title: Proposal for a Council Decision on a joint action adopted by the Council introducing a programme of training, exchanges and cooperation in the field of asylum, immigration and crossing of external borders (Odysseus programme)

eurovoc_concepts:
EU programme
free movement of persons
immigration
joint action
political asylum

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 09. 07. 1997 COM(97) 364 final PROPOSAL FOR A COUNCIL DECISION ON A JOINT ACTION ADOPTED BY THE COUNCIL INTRODUCING A PROGRAMME OF TRAINING, EXCHANGES AND COOPERATION IN THE FIELD OF ASYLUM, IMMIGRATION AND CROSSING OF EXTERNAL BORDERS (Odysseus programme) (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM A. Background to proposal Article K. l, points 1, 2 and 3, of the Treaty on European Union treat asylum 1. policy, the rules governing the crossing by persons of external borders of the Member States and the exercise of controls thereon, and immigration policy and policy regarding nationals of third countries as matters of common interest. Before the Union Treaty entered into force, the Member States had already felt the need for closer cooperation on these matters, since this is intimately linked to the attainment of Community objectives and conducive to more effective national policies. Initially, cooperation took the form of legislative activity in third-pillar working parties. There was also practical cooperation between the Member States, most commonly on a bilateral or multilateral basis, notably in connection with the expulsion of illegal immigrants. However, real cooperation involving all fifteen Member States at Union level was not yet a reality. And Article K. 3(l) calls expressly for cooperation between the relevant departments of their administrations. Following the adoption of a joint action and a decision in 1995, it became 2. possible to use the appropriations voted by the budgetary authority for Article K. 8 of Title VI. The Commission was consequently able to implement three pilot projects relating to asylum, immigration and the crossing of external borders with two technically expert bodies - the European Institute of Public Administration (Maastricht) and the Centre for European Studies (Strasbourg). All the Member States were involved in the projects, which consisted of theoretical and practical seminars and exchanges of officials. Over 100 national civil servants took part in the programme, which received 100% Commission funding since it was a pilot programme (a total cost of some ECU 600 000). The evaluations by the bodies in question and the in-depth discussions in the committee of correspondents set up by the Commission, on which all Member States were represented, revealed the keen interest taken in these measures. 1 Joint Action of 25 September 1995 on measures implementing Article K. l of the Treaty and Council Decision concerning the implementation of the Joint Action (OJ No L 238, 6. 10. 1995). i I i i ; I i j! J l | I j ; i : i | | \ The Commission was thus also able to show that practical cooperation between administrations not only constitutes a valuable adjunct to the Council's legislative activity but can even serve as a starting point for such activity. 3. This initial experience made it clear that needs were particularly acute in two areas - training for instructors and training for specialists. The former possessed a multiplier effect, enabling training, devised and dispensed at Union level to be relayed throughout the Member States. The latter allowed instructors' experience to be expanded and thus supply an original source of solutions to problems, as was emphasised on the occasion of the pilot projects. Measures here will be successful only if they are conceived on a long-term basis and a coherent conceptual and organisational foundation. Hence the Commission is now presenting the Odysseus integrated programme flowing from the accumulated experience of the pilot projects, developing it and deepening it, notably with a significant element of cooperation with applicant countries. Bt 4. - , - Scope of proposal This joint action has a twofold purpose: to situate cooperation between authorities responsible for asylum, immigration and the crossing of external borders in a multiannual perspective. This multiannual perspective is the sine qua non for effective action, since changes to forms of administrative action will be real only if civil servants of all grades are given the time to adapt to new legislation, new procedures and new techniques; to devise a programme that is coherent in terms of its substance, integrating the various components of a broad-based policy of cooperation extending, for instance, to applicant countries. The instruments of this cooperation - training and exchanges of civil servants - will work properly only if three conditions are met: - a clear definition of what is to be done at each applicable level: the Union for Odysseus programme measures, and the Member States for other measures, including basic training for civil servants; - the the possibility of cooperation being accompanied by development of tools and the dissemination of information to enhance its effectiveness, by including studies and research; fully integrated evaluation. This presupposes that each measure - includes a full definition of the objectives and the means required to ensure that they are achieved. The objectives must also reflect consistency between needs (both of administrations and of trainees) and programme content. No new operation can be launched if it does not fully incorporate the evaluation from previous operations. The aim of the programme is to attain these objectives by supporting initiatives 5. from public or private bodies endeavouring to establish cooperation in the fields of asylum, immigration and the crossing of external borders. It is accordingly structured on the basis of an annual programme adopted by the Management Committee which will work both with the utmost transparency as regards the selection of projects and with the utmost rigour, thanks to the involvement of experts who will assist the Commission as necessary in preparing technical files and thus constructing a coherent programme. 6. When it presented the Sherlock programme, the Commission stressed the need to achieve economies of scale in programme management, for the sake of sound management. Although that programme is now under way, there is no reason why it should not be incorporated into Odysseus. No substantive change would be involved. Incorporating it would make it possible to coordinate its objectives (combating forgery of documents) more effectively with the general aims of Odysseus (in particular controls at external the administrative burden (only one committee instead of two, budget savings through economies of scale). immigration) and would frontiers and combating reduce illegal C. Comments on individual articles Article 1 This article defines the general terms of the programme and provides for Community financing. The attached statement calls for an aggregate budget of ECU 14 million, including the ECU 5 million for the Sherlock programme. The reference period indicated is for the Odysseus programme, including the false documents aspect. financial In line with Article K3(l) of the EU Treaty, the programme's objectives are specified in terms of the dual prospect of setting the content on a permanent basis and deepening its substance. The accent is placed on the need for clear prioritisation as a means of achieving coherence. To that end, the programme can be in several stages, depending on the degree of urgency flowing from the priorities set in paragraph 2. The long term would seem to offer the right approach for deepening both the means of action and the possibility of attacking every problem from all angles. Article 2 This article defines the main terms used so as to determine the outline of the programme and the various means to be used for implementing it. Article 3 This article deals with the first component of the annual programmes: the organisation of training. There will be two types of training - training for instructors and training in their managers, who will then be expected to exercise a multiplier function Member States, and advanced and specialist training for experienced specialists wishing to look in greater depth at specific aspects, identified in advance as meriting a special effort. The plan is that this training should be given at regular intervals so as to generate a knock-on effect and build up a body of expertise constituting a source of reference information. Article 4 This article deals with the other dimension that complements the training dimension, namely the exchanges dimension. Exchanges might take the form of unilateral or reciprocal placements in national authorities responsible for asylum, immigration and the crossing of external borders so as to acquire an on-the-spot view of the problems encountered in other Member States. The greatest flexibility will be allowed here, so that account can be taken of experience with the 1996 pilot projects. If the two administrations agreed, longer stays might enable civil servants on placement to acquire hands-on experience. And the possibility of civil servants from several Member States visiting one and the same Member State is envisaged. Article 5 The third component of the annual programmes deals with studies and research, with the primary aim of developing and disseminating teaching materials (documentation packs, support software and so on). Research might focus more particularly on developing tools, preparing case studies on video cassettes, etc. Projects relating to document distribution and on-line consultation would help enhance cooperation between administrations and could therefore be eligible also. Article 6 This article and the two that follow it flesh out the substance of the areas composing the programme. As regards asylum, the entry into force of the Dublin Convention in the near future is an obvious priority, as that instrument's implementation will require a major training effort on the part of all the Member States. •y Beyond that, closer cooperation in all asylum matters would be highly beneficial in general terms. As was demonstrated by the pilot projects mounted in 1996, on-the-spot comparisons by civil servants on exchange placements familiarise them with systems other than their own and give them the opportunity to import solutions on their return. This cooperation is especially valuable where applicant countries are concerned, as most of them have no experience of these matters and have yet to lay the foundations for managing asylum-seekers. Article 7 Regarding immigration, the two complementary aspects of an immigration policy need to be considered, as stated in the Commission communication of February 1994 on immigration and asylum policies. The measures to be taken must relate both to admission of non-member country nationals and to combating illegal immigration. If other programmes contain measures in the latter field, the Commission, in its capacity as programme manager, will have to see that there is no duplication. Article 8 Regarding the crossing of external borders, experience with the 1996 pilot projects has shown that the practical arrangements for controls represent the most interesting topic. Specific problems depending on the type of entry-point (sea, land, airports) will be considered so that endeavours can be appropriately targeted. Special attention will need to be given to combating the use of forged or falsified identity papers, in line with the comments relating to implementation of the Sherlock programme. Article 9 The applicant countries need to be able to profit gradually from the benefits yielded by the Odysseus programme in terms of familiarity both with legal instruments and with procedures, methods and techniques. The implementation of the programme each year will include a significant component of measures targeted on the applicant countries. Dublin Convention of 15 June 1990 determining the State responsible for