title: Kertomus Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalataloustuotteiden kaupalle alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän soveltamisesta

eurovoc_concepts:
economic development
financial equalisation
fishery product
peripheral region
regional aid

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 22. 07. 1997 KOM(97) 388 lopull. KERTOMUS AZORIEN, MADEIRAN, KANARIANSAARTEN JA RANSKAN GUAYANAN TIETTYJEN KALATALOUSTUOTTEIDEN KAUPALLE ALUEIDEN SYRJÄISESTÄ SUAINNISTA AIHEUTUVIEN LISÄKUSTANNUSTEN TASOITUSJÄRJESTELMÄN SOVELTAMISESTA (komission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO Esipuhe Johdanto Eräiden kalastustuotteiden kaupan tukemista koskeva erikoistapaus Tämän kertomuksen tarkoitus Järjestelmän soveltaminen kyseisillä alueilla I. AZORIT II. MADEIRA III. KANARIANSAARET IV. GUAYANA 3 4 5 6 15 24 40 p:\uper\projet\005fi. doc Johdanto. ESIPUHE Päätöksillään 89/687/ETY1, 91/314/ETY2 ja 91/315/ETY3 neuvosto otti käyttöön syrjäisiä ja eristettyjä alueita koskevia erityisohjelmia (POSEIDOM-, POSEICAN- ja POSEIMA- ohjelmat). Ohjelmien avulla on luotu asianmukainen kehys toimenpiteiden hyväksymiselle niillä eri toimialoilla, joiden osalta yhteisön tuen lujittamiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Yhteisön tuki on välttämätöntä näille alueille ominaisten pysyvien rajoitusten vähentämiseksi. Ohjelmien tarkoituksena on näiden alueiden suureen etäisyyteen ja saariasemaan liittyvien erityispiirteiden ja haittatekijöiden huomioon ottaminen yhteisön politiikkoja sovellettaessa. Alueiden taloudellinen riippuvuus harvoista tuotteista, niiden kapeat markkinat samoin kuin niiden erityislaatuinen asema Euroopan yhteisön alueina ja alueina, jotka sijaitsevat kehitysmaaympäristössä, vaikeuttavat niiden taloudellista ja sosiaalista elämää. Nämä ohjelmat ovat osoitus yhteisön kaukaisimpia alueitaan kohtaan osoittamasta yhteisvastuusta, joka on välttämätöntä alueiden integroimiseksi sisämarkkinoihin, ja ne on laadittu näillä alueilla sovellettavien yhteisön politiikkojen viitekehykseksi. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä olevassa yhteisön syrjäisimpiä alueita koskevassa yhteisessä julistuksessa tunnustetaan, että näiden alueiden auttamiseksi on välttämätöntä toteuttaa erityistoimenpiteitä, jotta alueet saavuttaisivat yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen keskitason. Neuvosto on hyväksynyt useita ohjelmia, jotka kattavat useita elinkeinoja, muun muassa kalastusalan, joka on erityisen tärkeä näiden alueiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta. Useiden tekijöiden, erityisesti yksinomaisten talousvyöhykkeiden laajuuden ja alaan liittyvillä toimilla luotujen työpaikkojen takia on perusteltua, että yhteisöllä on lähestymistapa, jossa otetaan samanaikaisesti huomioon sekä kalastusalan tärkeys että rajoitukset, joita näille alueille niiden etäisyydestä aiheutuu. 1 2 3 EYVLN:oL 399, 30. 12. 1989. EYVLN. oL 171,29. 6. 1991. EYVLN:oL 171, 29. 6. 