title: REGLAMENTO (CE) N° 1441/97 DE LA COMISIÓN de 23 de julio de 1997 por el que se determina la proporción en que podrán aceptarse las solicitudes de certificados de importación correspondientes a los contingentes arancelarios de carne de vacuno establecidos en el Reglamento (CE) n° 2512/96 para la República de Polonia, la República de Hungría, la República Checa, Eslovaquia, Bulgaria y Rumania, presentadas en julio de 1997


title: Commission Regulation (EC) No 1432/97 of 23 July 1997 amending Regulation (EC) No 3582/93 on detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 2073/92 on promoting consumption in the Community and expanding the markets for milk and milk products

eurovoc_concepts:
EU financing
food consumption
market enlargement
milk
milk product
sales promotion

formats: html pdfa1b print


title: Decisione n. 3/97 del comitato congiunto CE-EFTA «Transito comune» del 23 luglio 1997 recante emendamento della convenzione del 20 maggio 1987 relativa a un regime comune di transito e delle appendici II e III a detta convenzione e recante abrogazione del protocollo addizionale ES-PT

eurovoc_concepts:
EFTA countries
Portugal
Spain
Union transit
customs formalities
protocol to an agreement


title: Rådets förordning (EG) nr 1414/97 av den 22 juli 1997 om fastställande för regleringsåret 1997/98 av priser, stöd och procentsatser för stöd som skall gälla inom olivoljesektorn samt av största garanterad kvantitet

eurovoc_concepts:
aid system
intervention price
marketing year
olive oil
production aid
target price


title: Proposal for a Council Regulation (EC) introducing a scheme to compensate for the additional costs incurred in the marketing of certain fishery products from the Azores, Madeira, the Canary Islands and the French department of Guiana as a result of those regions' remoteness

eurovoc_concepts:
balance of payments assistance
compensatory financing
fishery product
island region
peripheral region


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2633/97 do Deputado Georg JARZEMBOWSKI à Comissão. Livre circulação de estudantes universitários alemães em regime de intercâmbio em França

eurovoc_concepts:
France
Germany
administrative formalities
application of EU law
foreign student
free movement of persons
residence permit
university

formats: html print


title: Endelig rapport om FORCE-programmet - Handlingsprogram til udvikling af efter- og videreuddannelse i Det Europæiske Fællesskab

eurovoc_concepts:
EU programme
continuing education
impact study
project evaluation
vocational training