examining applications for asylum lodged in one of the Member States of the European Communities. Article 10 Since the programme must relate to matters of common interest, the actions must always be multilateral. At least three Member States must be involved, or alternatively two Member States and two applicant countries. A project may, however, be of interest to the Union even though it concerns other non-member countries besides those referred to above. In this case, in accordance with Article 12, it will be scrutinised with great care to ascertain whether it can be treated as eligible. Article 11 This is the traditional audit clause conferring powers on the Commission and the Court of Auditors. Article 12 This article sets the general framework for support from the Community budget. Paragraph 2 sets an overall limit in that the support given by national authorities must be less than that from the Community budget. For the sake of flexibility the maximum rate of support may, however, be raised to take account of the special circumstances described in paragraph 3. Paragraph 4 lays down the principle that support is confined to certain categories of expenditure, so as to underscore the operational rather than administrative nature of the budget item. Here again, there is provision for flexibility to respond to special circumstances. Article 13, This recalls the standard procedural rules applying to measures financed by the Community budget. NB: Articles 14 to 17 and 19 are broadly similar to Articles 11 to 15 of the Sherlock programme and the corresponding articles of the Grotius, Stop and Oisin programmes proposed by the Commission. The Member States have already agreed to those programmes. The only changes are those required by the specifics of the Odysseus programme. Article 14 This article establishes the principle that the Commission is responsible for managing and monitoring programmes, and specifically for drawing up the annual programmes. In devising the annual programmes the Commission will scrutinise the measures requested by the Member States and its own proposals. Measures requested will be considered in the light of the priorities set in Article 1, of their innovatory nature and of the need for overall coherence. The Commission will take advice from experts in the field so as to be sure of the technical support it needs for the purpose. Article 15 An original committee procedure has been selected for these measures which are based on a Title VI instrument. The Commission will be in a position to play its full role, since these are Community-financed measures, while the Title VI decision-making procedures, offering the Member States the assurances they will require. respecting fully Article 16 To maximise flexibility, two different mechanisms are provided for projects in different cost categories; this will allow the more modest projects to be processed more quickly. Article 17 The question of overall programme evaluation the Commission treats it with the attention it deserves. Discussions with the Member States for the evaluation of the 1996 pilot projects revealed the need for evaluation to look beyond mere participant satisfaction. The evaluation component must be conceived at the same time as the programme itself and extend to the measure's long-term impact in the Member States' administrations. important, and is extremely Evaluation specialists consider that up to 25% of a project's budget needs to be devoted to evaluation activities to optimise impact. In view of the aggregate volume of the appropriations devoted to the programme and of reasonable cost forecasts, we believe that 5% of the budget would cover a very thorough evaluation facility. Article 18 As a logical consequence of incorporating the Sherlock programme into Odysseus, the joint action defining the Sherlock programme needs to be repealed. This is done by this Article. Article 19 This is the traditional entry-into-force clause. 8 PROPOSAL FOR A COUNCIL DECISION ON A JOINT ACTION ADOPTED BY THE COUNCIL INTRODUCING A PROGRAMME OF TRAINING, EXCHANGES AND COOPERATION IN THE FIELD OF ASYLUM, IMMIGRATION AND CROSSING OF EXTERNAL BORDERS (Odysseus programme) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Articles K. 3(2)(b) and K. 8(2) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas the Member States consider as matters of common interest: asylum policy; the rules governing the crossing by persons of external borders of the Member States and the exercise of controls thereon, including matters concerning the security of identity documents; and immigration policy and policy regarding nationals of third countries; Whereas the establishment of a framework for training, information, study and exchange activities will serve to improve the effectiveness of cooperation between the administrations of the Member States in the above areas; Whereas incorporating the Sherlock programme3 into the Odysseus programme will make it possible to coordinate cooperation in the areas concerned more closely and to achieve economies of scale in the running of the two programmes without impairing the Sherlock programme; Whereas extension of the cooperation between the Member States and the non-member countries which are applying for accession as a measure to prepare for their accession will help the applicant countries to attain the Union's standards in the fields covered by the programme; Whereas, thanks to the economies of scale and cumulative effects implicit in the intended measures, these objectives can be achieved more effectively at Union level than at the level of the individual Member States; Whereas this joint action will not prejudice the powers of the Community, and will not therefore detract from the conduct of the Phare programme nor from the Community Joint Action 96/637/JHA of 28 October 1996 adopted by the Council on the basis of Article K. 3 of the Treaty on European Union introducing a programme of training, exchanges and cooperation in the field of identity documents ('Sherlock') (OJ No L 287, 8. 11. 1996). 9' Odysseus EN- 1/7/1997 measures taken in implementation of vocational training policy, in particular the Leonardo da Vinci programme, HAS ADOPTED THIS JOINT ACTION: CHAPTER I-GENERAL Article 1 Principle and objectives A programme (the "Odysseus programme") of training, exchange and cooperation 1. in the field of asylum, immigration and the crossing of external borders within the meaning of the definitions in Article 2, which shall qualify for Community financial support, is hereby established for the period from 1997 to 2001. 2. For the purposes of setting priorities in the annual programme of measures, account shall be taken of: Article K. 3(l) of the Treaty on European Union; the existence of Community or Union legislation already in force; the existence of proposals for legislation already under discussion, to anticipate their entry into force by means of cooperation between administrations; priorities set by the Council for cooperation in the fields of justice and home affairs; any other cooperation required for the purposes of Article K. 3( 1 ). 3. Without prejudice to the powers of the Community, the general objective of the Odysseus programme shall be to extend existing cooperation in the matter of asylum, immigration, the crossing of external borders and the security of identity documents, and cooperation with non-member countries applying for accession, by means of multiannual programming. Article 2 Definitions For the purposes of the Odysseus programme the following definitions shall apply 1. to the measures referred to in Article 1(2): \0 Training measures: organisation of seminars focusing on theoretical and practical knowledge; Exchange measures: period spent by officials in a Member State other than their own for the purpose of comparing their practice with that of their counterparts there; Studies and research: work of an educational nature involving the design and dissemination of teaching material or other documents such as databases and directories. 2. For the purposes of the Odysseus programme "identity documents" shall be taken to mean the documents issued by the Member States and non-member countries, principally to enable the holders thereof to prove their identity and to cross an external frontier, if need be. Article 3 Training In the field of training, the Odysseus programme shall focus on: training for instructors; specialist training, in particular advanced courses for decision-makers, and courses designed for those in charge of training. Article 4 Exchanges Exchanges under the Odysseus programme shall take the form in particular of placements of limited duration within the national administrative departments responsible for the matters to which the programme relates. Article 5 Studies and research The Odysseus programme shall comprise 1. dissemination of teaching material to disseminate training schemes. the design, production and Ways of improving the circulation of information in the areas to which the 2. programme relates may also be a matter for study and research. IV CHAPTER II: STRUCTURE Article 6 Asylum 1. In the field of asylum, measures shall focus primarily on: coordinated application of the Dublin Convention of 15 June 1990 determining the State responsible for examining applications for asylum lodged in one of the Member States of the European Communities, after its entry into force; , close cooperation between competent national administrations and bodies. 2. Projects may be taken into consideration under the heading of measures focusing on a coordinated application of the Dublin Convention if they have the following objectives: the coordinated application of the procedures, time limits, evidence, and other practical problems of applying the Convention; the application of other legal instruments relating to asylum. 3. Projects may be taken into consideration under the heading of measures focusing on close cooperation between competent national administrations and bodies responsible for matters of asylum if they are concerned in particular with the following areas: procedures for examining asylum requests at first accelerated) and appeal procedures; instance (standard or systems of documentation on countries of origin; conditions for reception of asylum-seekers, including their rights and obligations; alternatives to refugee status, including temporary protection; cooperation between the various bodies involved (asylum request scrutiny departments, welfare departments, border control services, etc. ) and the role of the UNHCRandNGOs; treatment of asylum-seekers whose requests have been rejected. 12. Article 7 Immigration Projects may be taken into consideration under the heading of measures in the field of immigration of nationals of non-member countries if they are concerned with the following areas: admission of non-member country nationals, and in particular conditions for entry, conditions for travel within the Union, residence rules, family unification, access to employment and to activity as self-employed persons, whether or not salaried; combating illegal immigration, and in particular combating illegal entry, residence and employment, and the organisation of the expulsion and repatriation of illegal immigrants. Article 8 Crossing of external borders Projects may be taken into consideration under the heading of measures to monitor the crossing of external borders if they are concerned with organising the practicalities of controls, including matters concerning the security of identity documents. Special attention will be paid to addressing problems on a thematic basis (in particular by type of border) or on a geographical basis. Article 9 Cooperation with applicant countries Specific subprogrammes in the areas listed in Articles 6 to 8 shall be set up in each annual programme to prepare the applicant countries for accession in those areas. Special attention shall be paid to transposai into national law and application by civil servants on the ground. Measures shall be targeted on familiarisation with the Union in order to help the applicant countries to take the measures needed to implement Union standards. 