1991. Julistuksen lyhentämätön teksti on: "Konferenssi tunnustaa, että yhteisön syrjäisimmät alueet (Ranskan merentakaiset departementit, Azorit ja Madeira sekä Kanariansaaret) kärsivät vakavasta rakenteellisesta jälkeenjääneisyydestä; sitä vaikeuttavat useat tekijät (syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto, taloudellinen riippuvuus harvoista tuotteista), joiden muuttumattomuus ja yhteisvaikutus vaikeuttavat suuresti näiden alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Konferenssi katsoo, että vaikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräyksiä ja johdettua oikeutta sovelletaan täysimääräisesti syrjäisimpiin alueisiin, on kuitenkin mahdollista toteuttaa erityistoimenpiteitä näiden alueiden auttamiseksi siltä osin kuin on tarpeellista ja niin pitkään kuin on olemassa asiallinen tarve toteuttaa tällaiset toimenpiteet näiden alueiden taloudelliseksi ja sosiaaliseksi kehittämiseksi. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on oltava sisämarkkinoiden toteuttaminen ja alueellisten tosiasioiden tunnustaminen, jotta syrjäisimmät alueet saavuttaisivat yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen keskitason. p:\uper\projet\Q05fi. doc 3 Tässä yhteydessä erityisohjelmat muodostavat asianmukaisen kehyksen sellaisten toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi, joiden avulla nämä alueet voivat asteittain yhdentyä dynaamisiin sisämarkkinoihin ja saavuttaa edut, joita alueiden talouksien lähentämisestä muun yhteisön kehitystasoon aiheutuu. Eräiden kalastustuotteiden kaupan tukemista koskeva erikoistapaus Alueellisten markkinoiden puute sekä jo mainitut kuljetuksesta aiheutuvat lisäkustannukset aiheuttavat pysyvänluonteisia rajoituksia kauppapaikalle pääsyn osalta. Tilanne on yhteinen kaikille kolmelle syrjäiselle alueelle. Juuri tämän tilanteen takia yhteisö päätti myöntää tukea alueiden tuottajille kalastustuotteiden kaupan pitämiseen. Vuodesta 1992 voimassa ollut järjestelmä5 on saavuttanut huomattavaa menestystä. Järjestelmän voimassaoloa jatkettiin vuonna 1994 neuvoston asetuksella N:o 1503/94/EY6. Asetuksella mahdollistettiin lajien kaupan pitämiseen, joiden kauppa suuntautuu eniten tuotantoalueen ulkopuolelle, jotta edellytykset olisivat samat kuin Euroopan mantereelle sijoittautuneilla taloudellisilla toimijoilla. tuen myöntäminen niiden osan aiheutuvat aktiiviväestöstä. Kuitenkin tuotannontekijöiden energiasta ja säilyketeollisuus näiden (erityisesti suolan, öljyn lisäkustannukset; Azorien ja Madeiran alueiden osalta on huomattava, että paikallisen säilyketeollisuuden työllistää tuotantomäärä on melkein 50 prosenttia viennistä, prosentuaalisesti merkittävän alueiden maantieteellisen aseman ja pienen koon aiheuttamat erityisolosuhteet aiheuttavat lisäkustannuksia tuotannon ja kaupan pitämisen osalta, mikä heikentää niiden kilpailuasemaa verrattuna samanlaiseen toimintaan Euroopan mantereella; näin ollen alan tulotaso on huomattavasti alhaisempi kuin yhteisön keskiarvo. Tämä tilanne johtuu teollisuuden toimintaedellytyksistä: kuljetuksesta aiheutuvista lisäkustannuksista ja taloudellisista kuluista, ja säilykepurkkien) joihin on syynä käyttämättömyys; liittyvät vakuutuskulut. Tilanne on samanlainen Kanariansaarten osalta, jossa lisäkustannukset liittyvät raaka-aineisiin, energiaan ja kuljetuskustannuksiin. Samankaltaisia piirteitä ilmenee myös lisättävä Guayanan departementissa, jonka osalta edellä mainittuihin tuotantoedellytyksiä vaikeuttavia erityistekijöitä (rahoituskustannuksia varten tarkoitetun luottojen puute; tarve ylläpitää merkittävää laivojen varaosien varastoa; paikallisen tarjonnan