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 22. 07. 1997 KOM(97) 384 endelig udg. ENDELIG RAPPORT OM FORCE-PROGRAMMET Handlingsprogram til udvikling af efter- og videreuddannelse Det Europæiske Fællesskab (forelagt af Kommissionen) INDHOLD 1. Radsafgørelsen og baggrunden for programmet 2. FORCE-programmets mål og indhold 3. Institutionelle strukturer 4. Tværnationale foranstaltninger 5. Resultater og formidling 6. Efter- og videreuddannelse i virksomhederne, fakta og tal 7. Efter- og videreuddannelse kædet sammen med Fællesskabets politik 8. Finansielle ressourcer 9. Resultaterne af den eksterne evaluering 10. Konklusion Bilag I: Nøgletal for FORCE-netværket Bilag II: Liste over FORCE-udgivelser i Endelig rapport om FORCE- program m et til udvikling af efter- og videreuddannelse i det Europæiske Fællesskab INDLEDNING Interimsrapporten udarbejdet af Kommissionen (dokument KOM(94)418 endelig udg. af 13. Oktober 1994) gjorde rede for FORCE-programmets gennemførelse fra d. 1. januar 1991 til d. 31. december 1993. Foreliggende endelige rapport opsummerer den generelle gennemførelse af FORCE-programmet i tidsrummet fra 1. januar 1991 til 31. december 1994, idet den fokuserer mere specifikt på alt, hvad der vedrører resultater: Evaluering, udnyttelse, overvågning og formidling af resultaterne, samt de konklusioner, der skal drages med hensyn til udviklingen af Fællesskabets politik for erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse. 1 RADSAFGØRELSEN OG BAGGRUNDEN FOR PROGRAMMET 1. 2. 3. FORCE-programmet blev indledt den 1. januar 1991 for en fireårig periode på grundlag af Rådets afgørelse 90/267/EØF om fastlæggelse af et handlingsprogram til udvikling af efter- og videreuddannelse i Det Europæiske Fællesskab. FORCE-programmet udvikledes som led i den voksende erkendelse i hele Fællesskabet af efter- og videreuddannelses afgørende betydning for medlemsstaternes økonomiske og sociale strategier, denne holdning kom specielt til udtryk via Rådets resolution af 5. juni 1989 om efter- og videreuddannelse, hvori Rådet opfordrede Kommissionen til snarest muligt at fremsætte forslag til et handlingsprogram på efter- og videreuddannelsesområdet. I fortsættelse af disse tilkendegivelser blev Kommissionens forslag KOM(89) 567 endelig udg. af 8. december 1989 forelagt for Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg; og på grundlag af dette forslag blev FORCE-programmet vedtaget d. 29. maj 1990 (afgørelse 90/267/EØF) med det formål at støtte og supplere den politik og de aktiviteter, der iværksættes af og i medlemsstaterne vedrørende efter- og videreuddannelse. 2. FORCE-PROGRAMMETS MÅL OG INDHOLD 2. 1. FORCE-programmets mål var i henhold til afgørelsens artikel 2: a) at anspore til en øget og mere effektiv og rationel investeringsindsats på efter- og videreuddannelsesområdet, især ved udvikling af partnerskaber, der kan bidrage til at gøre de - offentlige myndigheder, virksomhederne især små og mellemstore virksomheder - b) c) d) e) arbejdsmarkedets parter og de enkelte arbejdstagere mere bevidste om fordelene ved at investere i efter- og videreuddannelse; at støtte foranstaltninger til efter- og videreuddannelse, f. eks. ved at vise og udbrede eksempler på god praksis med hensyn til efter- og videreuddannelse til de erhvervssektorer og regioner i Fællesskabet, hvor den nuværende adgang til eller investering i efter- og videreuddannelse er utilstrækkelig; at anspore uddannelsesmetoder og -udstyr; til nyskabelser med hensyn til forvaltningen af efter- og videreuddannelse, at tage større hensyn til konsekvenserne af virkeliggørelsen af det indre marked, især gennem støtte til tværnationale og grænseoverskridende efter- og videreuddannelsesprojekter samt til udveksling af oplysninger og erfaringer; at bidrage til, at efter- og videreuddannelsesforanstaltninger bliver mere effektive og i højere grad tilpasses ændringerne på det europæiske arbejdsmarked ved på alle niveauer at øge bestræbelserne på bl. a. at følge og analysere udviklingen inden for efter- og videreuddannelse og finde bedre metoder til udarbejdelse af prognoser for kvalifikations- og erhvervsbehov. 2. 2. FORCE-programmet bestod af to dele, som er beskrevet i afgørelsens artikel 3 : For det første en række fælles retningslinjer, som tog sigte på at fremme fælles mål for medlemsstaterne, specielt med hensyn til incitamenter til at investere i efter- og videreuddannelse og bredere adgang til denne form for uddannelse (nærmere specificeret i artikel 5 i FORCE- afgørelsen); i henhold til artikel 11 i FORCE-afgørelsen skulle medlemsstaterne hvert andet år sende Kommissionen en rapport om, hvilke foranstaltninger de havde iværksat for konkret at følge de fælles retningslinjer, og i den forbindelse oplyse om eksisterende ordninger til fremme og finansiering af efter- og videreuddannelse. - For det andet en række tværnationale foranstaltninger, der tog sigte på at støtte medlemsstaternes egne initiativer (nærmere specificeret i artikel 6 og bilaget til afgørelsen). 3. INSTITUTIONELLE STRUKTURER 3. 1. Under programmets gennemførelse blev Kommissionen bistået af et rådgivende udvalg (efter 1. juli 1992 opererede man på grundlag af Rådets afgørelse af 16. marts 1992 med et Fælles Rådgivende Udvalg for EUROTECNET og FORCE), bestående af to repræsentanter fra hver medlemsstat, almindeligvis fra henholdsvis Arbejds- og Undervisningsministeriet, og tolv observatører fra de europæiske arbejdsmarkedsorganisationer (UNICE/CEEP og EFS). Denne sammensætning var med til at sikre et effektivt samspil mellem fællesskabsindsatsen og medlemsstaternes politikker og praksis, og udvalget spillede en aktiv rolle som rådgiver for Kommissionen om konkrete retningslinjer for FORCE-programmets gennemførelse, fordelingen af budgetmæssige bevillinger og den samlede balance mellem forskellige foranstaltninger. enheder 3. 2. For at sikre en effektiv gennemførelse af FORCE-programmet på nationalt plan pålagde Kommissionen FORCE-udvalgets medlemmer at oprette nationale koordinationsenheder i de enkelte medlemsstater. Disse og har rådgivningsopgaver i forbindelse med programmet: De har formidlet information om indkaldelser af ansøgninger, arbejdet nært sammen med projektinitiativtagerne om præsentationen og forvaltningen af projekter, ført tilsyn med projekterne i hele gennemførelsesperioden og videreformidlet p-Qgrammets resultater på nationalt plan; desuden har de spillet en central rolle for gennemførelsen af den del af FORCE-programmet, der vedrører undersøgelser og analyser, specielt for så vidt angår kontakter med arbejdsmarkedets parter og evaluering af resultaterne på nationalt plan. Koordinationsenhederne mødtes jævnligt efter indbydelse fra Kommissionen for at koordinere deres aktiviteter på fællesskabsplan. informations- omfattende varetaget i FORCE-udvalget, 3. 3. De fleste medlemsstater nedsatte også nogle nationale udvalg bestående af de nationale repræsentanter administrationsgrene, arbejdsmarkedets parter og normalt også den nationale koorclinationsenhed. Disse udvalgs opgaver varierede fra land til land, men hovedformålet var al bringe de vigtigste institutionelle aktører på eller- og videreuddannelsesområdet sammen med henblik på godkendelse eller validering af FORCE-aktiviteter og videreformidling af resultaterne. Vigtige forudsætninger herfor var en tovejs informationsstrøm mellem Kommissionen og medlemsstaterne og et forum for koordineringen af Fællesskabets og medlemsstaternes prioritering af opgaverne. repræsentanter andre for 3. 4. FORCE-kontoret (FORCE Technical Assistance Office), der talte 18-20 medarbejdere, sørgede for teknisk bistand til Kommissionen på europæisk plan ved at stå for en lang række projektrelaterede opgaver og særlige ekspertaktiviteter og tekniske aktiviteter. 4. TVÆRNATIONALE FORANSTALTNINGER 4. 1. Et hovedelement i de tværnationale foranstaltninger er princippet om overførsel af viden, nyskabelse, erfaring og knowhow i Fællesskabet på grundlag af aktive partnerskaber mellem virksomheder, arbejdsmarkedets parter og forsknings- og undervisningsinstitutioner. FORCE- programmet var det første forsøgsområde for en samarbejdsløsningsmodel vedrørende udviklingen af Fællesskabets politik og praksis på elleruddannelsesområdet. 4. 2. De tværnationale foranstaltninger er beskrevet i artikel 6 og i bilaget til FORCE-afgørelsen og omfatter følgende aktioner: Aktion I - Støtte til nyskabelser på efter- og videreuddannelsesområdet - Aktion II - Analyse, tilsyn, evaluering og prognoser. 4. 3. I praksis kunne aktiviteterne deles op i "direkte projekter" og "forskningsprojekter". Efter høring af FORCE-udvalget blev der vedtaget to procedurer for afviklingen af disse to særskilte dele af programmet; disse procedurer er beskrevet i publikationen FORCE VADEMECUM. Type 1- proceduren, der anvendtes i forbindelse med de "direkte" projekter, gik i al korthed ud på, at der offentliggjordes en åben indkaldelse af ansøgninger i De Europæiske Fællesskabers Tidende, treleddet evalueringsproces, hvorefter det rådgivende udvalg hørtes, og efterfulgt af en Kommissionen traf den endelige afgørelse. Type 2-proceduren for forskningsprojekter fungerede på grundlag af en begrænset udvælgelse. Medlemmerne af det rådgivende udvalg udpegede de ekspertorganisationer, der skulle udføre arbejdet, og vejledte om strategi, indhold og metoder; resultaterne blev forelagt de nationale FORCE-koordinationsenheder og det rådgivende udvalg, der evaluerede dem på hhv. nationalt og europæisk plan. 4. 4. "Direkte" projekter 4. 4. 1. Denne betegnelse hentyder til, at ansøgningerne blev indsendt direkte til Kommissionen, efter at der i De Europæiske Fællesskabers Tidende var offentliggjort en indkaldelse af ansøgninger (se EFT. nr. C 111 af 26. 4. 91, C 1 af 4. 1. 92 og C 92 af 2. 4. 93). De direkte projekter omfattede følgende: 1) pilotprojekter, der vedrørte udvikling og formidling af nyskabelser inden for uddannelsestilrettelæggelse, -metoder og -materialer; 2) kvalifikationsprojekter, der var centreret omkring en analyse af kvalifikations- og erhvervsuddannelsesbehov; 3) udvekslinger af personale- og administrationschefer, undervisere, arbejdstagerrepræsentanter og repræsentanter for faglige organisationer med det formål at fremme en hurtig udbredelse af nyskabelser på efter- og videreuddannelsesområdet. 4. 4. 2. Der blev i forbindelse med FORCE-programmet offentliggjort tre indkaldelser af ansøgninger, som resulterede i udvælgelsen af 720 projekter (ud af i alt ca. 2400 projektansøgninger). Der blev foretaget visse justeringer i prioriteringen undervejs mellem de forskellige indkaldelser, men der blev hele tiden først og fremmest lagt vægt på projekternes kvalitet set i relation til deres potentielle bidrag til virksomhedernes investeringer i efter- og videreuddannelse og adgangen til denne for alle grupper af arbejdstagere; der blev også set på, i hvilket omfang virksomhederne, specielt de små og mellemstore virksomheder, og arbejdsmarkedets parter var direkte involveret i foranstaltningerne, i og på udarbejdelsen, udviklingen og gennemførelsen af uddannelsesplaner virksomhedernes forretningsstrategi samt på de tværnationale partnerskabers betydning. som led i Fællesskabet: Den 4. 4. 3. Den tredje og sidste indkaldelse af ansøgninger, som gennemførtes i 1993, omfattede som bekendt to separate afdelinger med særlige målsætninger af største betydning for udviklingen af efter- og videreuddannelse af første uddannelsesforanstaltninger og nye kvalifikationer i virksomhederne som reaktion på de omfattende industrielle ændringer samt udbredelse og overførsel af nyskabende løsninger i medlemsstaterne; den anden afdeling knyttede de "direkte" projekter sammen med den aktionsorienterede forskning, der var gennemført under FORCE-programmet, ved at fokusere på afprøvning, udbredelse og udvikling for af resultaterne af sektorundersøgelserne af efter- og videreuddannelsesplaner detailhandelen, landbrugsfødevaresektoren og automobilreparationssektoren) og af analysen af fokuserede på udviklingen afdeling (inden overenskomstpolitikken på efter- og videreuddannelsesområdet. Dette initiativ havde store muligheder for multiplikatoreffekter. Resultaterne analyseres nedenfor. netværk tværnationalt 4. 4. 