13 CHAPTER III: FINANCIAL PROVISIONS Article 10 Financing criteria To qualify for Community finance, projects must be of demonstrable interest to the European Union and involve at least three Member States. Projects may involve States applying for accession where the aim is to prepare for their accession and may involve other nonr-member countries where their involvement is conducive to the attainment of the projects' objectives. Article 11 Financial control The financing decisions and the contracts arising therefrom shall provide for monitoring and financial control by the Commission and audits by the Court of Auditors. Article 12 Level of Community finance 1. All types of expenditure which are directly chargeable to the implementation of the measure and have been incurred over a specific, contractually defined period shall be eligible. 2. The proportion of financial support from the Community shall not exceed 60% of the total cost of the programme save in exceptional cases where, subject to the procedures laid down in Chapter IV of this joint action, it shall not exceed 80%. 3. Translation and interpreting costs, computing costs and expenditure on durables or consumables shall not be considered unless they are essential for the realisation of the project and shall be financed only up to a limit of 50% of the grant, or 80% in cases where the nature of the project makes them indispensable. 4. Expenditure relating to premises, collective facilities and the salaries of officials of the State and public bodies shall be eligible only if it corresponds to irregular postings and tasks, specifically connected with the implementation of the project. H Article 13 Rules of procedure 1. Measures incorporated in the programme and financed by the budget of the Communities shall be managed by the Commission in conformity with the Financial Regulation of 21 December 1977 applicable to the general budget of the European Communities. When presenting financing proposals, the Commission shall take account of the in particular of economy and 2. principles of sound cost-effectiveness as required by Article 2 of the Financial Regulation. financial management and CHAPTER IV: MANAGEMENT AND MONITORING Article 14 Devising of programme The Commission shall be responsible for managing and monitoring 1. programme and shall take such measures as are necessary to this effect. the 2. The Commission shall draw up a draft annual programme comprising a breakdown of the appropriations available and based on thematic priorities corresponding to the structure and objectives of the Odysseus programme. The annual programme shall cover the three areas referred to in Articles 6, 7 and 8, but may give preference to one of these if so required to meet the needs of the national administrations. To this effect, the Commission shall scrutinise the projects submitted to it in the light of the criteria specified in Article 1(2), with due account for the innovative character of the proposed measure and of the overall consistency of the programme. Article 15 Implementation The Commission shall be assisted by a committee consisting of a representative 1. of each Member State and chaired by a representative of the Commission. Financial Regulation (OJ No L 356, 31. 12. 1977, p. 1), as last amended by Regulation (EC, Euratom, ECSC) No 2335/95 of 18 September 1995 (OJ No L 240, 7. 10. 1995, p. 12). \i> 2. The Commission shall submit to the Committee the draft annual programme, together with a plan for the allocation of the available appropriations to the various areas of the programme and proposals for implementing rules and evaluations. The Committee shall deliver its opinion unanimously within two months. That time limit may be reduced in the event of urgency. The Chairman shall not vote. If a favourable opinion is not given within the time limit, the Commission shall either withdraw its proposal or present a proposal to the Council, which shall decide unanimously within two months. Article 16 Management Projects for which finance is requested shall be submitted to the Commission for 1. scrutiny no later than 31 March of the budgetary year in which they are to be booked. less Where finance of 2. the Commission than ECU 50 000 representative shall present the project to the Committee provided for in Article 15(1). The Committee, acting by the majority provided for in the second subparagraph of Article K. 4(3) of the Treaty on European Union, shall give an opinion on the project within a time limit set by the Chairman according to the level of urgency. The opinion shall be recorded in the Committee's minutes, and each Member State may ask that its position be recorded likewise. The Chairman shall not vote. is requested, The Commission shall have the fullest regard for the Committee's opinion. It shall inform the Committee of the action taken on its opinion. is requested, Where finance of more 3. the Commission than ECU 50 000 representative shall present a list of the projects submitted for the annual programme to the Committee provided for in Article 15(1). It shall specify which projects it has selected and give reasons. The Committee, acting by the majority provided for in the second subparagraph of Article K. 4(3) of the Treaty on European Union, shall give an opinion on the projects within two months. The Chairman shall not vote. If a favourable opinion is not given within the time limit, the Commission shall either withdraw the projects in question or present them, together with the Committee's opinion, to the Council, which, acting by the majority provided for in the second subparagraph of Article K. 4(3) of the Treaty, shall decide within two months. Article 17 Evaluation The Commission shall be responsible for organising an evaluation of the 1. programme by impartial experts unconnected with the programme. \L> Each year, the Commission shall address a report to Parliament and the Council 2. recapitulating the measures taken during the previous year. Article 18 Council Joint Action 96/637/JHA of 28 October 1996 introducing a programme of training, exchanges and cooperation in the field of identity documents ('Sherlock') is hereby rescinded. Article 19 This Joint Action shall enter into force on the day of its adoption. It shall be published in the Official Journal. Done at Brussels, For the Council The President i> FINANCIAL STATEMENT Item B5-800: Cooperation in the fields of justice and home affairs. The commitment appropriations have been entered in Chapter B0-40. 1. TITLE OF OPERATION Joint action on a programme of training, exchanges and cooperation in the field of asylum, immigration, the crossing of external borders and the security of identity documents ("Odysseus programme"). 2. BUDGET HEADING INVOLVED B5-800: Cooperation in the fields of justice and home affairs. 3. LEGAL BASIS Article K. 3(2) of the Treaty on European Union. 4. DESCRIPTION OF OPERATION 4. 1 General objective For the purposes of the cooperation provided for in Title VI of the TEU in the fields of asylum, immigration and the crossing of external borders, the training of personnel working in these fields is a key factor for efficiency, especially if it involves more frequent exchanges between Member States and better knowledge of their techniques, procedures and tools. Pilot projects were run in 1996; participants gave a positive evaluation and wished to see a continuation on a larger scale. In October 1996 this wish was reflected in the adoption of the Sherlock programme, which is concerned with combating the use of forged identity documents and thus falls within the scope of the Odysseus programme under illegal the headings "external border controls" and "combating immigration". The two programmes should therefore be brought together to make the general objective of the action more effective and coherent. The general aim of the action, based as it is on the implementation of a in this field, rationalise multiannual programme, is to extend cooperation initiatives by coordinating them around clear priorities and, by making this an ongoing process, ensure that the results have an enduring impact. Moreover, it would be worthwhile allowing civil servants from the countries applying for accession, notably in central and eastern Europe, to gain access to cooperation tools that would help them to better absorb the Union acquis and attain Union standards in the fields to which the programme relates. 4. 2 Period covered The action covers a period of five years from 1997. 5. CLASSIFICATION OF EXPENDITURE NCE/DA 6. TYPE OF EXPENDITURE Grants (of up to 60%, or in exceptional cases 80%) for co-financing with other public or private sector sources. 7. FINANCIAL IMPACT NB: Given the nature of the decision-making procedure (annual programme approved by ad hoc committee), it is not possible to give more than indicative allocations, in terms of both schedules and the breakdown between components of the programme. 7. 1 Method of calculating total cost of operation The grants will cover the following: training; exchange and work placement programme; studies and research, dissemination of information It is anticipated that, subject to the annual budgetary procedure, an indicative financial package of ECU 14 million will be set aside for this programme for the period 1997-2001, in accordance with the timetable set out at 7. 2. The annual amounts, calculated on the basis of similar actions already carried out (including the Karolus and Mattheus programmes) and pilot projects in 1996, are as follows: y\ 1997 2. 5 1998 3 1999 3 2000 3 2001 2. 5 Total 14 ECU million 7. 2 Itemised breakdown of cost commitments in ECU million (current prices) Breakdown Training Exchanges Studies, research, dissemination Applicant countries Evaluation TOTAL 1997 0. 9 0. 8 0. 3 0. 4 0. 1 2. 5 1998 1. 1 0. 9 0. 4 0. 5 0. 1 3 1999 0. 9 0. 9 0. 3 0. 7 0. 2 3 2000 0. 9 0. 9 0. 3 0. 7 0. 2 3 2001 0. 8 0. 8 0. 2 0. 6 0. 1 2. 5 Total 4. 6 4. 3 1. 5 2. 9 0. 7 14 7. 3 Indicative schedule of payments ECU million 1998 1999 2000 2001 2. 5 2002 Total 14 0 Year Commitment appropriations Payment appropriations 1997 2. 5 0. 5 1997 1998 1999 2000 2001 Total 0. 5 4. 4 4; /- ? 2. 4 0. 6 2. 4 0. 6 2. 4 2. 5 0. 6 2. 6 0. 5 0. 5 2. 5 14 Indicative financial allocation for the period 1997-2001: ECU 14 million. lo 8. FRAUD PREVENTION MEASURES; RESULTS OF MEASURES TAKEN Verification of grants or receipt of payments and preparatory, feasibility and evaluation studies is carried out by the Commission before payment is made, taking into account contractual obligations, economic principles and principles of sound financial or general management. Anti-fraud provisions (checks, delivery of reports, etc. ) are included in all the agreements or contracts concluded between the Commission and the recipients of the payments. 9. ELEMENTS OF COST-EFFECTIVENESS ANALYSIS 9. 1 Specific and quantifiable objectives: target population - Specific objectives: Under the general objective referred to at 4. 1, the Commission will devote special attention to the following: Giving permanent status to training in the fields of asylum, immigration, * the crossing of external borders and the security of identity documents, particularly in the following areas: - instructor-training; - further training for recognised specialists; - cooperation with applicant countries. The underlying aim here is to harmonise the training of the officials concerned by focusing on specific levels: Union level for the training of instructors and advanced training and Member-State level for the relaying of training to the greatest possible number of national officials. Likewise in a spirit of harmonisation and in anticipation of their possible accession, training will also be organised at Union level for officials from central and eastern European countries. * In conjunction with the previous objective, teaching material will be developed which can subsequently be used in training programmes in the Member States, thereby capitalising on the training provided at Union level. Producing materials at Union level will generate economies of scale and allow training to be developed in the Member States on the basis of harmonised teaching tools. Close attention will be paid to training schemes developed in the Member States in the areas covered by the programme. Research to improve ways and means of disseminating information * relating to the areas covered by the programme, notably the dissemination of tools that improve knowledge (of rules and regulations, legislation and statistics) among the personnel actively involved. 