puutteesta johtuvat erot laivojen hinnoissa verrattuna Euroopan mantereen hintoihin; eräiden sellaisten Etelä- ja Keski-Amerikan maiden viennistä aiheutuva kilpailu, joilla yhteisön säännöstön perusteella on paremmat tilanteesta selviytyminen on lyhyellä aikavälillä mahdotonta. Näin ollen on osoittautunut välttämättömäksi jatkaa sellaisen oikeudellisen välineen avulla toteutettuja toimia, jotka ovat mahdollistaneet asianomaisia toimijoita koskevan vakaan viitekehyksen laatimisen. Tästä on osoituksena neuvoston asetus (EY) N:o 2337/95 , jossa säädetään järjestelmän voimassaolon jatkumisesta 31 päivään joulukuuta 1997 asti. toimintaedellytykset). Kuvatusta tekijöihin on kuljetukseen taloudellisia 5 6 Komission 30 päivänä heinäkuuta 1992 tekemä päätös yhteisön tuen myöntämisestä eräille Poseima-ohjelmaan liittyvälle erityistoimelle. EYVL N:o L 162, 30. 6. 1994. 7 p:\uper\projet\005fi. doc EYVLN:oL 236, 5. 10. 1995. 4 Tämän kertomuksen tarkoitus alueiden Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalataloustuotteiden kaupan pitämisessä lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta neuvoston 2 päivänä lokakuuta 1995 antaman asetuksen (EY) N:o 2337/95 6 artiklan8 mukaisesti komission on esitettävä Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomus asetuksessa tarkoitettujen toimenpiteiden sekä tarvittaessa siihen liittyvien asianmukaisten ehdotusten soveltamisesta. aiheutuvien syrjäisestä sijainnista Tässä kertomuksessa kuvaillaan edellä mainitussa säädöksessä vahvistettujen puitteiden mukaisesti eräiden kyseisillä alueilla tuotettujen lajien (Azorien ja Madeiran tonnikala; Kanariansaarten tonnikala, sardiini ja makrilli; Guayanan katkarapu) kauppaa koskevan tukijärjestelmän soveltamisessa saavutettuja tuloksia. Lisäksi kertomuksessa kuvaillaan kalatalousalan tämänhetkisiä vaikeuksia niiden lajien osalta, joita pidetään merkittävissä määrin kaupan, sekä esitetään alaa koskevat yhteisön toimien tulevaisuudennäkymät. Asetukseen viitataan edellisessä kohdassa. p:\uper\projet\005fi. doc 5 JÄRJESTELMÄN SOVELTAMINEN KYSEISILLÄ ALUEILLA I. AZORIT 1 Yleinen taloudellinen tilanne Azorien saariryhmä koostuu yhdeksästä saaresta, jotka voidaan jakaa 3 ryhmään - läntiseen (Flores ja Corvo), keskiseen (Terceira, Graciosa, Sao Jorge, Pico ja Faial) ja itäiseen (Sao Miguel ja Santa Maria). Saaret sijaitsevat länsi-luoteesta itä-kaakkoon ulottuvalla 630 kertaa 130 km:n laajuisella alueella pohjoisten leveyspiirien 39° 43' 23" ja 36° 55' 43" sekä läntisten pituuspiirien 24° 46' 15" ja 31° 16' 24" välissä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICESin) alueen X eteläosassa. Azorit sijaitsevat maantieteellisesti eristyksissä 1 600 km:n päässä Portugalin mantereelta ja 4 000 km:n päässä Yhdysvaltain itärannikolta. Tämän eristeisen saariaseman lisäksi on otettava huomioon, että saaret sijaitsevat myös kaukana toisistaan, mikä vain lisää niiden eristyneisyyttä. Lähimpänä toisiaan sijaitsevat Faialin ja Picon saari (välimatkaa noin 6 km), kauimpana toisistaan Santa Maria ja Corvo (välimatkaa noin 630 km). Hajanaisen vuoksi eristyneen talousvyöhykkeeksi, jonka laajuus on 938 000 km2. sijaintinsa ja alue määritellään yksinomaiseksi Väestö ja tvöllisvvs Azorien väestö, joka on vähentynyt nopeasti vuodesta 1960, oli joulukuussa 1991 suoritetun viime