4. De 720 projekter, der blev udvalgt under de tre indkaldelser af ansøgninger, dannede et meget betydningsfuldt og af uddannelsesinstitutioner (samt, efter 1993, offentlige myndigheder), som kan bidrage til overførslen af ekspertise og nyskabelse på efter- og videreuddannelsesområdet. Netværket omfatter over 7000 medlemmer, hvoraf 50% er virksomheder, for størstedelens vedkommende små og mellemstore virksomheder eller grupper af sådanne, og ca. 15% repræsenterer arbejdsmarkedets parter. (Den direkte repræsentation af virksomheder og arbejdsmarkedets parter voksede for hver af de 3 indkaldelser af ansøgninger). Nøgletallene for FORC E-netværket kan ses i rapportens bilag I. arbejdsmarkedsparter virksomheder, 4. 4 5. Nedenstående tabel viser FORCE-projekternes fordeling efter kontrahenternes oprindelsesland: Land Antal projekter Tildelt heloh (ecu) B D DK E F GR I IRL L NL P 58 75 31 82 90 70 77 48 12 34 43 5. 063. 000 6. 640. 500 2. 770. 000 6. 602. 600 6. 4X0. 375 5. 428. 500 6. 777. 000 3. 536. 000 1. 026. 500 2. 730. 000 3. 421. 475 I I" 4. 5. "Forskningsprojekter" UK 89 709 7. 343. 400 57. 819. 350 4. 5. 1. De tværnationale "forskningsprojekter" omfatter FORC E-sektorundersøgelserne af efter- og videreuddannelsesplaner, analyser af kollektive overenskomster til efter- og videreuddannelse, den statistiske undersøgelse af efter- og videreuddannelsesforanstaltninger i virksomhederne, rapporteringssystemet - adgang til og kvalitet og omfang af efter- og videreuddannelse i Europa - og den europæiske efteruddannelsesrapport. Alle disse aktiviteter giver mulighed for at indsamle en stor mængde data om de nationale systemer og metoder og opbygge en betydelig databank til brug for arbejdsmarkedets parter, de enkelte virksomheder og politiske beslutningstagere på alle niveauer. i relation 4. 5. 2. En række nyskabelser med hensyn i sektorundersøgelserne, hvis mål og procedurer blev beskrevet i interimsrapporten om FORCE- programmet: til metode og formidling af resultater indgik efter den (generel foreløbige eksterne evaluering blev de metodologiske redskaber undersøgelse af sektoren, case studies), der var blevet anvendt til de tre første undersøgelser landbrugsfødevaresektoren og automobilreparationssektoren) forbedret og (detailhandelen, forenklet og derefter afprøvet under den fjerde europæiske undersøgelse af vejtransportsektoren; resultaterne bekræftede modellens egnethed og metodens anvendelighed på andre områder; forslaget om at kæde resultaterne af sektorundersøgelserne sammen med indkaldelserne af ansøgninger vedrørende de "direkte" projekter blev afprøvet i praksis i 1993, da man udsendte en særlig indkaldelse af ansøgninger, som knyttede sig til resultaterne af de tre første sektorundersøgelser; den endelige eksterne evaluering viser, at modellen med den "særlige indkaldelse" ikke har nogen afgørende betydning, og at undersøgelserne kun giver en reel merværdi, hvis der foregår en struktureret europæisk debat med de involverede parter (virksomheder, offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter) som led i en systematisk overvågnings-, evaluerings- og formidlingsproces vedrørende det arbejde (herunder også pilotprojekter og udvekslingsprogrammer), Kommissionen har iværksat i samarbejde med medlemslandene og hovedaktørerne på området; i 1993-94 drejede sig om gennemførelsen af yderligere to eksperimenter gennemført sektorundersøgelser via oprettelsen af netværk af "direkte" projekter, der blev godkendt lige efter indkaldelserne af ansøgninger inden for bilfabrikationssektoren og turistsektoren; den væsentligste fordel ved denne model er ikke så meget bestemmelsen af nyskabende, relevante metoder som etableringen af en fælles referenceramme for tværnationalt samarbejde mellem de forskellige, direkte involverede parter (f. eks. personer ansvarlige for intern uddannelse). 4. 5. 3. Analysen af overenskomstpolitikken gav anledning til overvejelser med hensyn til mekanismer til udbredelse af "god praksis" og udviklingen af metoder og redskaber til overførsel af resultaterne; et af resultaterne har været den støttemekanisme, der blev oprettet på arbejdsmarkedets parters initiativ som led i disses dialog. 4. 5. 4. Oversigtsrapporten om adgang til efter- og videreuddannelse og efter- og videreuddannelsens kvalitet og omfang i Europa, Fællesskabets statistik over efter- og videreuddannelse i virksomheder og den europæiske rapport om den aktuelle situation og for efteruddannelse i Europa er tre vigtige, gensidigt supplerende instrumenter til forfølgelse af målene i EF-trdctatens artikel 127, nemlig at "fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om for medlemsstaternes uddannelsessystemer". De konvergerende spørgsmål, der er fælles perspektiver, der følger af disse aktiviteter, kan sammenfattes således. fremtidsperspektiverne * Udvidet adgang til efter- og videreuddannelse - Der er ingen tvivl om, at en bredere adgang til efter- og videreuddannelse for arbejdstagerne som befolkningsgruppe først og fremmest lægger et større ansvar på de enkeltpersoner, der kræver en sådan uddannelse med henblik på at bevare eller forbedre deres beskæftigelsessituation. En forbedret adgang er ikke så meget et spørgsmål om at bevilge orlov til uddannelse (en foranstaltning, hvis effektivitet ikke kan garanteres), men snarere om at give individuel vejledning, sikre gennemsigtighed på uddannelsesmarkedet, finde nye måder at erhverve nøglekvalifikationer på og skabe rammer, der kan fremme individuel uddannelse. Dette fjerner ikke behovet for, at offentlige myndigheder og virksomheder gør en indsats på en række fronter med henblik på at skabe en attraktiv, gennemsigtig og effektiv mekanisme, der kan fremme den individuelle bevidsthed og præcisere de finansielle ansvar. 1 nogle lande har man også set, at adgangen til elleruddannelse i virksomheder forbedres, når deltagelsen af andre ansatte end ledere og mellemledere vokser. Den voksende betydning, der tillægges uddannelse på arbejdspladsen, afspejler denne udvikling, selv om der stadig er uafklarede spørgsmål med hensyn til valideringen af de kvalifikationer, der erhverves på denne måde. * Decentralisering - På nationalt plan er dette ensbetydende med regionalisering, dvs. større ansvar på uddannelsesområdet til regionerne, samtidig med at der på virksomhedsplan (navnlig i de store virksomheder) sker en vis opløsning af de hierarkiske strukturer, dvs. der lægges større uddannelsesansvar ud til de forskellige produktionsenheder, afdelinger osv. i virksomheden. Finansiering - Her er der to tydelige tendenser. For det første er der en vis tendens både inden for virksomheder og hos de offentlige myndigheder i nogle lande i retning af udgiftskontrol (beviser for nytten af et efteruddannelseskursus opnår således større betydning), og for det andet sker der en udvikling af blandede finansieringsordninger. Det bør bemærkes, at den voksende udgiftskontrol i forskellige lande er et spørgsmål, der ikke i sammenhæng med virksomhedsfinansieret efteruddannelse, men også i kun optræder forbindelse med individuelle arbejdstageres uddannelsesaktiviteter på arbejdsmarkedet, hvor det er absolut nødvendigt at omdefinere finansieringsbegreberne og fremgangsmåderne for tildeling af bevillinger. finansiering af Hvad den anden "alvorlige" tendens angår, udvikling af samfinansierng, bør det bemærkes, at begrebet som sådan ikke er nyt (der har forholdsvis længe eksisteret systemer baseret på princippet "tid investeret af den ene part, penge investeret af den anden"), men formaliseringen heraf- og således også præciseringen af "hvem der betaler hvad" - er en strategisk udfordring for de pågældende lande. * Kvalitetsgaranti - Debatten risikerer at ende i retorik, skønt der eksisterer et reelt behov for udarbejdelsen af "kvalitetschartre" eller passende standardmodeller for efteruddannelse i overensstemmelse med national praksis (ISO 9000 er blot et enkelt eksempel på en standardisering). Et andet, men ikke mindre vigtigt, krav er at præcisere eller eventuelt kodificere underviserens status, især når der er tale om arbejdstagere, der bruger en del af deres tid på at undervise andre, der skal ind på arbejdsmarkedet igen eller deltager i videregående erhvervsuddannelseskurser. Disse perspektiver stemmer overens med de generelle udfordringer, der er defineret og anerkendt for efteruddannelse: adgang til uddannelse, udvikling af kvalifikationer, højnelse af det generelle kvalifikationsniveau, risikogruppers erhvervelse af minimumskvalifikationer og almen efteruddannelse af høj kvalitet, med behørig hensyntagen til en effektiv forfølgelse af de forskellige mål. 5. RESULTATER OG FORMIDLING 5. 1. I FORCE-programmets sidste år begyndte størstedelen af de "direkte" projekters og forskningsdelens resultater og produkter at foreligge, og opmærksomheden var især rettet mod udnyttelsen af disse resultater og produkter: mod evaluering og validering, mod de mest effektive redskaber til formidling og - hvor dette var relevant - kommercialisering, og mod deres betydning for den fremtidige udvikling af Fællesskabets erhvervsuddannelsespolitik. 5. 2. "Tværnationalt produkt"-mærke 5. 2. 1. Initiativtagere til pilot- og kvalifikationsprojekter under FORCE var kontraktligt forpligtede til at udvikle et konkret "produkt", såsom en håndbog, software, et interaktivt computersystem eller en rapport, analyse eller metode. Ved slutningen af 1994 var omkring 620 sådanne produkter udviklet og frembragt af de projekter, der blev iværksat under de tre indkaldelser af ansøgninger. Kommissionen var derfor nødsaget til at indføre en procedure for evalueringen af disse produkter set i forhold til FORCE-programmets mål. 5. 2. 2. Denne proces ledte frem til bestemmelsen af kvalitativt gode produkter og til en anerkendelse af deres kvalitet med et "mærke". Den medførte også en indledende analyse af de planer for kommercialisering af produktet, som initiativtagerne fremlagde, hvorved processen fungerede som en afprøvning af Kommissionens oprindelige strategi med hensyn til kommercialisering af efteruddannelsesprodukter. 5. 2. 3. Der blev både foretaget en intern evaluering (af Kommissionen bistået af FORCE-kontoret) og en ekstern evaluering af uafhængige efter- og videreuddannelseseksperter udpeget af medlemmerne af FORCE/EUROTECNET-udvalget. For de produkters vedkommende, der var resultat af streng II af indkaldelsen af ansøgninger i 1993, som byggede på resultaterne af sektorundersøgelserne og analyserne af overenskomstpolitikken, rådførte Kommissionen sig også med eksperter på de pågælcende områder. 5. 2. 4. Det centrale element i denne proces var Kommissionens vedtagelse - efter at have rådført sig med de uafhængige eksperter - at de relevante kriterier for evalueringen. Der var enighed om, at der var to overordnede prioriteter med henblik på FORCE-målene: a) kvalitet og nyskabelse og b) overførsels- og formidlingsinteresse. Den endelige evaluering indeholdt en generel analyse af projektstyring og projektkarakteristika med hensyn til emne og målgruppe, men fokuserede også mere specifikt på projektresultatets eller produktets art og kvalitet, de planlagte overførsels- og formidlingsmetoders effektivitet og kommercialiseringsplanens anvendelighed. 5. 2. 5. En generelt positiv vurdering med hensyn til kvalitet/nyskabelse og formidling/overførsel udgjorde grundlaget for beslutningen, om produktet kunne tildeles "tværnationalt produkt"-mærket. Kommissionen lagde også stor vægt på to tekniske kriterier, nemlig hvor mange sprog produktet fandtes på, og dets tilgængelighed med hensyn til teknisk standard og brugervenlighed. 5. 2. 6. Efter de og interne tidligere FORCE/EUROTECNET-udvalg hørt, før den endelige liste blev udfærdiget som grundlag for tildelingen af "tværnationalt produkt"-mærket til omkring 56% af de produkter, der var blevet udvalgt til bedømmelse. blev medlemmerne evalueringer eksterne det af 5. 3 Udgivelse 5. 3. 1. En systematisk udgivelse af information om FORCE-programmets virkning har været et vigtigt første skridt henimod en effektiv formidling af FORCE-resultater på europæisk plan. 5. 3. 2. Hvad de "direkte" projekter angår, er FORCE-produktkataloget en grundig og lettilgængelig håndbog i resultaterne, hvert enkelt projekt er registreret med beskrivelse af produktets mål, indhold, målgrupper og potentielle brugere, krav til udstyr, sprog og tilgængelighed. FORCE-VEJLEDNINGEN 5. 3. 