medlemsstaterna hade underrättades om att gemenskapen efter utredning på platsen hade funnit att EUR 1-certifikaten var ogiltiga till dess att de vidtog nödvändiga åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen. Kommissionen fann att de danska myndigheterna sände ut vissa av betalningskraven så sent att en del utestående belopp hann preskriberas. Huruvida de utestående beloppen kan drivas in, om redan indrivna belopp kan befästas och om åtgärder kan vidtas mot medlemsländerna därför att belopp preskriberas beror emellertid på hur de nationella domstolarna tolkar EG-domstolens dom. Kommissionen kommer att kontakta medlemsstaterna för att hålla sig informerad om dessa domstolars beslut och konsekvenserna därav för indrivningen av traditionella egna medel. Tabell n r D -5 Räkor från Färöarna Land EUR1 Meddelanden om bedrägerier På A-konton: belopp i ecu På B-konton belopp i ecu 5 266 21 12 185 BE 92/06/06 FR 92/06/09- FR 92/06/10 962950 295232 67 958 29883 10 meddelanden 1804 238 Belgien Danm. Frankr. NL UK (Storbr. Ä Nordirl. ) Totalt 599 Totalt 1 ecu 1 258182 1902 079 12 018 646 Preskriberade belopp/ tufcefriefee (ecu) 11000000 29/4/89 1018646 Dom har fait ia ia ja 2. 2. 3 Färg-TV-apparaterfrån Turkiet Bakgrund Under 1988 inkom uppgifter till kommissionen från diverse källor om de låga priser som satts av exportörer av TV-apparater från Turkiet - priser som tydde på att de turkiska myndighetema utfärdat ATR-certifikat för produkter som inte var berättigade till förmånsbehandling. I Turkiet användes komponenter från icke-medlemsländer för att producera TV-apparater för export till gemenskapen, och tullarna för de importerade komponenterna sköts antingen upp enligt restitutionssystemet. (utan att någon utjämningsavgift betalades) eller återbetalades Eftersom komponenterna i fråga inte beskattats i Turkiet fick de färdiga TV-apparaterna inte återexporteras till gemenskapen för fri omsättning med ATR-dokument, såvida inte en utjämningsavgift betalades. -19- På grundval av dessa uppgifter underrättade kommissionen medlemsstaterna genom ett meddelande (nr 33/88) inom systemet för ömsesidigt bistånd, och inledde en undersökning av denna form av export från Turkiet. Kommissionen uppmanade först, utan framgång, de turkiska myndigheterna att undersöka problemet på platsen. Efter en fördröjning på två år gav de turkiska. myndigheterna tillåtelse till en undersökning på platsen i gemenskapens regi, vilken ägde rum den 18 oktober till den 9 november 1993. De utsända kunde bekräfta att exporten av TV-apparater och de motsvarande certifikaten inte uppfyllde de krav som fastställts i avtalet mellan EEG och Turkiet. Mot bakgrund av de fakta som uppdagades under undersökningen, och som inte ifrågasattes av vare sig exportörerna eller de turkiska myndigheterna, upprättades en förteckning över de certifikat som utfärdats på felaktiga grunder. Den förteckningen sändes sedan till de nationella myndigheterna. De tullar som nu måste betalas till följd av de felaktigt utfärdade certifikaten skulle enligt kommissionen räknas fram utifrån värdet av de TV-apparater för vilka befrielse från tull begärts enligt avtalet, och till tullsatsen 14 %, vilken skall tillämpas på sådana varor. Inledningsvis beräknades dessa ogiltiga ATR 1-certifikat ha påverkat traditionella egna medel negativt med 45 miljoner ecu, inklusive 5 miljoner ecu i antdumpningstullar. Resultat av indrivningen Det är i detta ärende som medlemsstaternas myndigheter stött på de mest komplicerade problemen i samband med indrivningen. För det första sade sig de turkiska myndigheterna in i det längsta betvivla de verkliga omständigheterna kring exporten till gemenskapen. Först i januari 1995 kom ett meddelande från deras sida om hur dessa problem kan undvikas i framtiden. Dessa sent införda åtgärder kunde emellertid inte tillämpas på importen till gemenskapen, och inte heller retroaktivt upphäva några skulder som uppstått till följd av import som redan ägt rum och som inte fallit under preskriptionstiden på tre år. Inte heller kunde indrivningen i efterhand påverkas av detta. Vad gäller de utestående beloppen från tidigare transaktioner försökte de turkiska myndigheterna införa en utjämningsavgift som skulle betalas inom de kommande tre åren och som skulle ge de felaktigt utfärdade ATR-dokumenten giltighet i efterhand. Det finns inga bestämmelser som medger något sådant vare sig i avtalet mellan EEG och Turkiet eller i tullkodexen. Dessa argument användes också av importörerna och myndigheterna i medlemsstaterna, som vid flera tillfällen vänt sig direkt till kommissionens ledamöter för att få slippa