2V i j \ J The latter objective will help to avoid duplication of research efforts in a field where the exchange of information between Member States is of primordial importance to the establishment of complete freedom of movement. - Target population: Officials, including decision-makers, responsible for giving effect to policies on asylum, immigration the crossing of external borders and the security of identity documents. Officials responsible for training, especially for devising and implementing training schemes in the departments concerned and in particular for devising instructor-training. 9. 2 Justification for action Cooperation between the Member States as defined by Title VI of the TEU, with which the Commission is fully associated, covers matters which the Member States regard as being of common interest. Asylum, immigration and the crossing them. Cooperation between government of external borders are among departments of the Member States at Union level therefore supplements the efforts made by those departments in their own field of competence. The high speed exchange of information and the need to work in real time therefore require officials to have an increasingly detailed knowledge of procedures in other Member States. The Odysseus programme, which, as shown in the above presentation of the specific objectives of the programme, complies totally with the principle of subsidiarity as regards the level at which the measures are located, is thus a reflection of this need. Two principles will underlie the selection of projects: - - adherence to the structure of the programme as defined in Section II of the joint action, which requires measures to be repeated regularly as a way of ensuring long-term effectiveness and producing a knock-on effect in the Member States; compliance with the criteria set out in Article 1(2) of the joint action and the provisions to secure the consistency of the programme in accordance with Article 14. 9. 3 Monitoring and evaluation Special attention will be paid to evaluation and an evaluation arrangement will have to be devised before projects get under way. Some 5% of the budget shall be set aside for evaluation of the programme. Two types of indicators will be used to measure the attainment of objectives: • 2L - - number of trainee days recorded at Union level as regards both seminars and exchanges; number of trainee days at Member State level using instructors trained under the Odysseus programme and teaching material produced under the programme. These quantitative indicators will be supplemented by more qualitative evaluations measuring the impact of the training on trained officials (for example, sample method (panel) with evaluation at successive intervals after training). The annual reports will be supplemented by a more detailed instruction report after the first three years of the programme's implementation. 10. ADMINISTRATIVE EXPENDITURE (Part A of Section III of the general budget) The effective mobilisation of the necessary human resources will be determined by the Commission's annual decision on allocation of resources, taking account of the staff numbers and additional amounts agreed by the budgetary authority. 10. 1 Effect on number of posts Types of work Staff required to manage the project Temporary Permanent Officials or temporary staff B 1/2 C Other resources Total 1/2 1 of whom Period using additional resources using existing resources within DG or department concerned 5 years from January 1997 1/2 1/2 1 - 13> 10. 2 Overall financial effect of additional human resources ECU Amount 305 000 Method of calculation (ECU 33 000 + 28 000) x 5 years Officials Temporary staff Total 305 000 The amounts express the total cost of additional posts for the total duration of the action. 10. 3 Increase of other expenditure resulting from the project Budget item (Number and heading) Amount Method of calculation A 1300 16 650 Missions: 30 days/official: 30 x ECU 111 x 5 yrs 44 700 Travel: 12 annual journeys x ECU 745 x 5 yrs A 2510 156315 Committee provided for in Article 15 : 15 people x ECU 695 x 3 meetings x 5 yrs A 250 60 000 Experts: 15 days/experts/year x ECU 800 x 5 yrs (3 meetings organised a year with 5 experts) Total J 277 665 | The amounts represent the total expenditure for the action; the necessary resources will be mobilised by redeployment of existing resources. M ISSN 0254-1475 COM(97) 364 final DOCUMENTS EN 01 06 11 Catalogue number : CB-C0-97-351-EN-C ISBN 92-78-22477-4 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg 2 ^>


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2493/97 dell'on. Marilena MARIN alla Commissione. Reti transeuropee: modifiche al progetto prioritario Milano-Venezia (alta velocità)

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
European Parliament
common transport policy
feasibility study
high-speed transport
rail transport
report
trans-European network
transport network

formats: html print


title: Решение на Комисията от 9 юли 1997 година относно обща техническа регламентация относно общите изисквания за свързване на информационни терминални устройства (DTE) към пакет от обществени комутируеми информационни мрежи (PSPDNs), предлагащи X.25 типови интерфейси по препоръка на CCITTтекст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
approximation of laws
computer terminal
harmonisation of standards
peripheral
technical regulations
telecommunications

formats: pdf print xhtml

text: 13/т. 21 BG Официален вестник на Европейския съюз 269 31997D0545 L 223/21 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 13. 8. 1997 РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 9 юли 1997 година относно обща техническа регламентация относно общите изисквания за свързване на информационни терминални устройства (DTE) към пакет от обществени комутируеми информационни мрежи (PSPDNs), предлагащи X. 25 типови интерфейси по препоръка на CCITT (текст от значение за ЕИП) (97/545/EО) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, обществени комутируеми информационни мрежи (PSPDNs), с X. 25 типови интерфейси по препоръка на CCITT и скорост за пре- даване на данни до 1920 kbit/s, използващи интерфейси, произ- тичащи от препоръки на CCITT — Х. 21 и Х. 21-а, и попадащи в сферата на приложение на хармонизирания стандарт, посочен в член 2, параграф 1. като взе предвид Директива 91/263/ЕИО на Съвета от 29 април 1991 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки телекомуникационните терминални устройства, включително взаимно признаване на тях- ното съответствие (1), изменена с Директива 93/68/ЕИО (2), и по-специално член 6, параграф 2, второ тире от нея, връзка във с като има предвид, че Комисията е приела мярката, определяща типа терминални устройства, за които се изисква обща техническа регламентация, както и съответното заявление за сферата на при- ложение; като има предвид, че съответните хармонизирани стандарти, или части от тях, прилагащи съществените изисквания, които следва да се трансформират в обща техническа регламентация, трябва да бъдат приети; като има предвид, че за да се осигури приемственост на достъпа до пазарите за производителите, е необходимо да се установят пре- ходни разпоредби относно системите, одобрени в съответствие с Решение 96/71/ЕО на Комисията (3); 2. Настоящото техническа регламентация, обхващаща общите изисквания за свързване на терминални устройства, упоменати в параграф 1. установява решение обща Член 2 1. Общата техническа регламентация включва хармонизирания стандарт, изготвен от съответния орган по стандартизация, прилагащ приложимите съществени изисквания, упоменати в член 4, букви г) и е) от Директива 91/263/ЕИО. Препратката към стандарта е изложена в приложението. 2. Терминалните устройства, предмет на настоящото решение, съответстват на общата техническа регламентация, упомената в параграф 1, удовлетворяват съществените изисквания, посочени в член 4, букви а) и б) от Директива 91/263/EИО, и удовлетворяват изискванията директиви, по-специално Директиви 73/23/EИО (4) и 89/336/EИО на Съвета (5). приложими всички други на като има предвид, че Решение 96/71/ЕО трябва да бъде отменено с действие от края на преходния период; Член 3 като има предвид, че общата техническа регламентация, приета в настоящото Решение, е в съответствие със становището на Коми- тета за одобряване на терминални устройства (ACTE), ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 1 Нотифицираните органи, определени да извършат процедурата, упомената в член 9 от Директива 91/263/ЕИО, във връзка с терминалните устройства, предмет на член 1, параграф 1 от настоящото решение, използват или гарантират използването на хармонизирания стандарт, посочен в член 2, параграф 1, най-късно до една година след съобщаването на настоящото решение. Член 4 се прилага към информационни 1. Настоящото решение терминални устройства, предназначени за свързване към пакет от 1. Решение 96/71/ЕО се отменя една година след съобщаването на настоящото решение. (1) ОВ L 128, 23. 5. 1991 г. , стр. 1. (2) ОВ L 220, 31. 8. 1993 г. , стр. 1. (3) ОВ L 13, 18. 1. 1996 г. , стр. 23. (4) ОВ L 77, 26. 3. 1973 г. , стр. 29. (5) ОВ L 139, 23. 5. 1989 г. , стр. 19. 270 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 21 2. Терминалните устройства, одобрени съгласно Решение 96/71/ЕО може да продължат да бъдат пускани на пазара и привеждани в употреба, при условие че подобно одобрение е предоставено не по-късно от една година, считано от съобщаването на настоящото решение. Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Член 5 Съставено в Брюксел на 9 юли 1997 година. За Комисията Martin BANGEMANN Член на Комисията 13/т. 21 BG Официален вестник на Европейския съюз 271 ПРИЛОЖЕНИЕ Препратка към приложимия хармонизиран стандарт Хармонизираният стандарт, посочен в член 2 от решението е: изисквания за свързване на информационни терминални устройства към пакет от обществени комутируеми информационни мрежи (PSPDNs), с X. 25 типови интерфейси по препоръка на CCITT със скорост за предаване на данни до 1920 kbit/s, използващи интерфейси, произтичащи от препоръки на CCITT — Х. 21 и Х. 21-а. ETSI Европейски институт за далекосъобщителни стандарти ETSI Секретариат TBR 2 — януари 1997 г. (без предговора) Допълнителна информация Европейският институт за телекомуникационни стандарти е признат съгласно Директива 83/189/ЕИО на Съвета (1). Гореспоменатият хармонизиран стандарт е съставен съгласно мандат, издаден в съответствие със съответните процедури на Директива 83/189/ЕИО на Съвета. Пълният текст на горепосочения стандарт може да се получи от: Euroopa Telekommunikatsiooni Standardiinstituut 650 Route des Lucioles, F-06921 Sophia Antipolis Cedex Euroopa Ühenduste Komisjon, DG XIII/A/2 – (BU 31 1/7), Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Brussels (1) ОВ L 109, 26. 4. 1983 г. , стр. 8


title: Odločba Komisije z dne 9. julija 1997 o skupnem tehničnem predpisu za splošne priključitvene zahteve za digitalne izpopolnjene brezvrvične komunikacije (DECT) (izdaja 2)Besedilo velja za EGP

eurovoc_concepts:
computer terminal
harmonisation of standards
information system
radio telecommunications
technical regulations
telecommunications

formats: html pdf print