3. Resultaterne af FORCE-programmets undersøgelses- og analysedel blev underkastet en systematisk evaluering på nationalt plan og europæisk plan af de relevante myndigheder og herefter udgivet og OG distribueret. VIDEREUDDANNELSE I EUROPA sammenfatter indholdet af de gennemførte undersøgelser og analyser, angiver de enkelte rapportører og de forskerhold, der har været involveret i hver enkelt sag, samt hvor deres rapporter kan erhverves. Vejledningen refererer også resultaterne af de europæiske tema- og sektorkonferencer, som Kommissionen har afholdt, som regel i samarbejde med de nationale koordinationsenheder. FORSKNING EFTER- OM I 5. 3. 4. Efter- og videreuddannelsesundersøgelsens data foreligger hos Eurostat og vil blive offentliggjort i den relevante serie af Eurostat-udgivelser. 5. 3. 5. Bilag II til denne rapport indeholder en lister over FORCE-udgivelser. 5. 4. Videreformidling og kommercialisering formidlingsforanstaltninger; 5. 4. 1. Initiativtagere til pilot- og kvalifikationsprojekter under FORCE var kontraktligt forpligtede til at (faglige inddrage sammenslutninger og brancheforeninger, handelskamre, tema- og sektorseminarer, konferencer og møder, integration i undervisningsplaner, udgivelse af information i den almindelige presse og i faglige tidsskrifter. regionale konsortier. ), eksisterende omfattede netværk disse 5. 4. 2. Kommercialisering var frivillig, men krævede Kommissionens tilladelse; dette rejste spørgsmålet om, hvilke krav der var rimelige at stille til en kommercialisering for at sikre, at kun projekter af høj 1 1 kvalitet lik Kommissionens biastempel og for al tage hensyn til både Fællesskabets interesse i at udnytte resultaterne og den enkelte initiativtagers legitime kommercielle rettigheder. 5. 4. 3. Som følge heraf iværksattes et pilotforsøg under FORCE for at afprøve, hvilke betingelser for kommercialisering der var rimelige; blandt andet udarbejdelsen af en tillægskontrakt til den oprindelige kontrakt, undertegnet af initiativtageren og inspireret af bestemmelserne i Rådets afgørelse 94/762/EF om reglerne for formidling af forskningsresultaterne fra Det Europæiske Fællesskabs særprogrammer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration. 5. 4. 4. 1 henhold til denne tillægskontrakt gav Kommissionen afkald på alle rettigheder til godtgørelse og gav - på betingelse af en tilfredsstillende evaluering af produktet (se afsnit 5. 2) - sin tilladelse til kommercialisering til gengæld for - en tilfredsstillende kommercialiseringsplan, vedtaget af alle parter i projektet, - produktets tilgængelighed for alle parter og for tredjeparter på passende vilkår, - overdragelse af informations- og demonstrationsrettighederne til produktet til Kommissionen. 5. 4. 5. Ca. en tredjedel af initiativtagerne fremlagde koinmercialiseringsplaner, og størsteparten af disse blev godkendt. Kommissionen forbeholdt sig ret til at anmode om en situationsrapport efter et år for at undersøge resultaterne af den pågældende strategi og høre om de praktiske spørgsmål, som initiativtagerne stødte på i denne forbindelse. 5. 4. 6. Dette tiltag kunne give anledning til overvejelser om udformningen af et fællesskabsinstrument, som kunne udgøre en sammenhængende og samordnet ramme for formidlingen og udnyttelsen af uddannelsesprodukter som grundlag for en effektiv respons på det generelle europæiske behov for videreuddannelse og erhvervskvalifikationer. Et sådant instrument ville præcisere 1 ) Fællesskabets interesser og ville specielt leve op til målene for Fællesskabets efteruddannelsespolitik i henhold til artikel 127 i EU- traktaten, bidrage til styrkelsen af europæisk erhvervslivs konkurrenceevne, fremme den økonomiske og sociale samhørighed, imødekomme andre fællesskabspolitikkers behov; 2) de enkelte initiativtageres juridiske, kommercielle og erhvervsmæssige rettigheder. 5. 5. Formidling på nationalt plan 5. 5. 1. De nationale FORCE-koordinationsenheder havde et særligt ansvar for formidlingen af produkterne på nationalt plan og blev af Kommissionen anmodet om at udarbejde nationale formidlingsplaner med oplysninger om: nationale netværk, eksisterende eller under opbygning, for formidling af uddannelsesprodukter; 12 analyse af procedurer for og metoder til formidling og kommercialisering af produkter udarbejdet af de enkelte projekter; prioriterede projekter (som kunne danne grundlag for miilliplikalionseHekl-piojckler under LEONARDO); formidlingsaktiviteter, feks. tema- og sektorseminarer, produktudstillinger på nationalt plan. 5. 5. 2. De fleste koordinationsenheder havde gode forbindelser til eksisterende regionale, branchemæssige og faglige netværk på efteruddannelsesområdet i de pågældende lande og oprettede mere eller mindre tætte netværk af FORCE-initiativtagere; en del havde udarbejdet nationale databaser, produktkataloger og nyhedsbreve; generelt var kendskabet til og kontakten med initiativtagerne god. Erfaringerne viste dog, at samarbejdet på dette område mellem projekterne og de nationale koordinationsenheder nødvendigvis må styrkes i fremtiden: det er vigtigt, at initiativtagerne planlægger formidlings- og kommercialiseringsaktiviteterne med hensyn til metoder og finansiering allerede fra projektets start, og at de har mulighed for at rådføre sig med koordinationsenhederne om de eksisterende muligheder og de forpligtelser, der følger med; Kommissionen bør opfordre koordinationsenhederne til at være mere fremsynede i arbejdet med at fremme produktformidlingen. 5 6. Effektkonferencer 5. 6. 1. FORCE-programmets effektkonferencer, som på Kommissionens opfordring blev afholdt af de nationale koordinationsenheder i de enkelte medlemsstater, gav mulighed for at vurdere virkningerne af FORCE på nationalt plan og deres betydning for Fællesskabets fremtidige erhvervsuddannelsespolitik. 5. 6. 2. Effektkonferencerne samlede hovedaktørerne på efter- og videreuddannelsesområdet i de enkelte medlemsstater. Alle konferencer drejede sig om et emne af særlig betydning for det pågældende land - ofte med relation til industrielle ændringer i national sammenhæng - og behandlede både FORCE-programmets til fremtidige programmer. Konferencerne fokuserede på: resultater og overgangen fremlæggelse af projekternes og forskningens praktiske resultater og produkter, herunder en produktudstilling; drøftelse af programmets merværdi som fællesskabsprogram; analyse af dets effekt på nationalt og regionalt plan, på branche- og virksomhedsplan; i hvilket omfang og virksomhedernes, arbejdsmarkedets parters behov? de nationale myndigheders havde FORCE opfyldt - analyse af tværnationalt samarbejde inden for rammerne af FORCE, navnlig med hensyn til tværnationale partnerskaber, deres opbygning, udvikling og funktion; undersøgelse af formidlings- og kommercialiseringsspørgsmål; fremme af nye partnerskaber og netværk inden for LEONARDO og ADAPT 5. 6. 3. Rapporterne om de enkelte effektkonferencer er udgivet. De viser et bredt spektrum af - overvejende positive - erfaringer med FORCE-programmets effekt på efter- og videreuddannelsen på flere planer. Analysen af disse effekters omfang, deres betydning for forskellige lande og på 13 hvilke planer de kan spores, behandles af den eksterne evaluering af programmet (se afsnit 9). Det bør dog påpeges, at næsten alle programmets nationale repræsentanter har bemærket dets effekt på efter- og videreuddannelsespolitik, - mekanismer og -infrastruktur i medlemsstaterne. 6. EFTER- OG VIDEREUDDANNELSE I VIRKSOMHEDERNE: FAKTA OG TAL 6. 1. Den uddannelse, der gives på virksomhederne, er en af de mange måder, hvorpå man kan tilegne sig ny viden hele livet igennem. Eurostat har for nylig gennemført en undersøgelse af efter- og videreuddannelse (EVU), der gives af virksomheder med 10 eller flere ansatte. Denne undersøgelse dækker 1993 og giver således et øjebliksbillede af situationen på dette tidspunkt. Den vedrører kun de daværende 12 medlemsstater. 6 2 Næsten 60% af alle virksomheder tilbød EVU i 1993. Inden for Den Europæiske Union (De Tolv) udførte næsten 60% af alle virksomheder med 10 eller flere ansatte forskellige former for EVU i 1993. % af virksomheder (1(H), der tilbød EVU H 46 DK I) X7 K5 (IR ir, lv 27 I- M IKI, 77 1 IS 1, CO N I, •se, 1' n UK 1 )c 12 Kl 5K 6 3 via forskellige former for EVU Af de virksomheder, der tilbød EVU i 1993, gjorde 67% dette via eksterne og 40% via interne kurser. EVU under arbejdet blev givet af 66% af virksomhederne, mens 59% benyttede konferencer. Endelig foregik EVU ved hjælp af jobrotation i 24% og ved selvstudier i 22% af de virksomheder, der tilbød EVU. Disse former for uddannelse udelukker ikke hinanden; nogle virksomheder anvendte alle former for EVU. % af virksomheder ( 10+), der tilbød EVU Kksterne kurser 67 Interne kurser 40 l'VU under arbejdet Konferencer. lobrotation Selvstudier 66 59 24 22 6 4 EVU-mulighederne varierede med virksomhedsstørrelsen. Generelt syntes mulighederne for at deltage i EVU-undervisning at være større i store virksomheder end i små. I hele EU (De Tolv) i 1993 havde ansatte i virksomheder med færre end 100 medarbejdere under halvt så mange muligheder for at deltage i EVU-kurser som medarbejdere i 14 virksomheder med 500 eller liere ansalle I'or personale i virksomheder med op lil 50 ansalle er chancen for at komme på et EVU-kursus mindre end I ud af 6, medens de (ilsvarende chancer for personalet i virksomheder med 500 eller liere ansatte er større end I ud af 3. deltagelse i EVU-kurser i % af samlede antal beskæftigede 10-49 50-99 100-249 250-499 500-999 10001 Alle virksomheder n 1K 23 31. 14 43 2K 6. 5 i næsten alle medlemsstater deltagelse i EVU kurser i % af samlede antal beskæftigede Virksomheds- storrelse 10-49 ansatte 50-59 ansatte 100-249 ansalle 250-499 ansalle 500-599 ansalle 1000+ ansalte De Tolv Belgien 1 )anmark Tyskland (irækenland Spanien T'rankrig Irland Italien 1 ,uxembourg Nederlandene Portugal Storbrit. 13 14 17 17 4 7 1 1 24 2 14 13 5 20 18 • 15 '32 16 12 9 24 32 5 17 19 6 28 23 16 37 16 17 15 3 1 46 9 23 24 11 36 31 30 34 22 19 26 43 59 15 30 30 12 43 34 46 33 22 21 31 4 5 47 23 14 30 23 48 43 42 28 34 18 IS 54 59 3 1 19 38 32 52 6 6 Den gennemsnitlige deltagelse EVU-kurser var 28%, med store forskelle mellem medlemsstaterne. Hvis man sammenholder de forskellige EVU-strategier i forskellige medlemsstater, vil man se, at ansatte i virksomheder, der tilbød EVU i 1993, udgjorde mellem 39% (Portugal) og 96% (Tyskland) af alle beskæftigede. De højeste tal for arbejdstagere ansat i virksomheder, der tilbyder uddannelse, skal findes i Tyskland, Danmark, Storbritannien, Frankrig, Irland, Luxembourg og Nederlandene, hvor 80% eller tiere af alle arbejdstagere arbejder for sådanne virksomheder. I den anden ende af skalaen udgjorde virksomheder, (1er tilbød uddannelse, mellem 39% og 07% af beskæftigede i Portugal, Italien, Grækenland, Spanien og Belgien I de virksomheder, der tilbyder EVU, deltog mellem 49% (Irland) og 24% (Grækenland) af arbejdstagerne i EVU-kurserne. Et flertal af de 12 lande har en deltagelse over 32%, mens 4 ligger på 41% eller højere (Irland 49%, Frankrig 42%, Belgien 41%, Storbritannien 41%). 15 I 1993 lå chancen for at arbejde for en virksomhed, der tilbød EVU, mellem næsten 100% i Tyskland, Danmark og Storbritannien til lidt over 50% for alle de øvrige 12 medlemsstater. Chancen for at være ansat i en EVU-tilbydende virksomhed og deltage i et EVU-kursus lå på mellem 24% og 49%. Beskæftigede i liVU- tilbydende virksomheder i % af alle beskæftigede Beskæftigede, iler deltog i l'VIJ-kursei\i % af beskæftigede i KVII- lilbydende virksomheder Beskæftigede, der dellog i LVU-kurseri%afalle beskæftigede De Tolv Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Storbritannien S2 67 93 96 54 57 K7 87 53 KO K2 39 93 3 5 41 37 25 24 36 42 49 27 30 32 35 41 2X 25 34 24 13 20 36 43 14 24 26 13 39 7. OG EFTER- FÆLLESSKABSPOLITIKKER VIDEREUDDANNELSE KÆDET SAMMEN MED 7 1 EVU OG DE INDUSTRIELLE ÆNDRINGER 7. 1. 1. På baggrund af den nye traktat om Den Europæiske Union, særlig artikel 127 EC, og hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, tog FORCE-programmet sigte på et af hovedmålene heri: at tilpasse arbejdskraften til de industrielle ændringer. 7. 1. 2. 