indrivning i efterhand. Företrädare för de flesta av medlemsstaterna har utifrån samma argument lagt fram liknande ansökningar i tullagstiftningskommittéerna. -20- v Företrädarna för Nederländerna och Frankrike har till kommissionen lagt fram krav på ändringar i tullkodexen för att skydda importörer som handlat i god tro, vilka syftat till att antingen ge undantag från indrivning av tullskulder som uppkommit i samband med import av TV-apparater från Turkiet, eller till att i framtiden skydda importörer från de ekonomiska konsekvenserna av certifikat om förmånsbehandling som utfärdats på felaktiga grunder i tredje land och vars ogiltighet upptäcks i efterhand. Syftet med dessa krav var att gemenskapsbudgeten skulle täcka alla förluster som uppkommer därför att tullskulder inte drivs in. Kommissionen har inte vidtagit några åtgärder till följd av dessa krav, eftersom ändringarna i fråga skulle skapa obalans i den befintliga lagstiftningen och därmed i hela förmånssystemet för handeln med tredje land. Under 1994 uppmanade kommissionen vid upprepade tillfällen10 myndigheterna i medlemsstaterna att driva in de traditionella egna medlen eller ställa säkerhet, samt att medge de betalningsskyldiga sådana lättnader som är förenliga med tullkodexen. Även om medlemsstaterna fortfarande inte vidtagit de nödvändiga åtgärderna vidhåller kommissionen denna borde medlemsstaterna ha gjort vad som krävdes för att, med respekt för de betalningsskyldigas rättigheter, skydda gemenskapens traditionella egna medel -åtminstone efter den 1 april 1994, då relationen till Turkiet var utredd. Till dags dato har endast Danmark drivit in fordringarna för den i det fallet mycket begränsade importen av TV-apparater från Turkiet. ståndpunkt. Enligt kommissionens uppfattning Av övriga berörda medlemsstater har Förenade kungariket noggrant redovisat de skulder man ansvarar för, varav vissa förts in i B-räkenskaperna och andra preskriberats. Nederländerna har tillhandahållit de belopp som inte preskriberats, med juli 1992 som tidsgräns. Belgien, Frankrike, Tyskland, Spanien och Portugal har fört in beloppen i B-räkenskaperna och meddelat kommissionen detta, men tillräcklig detalj. De övriga berörda medlemsstaterna, nämligen Italien och Grekland, har inte besvarat kommissionens begäran om information. inte i I en del fall har bokföringen på B-konton inte följts av några åtgärder för att driva in fordringarna. Medlemsstaterna i fråga tycks inte vilja vidta några åtgärder förrän kommissionen fattat beslut om de ansökningar om återbetalning (till ett totalt värde av 5 miljoner ecu) som lämnats in av betalningsskyldiga i Tyskland i enlighet med de då gällande bestämmelserna, vilka nu förts in i artikel 235-242 i tullkodexen. Nya faktorer har också tillstött i detta ärende. Rådet har genom sitt beslut av den 28 maj 199611 uppmanat kommissionen att undersöka möjligheterna att lösa problemet med indrivning i efterhand av tullar i fall där det föreligger dokument om fbrmånsbehandling, särskilt med tanke på skyddet av dem som handlat i god tro och vikten av att inte diskriminera någon ekonomiska aktörer inom gemenskapen. EG-domstolens dom i Seafood-fallet (se fotnoten till avsnitt 2. 2. 2) innehåller också vissa element som också skulle kunna påverka indrivningen i detta ärende. Kommissionen förbereder ett meddelande i frågan som kommer att föreläggas rådet inom kort. Skrivelserna nr 1720 av den 2. 3. 1994, nr 3141 av den 21. 4. 1994, nr 8957 av den 25. 11. 1994 från GD XIX till de berörda medlemsstaternas ständiga representanter och skrivelse nr 15885 av den 6. 10. 1994 till generaldirektörerna med ansvar för tullområden. EGTnrC 170,14. 6. 1996. -21- Tabell IJ - 6 Färg-TV från Turkiet Medl. stat Antal ATR- dok Medd. om begräge- rier Antal TV-apparater Ekonomisk konsekvens På A-konto På B-konto Preskri-berade belopp: uppskattn. Tilåmpat preskriptions datum Dekla rerat Beräknat Belopp ecu \ 16 5 28366 31. 236 845. 000 (1)558. 000 (2) 30. 05. 91 Bel DK Ty Gr(4) E Fr 503 302 384 IteJ 216 NL Por 119 53 UK 314 938 738 12. 500 25. 500 (3) 674. 370 14. 000. 000 10. 500. 000 9. 821. 000 1. 1. 92 4. 974 84. 500 399. 407 8. 600. 000 3. 093. 000 12 397. 687 368. 936 7. 850. 000 (1) 10. 000. 000 191. 473 4. 000. 000 1. 6. 92 1. 1. 91 223. 463 5. 580. 000 994. 481 1. 567. 400 1. 7. 92 79. 443 1. 700. 000 7. 132 1. 154. 289 1. 2. 92 584. 121 13. 000. 000 (1)3. 886. 225 2. 722. 000 18. 10. 91 Totalt 1907 17 426. 991 2. 558. 161 55. 672. 000 1. 027. 113 29. 191. 514 14. 110. 400 1) Ett meddelande utfärdats i syfte att stoppa preskriberingen av detta belopp, men ingen indrivning har ännu inletts. Fastställs efter en mer detaljerad genomgång av fallet. Under utredning. 