text: 174 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 19 31997D0523 L 215/48 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 13. 8. 1997 ODLOČBA KOMISIJE z dne 9. julija 1997 o skupnem tehničnem predpisu za splošne priključitvene zahteve za digitalne izpopolnjene brezvrvične komunikacije (DECT) (izdaja 2) (Besedilo velja za EGP) (97/523/ES) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, Ta odločba vzpostavlja skupni tehnični predpis, ki ureja 2. splošne priključitvene zahteve za terminalsko opremo iz od- stavka 1. ob upoštevanju Direktive Sveta 91/263/EGS z dne 29. aprila 1991 o približevanju zakonodaje držav članic glede telekomu- nikacijske terminalske opreme, vključno z medsebojnim prizna- vanjem njene jo spreminja Direktiva 93/68/EGS (2), in zlasti druge alinee člena 6(2) Direktive, skladnosti (1), kot ker je Komisija sprejela ukrep za opredelitev tipa terminalske opreme, za katero je potreben skupni in ustrezno mnenje o področju uporabe; tehnični predpis, je treba sprejeti ustrezne usklajene standarde ali dele jih je treba spre- ker standardov za izvajanje bistvenih zahtev, ki meniti v skupne tehnične predpise; Člen 2 Skupni tehnični predpis obsega usklajeni standard, ki ga 1. pripravi ustrezni standardizacijski organ za izvajanje bistvenih zahtev iz člena 4(c), in (f) Direktive 91/263/EGS. Sklicevanje na standard je navedeno v Prilogi. (d), (e) Terminalska oprema, ki jo zajema ta odločba, mora biti 2. skladna s skupnim tehničnim predpisom iz odstavka 1, iz- polnjevati bistvene zahteve iz člena 4(a) in (b) Direktive 91/263/EGS in izpolnjevati zahteve vseh drugih direktiv, ki se uporabljajo, in 89/336/EGS (5). 73/23/EGS (4) direktiv Sveta zlasti ker je treba za zagotovitev kontinuitete dostopa na trge za proizvajalce sprejeti prehodne določbe glede opreme, odobrene z Odločbo Komisije 94/471/ES (3); Člen 3 ker se mora Odločba 94/471/ES razveljaviti od konca prehod- nega obdobja; ker je skupni tehnični predpis, sprejet s to odločbo, v skladu z mnenjem Odbora za odobritev terminalske opreme (ACTE), Priglašeni organi, pristojni za izvajanje postopkov iz člena 9 Direktive 91/263/EGS, morajo za terminalsko opremo, ki jo obravnava člen 1(1) te odločbe, uporabiti ali zagotoviti upora- bo usklajenega standarda iz člena 2(1) najkasneje v šestih mesecih po obvestilu o tej odločbi. SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO: Člen 4 Člen 1 Odločba 94/471/ES se razveljavi šest mesecev po obve- 1. stilu o tej odločbi. Ta odločba se uporablja za radijsko terminalsko opremo 1. digitalnih izpopolnjenih brezvrvičnih komunikacij (DECT), ki deluje v frekvenčnem pasu 1 880 MHz do 1 900 MHz in sodi v sklop usklajenega standarda, opredeljenega v členu 2(1). Terminalska oprema, odobrena z Odločbo 94/471/ES, se 2. lahko še naprej daje v promet in preda v obratovanje, pod pogojem, da takšna odobritev ni dodeljena kasneje kot šest mesecev po notifikaciji o tej odločbi. (1) UL L 128, 23. 5. 1991, str. 1. (2) UL L 220, 31. 8. 1993, str. 1. (3) UL L 194, 29. 7. 1994, str. 89. (4) UL L 77, 26. 3. 1973, str. 29. (5) UL L 139, 23. 5. 1989, str. 19. 13/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 175 Ta odločba je naslovljena na države članice. Člen 5 V Bruslju, 9. julija 1997 Za Komisijo Martin BANGEMANN Član Komisije PRILOGA Sklicevanje na veljavni usklajeni standard Usklajeni standard iz člena 2 Odločbe je: Radio Equipment and Systems (radijska oprema in sistemi – RES); digitalne izpopolnjene brezvrvične telekomunikacije (DECT); splošne priključitvene zahteve za terminalsko opremo ETSI Evropski institut za telekomunikacijske standarde Sekretariat ETSI TBR 6, izdaja 2 – januar 1997 (pri čemer je izključen predgovor) Dodatne informacije Evropski institut za telekomunikacijske standarde je priznan v skladu z Direktivo Sveta 83/189/EGS (1). Zgoraj omenjeni usklajeni standard je bil pripravljen v skladu z mandatom, Direktive Sveta 83/189/EGS. izdanim skladno z ustreznimi postopki Celotno besedilo zgoraj omenjenega usklajenega standarda je dosegljivo pri: Evropski institut za telekomunikacijske standarde, 650, Route des Lucioles, F-06921 Sophia Antipolis Cedex. Komisija Evropskih skupnosti DG XIII/A/2 – (BU 31 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruselj. (1) UL L 109, 26. 4. 1983, str. 8


title: Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska monetära institutet och Ekonomiska och sociala kommittén -Hur konsumenternas förtroende för elektroniska betalningsmedel kan ökas på den inre marknaden

eurovoc_concepts:
EC recommendation
European Monetary Institute
electronic money
single market
trade policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION *** * * * * * * *** Bryssel den 09. 07. 1997 KOM(97) 353 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN till Europaparlamentet, rådet, Europeiska. monetära institutet och Ekonomiska. och sociala kommitten HUR KONSUMENTERNAS FÖRTROENDE FÖR ELEKTRONISKA BETALNINGSMEDEL KAN ÖKAS PÅ DEN INRE MARKNADEN INLEDNING Tio år efter kommissionei:is första meddelande1 om betalningsmedel från januari 1987 har användningen av betalkort ökat avsevärt. De utgör en ansenlig del av marknaden för betalningsmedel. Användandet av kontantlösa betalningsmedel2 har skjutit i höjden: Antalet per invånare har, exempelvis, stigit från 7 år 1990 (i EG:s dåvarande 12 medlemsstater) totala antalet betalningstransaktioner har växt från 9 % år 1990 (EG-12) till 13,5 % år 1995. till 14 år 1995, medan andelen av det Sedan 1987 års meddelande har följande nya, nyskapande betalningsmetoder stegvis införts: • • "Kontoåtkomst" -produkter: medel för fjärråtkomst till konton i finansiella institut, mest i banker. Under denna kategori faller banktjänster från hemmet ("home banking") och "bank på telefon"-tjänster, liksom betalkort. Produkter på området "elektroniska pengar": produkter för lagring av elektroniska pengar, antingen kort med magnetband respektive mikrokrets eller dataminnen ( e-pengar eller digitala pengar). Mot slutet av nästa årtionde förväntas detaljhandeln ha erövrat en beo/dande andel av Internet. I ju större utsträckning varor och tjänster erbjuds på elektronisk väg och på långa avstånd, desto större blir konkurrenstrycket på leverantörerna att erbjuda betalningsmedel på ett allt enklare, säkrare och effektivare sätt. OMFATTNING OCH INNEHÅLL Sammanhanget mellan elektronisk handel och nya betalningsmedel lyfts fram i meddelandet om "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel"3• Den elektroniska handeln kommer inte att utvecklas utan stabila, användarvänliga, effektiva och trygga elektroniska betalningssystem tillhandahåller handelstjänster. I det meddelandet påpekas dessutom att öppna och säkra ele:ktroniska betalningssystem kommer att underlätta omställningen till en gemensam valuta, framför allt under övergångsperioden. till gagn för de företag som · I meddelandet fastställs fyra huvudområden, inom vilka det av myndigheterna krävs betydande insatser i fråga om elektronisk betalning. De måste i) fastställa en lämplig övervakningsram för utgivning av elektroniska, pengar i syfte att säkerställa stabiliteten och betalningsförmågan hos utgivarna, "En möjlig trumf för Europa: de nya betalkorten", meddelande till rådet, KOM(86)754 av den 12januari 1987. Betalningssystem i EG:s medlemsstater, kommitten för centralbankscheferna i Europeiska ekonomiska gemenskapens medlemsstater, september 1992. Blåbok om betalningssystem i Europeiska unionen, Europeiska monetära institutet, april 1996. Tillägg till 1995 års blåbok. Meddelande till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommitten och Regionkommitten, KOM(97)157 av den 15 april 1997. 2 3 2 Eftersom elektroniska pengar kan potentiellt användas för ett stort antal varor och tjänster överväger kommissionen, EMI och medlemsstaterna för närvarande lämplig övervakningsram vid utfärdandet av elektroniska pengar. Detta syftar till att säkerställa stabilitet och betalningsförmåga hos utgivarna så att konsumenters intresse till syvende o. sist skyddas. I ljuset av denna diskussion, avser kommissionen att före 1997 utgång (d. v. s. slutdatumet för att slutföra arbetet) presentera ett direktivförslag som fastställer krav på utfärdarna av produkter för elektroniska pengar. ii) ge. utgivare och användare vägledning i fråga om insyn och öppenhet, ansvar samt förfaranden för gottgörelse för att på så sätt skapa ett odelat förtroende hos användaren, För att öka förtroendet för elektroniska betalningssystem, måste konsumenter kunna lita på klar information och en rättvis fördelning av ansvar. Konsumenten måste dessutom har tillgång till ett enkelt · och effektivt syst1~m för att få upprättelse. Detta utgör meddelandets huvudämne vilket behandlas: mer ingående i följande delar. iii) klargöra tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler i syfte att uppnå en lämplig jämvikt mellan driftskompatibilitet och en sund och kraftig konkurrens på dessa marknader För att kunna upprätta en verklig inre marknad på detta område är det viktigt att nå en hög nivå av driftskompatibilitet uppnås. Med andra ord, en viss institutions _ (eller medlemsstats) utfärdade/accepterade medlet skulle öka i konsumenternas förtroende och i marknadens effektivitet om de användes så mycket som möjligt. Kompatibiliteten mellan elektroniska betalningssystem, vilket är i både användarens och näringslivets intresse, kommer att i huvudsak grundas på överenskommelser mellan aktörerna. Sådana överenskommelser måste vara i överensstämmelse med de gemensamma konkurrensreglerna. För att ge vägledning till alla intressenter (finansiella institutioner, försäljar€, och klienter) kommer kommissionen att under 1998 ge ut ett konkurrensmeddelande som kommer att klargöra tillämpningen av konkurrensreglerna i förhållande till elektroniska betalningsmedel. iv) ta itu med riskerna för bedräglig användning och förfalskning genom att förbättra säkerheten. Betalningssystem måste erbjuda tillräckliga garantier för att de inte kommer att användas i samband med olagliga aktiviteter. Vad gäller teknisk säkerhet är det viktigt att nå lösningar som gör elektroniska betalningssystem så säkra som möjligt, särskilt vid utvecklingen av krypteringsprocesser, elektroniska underskrifter and liknande teknikområden. Denna uppgift faller i huvudsak på tjänsteleverantören. Det finns emellertid också en annan aspekt på säkerhet, att öka den genom lämpliga rättsliga instrument, särskilt inom straffrätt. Genom att erkänna att dessa frågor är relevanta, godkände Europeiska :rådets möte i Amsterdam en handlingsplan mot organiserad brottslighet där ministerrådet och kommissionen ombeds att granska och ge svar på, innan utgången av 1998, frågan om bedrägeri och förfalskning inom alla betalningsme:del, inklusive 3 elektroniska. För att ge svar på denna förfrågan kommer kommissionen att utvärdera behovet av nya initiativ på området. Slutligen, som ett komplement till de områden som ovan identifierats, har kommissionen för avsikt att överväga möjligheten att modernisera och uppdatera den tidigare rekommendationen frän 1987 med avsikt att upprätta ett klart ramverk för relationerna mellan förvärvare och mottagare vad gäller elektroniska betalningsmedel. 4 Detta meddelande är därför första steget i en bredare och integrerad metod vars slutgiltiga målet är att utveckla en sund, användarvänlig, effektiv och säkert eh:ktroniskt betalningssystem till förmän för alla berörda parter. VÄGLEDNING FÖR UTGIVARE OCH ANVÄNDARE Framgången för nya betalningsmedel är beroende av konsumenternas gillande och förtroende. Eftersom förtroendet först och främst beror på klara villkor för användandet av sådana medel, måste dessutom utgivarnas och användarnas skyldigheter fördelas på ett tydligt och rättvist sätt. 5 I kommissionens rekommendation6 frän "l 988 fastställdes en minimistandard som skulle gälla för förhållandet mellan utgivaren och innehavaren av ett betalkort eller ett annat betalningsmedel. Det är nu tid att se över 1988 års rekommendation av två anledningar. För det första har de berörda parterna tagit upp spörsmål om • • • parternas respektive ansvar vid förlust eller stöld av betalningsmedel och frågan om bevisbördan vid tvister, behovet av en effektivare täckning av banktjänster frän hemmet (bank på telefon och dator) och förbetalda kort, och tillgången till omfattande konsumentinformation om alla betalningsmedel och om effektiva förfaranden för gottgörelse. För det andra har det sedan 1988 års rekommendation utvecklats en hel ny produktgeneration (t. ex. produkter för elektroniska pengar). Med tanke: på att utvecklingen på området elektroniska pengar fortfarande befinner sig i ett tidigt skede är det viktigt att undvika betungande administrativa krav för att inte kväva tillväxten i dess linda. Därför utökas den uppdaterade rekommendationen endast till att också omfatta återuppladdningsbara medel och som, p. g. a. deras speciella egenskaper (d. v. s. möjliga länkar till kundkonton) utgör de medel där behovet av konsumentskydd är som starkast. 