1 1993 iværksattes en særlig indkaldelse af ansøgninger i forbindelse med programmet. Her blev de industrielle ændringer defineret som en vedvarende ændringsproces inden for alle former for okonomisk aktivitet, forårsaget af den teknologiske udvikling og ændringer i produktionssystemer, arbejdets tilrettelæggelse og markeds- og informationsstratgier. Ansøgerne blev opfordret til at indsende nyskabende og tværnationale projektforslag med fokus på: * små og mellemstore virksomheders uddannelsesbehov; * forventninger til virksomhedernes kvalifikationsbehov på mellemlang sigt og reaktionen på disse behov med hensyn til nyskabende uddannelses- og kvalifikationsprodukter, -metoder og - indhold; * udformning, udvikling og gennemførelse af uddannelsesplaner, der indgår i virksomhedernes udviklingsstrategier, * adgang til efter- og videreuddannelse for dårligt kvalificerede arbejdstagere. 7. 1. 3. Foruden finansieringen af de projekter, der blev udvalgt i forbindelse med ovennævnte indkaldelse, samlede debatten om de industrielle ændringer sig om tre perspektiver: * det institutionelle perspektiv: Inden for rammerne af det fælles rådgivende udvalg for FORCE og EUROTECNET blev der nedsat en arbejdsgruppe, der fik til opgave at udarbejde en rapport med en kort analyse af hovedmålet med projekter vedrørende de industrielle ændringer i hver enkelt medlemsstat og en kort beskrivelse af de nationale strategier for de industrielle ændringer. Medlemsstaternes betragtninger suppleres af indlæg fra arbejdsmarkedets parter. Formålet med en sådan europæisk oversigt er at udarbejde en synopsis og trælle afgørelser om den fremtidige indsats. * projektinitiativtagerperspektivet: der foregik en debat med initiativtagere til efter- og videreuddannelsesprojekter vedrørende de til definitionen af seks hovedtemaer for indsatsområder, der er af særlig betydning i forbindelse med de industrielle ændringer: industrielle ændringer. Denne debat førte - Tilvejebringelse af selvstudiekompetence. Udvikling af metoder til uddannelse på arbejdspladsen for at sikre, at uddannelserne opfylder virksomhedernes behov. eller multikvalificering af nøglekvalifikationer udvikling og Analyse af den økonomiske udvikling og udviklingen på arbejdsmarkedet for at kunne forudsige kvalifikationsbehovene på regionalt plan og på virksomhedsplan samt kunne definere nye jobprofiler. Adgang til uddannelse for dårligt kvalificerede arbejdstagere, deriblandt arbejdstagere, som er direkte truet af arbejdsløshed, for at forbedre deres arbejdsmæssige stabilitet eller forberede dem til nye erhverv. Især virksomheder eller brancher med mange ufaglærte arbejdstagere har mange særlige tiltag inden for dette område under udvikling. Undervisningsplaner for hele personalet på en virksomhed eller for ansatte på ledelsesniveau inden for rammerne af strategien om udnyttelse af de menneskelige ressourcer. - Udformning af uddannelsesforanstaltninger, der kan imødegå de små og mellemstore virksomheders særlige behov og problemer, med vægt på samarbejdet mellem leverandører og kunder og med fælles efter- og videreuddannelsesstrategier. Intensiv overførsel af knowhow inden for fælles projektnetværker og udbredelse af resultater og produkter på regionalt, sektorielt og tværsektorielt niveau. 17 * "mod en strukturpolitik"-perspektivet: På baggrund af erfaringerne med styrkelsen af FORCE-programmet via EUROFORM-initiativet (jvf. interimsrapport KOM(94)418 endelige udg. ) tog FORCE sigte på at tilskynde til en supplerende strategi for efter- og videreuddannelse og de industrielle ændringer. Denne sammenkædning med strukturpolitikken var vigtig for at sikre en sammenhængende strategi for tilpasningen til de industrielle ændringer og bidrog til en heldig gennemførelse af Den Europæiske Socialfonds mål 4 og EU-initiativet ADAPT. 7. 1. 4. Der kan drages en række konklusioner af FORCE-debatten omkring erhvervsuddannelsen og de industrielle ændringer; følgende temaer fortjener en fremtidig analyse og udvikling med det formål at indarbejde nyskabelser i den almindelige politik på området: * uddannelsesplaner og en stadig forbedring af kompetencer og kvalifikationer under de industrielle ændringer; * udvikling og formidling af nøglekompetencer og disses implementering i erhvervsuddannelse og erhvervskvalifikationer (EUROTECNET-programmet har udarbejdet en vigtig publikation om dette emne, der supplerer arbejdet vedrørende de industrielle ændringer); * kvaliteten af erhvervsuddannelsestilbuddene vil være et emne, som vil have særlig stor betydning for fremtiden; * spørgsmålet om uddannelse og omskoling af dårligt kvalificerede arbejdere, som er de første ofre for industrielle ændringer, må være et fast punkt på dagsordenen, og der må findes nye veje til iværksættelse af uddannelsesforanstaltninger; * systematiske analyser af kvalifikationsbehov og nyskabende uddannelsesmetoder skal indarbejdes i den almindelige politik og programmerne på området, hvis de skal have nogen reel virkning; der er behov for en effektiv sammenkædning med strukturpolitikken; * uddannelse i forbindelse med de industrielle ændringer kræver, at der oprettes nationale systemer for erhvervskvalifikationer for hermed at forbedre alle arbejdstageres fleksibilitet både internt og eksternt. FORCE-programmet gav mulighed for at kaste et strategisk blik på disse spørgsmål og medvirkede således til udviklingen af en samlet fællesskabsstrategi på efter- og videreuddannelsesområdet set i lyset af de industrielle ændringer. 7. 2. EVU OG DEN INDUSTRIELLE KONKURRENCEEVNE I BILINDUSTRIEN 7. 2 1. 1 sin meddelelse om bilindustrien af februar 1994 (KOM(94)49 endelige udg. ) bekendtgjorde Kommissionen, at der ville blive oprettet et tværnationalt netværk på erhvervsuddannelsesområdet, som omfattede firmaer inden for bilindustrien. Målet med dette netværk var at anspore til samarbejde inden for branchen og sikre en høj dei'pgclse fra bilindustrien i Det Europæiske 18 Fællesskabs erhvervsuddannelsesprogrammcr. De første bestræbelser på at skabe dette netværk foregik inden for rammerne af FORCE-programmet. Med start i september 1994 blev der iværksat et projekt med to hovedmål: dels tog det sigte på at sikre en bredere og mere effektiv formidling og overførsel af eksisterende tiltag inden for bilindustrien med støtte fra Europa-Kommissionen. Dels var dets mål at forberede nye tværnationale projekter med deltagelse af virksomheder. Projektet blev afsluttet i sommeren 1995, og en endelig rapport forelå i september 1995. 7. 2. 2. Netværkets emner kunne samles i tre klynger, hvori de Heste uddannelsesaktiviteter kan placeres. Uddannelse til nye arbejdsstrukturer vedrører de nye kvalifikationer, der kræves for at arbejde i te^. i, både inden for produktion og produktudvikling. Uddannelse til samarbejde med medproducenter handler om overførsel af viden mellem bilproducenter og deres leverandører: uddannelse i kvalitetsstyring, ny logistik og simultankonstruktion. Den tredje klynge vedrører udviklingen af uddannelsesmetoder og -udstyr, som er egnet til uddannelse på jobbet. Nødvendigheden herafer voksende, da uddannelse i dag vedrører et langt større antal arbejdstagere end tidligere. 7. 2. 3. De to vigtigste anbefalinger, som følger af netværket er: * I fremtiden bør der ydes støtte til et betydeligt antal tværnationale projekter med det formål at hjælpe branchen med at håndtere virkeliggørelsen af det indre marked inden for bilindustrien og dennes underleverandører. Der er stor interesse inden for sektoren for at deltage i sådanne projekter, og der er bred enighed om, at branchen vil drage fordel af samarbejde på dette område. * Der bør gøres en alvorlig indsats for at støtte etableringen af netværk mellem disse og andre uddannelsesprojekter med det formål at forbedre udvekslingen af information og erfaringer mellem virksomheder og i sidste instans fremme og udvikle fremtidige initiativer som reaktion på fælles identificerede behov i branchen. 7. 2. 4. På grundlag af eksisterende erfaringer etablerede de største aktører inden for den europæiske bilindustri - både producenter og leverandører under ledelse af deres europæiske sammenslutninger ACEA (Foreningen af Europæiske Automobilfabrikanter) og CLEPA (Forbindelsesudvalget for Fabrikanter af Reservedele og Tilbehør til Biler) - forbedrede netværk under Leonardo da Vinci- programmet. I sin seneste meddelelse om den europæiske bilindustri (KOM(96)327 endelige udg. ) har Kommissionen allerede hilst dette arbejde velkomment, et arbejde som fører henimod en fælles uddannelsesmodel i den europæiske industri. 7. 3. UNDERSØGELSE AF EVU INDEN FOR VEJTRANSPORTSEKTOREN 7. 3. 1. Den sidste sektorundersøgelse inden for FORCE-programmet giver en dybtgående analyse af, hvilke store forandringer der påvirker efter- og videreuddannelsen i en sektor, som Fællesskabet har et særligt ansvar for, sektorens uddannelsesbehov og eksempler på god praksis. Formålet er at undersøge, hvilke strategier virksomhederne benytter i forbindelse med især sikkerhedsspørgsmål og sikkerhedsregler, kvalitetsprogrammer, europæisk lovgivning, teknologisk udvikling, kundekrav og miljøhensyn. 7. 3. 2. Den procedure, der blev anvendt ved gennemførelsen af denne undersøgelse -metodikken, valget af væsentlige temaer for analyser og case studies - blev nøje overvåget af arbejdsmarkedets parter inden for branchen (de europæiske sekretariater og medlemmer af de nationale forbund inden for "The International Road Transport Union" og "The Committee of Transport Unions' Workers in the EC"). "* 3. 3 Undersøgelsen afslører en opsigtsvækkende mangel på investeringer i EVU, uanset hvilken medlemsstat eller hvilken størrelse virksomhed det drejer sig om. Især små virksomheder manglede af forskellige årsager avanceret og nyskabende efter- og videreuddannelse; der er en tendens til større effektivitet formelle uddannelsesplaner for at sikre, at alle ansatte kan leve op til en fastsat standard. i større firmaer, fordi disse firmaer er nødt til at udarbejde 7. 3. 4. Det er almindeligt anerkendt, at der er behov for forbedringer i brugen og indførelsen af efter- og videreuddannelse især inden for følgende områder: * Anvendelse af ny teknologi: de ansatte bør uddannes inden for informationsteknologi, EDI (elektronisk dataudveksling) satellitsporing og logistiksystemer. * Kundeservice: kunderne har stor indflydelse på arten og niveauet af EVU i en virksomhed og stiller ofte krav om, at virksomheden indfører ISO 9000 og kvalitetsuddannelsesprogrammer. Dertil kommer, at skønt chaufførens grundlæggende opgaver stadig omfatter transport af varer fra oprindelsessted til bestemmelsessted, læsning og aflæsning, viden om transportgods og de bestemmelser, der gælder på området, fungerer han - eller hun - i stadig stigende grad som ambassadør for firmaet og behøver uddannelse i kundebetjening. * Sikkerhedsstandarder: chauffører skal lære at håndtere stress, farlige situationer i trafikken, moderne teknologi i motorkøretøjer mm. * Fremmedsprog: behovet for undervisning i fremmedsprog forventes at vokse i takt med den stigende internationalisering på vejtransportområdet. 7. 3. 5. Rapporten kommer med anbefalinger inden for tre hovedområder: * Overordnet strategi: hvis ansvaret for uddannelse overdrages til personer på et højt organisationstrin, vil det garantere, at uddannelsespolitikken indgår som en integreret del af udviklingen af en overordnet virksomhedsstrategi Procedurer for vurdering af de personlige uddannelsesbehov og feedback fra deltagere i EVU bør formaliseres som led i denne strategi; * Udvikling af EVU-planer og -evaluering: EVU-planer bør udformes inden for rammerne af strategiske målsætninger og relaterede mål, og de ansattes nuværende kvalifikationer sammenholdes med målet. Hvad angår udvælgelsen af EVU-temaer og erhvervelse eller udformning af efter- og videreuddannelsesprogrammer, bør der i forbindelse med disse opstilles specifikke mål for de forventede resultater af efter- og videreuddannelsen; disse mål bør omfatte for eksempel reduktion af antallet af ulykker i forbindelse med vejtransport, reduktion af antallet 20 af for sene vareleveringer, 100% udnyttelse af et nyt computersystem, et vist antal chauffører, der opnår et vist niveau af talefærdighed inden for et bestemt sprog. Uddannelsesresultaterne bør evalueres i forhold til de oprindeligt fastlagte målsætninger; * Uddannelses^ aterialer og -metoder: nyskabelser inden for materialer og uddannelsesmetoder bør undersøges, for eksempel bil simulatorer, interaktive videoer, rollespil, case studies, gruppediskussioner; det er vigtigt at undersøge betydningen af fjernundervisningsprogrammer, som giver chaufførerne mulighed for at modtage undervisning, uden at det medfører nogen væsentlige indgreb i deres tidsplaner. Dette vil give større viden om de muligheder og den kspertise, der ligger i de eksterne uddannelsesorganisationer, og forbedre gennemsigtigheden af deres aktiviteter. Af vigtige metoder kan nævnes: udvikling af innovative partnerskaber mellem uddannelsesinstanser og små virksomheder og tætte kundekontakter, så uddannelsernes indhold hele tiden kan tilpasses kundernes behov; * Uddannelseskultur: virksomhedskulturen bør tilføres temaer fra uddannelsesprogrammer, således at uddannelse bliver en løbende proces. For eksempel medfører kvalitetsprogrammer, at der indføres faste standarder; kurser i opfyldelse af kundebehov bliver mere effektive, hvis barriererne mellem den ansatte og kunden er så fa som muligt; sikkerhedskurser far mere mening, hvis der efterfølgende regelmæssigt udsendes papirer om sikkerhed. Endvidere vil der kunne etableres vederlagsordninger efter relevant efter- og videreuddannelse. Det er især vigtigt at opbygge et godt forhold til chaufførerne, da disse tilbringer en stor del af deres arbejdsdag alene og let risikerer at blive isoleret fra virksomhedskulturen. 