2) 3) 4) De grekiska myndigheterna har ännu inte vidtagit någon åtgärd. 3. Sammanfattning av läget vad gäller medlemsstaternas indrivning 3. 1 Allmän översikt 3. 1. 1 Genomförande av uppföljningen Kommissionen tar tillfället i akt att först påpeka att den tack vare medlemsstaternas samarbete har fatt en ganska fullständig bild av hur medlemsstaterna genomför sin indrivning av traditionella egna medel, vilket ibland sker under svåra omständigheter, som t. ex. är fallet i denna provgrupp. -22- De fall som ingår i denna rapport visar att en systematisk uppföljning av de nationella myndigheternas situation vad gäller indrivningen är befogad. Kommissionen är medveten om att dessa ingripanden medför en ökad administrativ arbetsbörda. De sker emellertid i syfte att värna om unionens ekonomiska intressen och på grund av de brister och svagheter som ofta upptäcks under indrivningsprocessen. 3. 1. 2 Översikt av situationen vad gäller indrivning i samband med provgrupp B94 (tabell II-7) Tabell II-7 visar situationen vad gäller indrivning per medlemsstat och per fall i provgruppen den 31 oktober 1996 enligt följande fördelning: • Genomförda betalningar som är införda på A-konton. • Indrivningar som skall genomföras och som är införda på B-konton. • Belopp som skall indrivas, men där kommissionen ifrågasätter medlemsstaternas insatser. Provgruppen omfattar traditionella egna medel på sammanlagt 124 miljoner ecu, vilket motsvarar 27 % av saldot på B-kontona den 31 december 1993. Den innefattar exempel på de mest bekymmersamma svårigheter som de nationella myndigheterna kan stöta på, såsom ogiltiga intyg om förmånsbehandling och undandragningar från gemenskapens transiteringsförfaranden. -23- Tabell nr II-7 - Allmän översikt Situationen vad gäller indrivning i samband med orovsruDD B9A \ vliljoner ecu d) Fal (2) Totalt per per medlemsstat medlemsstat (3) Införande på A- konton Genomförda betalningar (4) Införande pä B-konton (4a) Indrivning som skal genomföras 12. 9 (4b) -al som lämnats til domstol (5) Preskribering eller tufcefrielse (6) Inte införda Belopp (6A) Fal av överträdel ser (6B) 6. 9 PC 8,96 PC PC PC 16,60 0,07 0,96 11,00 1,07 1,6 3,7 1 2,7 14,72 25,56 6,9 Bel DK Ty Spa F IRL NL P UK n'1 n'2 n'3 n'4 n'5 n'6 n'5 n'6 n'1 n'2 n'3 n'5 n'6 n'2 n'6 n'1 n'2 n'4 n'5 n'6 n'4 n'1 n'4 n'5 n'6 n'6 n'4 n'5 n'6 22,55 11,99 45,18 3,01 11,58 0,018 18,493 1,157 10,04 0,03 0,32 0,018 0,52 ' 0,073 0,3 1 0,007 0,35 0,06 0,56 27,46 10,50 3,01 0,48 0,03 10,00 1,15 0,29 0,2 3,9 70,54 TOTALT: 124,038 2,618 3. 1. 3 Kommentarer Genomförda indrivningar (kolumn 1) Nästan alla indrivningar har genomförts i fall av oegentligheter i samband med förmånshandel. Indrivning i samband med bedrägerifall berör huvudsakligen externa transiteringsförfaranden där betalningsanmodningama har gett upphov till administrativa eller rättsliga överklaganden för så gott som alla utestående belopp. På grund av detta är antalet avslutade fall fortfarande mycket lågt (0,5 %). B-konton: Indrivningar som skall genomföras (kolumn 4a) I denna kolumn uppförs de belopp som fortfarande inte har indrivits. Man skulle kunnat förvänta sig att den största delen av medlen fanns i denna kolumn. De belopp som är införda på B-konton är emellertid betydligt lägre av följande två skäl: 1. I vissa fall på grund av att preskriberingen inträffat innan betalningsanmodan nått fram till den betalningsskyldige. -24- 2. I andra fall där beloppen ännu inte har preskriberats (frister i samband med bedrägerier) har vissa medlemsstater fortfarande inte vidtagit nödvändiga åtgärder för att säkerställa att medlen införs på B-konton. Fall som lämnats till domstol (kolumn 4b) Dessa ärenden omfattar fall av indrivning i efterhand där de betalningsskyldiga har överklagat betalningsanmodningama. Det gäller framförallt fall med ogiltiga certifikat där importörerna lagt fram som argument att de handlat i god tro och därför vägrar att betala avgifter i efterhand. Indrivningsbara belopp som inte bokförts/fastställts av medlemsstaterna (kolumn 6) En relativt stor del av de traditionella egna medel som skall indrivas, ungefär en fjärdedel av fallen i provgruppen, är inte införd på konton. Denna situation kan vara tillfällig eller definitiv. Vad gäller fallet med import av tyskt/nederländskt smör vägrar de tyska myndighetema att ta hänsyn till kommissionens påpekanden om den skuld som borde ha drivits in. Ett överträdelseförfarande har inletts med hänsyn till frågans betydelse beträffande omfattningen av denna medlemsstats förpliktelser. 3. 1. 