väestönlaskennan mukaan 237 795 henkeä. Vuoden 1994 lopussa asukkaita arvioitiin olevan noin 240 520. Vuoden 1996 viimeisellä neljänneksellä alueen työikäinen väestö oli noin 94 121 henkeä, joista 89 184:llä oli työpaikka. Alueen työttömyys nousi 5,2 prosenttiin työikäisestä väestöstä vuoden 1996 puolivälin jälkeen. talous on eristyksessä manneralueesta, Azorien ja bruttokansantuote ovat melko pienet. Nämä ovat pienten saariryhmien taloudelle tyypillisiä piirteitä. sen pinta-ala, asukasluku ja Tuotanto on keskittynyt erityisesti alkutuotantoon, ja jotkin raaka-aineet jalostetaan teollisuudessa. Alkutuotannon tuottavuus on kaikista tuotannonaloista selvästi paras. Saariaseman vuoksi alue on luonteeltaan yksinomainen talousvyöhyke, jonka laajuus on 938 km2. Alueen kannattaa hyödyntää tätä mahdollisuutta tutkimalla tehokkaasti ja järkevästi merten voimavaroja niin oman alueensa kehittämiseksi kuin jalostuksen ja ulkomaanviennin edistämiseksi. p:\uper\projet\005fi. doc 2. Kalastuksen merkitys »luteella Alueen kalastusta tarkasteltaessa on huomioitava kaksi tekijää - yhtäältä tonnikalalajit, joiden saaliit käytetään lähes kokonaan säilyketeollisuuden tarpeisiin ja edelleen mantereelle ja joihinkin Euroopan maihin suuntautuvaan vientiin; toisaalta - edellistä paljon vähemmässä määrin - eri lajit, jotka on tarkoitettu sekä alueen omaan käyttöön että vientiin tuoreena ja pakastettuna. Kalataloustuotteiden kauppatase on selvästi ylijäämäinen, ja ylijäämä on viime aikoina noussut. Kalataloustuotteet muodostavat noin 60 prosenttia koko alueen viennistä, ja niiden tärkein ostaja on Italia, josta vienti on riippuvainen. Kauppatase 1994 1995 (1000 esc. ) TUOTTEET Tuonti Vienti Ylijäämä Tuonti Vienti Ylijäämä Kalat, nilviäiset ja äyriäiset 486 922 756 031 269 109 618 893 2 015 619 1 396 726 Elintarviketeollisuuden tuotteet (Tonnikalasäilykkeet) Muut tuotteet^ YHTEENSÄ 253 820 2 203 308 1 949 488 1 549 646 1 549 646 63 0 -63 2 435 0 -2 435 740 805 2 959 339 2 218 534 621 328 3 565 265 2 943 937 yikomaankapppa TUONTI VIENTI TUOTTEET 1989 1994 1989 1994 1000 (esc. ) % 1000 (esc. ) % 1000 (esc. ) % 1000 (esc. ) % Kalat, nilviäiset 234 500 2,4 % 740 805 5,2 % "2 413 000 56,1 % 2 959 339 58,4 % äyriäiset ja säilykkeet Muut tuotteet YHTEENSÄ 9 637 300 97,6 % 13 432 143 94,8 % 1 889 000 43,9 % 2 105 207 41,6% 9 871 800 100,0 % 14 172 948 100,0 % 4 302 000 100,0 % 5 064 546 100,0 % Kalastusalan yleinen kuvaus Kalastusalueet Pyyntiponnistukset Azoreilla keskittyvät hyödyntämään kalastusalueita, joiden syvyys on alle 500 m (rantakalastus ja kalaparvien alueen kalastus) ja joista yleensä käytetään nimitystä potentiaaliset kalastusvyöhykkeet. Näiltä alueilta ovat peräisin lähes kaikki niistä pohjakaloista ja myös suurin osa pelagisista lajeista, nimittäin tonnikalalajeista, jotka puretaan alueen satamissa. Mukaan lukien kalastusalusten tuonti p:\uper\projet\005fi. doc Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen mahdollisuuksia käsiteltäessä on kiinnitettävä huomiota seuraaviin tekijöihin: Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen rikkaus ei läheskään vastaa alueen laajuutta, minkä lisäksi vyöhykkeelle asettavat ehtoja tekijät, jotka rajoittavat huomattavasti alueen mahdollisuuksia (erityisesti kun vertailukohdaksi otetaan mannerjalustan alueet): - alueella