7. 3. 6. Resultaterne af undersøgelsen blev hilst velkommen af arbejdsmarkedets parter inden for branchen, som også har udtrykt ønske om at sikre udbredelsen af de eksempler på god praksis, som er fremkommet i rapporten. Herudover bliver en europæisk analyse af såvel virksomhedernes som de en omkostningseflektivitetsanalyse af uddannelse på vejtransportområdet samfinansieret under LEONARDO da VINCI-programmet. Det forventes, at disse aktiviteter vil medvirke til, at beslutningstagerne sætter uddannelse øverst på dagsordenen for vejtransporten. og kvalifikationsbehov uddannelses- ansattes sektoren inden for og 8. FINANSIELLE RESSOURCER 8. 1. Den finansielle støtte til FORCE-programmet i firearsperioden 1991 - 1994 beløb sig til 83,4 mio ecu. Skønt de finansielle ressourcer er blevet forøget hvert år, hvilket i vidt omfang kan tilskrives den vedvarende støtte fra Europa-Parlamentet, har de dog ikke kunnet holde trit med antallet af ansøgninger. 21. 2. Fordelingen af de finansielle ressourcer til programmets forskellige aktiviteter er følgende (afrundede tal): Projekter Sektorundersngelser Overenskomstpolitik Statistik Skematisk oversigt Art. 11 rapporter Nationale koordinationsenheder Netværksaktiviteter (konferencer, seminarer m. m. ) Evaluering Teknisk bistand Mini-budget TOTAL 1991 y,5' 0,5 0,5 0,1 0,3 - 0,9 0,2 - I,H 0,2 14,0 MIO ECU 1992 13,3 1,2 0,3 0,5 0,1 0,2 1,0 0,5 - 1,8 0,5 19,4 1993 17/;2 0,6 0,4 1,5 - 0,6 2,3 0,4 0,3 s - 1994 17,4' 1,3 0,4 3,2 0,3 0,3 2,3 0,8 - (i - 24,0 26,0 Inklusive en særlig budgetpost på 1 mio ecu til projekter i de fem nye tyske delstater. 2 Inklusive 8 mio ecu til videreførelsen det andet år af pilot- og kvalifikationsprojekter fra 1991 og 1992. 3 9,9 mio ecu til videreførelsen af projekter fra 1992 og 7,5 mio ecu til projekter under streng II af indkaldelsen af ansøgninger i 1993. 4 Tnkluderer ikke det beløb, der blev anvendt til den endelige eksterne evaluering (0,18 mio ecu), som blev betalt under budgetpost B3-1020 i 1995. 5 1. 080. 960 mio ecu til teknisk bistand under "Personaleudgifter" (artikel A1178 i det almindelige budget) og 868 500 ecu under "Driftsudgifter" (artikel A0238). 1. 041. 709 mio ecu til teknisk bistand under "Personaleudgifter" (artikel 01178) og 847. 500 ecu under "Driftsudgifter" (artikel A02380). Administrative udgifter i fnrb i ndelsf-; med programmet ( f inans i or er under budgetpost BH). 22 8. 3. 3. Følgende er en sammenligning mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger: 1991 * 1992' 1993' 1994' 19959 1°°69 l'orpliglelses- bcvillinget 13. 846. 000 18. 920. 000 24. 000. 000 26. 999. 000 h'oipligtede bclob 13. 845. 289 18. 918. 195 23. 996. 220 25. 997. 556 Uel. ilings- bcvillinget 13. 846. 000 18. 920. 000 19. 200. 000 25. 044. 000 Udbelalte belob 13. 768. 026 18. 773. 648 19. 199. 999 24. 699. 492 4. 707. 779 583. 929 8. 4. Det revisionsarbejde, der er udført under FORCE-programmet, er blevet analyseret på to niveauer, for det første i en specifik finansiel sammenhæng, og for det andet med hensyn til, hvilken lære der kan drages i forbindelse med den operationelle forvaltning af et program som FORCE-programmet. 8 4 1 Med hensyn til den finansielle gennemsigtighed er der et konkret behov for at indføre en række specifikke foranstaltninger, som her nævnes i prioriteret rækkefølge: strammere regler for, hvornår en udgill er berettiget (især for personaleudgifter); et revideret budget som del af aftalen på grundlag af den fastlagte fordeling; - udarbejdelse af en administrativ og finansiel vejledning regnskabsaflæggelse og forbindelser til samarbejdspartnerne; til afklaring af regler for - aftaleformular til opgaver i underentreprise. 8. 4. 2. Hvad angår fremgangsmåder ved projektevaluering, foreslås en styrkelse af den foreløbige evaluering. Den bør være omfattende med fokus på fire faktorer: indholdsmæssig nyskabelse, regnskabsaflæggelse og budget for anden fase, partnerskabets tværnationalitet og kvaliteten af uddannelsesproduktet; den bør inddrage uafhængige eksperter og udføres med en procedure, der muliggør, at mangelfulde projekter kan justeres eller stoppes. Hvad angår den endelige evaluering, bør den være mere resultatorienteret, dvs. fokusere på evalueringen af uddannelsesprodukterne (indholdsmæssig innovation, uddannelseskvalitet, anvendelse af ny teknologi og multimedier) og regnskabet; den bør indeholde en forbedret procedure for mærkning af uddannelsesprodukter med henblik på en omfattende videreformidling. 8. 4. 3. Med hensyn til projektopfølgning anbefales tre specifikke aktiviteter til støtte for proj ektinitiativtagerne : 8Budgetpost B3-1023 (Udvikling af efter- og videreuddannelse - l'ORCI '-programmet). 9BudgetpostB3-1021 (LEONARDO da VINCI-programmet). 23 Kommissionen sørger for udvikling af et uddannelsesredskab, som dækker de forskellige aspekter i forvaltningen af et tværnationalt uddannelsesprojekt, hvor et modul om de kontraktmæssige og finansielle aspekter prioriteres højt; uddannelse af eksperter i Kommissionens regnskabsmæssige og finansielle procedurer; de kan fungere som en "ressourcegruppe", som projektdeltagerne kan henvende sig til, når de har brug for det; en udvidelse af den eksterne evalueringsgruppes arbejdsopgaver, som bistår Kommissionen med evaluering af forslag og produkter; de kan besøge hvert enkelt projekt - efter en plan opstillet af Kommissionen - med det formål at gøre status over aktiviteterne og rådgive projektdeltagerne i spørgsmål omkring Kommissionens regnskabsmæssige og finansielle procedurer. 9. RESULTATERNE AF DEN EKSTERNE EVALUERING 10 9. 1. Denne evaluering har belyst mange af de ubestrideligt stærke sider af FORCE-programmet. Specielt skal fremhæves: - Kontrahenterne og samarbejdspartnerne i projekterne var overordentligt positive med hensyn til de fordele, de havde af deres deltagelse i programmet. - Der blev skabt ny viden om EVU via projektbaserede behovsanalyser, netværk samt undersøgelser og forskning. - Der opstod nyskabelser via de måder, hvorpå uddannelse fandt sted inden for mange projekter, især med ny fokus på arbejdsbaseret uddannelse. Den tværnationale dimension af FORCE har været stærk, både med hensyn til tværnationale mål og tværnational bevidsthed og med hensyn til samarbejde mellem partnerne. Flertallet af projekterne meddelte, at de opnåede deres umiddelbare mål, og der var stor formidlingsaktivitet blandt projekternes samarbejdspartnere. Programmet var i stand til at inddrage adskillige små og mellemstore virksomheder, enten via formidlende organisationer eller som forsøgsområder - skønt de ikke særlig ofte var repræsenteret som aktive samarbejdspartnere. - Indholdet i artikel 11 og i EVU-undersøgelsen muliggjorde sammenligning på europæisk plan af nationale EVU-politikker og virksomhedernes EVU-praksis. 1 OKndelig evaluering alT'ORCK-programmct, udarbejdet arevalueringskonsorliet The Tavistock Institute. 24 Det var en generel opfattelse, at FORCE havde støttet og styrket medlemsstaternes EVU-politik og været en af de vigtigste kilder til erfaring og inspiration for flere efterfølgende europæiske programmer, heriblandt LEONARDO og ADAPT. 9. 2. Det kunne ikke undgås, at FORCE-programmet havde mindre succes med opnåelsen af andre målsætninger, og dets potentielle resultater blev ikke altid virkeliggjort. Her gælder navnlig. Erfaringer fra FORCE-undersøgelser og -forskning blev generelt ikke udnyttet af FORCE- samarbejdspartnerne. Indtil videre tyder intet på, at de, som skulle drage fordel af uddannelsesresultaternc og - produkterne, har taget dem til sig - men dette kan til delt skyldes tidsmæssige problemer. Arbejdsmæssigt marginaliserede arbejdstagere var underrepræsenteret - der tænkes her på ufaglærte, kvinder mil. , selv om det var blevet påpeget (se evalueringen i interimsrapporten), at dette er vanskeligt at opnå inden for et traditionelt virksomhedsbaseret program. - Der har ikke været en udbredt udnyttelse af EVU-produkter og -tjenesteydelser, selv om der har været enkelte tilfælde. Erfaringerne med FORCE synes at bekræfte, at det europæiske uddannelsesmarked endnu ikke er tilstrækkeligt udviklet. Prioriteterne fra den tredje indkaldelse af ansøgninger fik ikke så stor indflydelse, som man kunne have forventet: Aktørerne inden for brancherne var allerede involveret i FORCE inden den tredje indkaldelse af ansøgninger; og industrielle ændringer blev tolket meget bredt. 9. 3. Man må absolut erkende, at FORCE, som det relativt lille program, det var, har været effektivt, fordi det i de fleste tilfælde supplerede og støttede andre EVU-aktioner. Det viste sig, at en stor del af de samarbejdspartnere, der var involveret i projekterne, allerede var engageret inden for taget og specielt EVU Mange medlemsstater blev også erhvervsuddannelse opmærksomme på betydningen af EVU i løbet af programmet, og FORCE kunne forstærke, gøre opmærksom på og skabe større bevidsthed om EVU-muligheder og -behov. i det hele 9. 4. Endelig bekræfter denne evaluering, hvad andre undersøgelser også har vist: at tværnationalt samarbejde og en fælles indsats af projekt parterne er kloge tiltag. De, der havde tidligere tværnationale erfaringer, havde det inden for FORCE. Mange nye virksomheder, undervisningsinstitutioner, brancheorganisationer og midlertidige organisationer kom for første gang med i et tværnationalt program med FORCE-programmet. De og deres netværk er højst sandsynligt blevet mere effektive deltagere i tværnationalt samarbejde som følge af deres FORCE-erfaringer. tætteste samarbejde 25 10. KONKLUSION FORCE-programmet har opnået visse konkrete resultater set i forhold til de investeringer, der er gjort, og de ressourcer, der har været til rådighed. Især har virksomhederne spillet en fremtrædende rolle i projekterne, der er blevet dannet ægte partnerskaber inden for tværnational uddannelse, der er skabt en systematisk politik for sammenlignelig information om nationale efteruddannelsessystemer og -ordninger, og der er leveret et væsentligt bidrag til forøgelsen af den gældende viden om uddannelsesmetoder, især den kendsgerning, at programmet indgik i strategien for udvikling af efteruddannelse, herunder nationale til politikker og efteruddannelse, mål 4 osv. ). især via sektorundersøgelserne og netværk. Dette skyldes (dialog mellem arbejdsmarkedets parter, adgang fællesskabsaktiviteter Vigtigste anbefalinger vedrørende bedre og mere effektiv programstyring: øget indsats fra Kommissionens side med hensyn til overvågning og evaluering af tværnationale projekter, hvor følgende fire elementer tages i betragtning: indholdsmæssig nyskabelse, regnskabsaflæggelse, tværnationalitet i partnerskaber og uddannelsesproduktets kvalitet; opbygning af en europæisk kapacitet for forskningsaktiviteter inden for erhvervsuddannelse og forbedring af de metodologiske redskaber til sektorundersøgelserne; en mere systematisk indsats for at formidle uddannelsesprodukterne, garanti for retslig sikkerhed (ejendomsrettigheder m. v), med bistand fra professionelle formidlingsmekanismer (fagmesser, netværk, forlag, ressourcecentre). Vigtigste anbefalinger vedrørende større effekt af programmet: systematisering af metoderne til at forudse kvalifikations- og færdighedsbehov, idet redskaberne gøres for for virksomhedsgrupper, uddannelsesorganisationer, faglige institutter osv. ; uddannelsesansvarlige i virksomhederne, tilgængelige alment de - en samordnet indsats fra medlemsstaternes og ekspertinstansers side for at indføre kvalitetsstandarder for efteruddannelse; - udformning af nye erhvervsprofiler for efteruddannelséseksperter, især hvad angår lærere og tilsynsførende; udførelsen af en statistisk undersøgelse i fællesskabsregi af disponible uddannelsesfaciliteter for herved at danne et komplet billede a efteruddannelsesområdet samt supplere de sammenlignelige statistiske data, der allerede findes, hvad angår enkeltpersoner (Household Panel, Labour Force Survey) og virksomheder (CVTS). 