4 Antalet avslutade fall i provgruppen Kommissionen är bekymrad över det blygsamma antalet avslutade fall i provgruppen. Det antal indrivningar som genomförts är litet och det antal fall som lämnats till domstol, vilka till viss del leder till att det administrativa förfarandet kan avslutas, är också få. Nästan inga av fallen i provgruppen är avslutade och i mer än hälften av dessa står kommissionen i konflikt med medlemsstaterna (överträdelseförfaranden och belopp som skall indrivas och som inte är införda på konton). Denna situation gynnar i viss omfattning oegentligheter och bedrägerier. 3. 2 Beskrivning av bristerna Vid uppföljningen av provgrupp B 94 har ett antal brister på nationell nivå visat sig vad gäller indrivningen av traditionella egna medel. 3. 2. 1 Förseningar i medlemsstaternas undersökningar I fall av brottslig art (såsom fallen med levande djur och mjölkpulver) tar de nationella myndigheternas undersökningar i allmänhet mycket lång tid, framför allt på grund av fallens komplexitet arbetsbelastning. Undersökningstiden förlängs ytterligare genom de svårigheter som vissa medlemsstater stöter på när de försöker få hjälp från andra medlemsstater, en hjälp som kan vara nödvändig för att avsluta de nationella undersökningarna (se nedan). undersökningsorganens nationella stora och de När undersökningen har avslutats sker finansenheternas ingripanden och det administrativa beslutsfattandet om den betalningsskyldiges situation dessutom inte alltid omgående. -25- Om ett fall lämnas till domstol måste en ny undersökning genomföras, vilket leder till ännu längre förseningar. När de myndigheter som berörs fått ett gällande beslut om indrivning är bedragarna oftast utom räckhåll. 3. 2. 2 Förseningar i samband med olika möjligheter till överklaganden i medlemsstaterna Det finns många olika nationella förfaranden för att ifrågasätta besluten om indrivning på nationell nivå, både vad gäller administrativa åtgärder och överklaganden, vars huvudsakliga följder är att indrivningen tillfälligt inställs utöver de betalningsfrister som fastståfifs; T tullkodexen, som i följande fall: - Brittiska skattebetalare kan utan några ifrågasätta indrivningsbeslutens giltighet direkt hos myndigheterna. Denna fbrhandlingsprocedur har ifrågasätter inte alltid åtföljts av en redogörelse ursprungsredogörelseri utan att man vet om det gäller en ny redogörelse enligt artikel 2 i förordning 1552/89 eller en eftergift av en del av skulden. i vederbörlig ordning och formaliteter särskilda - I Tyskland kan skattebetalarna ifrågasätta ordern om indrivning, varefter myndigheterna kan fatta beslut om att dess genomförande skall skjutas upp på obestämd tid. - I Frankrike kan de produkters ursprung, värde eller natur som ifrågasätts överlämnas till en särskild förliknings- och expertkommitté (CCED). Kommittén avger sitt yttrande först efter en viss tid, vilket leder till att indrivningen inställs under obestämd tid, avhängigt av kommitténs arbetstakt. Kommissionen har för avsikt att undersöka dessa överklaganden som påverkar de lika möjligheter till överklaganden som fastställs i avdelning VE i gemenskapens tullkodex och som, även om de är ineffektiva, har till följd att tidigare beslut ifrågasätts. tonfisk fallet beträffande I i gemenskapens undersökningsrapport, efter att kontroller utförts på platsen, att tonfisken omöjligt kunde ha sitt ursprung på Seychellerna. Denna rapport överlämnades till de franska myndigheterna. Ministerrådet för AVS-EEG uttalade sig också i ärendet den 18 och 19 maj. från Seychellerna fastställdes det 3. 2. 3 Förseningar och brister vid tillämpningen av bestämmelserna om indrivning i efterskott vid transiteringsförfaranden ifall som inte är avslutade Det har visat sig att bestämmelserna om indrivning i efterhand av de tullskulder som uppstår till följd av att transiteringsföifarandena inte tillämpas på rätt sätt. Kontroller som utförts på plats av kommissionen under 1994 och 1995 har uppvisat systematiska förseningar i alla medlemsstater, vilket illustreras av transiteringsärendena i den nuvarande provgruppen. Sålunda har de tidsfrister som fastställts i bestämmelserna för att gripa de skyldiga i de flesta fall överskridits på grund av att de berörda myndigheterna inte ingripit eller ingripit för sent. Som ett resultat har egna medel definitivt förlorats eftersom de företag som hotats med indrivning försatt sig i konkurs eller slipper undan sina rättsliga förpliktelser då de tidsfrister för att lämna in fallen till domstol har löpt ut. -26- 3. 2. 