4 5 6 Kommissionens rekommendation 87 /598/EEG från 8 december 1987 om en Europeisk uppförandekod angående elektroniska betalningar (relationer mellan finansiella institutioner, handlare och tjänsteföretag och konsumenter) EGT nr L 365 av den 24 december 1987, sidan 72. Kommissionens meddelande "Finansiella tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar", KOM(97) 309 slutlig från den 26 juni 1997 om uppföljningen av grönboken från maj 1996 "Finansiella tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar". Kommissionens rekommendation 88/590/EEG från den 17 november 1988 om betalningssystem och särskilt förhållandet mellan kortinnehavare och kortutfärdare, EGT nr L 317 från den 24 november 1988, sidan 55. 4 Kommissionen har dessutom beslutat·att olika former av e-pengar endast bör omfattas av de bestämmelser som har mest konkret betydelse ( framför allt krav på insyn och öppenhet efter utförda transaktioner, ett begränsat antal krav när det gäller ansvar samt bestämmelser om förfaranden för gottgörelse). Utgivare av e-pengar kan dock frivilligt bestämma sig för att tillämpa bestämmelserna för kontoåtkomst-produkter och på så sätt uppnå en högre nivå på kundskyddet. VÄGEN FRAMÅT Det har utarbetats en ny version av den ursprungliga rekommendationen från 1988 för att ta hänsyn till de synpunkter som kommissionens rådgivande kommitteer har lämnat och till yttrandet från Europeiska monetära institutet. I den nya rekommendationen, som bifogas detta meddelande, ändras och kompletteras den tidigare rekommendationen enligt följande: • Omfattande krav i fråga om insyn och öppenhet, t. ex. minimikrav på den information som måste ges användarna i förväg ( avtal) och efter en transaktion (konto uppgift). • Klargöranden om parternas skyldigheter och ansvar för att bidra till större insyn och öppenhet. • Krav på förfaranden för gottgörelse för att • a möta klagomål från kunder i fråga om berörd tjänst/produkt. Kommissionen uppmanas åta sig följande: Kommissionen uppmanar • utgivare av elektroniska betalningsmedel att handla enligt de bestämmelser som fastställs i den nya rekommendationen, och • medlemsstaterna att se till att det finns lämpliga och effektiva medel för att lösa tvister mellan utgivaren och användarna på sätt som överensstämmer med rekommendationen senast den 31 december 1998. Kommissionen kommer att övervaka de framsteg som gjorts under tiden från rekommendationens antagande till slutet av l 998~ då kommissionen dessutom kommer att göra en studie om rekommendationens tillämpning. Om den nya rekommendationen inte tillämpats på ett tillfredsställande sätt, kommer kommissionen att föreslå ett direktiv på detta område. 5 BILAGA KOMMISSIONENS REKOMMENDATION om transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare 6 KOMMISSIONENS REKOMMENDATION om transaktioner med hjälp. av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavare EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. , särskilt artikel 155 i detta andra strecksatsen, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. Ett av gemenskapens viktigaste mål är att se till att den inre marknaden fungerar störningsfritt, varvid betalningssystemen är en viktig faktor. Transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel står för en allt större del av de inhemska och gränsöverskridande transaktionernas volym och värde. Med nuvarande snabba innov~tionsutveckling och tekniska framsteg förväntas denna trend att öka, särskilt som en företag, marknader och handelsintressenter inom elektronisk handel. följd av det stora antal innovativa Det är viktigt att privatpersoner och företag kan använda elektroniska betalningsmedel inom hela gemenskapen. Syftet med denna rekommendation är att följa upp de framsteg som gjorts på vägen mot fullbordandet av den inre marknaden, särskilt vad gäller liberaliseringen av kapitalrörelserna. Den kommer också att bidra till att förverkliga en ekonomisk och monetär union. Denna rekommendation täcker transaktioner gjorda med hjälp av elektroniska betalningsmedel. I denna rekommendation avses med dessa medel sådana som möjliggör (fjärr-)åtkomst till en konsuments konto, särskilt betalkort och tillämpningar för "bank på telefon" och banktjänster från hemm~t ("home banking"). Transaktioner med hjälp av betalkort inbegriper både elektroniska och icke-elektroniska transaktioner med hjälp av betalkort, inbegripet de förfaranden vid vilka det krävs en underskrift och där det utfärdas ett kvitto. I denna rekommendation avses med betalningsmedel även återuppladdningsbara produkter för elektroniska pengar i form av värdekort och elektroniska mynt som lagras i ett nätdataminne. Ateruppladdningsbara produkter för elektroniska pengar utgör på grund av deras speciella egenskaper (d. v. s. möjliga länkar till innehaverkonton) de medel där behovet av konsumentskydd är som starkast. Denna rekomm,endations omfattning begränsas därför såvitt avser produkter för elektroniska pengar till produk'. ter av den återuppladdningsbara typen. 4. Syftet med denna_ rekommendation är att bidra till uppbyggnaden av informationssamhället och, i synnerhet, av elektronisk handel genom att främja för och detaljhandelns gillande av dessa konsumenternas betalningsmedel. Därför kommissionen för avsikt att överväga möjligheten att. modernisera och uppdatera dess_ tidigare rekommendation 87/598/EEG1 med avsikt att upprätta ett klart ramverk för relationerna mellan förvärvare och förtroende 1 EGT nr L 365, 24. 12. 1987, s. 72. 2 mottagare vad gäller elektroniska betalningsmedel. I överensstämmelse med de ovannämnda målen fastställs i denna rekommendation å ena sidan minimikrav på den information som bör ingå i bestämmelser och villkor för transaktioner gjorda med hjälp av elektroniska betalningsmedel, och å andra sidan minimikrav för de berörda parternas skyldigheter och ansvar. Dessa villkor bör finnas i skriftlig form, om så är lämpligt elektroniskt, och upprätthålla en rättvis jämvikt mellan de berörda parternas intressen. I enlighet med rådets direktiv 93/13/EEG från den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentkontrakt2, skall sådana villkor vara lätta att förstå och omfatta all väsentlig information. för fordras att upprätthålla ·För att säkerställa insyn och öppenhet fastställs i denna rekommendation de minimikrav · som lämplig nivå på konsumentinformationen både vid slutandet av ett avtal och i anslutning till transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel, inbegripet uppgifter om avgifter, växelkurser och räntesatser. I syfte att informera användaren om tillvägagångssättet att räkna ut räntesatsen · skall referens ges till :rådets direktiv 87 /102/EEG från den 22 december 1986 om tillnärmning av lagar, förordningar och administrativa bestämmelser i medlemsstaterna om konsumentkrediter3, ändrad genom direktiv 90/88/EEfri. en I denna rekommendation anges minimikrav för de berörda parternas skyldigheter och ansvar. Den information som ges till innehavaren av ett elektroniskt betalningsmedel bör innehålla en tydlig redovisning av de skyldigheter som konsumenten har då denne med hjälp av det elektroniska betalningsmedlet gör betalningstransaktioner till förmån för tredje person eller också för sig själv. För att förbättra konsumenternas möjligheter att fä gottgörelse, ställs i denna rekommendation krav på medlemsstaterna att se till att det finns lämpliga och effektiva förfaranden för att lösa eventuella. tvister mellan im1ehavaren och utgivaren. Den 14 februari 1996 offentliggjorde kommissionen en handlingsplan reglering av för utvidgning av konsumenters konsumenttvister inom den inre marknaden. Denna handlingsplan omfattar särskilda initiativ för att främja ~tomrättsliga förfaranden. Det föreslås objektiva kriterier (bilaga Il) för att säkra tillförlitligheten hos dessa förfaranden och c;let beslutas om användande av standardiserade reklamationsblanketter (bilaga 111). talan och rätt att föra Syftet med denna rekommendation är att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå när det gäller elektroniska betalningsmedel. Det är av största vikt att transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmede1 bokförs så att transaktionerna kan spåras och fel kan rättas. Utgivaren bör ha bevisbördan när det gäller att visa att en transaktion har registrerats och förts på konto på rätt sätt och att den inte påverkats av ett tekniskt avbrott eller annat fel. 5. 6. 7. 8. 9. 2 EGT nr L 95, 21. 4. 1993, s. 29. EGT nr L 42, 12. 2. 1987, s. 48. EGT nr L 61, 10. 3. 1990, s. 14. 3 4 3 10. Utan att det påverkar några av innehavarens rättigheter enligt nationell rätt, bör dennes betalningsinstruktioner med avseende på transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel vara oåterkalleliga utom i de fall då beloppet inte var beslutat när ordern gavs. 11. Det är nödvändigt att fastställa regler för utgivarens ansvar när en innehavares betalningsinstruktioner inte utförs alls eller endast bristfälligt och när det gäller transaktioner som inte godkänts av innehavaren, som alltid med förbf:håll för förlust eller stöld av elektroniska innehavarens egna skyldigheter vid betalningsmedel. 12. Kommissionen kommer att övervaka tillämpningen av denna rekommendation och avser att föreslå lämplig, bindande lagstiftning avseende de frågor som behandlas i denna rekommendation, om den finner att rekommendationen inte genomförs på ett tillfredställande sätt. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE: AVDELNING I - Tillämpninpområde och definitioner Artikel 1 - Tillämpningsområde 1. Denna rekommendation skall tillämpas på följande transaktioner: a) Överföring av pengar, utom de som beställts och utförts av finansiella institutioner, med hjälp av elektroniska betalningsmedel. b) Kontantuttag med hjälp av elektroniska betalningsmedel samt uppladdning ( och nedladdning) av ett elektroniskt betalningsmedel antingen via apparater, som bankautomater och automatiska kassaterminaler, eller i utgivarens lokaler eller hos ett företag som avtalsenligt accepterar betalningsmedlet. 2. Med undantag från punkt 1, för transaktioner gjorda med hjälp elektroniska pengar, gäller inte artiklarna 4. 1, 5 b andra och tredje strecksatsen, 6,7. 2 c, 7. 2 d, 7. 2 e första strecksatsen 8. 1, 8. 2, 8. 3 och 9. 2. Vid de tillfällen då produkten för elektroniska pengar användas för att kreditera (eller debitera) genom fjärrtillgång till innehavarens konto skall denna rekommendation vara tillämpbar i dess helhet. 3. Denna rekommendation skall inte tillämpas på a) betalningar med check, b) vissa korts garantifunktion i förhållande till betalningar med check, I denna rekoinmendation avses med Artikel 2 - Definitioner a) elektroniskt betalningsmedel: ett betalningsmedel med vilket innehavaren kan göra transaktioner av det slag som anges i artikel 1. 1, vilket omfattar både betalningsmedel för fjärråtkomst och produkter för elektroniska pengar, 4 b) c) d) e) betalningsmedel för fjärråtkomst: ett hjälpmedel med vilket innehavaren har åtkomst till pengar på sitt konto hos ett företag och kan göra betalningar till en betalningsmottagare, för vilket normalt krävs en personlig sifferkod eller att identiteten styrks på annat sätt; detta inbegriper särskilt betalkort (vare sig de är betal eller kreditkort) och tillämpningar för "bank på telefon" och banktjänster från hemmet ("home banking"), produkter för elektroniska pengar: ett återuppladdningsbart betalningsmedel annat än betalningsmedel för fjärråtkomst, vare sig det är ett värdekort eller ett dataminne för lagring av köpkraft med vilket innehavaren kan göra transaktioner. av det slag som anges i artikel 1. 1, finansiell_ institution: en institution definierad i artikel 4. 