26 Til sidst anbefalinger vedrørende større effekt af fællesskabsindsatsen på efter- og videreuddannelsesområdet, hvor der bør lægges særlig vægt på etableringen af en mere hensigtsmæssig forbindelse mellem de ansvarlige for et fællesskabsprogram som FORCE og tjenestemænd på nationalt og regionalt plan med ansvar for udvælgelsen af projekter under strukturfondenes mål 4 og fællesskabsinitiativet ADAPT - i forbindelse med deres ansvar for gennemførelsen af fællesskabsstøtterammerne og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for strukturfondenes virke. 27 BILAG 1-A: FORCE-PROGRAMMET: Neglctal for FORCE-netværket ANTAL PROJEKTKONTRAHENTER. -KOORDINATORER OG -SAMARBEJDSPARTNERE PR. INDKALDELSE PR LAND B D E F mm mm 1993A 1993B Total 12 39 84 89 69 181 11 80 47 138 53 67 123 49 261 216 26 124 44 194 32 123 81 236 1 143 94 238 DK 15 41 8 64 11 54 32 97 4 52 16 72 34 74 34 142 49 141 127 317 12 153 81 246 0 2 5 61 66 127 59 451 285 30 47 79 32 177 103 119 95 219 100 487 33 - 44 129 29 202 68 159 149 376 GR 65 64 25 154 7 106 117 230 I 45 77 26 148 18 173 134 325 6 4 8 168 114 288 17 83 94 194 135 539 386 49 47 100 0 92 31 123 76 311 220 129 125 262 14 72 62 148 85 451 34" IRL 15 59 83 29 68 58 155 10 77 20 107 5 47 18 70 59 251 105 8 11 6 14 4 24 0 16 19 2 10 12 9 27 30 9 0 L NL 3 4 40 11 55 14 98 38 150 11 29 78 P 28 42 23 93 22 121 43 186 UK 53 122 20 195 54 235 84 373 X 0 1 1 1 6 0 7 0 6 0 43 38 81 204 46 256 0 0 0 43 44 87 29 219 122 370 67 33 100 50 273 13"7 460 91 59 154 117 652 209 978 0 0 0 1 7 1 8 Total 34* «20 263 , \m. 334 i t» 93$ 1 2657 73 i m m m$ 50 760 m imi mi 4106 1 2498 im 0 0 0 4 0 526 ^95 312 924 1060 607 883 415 66 BILAG 1-B FORCE-Programmct Nmiletal for FORCE-netværket Indkaldelse 91, 92, 93A, 93B. 4CJËF c £ GE G RE 0 OE OF OP PP CR X B 91 92 93 A 93 B D 91 92 93 A 93 B DK 91 E 9". 93 A 93 B 91 92 93 A 93 B F 91 GR I IRL L NL P UK A 92 93A 93B 91 92 93 A 93B 91 92 93 A 93 B 91 92 93A 93B 91 92 93 A 93B 91 92 93 A 93B 91 92 93 A 93 B 91 92 93A 93 B 91 92 93A 93B mm&M 0 i i 0 12 17 23 3 1 0 1 1 1 2 3 0 6 14 7 1 0 5 0 0 0 4 4 1 0 0 0 0 8 6 1 3 12 13 2 3 9 14 1 1 11 21 3 3 29 27 0 7 19 14 4 3 22 23 10 2 6 11 1 2 8 18 16 5 22 26 17 16 6 2 7 5 22 26 30 26 36 31 18 27 16 14 3 6 17 22 12 7 11 3 7 1 10 14 5 6 7 10 7 3 5 3 1 21 50 33 12 17 11 12 22 38 18 12 8 13 3 6 17 32 18 16 20 7 16 20 9 14 25 21 17 19 29 15 9 2 3 3 1 16 36 24 11 11 22 8 12 II 40 25 10 7 13 10 5 5 16 9 24 1 5 3 5 4 7 4 12 14 15 14 17 11 19 19 21 4 12 3 10 13 30 17 16 3 4 1 4 1 1 1 0 4 0 0 0 7 1 5 7 0 0 4 6 0 3 0 7 0 3 0 0 1 0 2 0 6 1 2 14 9 9 7 22 9 15 7 17 1 1 1 1 7 5 0 0 1 5 5 1 0 0 0 2 0 7 3 5 9 17 8 9 2 14 8 8 ( ( ( 0 c ) ( f C C f » c c > c ) ( ) ( ) ( t m 19 32 18 12 30 1 1 5 2 1 32 10 11 40 i 434 4 12 *i 6?i t. 55ï > «4; 5 1 1 3 29 13 23 24 37 0 1 1 C C 3 0 1 0 2 0 os 6 P ME 15 25 9 25 4 II 3 16 6 14 5 25 34 28 44 66 106 44 8 21 20 15 17 21 40 24 14 48 38 40 13 17 18 24 18 2 5 2 4 0 2 0 0 0 1 2 1 3 4 2 1 8 0 0 8 7 0 8 2 1 4. 3 10 23 14 38 33 20 47 64 12 12 16 16 15 1 2 8 14 6 27 75 78 5 8 9 15 67 5 2 7 0 32 76 94 47 24 39 24 63 82 34 19 53 41 24 22 40 22 25 64 78 54 37 28 39 II 13 28 52 35 22 23 37 26 8 3 6 3 1 13 34 21 21 28 30 15 12 52 1 68 ( 2 53 4 25 ( ( ( 1 ) ( ( ) C ( ) ) ) ( ) ( ) C ) ( ) 5 $m 7 22 24 18 13 52 32 37 39 76 59 4( 3 2 0 1 55 21 24 6 6 4 9 >! %2ï 1 1ST [ U& 1 ( 0 0 0 ( 5 ( 0 ( 8 2 2 7 0 7 5 6 0 5 9 0 4 3 5 u 6 12 8 2 15 8 15 6 0 1 1 1 4 14 7 4 1 14 8 3 3 9 2 6 0 6 3 1 6 8 6 5 0 0 0 0 3 4 2 2 1 9 3 3 21 3( 16 7 ( ( f ) ) C 0 0 0 1 0 0 0 2 0 0 0 0 0 6 18 3 0 0 8 6 0 2 6 0 0 2 6 0 0 0 2 0 0 0 1 0 0 0 1 1 0 0 2 3 0 1 5 1 ( 0 0 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2 0 0 0 0 0 0 0 2 2 0 0 5 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 ( ( 2 1 ( ( ( ) c C ) c ) C 0 5 1 0 6 3 0 0 1 1 0 0 7 11 3 1 1 8 4 2 1 5 0 0 3 5 1 0 2 2 3 1 0 0 0 0 1 2 0 0 6 6 2 2 2 6 3 0 0 0 ( c m~ Total 84 181 138 123 194 236 238 127 64 97 72 79 142 317 246 219 0 1 7 0 2 2 1 0 1 0 1 1 1 9 2 5 0 9 3 6 1 1 1 1 1 5 6 1 0 1 1 1 0 i 0 0 9 2 0 9 0 4 1 5 4 r 2 2 1 > f ) ( ) ( 202 376 288 194 154 230 100 123 148 325 262 148 83 155 107 70 11 24 19 12 55 150 78 87 93 186 81 100 195 373 256 154 2 7 0 0 r 12* f 2U\ T f li >\ VZl\?M5 BILAG 1-A: NØGLETAL FOR FORCE-NET VÆRK ET Forkortelser ORGANISA TIONSIYPE Partnerskab mellem højere læreanstalt og virksomhed Handelskammer Virksomhed Stor virksomhed (over 500 ansatte) Gruppe eller sammenslutning af virksomheder Andre organisationer Arbejdsgiverorganisation Uddannelsesorganisation Fællesorgan Fagforbund KODE AUEF C E GE GRE O OE OF OP OS PME Små og mellemstore virksomheder (under 500 ansatte) U PP CR X Højere læreanstalt Offentlige myndigheder Regionalt konsortium Andre Hl BILAG II: Liste over publikationer A. Analyse af europæiske systemer og indsamling af data Brandsma, J. , Kessler, F. , Munch,. 1. , Continuing Vocalional Training in Europe: Slate of (he art and perspectives, Uitgeverij LEMMA IW, Utrecht, 1995, (ISBN 90-5189- 553-4) (EN, FR, DE)(+) European Commission, Continuing Vocalional Training: Europe, Japan and the United Slates, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1996 (udkommer senere) EUROSTAT, Continuing Vocational Training Survey in Enterprises 1994 (CVTS): Methods and Definitions, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1996, (ISBN 92-827-8740-0) (EN, FR, DE) EUROSTAT, Continuing Vocational Training Survey in Enterprises 1994 (CVTS): Results, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg (udkommer senere) (*) European Commission, Continuing Vocational Training Survey A report on the procedures adopted and the steps taken to implement the Survey, Arbejdsdokument, Bruxelles, 1996 (udkommer senere) (EN, \<R, DE) European Commission, h'ORi !•] - "Tableau de bord" om ( Continuing Vocational Training, Kontoret for De Europæiske fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1994 (ISBN 92-826-8712-0) (EN, FR, DE) Ant, M. , Kintzelé, J. , Van Haecht, A. , Waltherm R, Reporting System on Access, Quality and Volume of Continuing Vocal ionel Training in Europe, Luctherhand Verlag, Neuwied, 1996, (ISBN 3-472-02699-5) (EN, FR, DE) B. Europæiske sektorrapporter Bertrand, O. , Homs, O. , Kruse W. , Méndez-Vigo, M. , Van den Tillaart, H. , Training in the Retail Sector - European Report, Europa-Kommissionen, Bruxelle, 1993 (EN, FR, DE) (*) Burns, J. & King, R. (University ol Reading), Delay, F. (CREGE Manegement, Paris), Mallet, L. (CEJEE, Toulouse), Training in the Agrofood Sector European Report, Europa-Kommissionen, Bruxelles, 1993 (EN, FR, DE) (*) IV King, R D. and Burns, J. A. , Quality Manegement Systems and Training Policy in the Pood and Beverage Industry in Europe, Food Technology Centre, University of Reading, 1994, (ISBN 0-7049-0536-1 ) Rauner, F. & Spôttl, G. (ITB), Olesen, K. & Clematilde, B. (DTI), Employment, Work and 'Training in the European Automobile Repair and Distribution Sector European Report, Europa-Kommissionen, Bruxelles, 1993 (EN, FR, DE) (*) Spôttl, G. , Rauner, F. & Moritz, EF. , Vom Kfz-Handwerk zum Qua/ilalsservice Der US-amerikanische Kfz-Seklor nach der Trendwende, Donat Verlag, Bremen, 1996, (ISBN 3-93 1737-22-5) (Foreligger også som ITB-arbejdsdokument på EN og FR) Moritz, E. F. , Rauner, F. & Spôttl, G. , Austauschen stall reparieren Der lùfo/g des japanischen Kfz-Service, Donat Verlag, Bremen, 1996, (ISBN 3-931737-09-8) (Foreligger også som ITB-arbejdsdokument på EN og FR) Dankbaar, B. , Teaming to Meet the (jlobal ( 'hallenge A Contribution to the Debate on CVTin the Automobile Industry, Maastricht Economic Research Institute on Innovation and Technology (MERIT), Maastricht, 1995 European Commission, Continuous Vocational Training in the Road Preight and Passenger Transport Sector, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1996 (udkommer senere) (EN, FR, DE) (*) C. Overenskomstpolitik på erhvervsuddannelsesområdet Blanpain, R, Engels, C, Pellegrini, C, (Editors), Contractual Policies Concerning Continued Vocalional Training in the European ( \mmmnity Member Stales, Peters Press, Leuven, 1994, (ISBN 90-683 I-582-X) (F. N, FR, DE, IT) (*') Ehrenberg, H, Felger, S. , Heidemann, W. , Kruse, W, Paul-Kohlhoff, A. , Continuous Vocational Training in Europe Documentation on the Social Dialogue, Edition Sigma, Berlin, 1995, (ISBN 3-89404-410-1) (EN, FR, DE, IT, ES) Luttringer, J. -M-, Development of Resources Allocation Techniques for Continuous Training in Europe - Joint Investments & Branch Punds - Implication of the Social Parttiers, arbejdsdokument, CIRCE, Put eaux (France), 1995 (EN, FR) D. Tematiske områder European Commission, Industrial ( "hange in the PORCE Programme a Contribution to the Discussion on the Role of (Continuing Vocalional Training in adapting to Industrial Change, arbejdsdokument, Bruxelles, 1995 (EN, FR, DE) European Commission, Continuing Vocational Training in Small and Medium-sized Enterprises, Results of the PORCE Programme, LEONARDO DA VINCI Document, ' Bruxelles, 1995 (EN, FR, DE) European Commission, Anticipation of Training and Skill/Qualification Need synthesis of the results gained LEONARDO DA VINCI Document, Bruxelles, 1995 (EN, FR, DE) A in the PORCE and EUROTEi'NET programmes, Severing, E. , Stahl, T. , Quality Assurance in In-house Continuing Training- Case Studies from Europe Joint PORCE and TAJROTECHNE1' report, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1996, (ISBN 92-827-7131-8), (EN, FR, DE, IT, D. \ NL, ES, PT, EL) European Commission, The Human Resource at the Heart of Company Strategies - Conference Report (Rom, Italien, 23-24 juni 1994), LEONARDO DA VINCI Document, Bruxelles, 1996 (udkommer senere) E. CEDEFOP-publikationer CEDEFOP var nært knyttet til gennemførelsen af FORCE-sektorundersøgelserne. Training in the Retail Sector HX-80-93-727-EN-C) (DA, DE, EN, ES, FR, IT, NL, PT) (*) /European Report, CEDEFOP, Thessaloniki, 1994, (Kat. nr. Guide to Training in the Retail Trade, CEDEFOP, Thessaloniki, 1995, (Kat. nr. HX-85- 94-858-EN-C) (EN, ES) Training in the Motor Vehicle and Sales Sector - European Report, CEDEFOP, Thessaloniki, 1995, (Kat. nr. HX-85-94-866-EN-C) (DE, EN, ES, FR, IT, NL, PT)(*) Di hor mat i on dans les Industries Alimentaires et des Boissons CEDEFOP, Thessaloniki, 1994, (Kat. nr HX-85-94-648-FR-C) (DE, ES, FR) n Rapport Européen, F. Vejviser/Katalog/Evaluering European Commission, Directory of Action-Oriented Research on Comtinuing Vocational Training in Europe, LEONARDO DA VINCI Document, Bruxelles, 1995. European Commission, Catalogue of PORCE Training Products 1991-94, Volumes I-III, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, 1996, (ISBN 92-826-8051-7) (flersproget, EN, FR, DE) European Commission, Final Evaluation of the FORCE Programme, prepared in 1996 by the Evaluation Consortium The Tavistock Institute, Bernard Brunhes Consultants, & Danish Technological Institute, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg (udkommer senere) (*> Desuden foreligger rapporter loi livet enkelt id de daværende 12 medlemsstater. ISSN 0254-1459 KOM(97) 384 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 16 04 Katalognummer : CB-CO-97-387-DA-C ISBN 92-78-23002-2 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Verordening (EG) nr. 1406/97 van de Commissie van 22 juli 1997 houdende uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 3066/95 ten aanzien van het beheer van een contingent van voor de verkoop in het klein opgemaakt honden- en kattenvoer van GN-code 2309 10, van oorsprong uit Hongarije