4 Förseningar och brister vid tillämpningen av bestämmelserna om indrivning i efterskott ifall av ogiltiga preferenscertifikat Kommissionens tjänsteenheter har funnit att i de fall där indrivning borde ha gjorts i efterhand på grund av ogiltiga intyg om förmånsbehandling har resultaten från kommissionens kontroller som utförts på plats i tredje land använts av de nationella myndigheterna på ett otillräckligt sätt eller inte alls. Denna situation har medfört att vissa fall av oegentligheter har preskriberats. Frågan är om inte vissa medlemsstaters förbehåll vad gäller att genomföra indrivningarna delvis grundas på att skydda de av gemenskapens importörer som riskerar konkurs, under det att de inte alltid verkar ta hänsyn till situationen för gemenskapens producenter av de gällande varorna (konkurs för TV-tillverkare i fallet med turkisk TV). Från medlemsstaternas sida framhålls det att, under nuvarande lagstiftning, äger de rapporter om gemenskapens kontroller som utförs på plats inte ett bevisvärde, även om det fastställs i förordningen om ömsesidigt bistånd att de skall upprättas. Enligt vissa nationella myndigheter är det därför inte möjligt att lägga fram rapporten inför domstol som bevis på certifikatens ogiltighet eller att använda kommissionen försändelsedatum för att fastställa de rättsliga förpliktelserna i enlighet med artikel 78 i tullkodexen. Denna situation har redan förbättrats till följd av Seafood-domen där EG-domstolen framhävde betydelsen av slutsatserna från gemenskapens kontroller och de följder som dessa kan få. Frågan skall lösas genom tillämpning av förordning nr 2185/96 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentiigheter. (*) I alla händelser är det uppenbart att medlemsstaterna varken har tillämpat bestämmelserna i tullkodexen om införanden på konton eller förordning nr 1552/89 angående fastställanden på ett tillfredsställande sätt. De har inte sänt några underrättelser om mdrivning eller fastställt traditionella egna medel, även om de känt till den betalningsskyldige och skuldbeloppet. 3. 2. 5 • Brister i samarbetet mellan medlemsstaterna inom ramen för ömsesidig hjälp I vissa fall där bedrägerier har bevisats har medlemsstaterna utan framgång bett om hjälp från andra medlemsstater (Tyskland har vänt sig till Nederländerna ett antal gånger angående nötkreatur och Belgien har utan framgång bett Spanien om hjälp i ärendet angående mjölkpulver). I övriga fall har hjälp getts men först efter en längre tid. • Med avlägsnandet av unionens inre gränser och den fria rörligheten är det nödvändigt att närmare relationer mellan medlemsstatemas nationella myndigheter skapas. I vissa av fallen i provgruppen när medlemsstaterna borde haft ansvar för indrivningen och därefter för eventuell ömsesidig hjälp i enlighet med direktiv 76/308/EEG, verkar det dock som om de berörda medlemsstaterna i de flesta fall inte har tagit några initiativ. 0 Domskäl nummer 11 domen Seafood och artikel 8. 5 rådets förordning nr 2185/96 av den 11 november 1996 - EGT L nr 292,15. 11. 1996. -27- 3. 2. 6 Användning och missbruk av argumentet angående importörens handlande i god tro I ett stort antal fall där varor har importerats med ogiltiga preferenscertifikat, särskilt i fallet med de turkiska TV-apparatema, har importörerna framfört att de handlat i god tro och därför borde undantas från betalningar av avgifter och skatter i efterskott. Vissa nationella myndigheter har, åtminstone tillfälligt, godtagit dessa argument och lagt fram dem till gemenskapens instanser. Enligt domstolens rättspraxis kan handlande i god tro under inga omständigheter användas som en ursäkt för användningen av ett ogiltigt certifikat. Dessutom är det, enligt artikel 904 c i tillämpningsbestämmelsema för tullkodexen, uteslutet att en återbetalning av importavgifter görs endast på grundval av att importören handlat i god tro, vilket kvarstår som en central del i den lagstiftning som tillämpas för preferensavtalen. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta ett meddelande om tillämpningen av begreppet i samband med preferensordningen. Detta meddelande skall också omfatta följderna av den aktuella Seafood-domen. 3. 2. 7 Det överseende som de nationella myndigheterna har visat I gemenskapens tullkodex fastställs detaljerade och rättsligt bindande bestämmelser för de tidsfrister som skall åläggas de betalningsskyldiga för betalningen av traditionella egna medel. I praktiken gäller emellertid inte samma villkor från en medlemsstat till en annan för samma bedrägerier eller oegentligheter. Vissa betalningsskyldiga har vägrat att betala sina tullskulder hos respektive förvaltning under förevändning att det i liknande fall inte krävs indrivning i efterskott i andra medlemsstater. I själva verket hade indrivningsförfaranden inletts, men utgjordes i andra medlemsstater föremål för ett administrativt eller juridiskt överklagande på olika nivåer, vilket gav aktörerna på marknaden intryck att indrivning inte krävdes. 