ei ole mannerjalustaa; - kalaparvet elävät hajallaan syvänmerenalueilla eri syvyyksissä, mikä estää pohjakalojen muuton sekä mahdollisten lisäkantojen pyynnin; - merenpohjan pinnanmuotojen rikkonaisuus ja suuret syvyydet eivät suosi alueen ekosysteemiä; - saariryhmän maantieteellinen sijainti, jonka vuoksi alue on altis luonnonmullistusten vaikutuksille; - Välimeren alueen vesimassojen virtaaminen alueelle, mikä aiheuttaa epävakautta ympäristölle; - alkutuotannon alhainen tuottavuus tällä alueella suhteessa mannerjalustaan; - Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen rikkauksien hvödvntämisastetta voidaan Azorien kalastajien osalta kuitenkin huomattavasti nostaa erityisesti nykyaikaistamalla alaa. Kalastuslaivasto Laivatyypit ja niiden erityispiirteet Alueen laivasto on vielä puutteellinen ja riittämätön, kun otetaan huomioon yksinomaisen talousvyöhykkeen laajuus. Tällä hetkellä laivasto koostuu noin 1 747 aluksesta, joiden kantokyky on yhteensä 13 063 bruttotonnia. Azorien kalastuslaivasto - kantokyky ja teho ALUE VYÖHYKE LAIVATYYPPI TILANNE 30. 6. 1996 AZORIT Rannikkoalue yhteisön aluevedet ja Monitoimialukset Kansainväliset vedet ja kolmannet maat Suuret YHT. 0 kilowattei na Nro 1745 bruttot. 11480 TEHO 44 766 2 1583 2 354 1747 13 063 47120 Suurin osa aluksista on pieniä yksiköitä, jotka harjoittavat pyyntiä rannikkovyöhykkeellä tai hyvin lähellä rannikkoa. Ne pyytävät yksinomaan pieniä pohjakaloja, piikkimakrilleja ja makrilleja, ja niiden moottorit ovat teholtaan alle 75 Kw. Näiden alusten saalis on vain muutamia satoja kiloja, minkä vuoksi tätä toimintaa nimitetään "paikalliseksi kalastukseksi". p:\uper\projet\005fi. doc Alueen laivastossa on myös 268 edellistä suurempaa ja tehokkaampaa alusta, jotka harjoittavat "rannikkokalastusta". Nämä alukset pyytävät yleensä rannikon läheisyydessä, mutta tämän luokan suurimmat alukset pyytävät jopa 200 meripeninkulman päässä rannikosta sijaitsevia kalaparvia. Ne pyytävät tonnikalalajeja sekä muita pelagisia vaelluskaloja ja pohjakaloja. Tonnikalaa pyytävä laivasto koostuu tällä hetkellä 34 aluksesta, joista 15 on yksityisten varustamoiden omistuksessa ja 19 suorasti tai epäsuorasti säilyketeollisuuden omistuksessa. Monet näistä aluksista voivat säilyttää kalaa jäähdytetyn veden avulla, minkä ansiosta alukset voivat olla merellä yhtäjaksoisesti noin 8 päivän ajan. Tärkeimmät pyyntimenetelmät Paikallisessa kalastuksessa ja rannikkokalastuksessa käytetään useita pyyntimenetelmiä, ja samassa aluksessa voidaan pyyntiä harjoittaa useilla eri menetelmillä. Menetelmät voidaan jakaa 3 luokkaan: koukku-, verkko- ja ansakalastukseen. Koukut, kurenuotat, seulaverkot ja ansaverkot ovat käytössä koko rannikon alueella. Ajoverkko on merkittävä etenkin paikallisessa kalastuksessa. Tiettyjä pyyntimenetelmiä käytetään erityisesti tietyn lajin pyytämiseen: esimerkiksi keihästä ja seivästä käytetään erityisesti troolia pohjakalojen, kuten luikeroturskan, meriahvenen, pilkkupagellin, pohjanlimapään ja pargon pyyntiin. tonnikalan pyyntiin ja Työllisyys Kalastuslaivastossa on yhteensä 4 400 työpaikkaa, mukaan lukien kalastajat ja muut alan työntekijät. Vuonna 1995 työtä tekevää väestöä oli 87 888. Arvioidaan, että 5 prosenttia väestöstä saa elantonsa suoraan kalastuksesta. Suurin osa kalastajista työskentelee