1 1 rådets förordning (EG) 3604/93 5, utgivare: en person som inom ramen för sin affärsverksamhet ger en annan person. tillgång till ett betalningsmedel enligt ett avtal som slutits mellan d:em, t) innehavare: en person som enligt avtal med en utgivare innehar ett betalningsmedel. AVDELNING II - Insyn och öppenhet i villkoren för transaktioner Artikel 3 - Minimikrav på den information som skall. ingå i bestämmelserna och villkoren för det elektroniska betalningsmedlets utgivande och användande 1. 2. I och med avtalets undertecknande eller i vart fall i god tid innan ett elektroniskt betalningsmedel överlämnas bör utgivaren meddela innehavaren de avtals bestämmelser och -villkor (nedan kallat "villkoren") som gäller för det elektroniska betalningsmedlets utgivande och användande. Villkoren indikerar vilken lag som gäller i kontraktet. Villkoren bör finnas i skriftlig form, om så är lämpligt elektroniskt, på ett enkelt, begripligt språk och i lättförståelig form, och de bör åtminstone finnas tillgängliga på det officiella språket i den medlemsstat i vilken det elektroniska betalningsmedlet erbjuds. 3. Villkoren bör omfatta minst följande: a) b) En beskrivning av det elektroniska betalningsmedlet, vilket vid behov inbegriper tekniska krav på det kommunikationsmedel som godkänts för att brukas av användaren, och en beskrivning av hur detta f°ar användas, 1 förekommande fall med uppgift om gällande beloppsgränser. En beskrivning av innehavarens och utgivarens respektive skyldigheter och ansvar. Dessa inbegriper en beskrivning av de åtgärder som innehavaren skäligen måste vidta för att skydda det elektroniska betalningsmedlet och de uppgifter som möjliggör dess användning (såsom personlig sifferkod eller annat slags kod). 5 EGT nr L 332, 31. 12. 1993, s. 4. 5 lb C) Där så är tillämpligt den normala period inom vilken innehavarens konto debiteras eller krediteras, inklusive valideringsdatum, eller - om innehavaren inte har något konto hos utgivaren - den normala period inom vilken innehavaren faktureras. d) Alla slags avgifter som skall betalas av innehavaren. Detta bör vid behov särskilt inbegripa uppgifter om följande avgifter: Beloppet för eventuella årsavgifter. Alla kostnader och avgifter som innehavaren skall betala till utgivaren för särskilda transaktioner. Eventuella räntesatser, inklusive tillvägagångssätt för dess berlikning, som kan komma att tillämpas. e) Den tid inom vilken innehavaren kan överklaga en viss transaktion, och uppgift om vilka förfaranden för gottgörelse och reklamation det finns och hur innehavaren f°ar tillgång till dem. 4. Om det elektroniska betalningsmedlet kan användas för transaktioner utomlands (utanför landet för utgivningen/uppkopplingen) bör dessutom följande uppgifter lämnas till innehavaren: a) Uppgifter om summan av alla kostnader och avgifter som bc!räknas för transaktioner i utländsk valuta,. inbegripet räntesatser när så är lämpligt. b) Den refererisväxelkurs som används vid transaktioner i utländsk valuta, inbegripet det relevanta datumet för kursens fastställande. Artikel 4 - Information efter det att en transaktion utförts 1. Utgivaren bör ställa information om de transaktioner som utförts med hjälp av elektroniska betalningsmedel till innehavarens förfogande. Informationen bör finnas i skriftlig form, om så är lämpligt elektroniskt, och vara lättbegriplig och de:n bör minst innehålla a) b) uppgifter som gör det möjligt för innehavaren att identifiera transaktionen, vid behov med uppgifter om acceptanten hos/genom vilken transaktionen utfördes, det transaktionsbelopp som debiteras innehavaren i fakturerad valuta och i tillämpliga fall beloppet i utländsk valuta, c) summan av alla kostnader och avgifter för särskilda transaktioner. Utgivaren bör också upplysa innehavaren om den växelkurs som använts vid växlingen av transaktioner i utländsk valuta. 2. Utgivaren av ett elektroniskt betalningsmedel bör möjliggöra för innehavaren att kontroller~ de senaste 5 genomförda transaktionerna med det utestående värdet som lagrats i betalningsmedlet. 6 lt AVDELNING III - Avtalsparternas skyldigheter och ansvar Artikel 5 - Innehavarens skyldigheter Innehavaren har följande skyldigheter: a) Innehavaren bör använda det elektroniska betalningsmedlet i överensstämmelse med villkoren för utgivandet och användandet av ett betalningsmedel. Innehavaren bör framför ~llt vidta alla skäliga åtgärder för att skydda det elektroniska betalningsmedlet och de uppgifter som möjliggör dess användning (såsom personlig sifferkod eller annat slags kod). b) Innehavaren bör omedelbart till utgivaren ( eller den inrättning som angetts av denne) anmäla upptäckten av förlust eller stöld av det elektroniska betalningsmedlet eller av de uppgifter som möjliggör dess användning, icke-tillåtna transaktioner som bokförts på dennes konto, eventuella fel eller oegentligheter som uppstår i utgivarens administration av kontot. c) Innehavaren bör inte notera sin personliga sifferkod eller annan kod så att den lätt kan kännas igen, framför allt inte på det elektroniska betalningsmedlet eller på något annat föremål som innehavaren bär med sig eller förvarar ihop med det elektroniska betalningsmedlet. d) Innehavaren bör inte återkalla ett uppdrag som getts med hjälp av det elektroniska betalningsmedlet utom i de fall då beloppet inte var beslutat när ordern gavs. Artikel 6 - Innehavarens ansvar 1. 2. 3. Innehavaren bör fram till den tidpunkt då anmälan görs, stå för den skada som lidits till följd av förlust eller stöld av det elektroniska betalningsmedlet upp till en gräns av högst 150 ecu, utom då innehavaren gjort sig skyldig till allvarlig försumlighet i strid mot tillämpliga bestämmelser i artikel 5 a, b, och c, ~ller till bedrägeri, i vilka fall ingen gräns skall tillämpas. Innehavaren bör inte längre hållas ansvarig för den skada som uppstår till följd av förlust eller stöld av det elektroniska betalningsmedlet, efter det att anmälan om det inträffade gjorts av innehavaren till utgivaren (eller den inrättning som angetts av denne) enligt artikel 5 b, utom då han eller hon gjort sig skyldig till bedrägeri. Genom undantag av punkterna 1 och 2, bör innehavaren inte anses vara ansvarig om betalningsmedlet har använts utan fysisk presentation eller elektronisk identifiering (av själva medlet) Användandet av en hemlig kod eller styrkand(:t av identitet på liknande sätt är inte tillräckligt för att hålla innehavaren ansvarig. 7 } 2. Artikel 7- Utgivarens skyldigheter 1. Utgivaren f'ar ändra villkoren förutsatt att ändringen tillkännages personligen så lång tid i förväg att innehavaren kan säga upp avtalet om han eller hon så önskar. Om innehavaren inte säger upp avtalet inom en fastställd tid, som bör vara minst en månad, skall denne anses ha godkänt villkoren. Bestämmelsen i första stycket tillämpas dock inte på en ändring av den gällande räntesatsen, även om den är betydande, utan denna skall bli verksam dien dag som anges vid offentliggörandet av ändringen. Öm så är fallet, och utan att utesluta innehavarens rätt att dra sig tillbaka från kontraktet, bör utfärdaren informera innehavaren personligen därom så s~art som möjligt. 2. Utgivaren har följande skyldigheter: a) Utgivaren får inte lämna ut innehavarens personliga sifferkod eller andra koder till någon annan än innehavaren. b) Utgivaren f'ar inte oombedd skicka ut ett elektroniskt betalningsmedel, utom då det ersätter ett elektroniskt betalningsmedel som innehavaren redan har. c) Utgivaren bör föra interna register som går tillräckligt långt tillbaka i tiden för att de transaktioner som avses i artikel 1. 1 skall kunna spåras oc::h fel skall kunna rättas. d) Utgivaren bör säkerställa att lämpliga medel finns tillgängliga för att möjliggöra för innehavaren att genoQlföra den anmälan som erfordras enligt artikel 5b. När anmälan gör per telefon bör utfärdaren ( eller den organisation som specificerats av den senare) tillhandahålla innehavaren ett bevis på att denne· har utfört anmälan. ~ e) Vid alla tvister med innehavaren om en transaktion enligt artikel 1. 1, och utan att det påverkar innehavarens eventuella motbevisning, bör utgivaren bevisa att transaktionen har registrerats och förts på konto på rätt sätt, inte har påver~ats av ett tekniskt avbrott eller annat fel. Artikel 8 - Utgivarens ansvar I. Om inte ~at följer av artiklarna 5, 6, 7. 2 a-och e, bör utgivaren vara ansvarig a) b) riär en innehavares transaktioner enligt artikel 1. 1 inte utförs alls c:ller endast bristfälligt; detta gäller även om transaktionen inleds vid en automat/terminal eller genom en utrustning över vilken utgivaren inte har direkt eller fullständig kontroll, förutsatt att transaktionen inte påbörjades med hjälp av en utrustning som inte godkänts av utgivaren, för transaktioner som inte godkänts av innehavaren, liksom för alla fel eller oegentligheter som kan tillskrivas utgivarens administration av innehavarens konto. 8 2. Utan att det påverkar punkt 3 bör det belopp som omfattas av ansvaret enligt artikel 8. 1 bestå av · 3. 4. a) b) beloppet för den transaktion som ej utförts eller endast utförts bristfälligt plus ränta i förekommande fall, det belopp som krävs för att återställa innehavarens förhållanden så som de var innan den icke-tillåtna transaktionen utfördes. Utgivaren bör stå för ytterligare ekonomiska följder och framför allt för sådana som har att göra med omfattningen av den skada för vilken ersättning skall betalas, i enlighet med den lag som är tillämplig på avtalet mellan utgivaren och innehavaren. Utgivaren bör gentemot innehavaren av en produkt för elektroniska pengar vara ansvarig för förlust av belopp som lagrats på betalningsmedlet och för det felaktiga verkställandet av transaktion, när förlusten eller det felaktiga verkställandet kan tillskrivas ett tekniskt fel. i samband med betalningsmedlet, apparaten/terminalen eller all annan teknisk utrustning som godkänts för att utföra transaktionen, förutsatt att felet inte uppsåtligen eller i strid mot artikel 3. 3 a orsakats av innehavaren. innehavarens AVDELNING IY - Anmälan, lösning av tvister och slutbestämmelse · Artikel 9 - Anmälan 1. 2. Utgivaren ( eller den inrättning som angetts av denne) bör se till att innehavaren när som helst på dygnet har möjlighet att anmäla förlust eller stöld av sitt elektroniska betalningsmedel. Efter det att anmälan gjorts är utgivaren ( eller den inrättning som angetts av denne) skyldig att vidta alla åtgärder som är skäliga och möjliga för att förhindra en fortsatt användning av det elektroniska betalningsmedlet, även om innehavaren gjort sig skyldig till allvarlig förförsumlighet eller till bedrägeri. Artikel l O - Lösning av tvister Medlemsstatema uppmanas att se till att det finns lämpliga och effektiva förfaranden för att lösa tvister mellan innehavaren och utgivaren. 