4. 4. 1 Slutsatser I denna rapport redogörs i detalj för bakgrunden till de sex fallen av bedrägerier och oegentligheter som kommissionen på grundval av objektiva kriterier valt ut för sin uppföljning. Man bör hålla i minnet att dessa sex fall är särskilt komplicerade men att de svårigheter som påvisas är representativa för de flesta fall av indrivning av traditionella egna medel. Medlemsstatemas olika insatser för att genomföra indrivningen bromsas av de långsamma administrativa och rättsliga förfarandena och av de praktiska problem som de nationella myndigheterna stöter på i samband med genomförandet av administrativa beslut eller domstolsbeslut om indrivning av skulder från de betalningsskyldiga. Till dessa problem tillkommer svårigheterna i samband med de gränsöverskridande insatserna. Dessa objektiva svårigheter förvärras genom bristema vid tillämpningen av tullbestämmelserna, särskilt vad gäller definition av tullskulder, fastställande och införande på konton av traditionella egna medel. -28- 4. 2 Ökningen av antalet fall av bedrägerier och oegentligheter, särskilt sedan början av 90-talet, belyser tullmyndigheternas begränsade kontrollkapacitet i medlemsstaterna. Den beror framförallt på att antalet transaktioner stadigt ökar, att produkterna blir alltmer sofistikerade, att de bestämmelser som skall tillämpas kompliceras och att importörerna kan använda sig av ett antal tullförfaranden och preferensavtal. Myndigheter konfronteras alltmer med bedrägerier som organiseras av internationella himinella nätverk som ofta är etablerade i tredje land och som döljer sig bakom fiktiva bolag eller som agerar genom välkända bolag som inte känner till sina affärspartners sanna natur. Denna situation har lett till att både rådet och Europaparlamentet12 insisterar på att det är absolut nödvändigt att medlemsstaterna säkerställer ett tillräckligt skydd för gemenskapens inkomster som ett led i en allmän strategi för bekämpning av slöseri och förskingring av gemenskapens medel. Till följd av dessa problems omfattning kan man inte förvänta sig patentlösningar, och medlemsstatemas ansträngningar måste först och främst inriktas på områden där man kan räkna med framsteg, dvs. genom en strikt tillämpning av gemenskapsbestämmelserna, särskilt vad gäller uppkomsten av skulder, garantier, fastställande och införande av traditionella egna medel i konton. Utöver att förstärka insatserna för att bekämpa bedragarna bör varje medlemsstat överväga att införa ändringar av sina domstolsfbrfaranden så att fallen kan behandlas snabbare. Rent allmänt kan man dock fråga sig om inte ett antal oegentligheter uppstår genom komplicerade gemenskapsbestämmelser och internationella bestämmelser, av vilka de senare ibland strävar efter att uppnå olika mål på samma gång. Tillämpningen av vissa internationella avtal kan leda till oegentligheter, ofta till följd av att gemenskapsbestämmelserna misstolkas i något led eller att dessa bestämmelser inte följs och andra far bära de ekonomiska följderna av detta. Ett slående exempel är preferensavtalen som uppenbarligen behöver undersökas mycket noga. Det borde vara möjligt att minska antalet bedrägerifall genom att införa en tydligare lagstiftning som är enkel att tillämpa i praktiken, både för internationella och individuella aktörer. 4. 3 Kommissionen har åtagit sig att vidta särskilda åtgärder för att avhjälpa medlemsstaternas svårigheter med indrivning av egna medel. Indrivningsförfaranden indrivningsåtgärderna Vad avser medlemsstaternas resurser för att utöva inledde kommissionen under 1994 en jämförande studie av de relevanta nationella bestämmelserna. Detta skedde genom frågeformulär som sändes ut till medlemsstaterna, samt i form av seminarier. Resultaten visade på vissa brister, bland annat olikheter mellan nationella lagstiftningar, särskilt vad gäller tidsfrister, utlösande av säkerheter och möjligheter till överklagande. 12 Se rapporten från M. Bardong, föredragande för COCOBU och ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Madrid och från rådet (Ekofin) den 27. 11. 