paikallisen kalastuksen alalla ja usein osa-aikaisesti. Rannikkokalastuksessa lähes kaikki työntekijät ovat kokopäivätoimisia. Rekisteröityneiden kalastajien lukumäärän muuttuminen VUOSI 1992 LUKUMÄÄRÄ 4 436 1993 4 433 1994 4 081 1995 4 420 Viime vuosina ammattikalastajien lukumäärä on noussut huomattavasti. Kalastussatamat Tärkeys ja sijainti Azorien maantieteellisen hajanaisuuden vuoksi kalastussatamia on pitkin koko rannikkoa. Tällä hetkellä toiminnassa on 49 satamaa, jotka ovat suurimmaksi osaksi pieniä tai erittäin pieniä. Ainoastaan 3 satamaa - Ponta Delgadan (Doca), Santa Cruzin (Horta) ja Praia da Vitörian (jota vielä rakennetaan) satamat - tarjoavat pysyvän ja vakaan suojan suurikokoisille aluksille keinotekoisten aallonmurtajien ansiosta. p:\uper\projet\005fi. doc 9 Kalastusala ei pysty kehittymään ilman sellaisia satamia, joilla on edellytykset tehokkaaseen toimintaan. Tämän takia satamien perusrakenteisiin on kohdistettava mittavia sijoituksia. Tärkeimmät pyydettävät lajit Azorien tärkein laji ovat tonnikalalajit ja muut niiden kaltaiset lajit, jotka edustavat noin 57:ää prosenttia satamissa purettavista saaliista ja joiden saaliit ovat vaihdelleet vuodesta toiseen Pohjois-Atlantilla todettujen epätavallisten ympäristöolojen vuoksi, mikä käy ilmi seuraavasta taulukosta. Azorit ovat siis yksi unionin vesillä eniten tonnikalaa pyytävistä alueista. Pohjakalat edustavat 26:ta prosenttia tuoreesta kalasta, ja tärkeimmät mistä ovat luikeroturska, pohjanlimapää, meriahven, pilkkupagelli, piikkihai ja hopeahuotrakala, joiden saaliit ovat 3 200 tonnia. Pelagisista kaloista tärkeimpiä on piikkimakrilli, jonka saalis oli lähes 2 000 tonnia. Nilviäisistä ja äyriäisistä merkittävä on ainoastaan mustekala, jonka saalis oli vuonna 1995 250 tonnia. Kalansaaliiden määrien kehittyminen Azoreilla Yksikkö: t LAJIT TONNIKALA isosilmätonnikala boniitti valkotonnikala muut NILVIÄISET mustekala muut ÄYRIÄISET MUUT LAJIT luikeroturska pohjanlimapää makrilli meriahven piikkimakrilli meriankerias miekkakala pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo) piikkihai (punahai) pilkkupagelli (Pagellus erythrinus) hopeahuotrakala muut YHTEENSÄ 1992 1993 1994 1995 6216 2 439 2 554 1209 14 89 76 13 42 7 550 442 575 304 234 1255 339 344 611 761 431 255 1998 13 897 10 676 4 158 2 243 4 275 0 117 108 9 34 7 808 327 652 265 309 1739 320 404 357 591 430 264 2 149 18 635 6 591 1895 3 360 1335 1 124 113 10 22 8 012 284 698 353 428 1781 312 288 388 309 520 373 2 278 14 749 11689 4 915 592 6 183 0 261 250 11 24 8 482 290 581 474 240 1820 266 461 450 321 573 778 2 229 20 457 p:\uper\projet\005fi. doc 10 Kylmätilat Azoreilla on kolme yleistä toiminnassa olevaa kylmätilaa - Vila do Porton satamassa Santa Marian saarella, Santa Cruzin satamassa Faialin saarella ja Madalenan satamassa Picon saarella. Lähes kaikki näissä kylmätiloissa pakastettava kala on tarkoitettu paikallisen teollisuuden käyttöön. Jalostus ja kaupan pitäminen Jalostus Azorien kalanjalostusteollisuus tuottaa lähes pelkästään tonnikalasäilykkeitä. Tonnikalasäilyketeollisuutta on harjoitettu saarilla 60 vuoden ajan, ja tämä teollisuudenala käsittää neljä yritystä, jotka yhdessä omistavat neljä tehdasta. Tehtaat sijaitsevat neljällä eri saarella - Säo Miguelissa, Säo Jorgessa, Picossa ja Faialissa. Nämä