9 Artikel 11 - Slutbestämmelse Medlemsstatema uppmanas att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att utgivarna av elektroniska betalningsmedel utövar sin verksamhet i enlighet med artiklarna 1 - 9 senast den 31 december 1998. Utfärdad i Bryssel den På kommissionens vägnar MarioMONTI Ledamot av kommissionen 10 I( BEDÖMNING AV INVERKAN PÅ NÄRINGSLIVET Kommissionens rekommendation om transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel med tonvikt på förhållandet mellan utgivare och innehavar~ 1. a) Varför krävs det med hänsyn till subsidiaritetsprincipen en gemenskapsåtgärd och vilka är dess mål? för att säkerställa en första för Både för den enskilde och för företagen är det av yttersta vikt att inom gemenskapen kunna göra så snabba, pålitliga och billiga betalningstransaktioner som möjligt. för att fullt ut komma i åtnjutande av den inre marknadens och Ekonomiska och monetära unionens fördelar och för att uppmuntra utvecklingen av elektronisk handel. Denna rekommendation är en moderniserad och omarbetad version av 1988 års rekommendation 12• Syftet är främst att fastställa för de minimikrav som krävs kundinformationen. Detta omfattar information om avtalsbestämmelser qch -villkor för transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel, en information som ger kunden större valmöjligheter och slutligen bidrar till ökad konkurrens på området. Information krävs också om · transaktioner efter att dessa utförts. För att främja öppenhetsmålet krävs det för det andra att respektive parts skyldigheter och ansvar fördelas klart och tydligt. i detta hänseende sådana I detta rekommendation fastställs därför även minimikrav som anses nödvändiga med tanke på det nämnda grundläggande målet. För att förbättra konsumenternas möjligheter att på ett enkelt sätt få gottgörelse, ställs i rekommendationen slutligen krav på medlemsstatema att se till att det finns lämpliga och effektiva förfaranden för att lösa tvister mellan utgivare och kund. lämplig nivå det 1. b) Är det sannolikt att rekommendationen leder till några större fördelar eller nackdelar? I och med införandet av dessa normer för öppenhet, ansvar och gottgörelse kommer utgivarna antagligen att behöva se över sina transaktionssystem, vilket i sin tur troligen leder till större effektivitet. Dessa faktorer kommer sannolikt att bidra till en fortlöpande och betydande förbättring av kvaliteten på de tjänster som erbjuds liksom till en minskning av kostnaderna för dessa, vilket bidrar till utvecklingen av handeln, särskilt när det gäller den ekonomiska aktivitet inom EU som gäller produkter med lägre förädlingsvärde och små vinstmarginaler. följder för arbetsmarknadens struktur och funktionssätt, båd1e Det troliga ökande användandet av elektroniska betalningsvägar kan komma att få inom betalningssystemsindustrin och i segmentet av små och medelstora företag även om ytterligare analys är nödvändig för att fullständigt utvärdera dessa förändringar. Redan nu verkar det tydligt att potentialen för att skapa nya arbetstillfällen finns i huvudsak inom databaserad, högvärdestjänster. Utbildning för att utveckla kunskapen på detta område är nödvändigt. 12 Kommissionens rekommendation 88/590/EEG av den 17 november 1988 om betalningssystem med tonvikt på förhållandet mellan kortinnehavare och kortutgivare, EGT nr L 317, 24. 11. 1988. 1s b}~ 2. Vem kommer att påverkas av rekommendationen? Vilken bransch? Hur stora är de berörda företagen och hur stor är sysselsättningen totalt? tillhandahåller Rekommendation kommer att bli tillämpligt på banker och andra företag som elektroniska betalningsmedel. allmänheten affärsmässigt I praktiken kommer det mest att vara banker och bankliknande företag, även om andra tjänsteleverantörer, inbegripet detaljhandeln, kan komma att ingå. Mycket få av dessa företag tillhör kategorin små företag. Har branschen några särskilda kännetecken, t. ex. att den domineras av ett litet antal stora företag? Branschen kan ännu tjäna på ytterligare teknisk kompatibilitet, vilket kommer att uppmuntra till ytterligare integration av betalningssystemen på europeisk nivå. Påverkas mycket små företag, hantverkare eller egenföretagare? I största allmänhet är det mycket osannolikt att mycket små företag erbjuder allmänheten elektroniska betalningsmedel. Eftersom de tillhör dem som gynnas av rekommendation, t. ex. som användare av tjänsterna, kommer de att dra nytta av det. Detta gäller även hantverkare och egenföretagare. Finns dessa företag i ett särskilt geografiskt område inom gemenskapen? Nej. 3. Vad kommer rekommendationen? företagen att behöva göra för att efterkomma Vad kommer efterlevnaden att kosta? Kostnader för att efterkomma rekommendationen kommer i huvudsak att uppstå för framtagandet respektive anpassningen av informationsmaterialet för de villkor som gäller för transaktioner med hjälp av elektroniska betalningsmedel (beskrivning av den erbjudna tjänsten och av huvudparten av parternas skyldigheter och ansvar, uppgifter om kostnadsfaktorerna, särskilda varningar i samband med vissa betalningsmedel, hänvisning till de förfaranden för_ gottgörelse som användaren har tillgång till). Utgivarna kommer dessutom att behöva se över systemens kvalitet för att se till att kvaliteten på de marknadsförda tjänsterna anpassas till den aktuella servicekva. liteten på ett effektivt sätt. Kostnaderna för detta kommer antagligen delvis eller till och med helt att uppvägas av de marknadsfördelar som sannolikt följer av att företagen lär sig skapa en konkurrensfördel i fråga om kvalitetsstandarden på de erbjudna tj änstema som ett sätt att dra till sig nya kunder eller kunder med särskilda krav. Finns det andra förvaltningsförfaranden som måste genomgås eller blanketter som måste fyllas i? Nej. 16 Krävs det licenser eller försäljningstillstånd? Nej. Kommer det att tas ut några avgifter? Nej. 4. Vilka rekommendationen troligtvis att medföra? ekonomiska verkningar, kostnader och vinster kommer För sysselsättningen? Rekommendationen som sådan kommer troligtvis inte att ha någon större effekt troliga ökande användingen av elektroniska på sysselsättningen. Den betalningsvägar kan komma att få följder för arbetsmarknadens struktur och funktionssätt, både inom betalningssystemsindustrin och i segmentet av små och medelstora företag även om ytterligare analys är nödvändig för att fullständigt utvärdera dessa förändringar. Redan nu verkar det tydligt att potentialen för att skapa nya arbetstillfällen finns i huvudsak inom databaserad, högvärdestjänster. Utbildning för att utveckla kunskapen på detta område är nödvändigt. För investeringar, nyföretagande och start av nya företag? Investeringseffekten kommer utan tvekan att vara positiv, eftersom företagen antagligen kommer att utnyttja möjligheten att förbättra sin service. För företagens konkurrenslige, både i gemenskapen och i tredje land? Effektivitetsvinstema och inom gemenskapen kommer att bli ytterst fördelaktiga. Näringslivet i tredje land kommer inte att påverkas direkt, även om man kan förmoda att det blir indirekta verkningar. kostnadsminskningama företagen för För de berörda myndigheterna? Utöver rena regleringskostnader och administrativa kostnader, för att se till att rekommendationen antagligen försumbara, beroende på det nuvarande läget i respektive medlemsstat. genomförandekostnaderna efterlevs, blir Förekommer andra indirekta verkningar? Inga utöver de som nämns i punkt 1 och 2. Vilka kostnader och vinster medför rekommendation? • Kostnader: Utgivarnas kostnader för att efterleva rekommendationen förväntas inte få några orimliga verkningar på allmänhetens budget, eftersom efterlevnaden i huvudsak medför att avtalsmaterial måste tas fram respektive måste anpassas. När det gäller den nödvändiga översynen av systemen, förväntas kostnadsminskningama bli så stora att de uppväger de investeringskostnader som en sådan översyn möjligen nödvändiggör. • Vinster: Bruttovinsten uttryckt i ökat förtroende från kunderna, större valmöjligheter och lägre kostnader för elektroniska transaktioner förväntas bli betydande med hänsyn tagen till de viktigaste nuvarande och framtida 17 inslagen ( stegvist fullbordande av den inre marknaden, ett steg mot fullt informationssamhället och utbyggt EMU-samarbete, uppbyggnaden av utvecklingen av elektronisk handel). • Saldot: Överväldigande positivt på vinstsidan. 5. Inverkan på små och medelstora företag. Innehåller rekommendation åtgärder för att ta hänsyn till inverkan på små och medelstora företagen, och om så inte är fallet, varför inte? Är det lämpligt med minskade eller avvikande krav? Ja. Det allmänna syftet vid utarbetandet av rekommendatio~ var att öka användandet av moderna elektroniska betalningsmedel för att ytterligare stimulera handeln, vilket direkt gynnar små och medelstora företag. Samråd 6. i vilket skede samråd hållits. När offentliggjordes Ange meddelanden om avsikten att införa (ändra) lagstiftning? tidigare Kommissionen har under många år verkat för ett så nära samråd som möjligt med alla berörda parter och för att så tidigt som möjligt avslöja sin politiska linje i frågan. Detta har tagit sig följande uttryck: Grönboken13 (samrådsdokument) från september 1990 med uppmaning till alla berörda parter att inkomma med synpunkter. Som bilaga till grönboken fogades ett beslut om inrättandet av två samrådsgrupper. - Inrättandet av två ständiga samrådsgrupper för betalningssystem i mars 1991, med täta möten under 1991 och i början av 1992, vilket resulterade i rapporter till kommissionen (i februari 1992) som offentliggjordes i mars 1992. Kominissionens arbetsdokument från mars 199214 på grundval av detaljerade rapporter från de båda samrådsgruppema, där kommissionen meddelar hur den tänker lägga upp sin politik, inbegripet avsikten att införa lagstiftning om den frivilliga efterlevnaden skulle utebli. - Meddelande 15 till Europaparlamentet, Europeiska unionens råd, Europeiska monetära institutet och Ekonomiska och sociala kommitten från november 1994 om fastställande av ytterligare ett arbetsprogram på området betalningssystem. Grönboken från maj 199616 , där betydelsen av "kundrelationer" i ordets vidaste mening erkänns, och det påföljande meddelandet17 om en l3 Diskussionsunderlag om "betalningstransaktioner på den inre marknaden", KOM(90)447. 14 "Insyn och kvalitet i samband med gränsöverskridande transaktioner", SEK(93)1968 av den 14 december 1993. l5 KOM(94)436 slutlig av den 18. 11. 1994: "Överföring av pengar inom EU, insyn, kvalitet och stabilitet". 16 KOM(96)209 slutlig av den 22 maj 1996: "Finansiella tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar". 17 KOM(97)309 slutlig av den 26. 6. 1997: "Finansiella tjänster: att öka konsumenternas förtroende" 18 uppföljande handlingsplan, i vilket kommissionen meddelar sin avsikt att främja förtroendet för elektroniska betalningstransaktioner. - Kommissionens meddelande 18 till Europaparlamentet, Europeiska unionens råd, Ekonomiska och sociala kommitten och Regionkommitten från april 1997 om åtgärder för att främja stabila, användarvänliga, effektiva och trygga elektroniska betalningssystem som förutsättning för att kunna uppmuntra utvecklingen av den elektroniska handeln. Förteckning över de · organisationer som rådfrågats om rekommendation och som framfört sina viktigaste synpunkter, inbegripet deras frågor om och invändningar mot det slutliga rekommendation. Varför är det inte möjligt eller önskvärt att tillmötesgå deras frågor? Europeiska sammanslutningar på kreditområdet: Dessa välkomnar allmänt det arbete som hittills lagts ned på att klargöra och modernisera 1988 års rekommendation (kommissionen har anslutit sig till många av deras detaljerade tekniska synpunkter och tagit hänsyn till dem i det aktuella rekommendation), samtidigt som de beklagar att de överhopas med initiativ i och med inledningen av tredje fasen av EMU. Regeringsexperter: Det har gjorts betydande ändringar i de preliminära utkasten till rekommendationen för att så långt som möjligt ta hänsyn till EMI:s synpunkter. Små och medelstora företag: Starkt stöd för principerna, föredrar dock självreglering förutsatt att dess effekter kan uppskattas på kort sikt. Konsumentorganisationer: Stöder kommissionens föredragit bindande lagstiftning. initiativ, had<: dock Har organisationerna för de små och medelstora företagen rådfrågats? Om så inte är fallet, varför inte? Ja, se ovan. Övervakning och granskning 7. Förklara hur rekommendations verkningar och kostnaderna för att efterleva det kommer att övervakas och ses över. Hur kommer klagomål att behandlas? Kommissionen uppmanar • utgivare av elektroniska betalningsmedel att handla enligt de bestämmelser som fastställs i den nya rekommendationen, och 18 KOM(97)157 slutlig av den f 5 april 1997: "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel". 19 • medlemsstatema att se till att det finns lämpliga och effektiva medel för att lösa tvister mellan utgivaren och användarna på sätt som överensstämmer med rekommendationen senast den 31 december 1998. Kommissionen kommer att övervaka de framsteg som gjorts under tiden från rekommendationens antagande till slutet av 1998, då kommissionen dessutom kommer att göra en studie om rekommendationens tillämpning. Om den nya rekommendationen inte tillämpats på ett tillfredsställande sätt, kommer kommissionen att föreslå ett direktiv på detta område. 20 ISSN 1024-4506 KOM(97) 353 slutlig DOKUMENT sv 06 09 10 Katalognummer CB-CO-97-358-SV-C ISBN 92-78-22692-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 21