95. -29- ramen för Rådgivande kommittén Inom för egna medel undersöker kommissionen därför vilka möjligheter som står till buds vad gäller indrivning i samarbete med av belopp som berörts av bedrägerier. Detta sker medlemsstaternas företrädare och i enlighet med önskemålen i rådets (Ekofin) slutsatser av den 27 november 1995. Extern gemenskapstransitering På grundval av en interimsrapport från oktober 1996 utarbetar kommissionen för närvarande, i nära samarbete med handeln och medlemsstaterna, en ny strategi för reform av trans iter ingsförfarandena och nya åtgärder för att förbättra säkerheten vid de olika typerna av förfaranden. Tonvikten kommer att ligga på kontroll av tillgången till de olika gemensamma ordningarna och gemenskapsordningarna, skydd av ekonomiska intressen, ett nytt system för insamling och utbyte av statistik och information samt strävan efter samordning och konsekvens mellan olika transiteringssystem. Under 1994 och 1995 genomförde kommissionen också en rad kontroller inom trans iter ingsområdet i enlighet med artikel 18. 2 eller 18. 3 i förordning nr 1552/89. i I nästan sådana, och medlemsstaterna indrivningsåtgärderna, uppmanades de gäller transiteringsförfaranden som fortfarande inte avslutats efter den lagstadgade tidsfristen. Kommissionen följer upp de åtgärder som vidtas för ändamålet. alla medlemsstater ibland betydande konstaterades förseningar problem detta rätta vad alla till att Förmånsordningar Med anledning av de problem som konstaterats i samband med förmånstullar har kommissionen genomfört en rad kontrollbesök i medlemsstaterna i enlighet med artikel 18. 2 och 18. 3 i förordning nr 1552/89. Dessa kontroller bekräftade att förmånsordningarna inte fungerar på ett tillfredsställande sätt, särskilt vad gäller utfärdande av intyg om förmånsbehandling samt vad gäller efterhandskontroller på platsen. ledde införde resultat omfattas förstärkningar av Allmänna till att kommissionen i Dessa lagstiftningen för administrativt samarbete mellan å ena sidan de förmånsländer som autonoma gemenskapsordningar och å andra sidan gemenskapen, i egenskap av den som beviljar förmånsbehandlingen13. Genom de nya bestämmelserna, som trädde i i de kraft den 1 januari 1997, klargörs kommissionens deltagande undersökningar i förmånsländerna i syfte att reda ut det verkliga ursprunget hos de varor som exporteras under ursprungsintyg. av de behöriga myndigheterna preferenssystemet som genomförs eller Kommissionens förordning (EG) nr 12/97 av den 18 december 1996 (EGT nr L 9,13. 1. 1997) om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen), särskilt artiklarna 93,93a och 94 i denna. -30- FÖr det dagliga arbetet har kommissionen upprättat ett datorsystem för att kunna sända bilder av avtrycken från de stämplar som intygen stämplas med till medlemsstaternas förmedling möjliggör snabbare information och tydligare bilder, och innebär en viktig förbättring av effektiviteten när det gäller att kontrollera ursprungsintygen och varuflödet. tullmyndigheter. Denna elektroniska I enlighet med en begäran från rådet (se rådets beslut av den 28 maj 199614) förbereder kommissionen nu ett meddelande rörande förmånsordningar, som grundar sig på resultaten av ovan nämnda kontroller och analyser. I detta meddelande redogörs för de åtgärder som kommer att vidtas på kort och lång sikt för att komma till rätta med problemen vid tillämpningen av dessa ordningar. Bättre kvalitet på information vad gäller indrivningen Genom ändringen av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/8915 infördes för första gången i lagstiftningen om gemenskapernas egna medel ett krav på att medlemsstaterna skall hålla kommissionen löpande underrättad om situationen vad gäller uppbörd av sådana belopp som berörts av bedrägerier eller oegentligheter. Ett dataprogram med beteckningen OWNRES har skapats för att underlätta överföringen av sådana uppgifter. Systemet beräknas vara i drift före sommaren 1997. I framtiden kommer kommissionen därmed att ha aktuell information om läget vad gäller indrivningen av alla belopp som riskerar att gå förlorade, och därmed också möjlighet att föreslå lämpliga åtgärder för att komplettera eventuella brister i de insatser som gjorts på nationell nivå. Dessutom kommer kommissionen att föreslå vissa ändringar i förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89, i syfte att klargöra bestämmelserna om medlemsstaternas skyldigheter i fall då anspråk går förlorade. Överträdelseförfaranden I ett av fallen (rörande tyskt/nederländskt smör) har kommissionen avgett ett motiverat yttrande i enlighet med artikel 169 i fördraget, eftersom de nationella myndigheterna vidtagit otillräckliga åtgärder för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och dessutom underlåtit att rätta till situationen vad gäller den oregelmässiga importen från tredje land. 4. 4 Resultaten av kommissionens uppföljning av indrivningen i den provgrupp som här avses kommer att redogöras för i ett meddelande om uppbörd av traditionella egna medel i samband med bedrägerier och oegentligheter. « Beslut nr 96/C/170/01 offentliggjort i EGT nr C 170,14. 6. 1996, s. 1. « Rådets förordning nr 1355/96 av den 8 juli 1996 (EGT nr L 175,13. 7. 1996, s. 3). 3--1 - ISSN 1024-4506 KOM(97) 259 slutlig DOKUMENT SV 09 01 Katalognummer : CB-CO-97-247-SV-C ISBN 92-78-20610-5 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1037/97 af 9. juni 1997 om levering af vegetabilsk olie som fødevarehjælp