yritykset kilpailevat kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla Azorien kehittyvälle toiminnalle ominaisten piirteiden sanelemissa olosuhteissa: - raakä-ainetta saa vain tiettyinä vuodenaikoina, ja se voidaan pyytää lähellä tehtaita. Lähes koko tuotanto käytetään paikallisessa teollisuudessa - muut tuotannossa käytettävät hyödykkeet (öljy, oliiviöljy, suola, pakkaukset, jne. ) ovat kalliimpia kuljetuksesta ja pitkäaikaisesta varastoinnista johtuvien kustannusten vuoksi - energia on kallista ja sen toimittaminen epäsäännöllistä, minkä takia yritysten on tuotettava sähköä omin neuvoin. Tämä on kallista ja sitoo sitä pääomaa, joka voitaisiin käyttää tuotannon edistämiseen; Seuraavassa taulukossa on esitetty alueellisen kalasäilyketeollisuuden käyttämät kalamäärät viiden viime vuoden aikana: Jalostetun kalan määrä 1992 1993 1994 1995 1996 9 985 697 9 509 682 7 568 760 8 592 646 8 597 635 lisääntyminen tehtaiden nykyaikaistaminen ovat Tuotantokapasiteetin mahdollistaneet sen, että säilykkeitä valmistavat yritykset ovat voineet pitää vientinsä samalla tasolla. Azorien laatutuotteet päätyvät suureksi osaksi vientiin, ja niiden tärkein ostaja on Italia. joidenkin ja Koska tonnikalasäilyketeollisuus tarvitsee tehokasta työvoimaa, ala on merkittävä työllistäjä alueella, ja sen vaikutukset kohdistuvat enimmäkseen naispuoliseen työvoimaan. Kaupan pitäminen Kalataloustuotteiden kauppaa pitävät pienet ja keskisuuret yritykset, joiden muodostuu pääasiassa tuoreen tai pakastetun kalan ja tonnikalasäilykkeiden viennistä. toiminta p:\uper\projet\005fi. doc 11 Lukuun ottamatta tonnikalalajeja, jotka käytetään lähes kokonaan säilykkeiden valmistukseen Azorien tehtaissa (poikkeuksena on kuitenkin valkotonnikala, joka menee kokonaan vientiin), suuri osa Azorien merialueilla pyydystetystä kalasta, etenkin kaupallisesti arvokkaimmat tuotteet, myydään kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla. Laivaston ja saalisten kehitysnäkymät toimintaan Azorien laivastossa on tapahtunut joitakin muutoksia, kuten uusien yksiköiden tuleminen lakkauttaminen. Näiden ponnistuksien mukaan tarkoituksena on taata alueen laivastolle sellaiset alukset, joissa on entistä paremmat säilytystilat merellä sekä hyödyntää järkevästi merten luonnonvaroja niin omalle alueelle kuin ulkomaillekin suunnatun sijoittamisen edistämiseksi. joidenkin yksiköiden ja Kalastusalusten jolloin pyynnin harjoittaminen alueella lisääntyy. Ennusteen mukaan saalismäärät kehittyvät seuraavalla tavalla: lukumäärän kasvu merkitsee suurempia saaliita, Saalismäärien kehittyminen 1997 1998 1999 2000 POHJAKALAT TONNIKALALAJIT YHTEENSÄ 9 000 11500 20 500 9 500 12 500 22 000 10 000 13 500 23 500 10 500 14 500 25 000 Tasoitusjärjestelmän soveltaminen Tilanne ennen järjestelmän käyttöönottoa Euroopan yhteisöjen neuvoston 26 päivänä kesäkuuta tehdyllä päätöksellä N:o 91/315/ETY mukaisesti otettiin käyttöön erityisohjelma Madeiran ja eristyneisyydestä johtuvien ongelmien torjumiseksi. ja Azorien syrjäisyydestä Lisäksi komissio on myöntänyt päätöksellä N:o 99/448/ETY rahoitustukea tiettyjä erityisiä toimenpiteitä varten Azorien ja Madeiran syrjäisyydestä johtuvien ongelmien torjumiseksi. Mainitussa päätöksessä tunnustetaan myös näiden kahden saariryhmän vaikeudet, jotka estävät niitä osallistumasta täysipainoisesti