eurovoc_concepts:
Hungary
import licence
originating product
pet food
tariff preference
tariff quota


title: REGOLAMENTO (CE) N. 1411/97 DELLA COMMISSIONE del 22 luglio 1997 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit
stone fruit


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 2634/97 von Roberto MEZZAROMA an die Kommission. Binnenmarkt

eurovoc_concepts:
European Commission
Italy
application of EU law
dominant position
economic survey
exchange of information
exclusive distribution agreement
restriction on competition
tobacco industry

formats: html pdf print

text: 11. 3. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 76/131 Infolge der in der Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates festgelegten objektiven Kriterien fu¤r die Einleitung von Antidumping-Verfahren hat sich die Kommission auf die Bewertung der in dem Antrag enthaltenen Beweise zu beschra¤nken. Im vorliegenden Fall war die Kommission verpflichtet, ein neues Verfahren zu ero¤ffnen, da die in dem Antrag beschriebenen Tatsachen einen Beweis fu¤r scha¤digendes Dumping darstellten. (1) ABl. L 56 vom 6. 3. 1996. (98/C 76/248) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2619/97 von Pat Gallagher (UPE) an die Kommission (18. Juli 1997) Betrifft: Beirat fu¤r Wettbewerbsfragen Kann die Kommission angeben, 1. auf welcher Basis sie Nominierungen fu¤r den zweiten Beirat fu¤r Wettbewerbsfragen (CAG) einholt, 2. ob die irischen Sozialpartner oder die irische Regierung aufgefordert wurden, einen Kandidaten vorzuschla- gen, und 3. weshalb es keinen irischen Vertreter in dem Beirat gibt? Antwort von Herrn Santer im Namen der Kommission (10. September 1997) Die Beratende Gruppe fu¤r Wettbewerbsfragen ist von der Kommission im Februar 1995 entsprechend einer Empfehlung des Europa¤ischen Rates von Essen (Dezember 1994) als unabha¤ngige Gruppe herausragender Perso¤nlichkeiten eingesetzt worden. Nach Ablauf des zweija¤hrigen Mandates hat die Kommission im Februar 1997 angesichts der erfolgreichen Ta¤tigkeit der Gruppe beschlossen, eine neue Beratende Gruppe fu¤r Wettbewerbsfragen zur Weiterfu¤hrung der Arbeiten einzusetzen. Dieser Beschlu(cid:223) wurde auf dem Europa¤ischen Rat von Amsterdam (Juni 1997) begru¤(cid:223)t. Eines der Hauptmerkmale der Gruppe ist ihre Unabha¤ngigkeit, was insbesondere bedeutet, da(cid:223) jedes Mitglied im eigenen Namen und nicht als Vertreter einer Regierung oder einer sonstigen Organisation teilnimmt. Bisher waren Perso¤nlichkeiten aus dreizehn Mitgliedstaaten Mitglieder der Gruppe. Herr Peter Cassel, Generalsekreta¤r des Dachverbands der irischen Gewerkschaften, geho¤rte der ersten Gruppe wa¤hrend der gesamten Dauer ihres Mandates an. (98/C 76/249) Betrifft: Binnenmarkt SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-2634/97 von Roberto Mezzaroma (UPE) an die Kommission (22. Juli 1997) Kann die Kommission mitteilen, wieweit sie mit ihren Nachforschungen u¤ber eine angebliche marktbeherr- schende Stellung auf dem Markt fu¤r verarbeiteten Tabak und u¤ber die Beziehungen zwischen dem multinationalen Unternehmen PHILIP MORRIS und der italienischen Finanzverwaltung gekommen ist? Kann sie mitteilen, ob hierbei ein Mechanismus zutage getreten ist, der bisher den Wettbewerb mit dem genannten multinationalen Unternehmen, das derzeit in Italien offenbar einen Marktanteil von 55% hat, geschwa¤cht hat? Herrscht ihrer Ansicht nach in Italien ein absolut freier Wettbewerb in bezug auf den Absatz jedes beliebigen europa¤ischen Erzeugers, ohne Begrenzung durch exklusive Absatzwege? Schlie(cid:223)lich › welche Fristen sind fu¤r den Abschlu(cid:223) dieser Untersuchungen angesetzt? Antwort von Herrn Van Miert im Namen der Kommission (4. September 1997) Die Kommission hat gema¤(cid:223) Verordnung Nr. 17/62 zur Durchfu¤hrung der Artikel 85 und 86 EWG-Vertrag (1) ein Verfahren eingeleitet, um zu pru¤fen, ob bestimmte Verhaltensweisen der Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (AAMS-Monopolverwaltung) auf dem Zigarettenmarkt als Mi(cid:223)brauch einer beherrschenden Stellung im Sinne von Artikel 86 EG-Vertrag zu betrachten sind. Insbesondere geht es um die von der AAMS errichteten Schranken fu¤r die Einfuhr ausla¤ndischer Zigaretten


title: Regolamento (CE) n. 1468/97 del Consiglio del 22 luglio 1997 che modifica il regolamento (CEE) n. 3650/90 recante misure intese a rafforzare l'applicazione delle norme comuni di qualità per gli ortofrutticoli in Portogallo

eurovoc_concepts:
Portugal
fruit
marketing standard
product quality
quality standard
vegetable