eurovoc_concepts:
award of contract
food aid
third country
vegetable oil


title: VERORDENING (EG) Nr. 1040/97 VAN DE COMMISSIE van 9 juni 1997 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1984/97 van Esko SEPPÄNEN aan de Commissie. Schulden van de lidstaten uit hoofde van pensioenverplichtingen en nakoming daarvan onder de voorwaarden van de gemeenschappelijke munt

eurovoc_concepts:
EU Member State
competence of the Member States
economic structure
monetary union
national financing
pension scheme
social security
social structure


title: WRITTEN QUESTION No. 2001/97 by Glyn FORD to the Commission. Food aid to North Korea

eurovoc_concepts:
EU aid
FAO
North Korea
Unicef
food aid
food shortage
humanitarian aid
hunger
nutrition
public health

text: C 45/140 EN Official Journal of the European Communities 10. 2. 98 The Commission has been informed that the United States has taken legal measures to prohibit the use of 8. non-authorised hormones. Fraud is subject to administrative and penal sanctions. 9. The effectiveness of anabolics on animal morphology depends on numerous factors such as sex, age of animal, breed, dose, combination with other substances, and nutrition. As a rule they have a favourable impact on growth and calcification of the bones, leading to weight gain in a shorter period than non-treated animals. The physiological effects depend on the type of substance administered (oestrogenic, androgenic or gestagenic) and the sex of the animal. It is not possible to describe in a few words all the different and complex effects on animal physiology, with special reference to the endocrine glands. If the Honourable Member wishes, the Commission can provide him with scientific documentation on the subject. 10. American legislation on the market authorisation of fattening hormones has been drawn up by the FDA. The FDA based its judgment on the scientific data provided at the time, confidentially, by the industry. Most of these data are fairly old, some more than fifteen years old. (98/C 45/181) WRITTEN QUESTION E-2001/97 by Glyn Ford (PSE) to the Commission (9 June 1997) Subject: Food aid to North Korea What is the Commission position on food aid to North Korea? Answer given by Sir Leon Brittan on behalf of the Commission (4 July 1997) According to the United Nations world food programme (WFP) and the Food and agriculture organization (FAO), North Korea is a country with a large structural food deficit and insufficient resources to import the food needs of its population. The seriousness of the situation was confirmed by independent experts, who visited North Korea in March on behalf of the Commission. On 23 May 1997, the Commission therefore launched a significant food aid package worth 46. 3 MECU (approximately 155 000 tonnes) in support of the victims of famine. Of this quantity, 65 000 tonnes of food aid products have been made available to the WFP in response to the appeal launched in April 1997 for 203 000 tonnes. The remaining 90 000 tonnes of food aid products will be delivered directly by the Commission to North Korea where it will be handled by the WFP, and distribution monitored by an independent technical assistance team financed by the Community. The Commission is also preparing a separate nutritional programme for children in co-operation with the United Nations children(cid:146)s fund, and public health support measures. Prior to this decision, the Community had already committed almost 10 MECU for humanitarian assistance and food aid since 1995. The recently launched package of aid has been prepared by the Commission on purely humanitarian grounds and is being delivered through multilateral agencies and non-governmental organisations. (98/C 45/182) WRITTEN QUESTION E-2005/97 by Felipe Camiso·n Asensio (PPE) to the Commission (11 June 1997) Subject: Disadvantages of the SIMULCRYPT system in digital TV services As the Commission probably knows, the Executive Committee of DVB, Digital Video Broadcasting, decided at its meeting in Geneva on 16 April last to postpone making the Simulcrypt encoding system a European standard