sisämarkkinoiden toteuttamiseen, sekä todetaan niiden talouden jälkeenjääneisyys verrattuna muihin Euroopan alueisiin. Azorien saariryhmän erityisolot, jotka johtuvat sen pienestä koosta ja syrjäisyydestä, aiheuttavat selviä lisäkustannuksia säilykkeiden tuotannolle ja niiden kaupan pitämiselle. Olot haittaavat näiden yritysten kilpailukykyä Euroopan mantereella sijaitseviin samankaltaista toimintaa harjoittaviin yrityksiin verrattuna, ja näillä olosuhteilla on selkeästi epäsuotuisia vaikutuksia tonnikala-alan palkkaukseen. Alan sopusointuiseksi kasvattamiseksi ja muille aloille tehtyjen sijoitusten täydentämiseksi olisi tärkeää luoda sellaiset olosuhteet, joissa olemassa olevat ja tulevaisuudessa perustettavat teolliset yksiköt voisivat lisätä tuotantokapasiteettiaan niin, että yksiköiden kannattavuus paranisi ja ne voisivat hyödyntää koko paikallisten alusten pyytämän saaliin. p:\uper\projet\005fi. doc 12 3. Järjestelmän soveltamisen vaikutukset työllisyyteen, vientiin ja markkinoiden kftyttftytymiseen Syrjäisyydestä tiettyjen kalataloustuotteiden hyödyntämiselle aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän mukaisesti myönnetyt tuet ovat tuoneet alalle pysyvää vakautta, ja niiden ansiosta sekä varustamojen että teollisuusyritysten toiminnalle on entistä paremmat edellytykset. Tämän järjestelmän soveltamisen aikana on luotu yhteensä 240 uutta työpaikkaa neljään olemassa olevaan yritykseen. Yhden yrityksen tilalle tuli sellaista aluetta lähellä sijaitseva uusi yksikkö, jonka pääelinkeinona on kalastus. Koska koko yritysten tuotanto menee vientiin samoilla hinnoilla kuin vastaavat kansalliset ja eurooppalaiset tuotteet, Azorien varustamot tietävät, että teollisuus käyttää niiden saaliit kokonaisuudessaan. Sekä varustamot että teollisuuden edustajat ovat erittäin tyytyväisiä tämän järjestelmän soveltamiseen Azoreilla. 4. Järjestelmän edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat Järjestelmän edunsaajat Tasoitusjärjestelmän edunsaajia ovat ne tonnikalan pyyntiin tarkoitettujen alusten varustamot, joiden alukset on rekisteröity alueen satamissa ja jotka harjoittavat pyyntiä Azorien ja Madeiran tonnikalasäilykkeitä valmistavan teollisuuden edustajat. Tukea voidaan myöntää myös Azorien yksinomaisella talousvyöhykkeellä toimintaansa harjoittavien ulkomaalaisten kalastusalusten varustamoille. saariryhmien yksinomaisella talousvyöhykkeellä sekä Hallinnolliset toimenpiteet 30 päivänä heinäkuuta julkaistun päätöksen 92/448/ETY, neuvoston 27 päivänä kesäkuuta antaman asetuksen (EY) N:o 1503/94 ja neuvoston 9 päivänä lokakuuta antaman asetuksen (EY) N:o 2337/95 vuoksi Azorien itsehallinnollinen alue käynnisti maatalouden ja kalastuksen alueellisen ministeriön (Secretaria regional da Agricultura e Pescas) toimesta sellaisten jälkeenpäin Virallisessa laatimisen, joissa säädetään säilykealalle suunnatun avun soveltamista koskevat normit. lehdessä julkaistavien säädösten ja teollisuuden edustajat osoittavat Varustamot tukihakemukset neljännesvuosittain maatalouden ja kalastuksen alueelliselle ministeriölle. Esitettyjen hakemusten tarkastamisen jälkeen alueministeriö lähettää asianmukaisesti valmistellut asiakirjat Maatalouden ja kalastuksen kehittämisen rahoitus- ja tuki-instituutille (Insituto de Financiamento e Apoio ao Desenvolvimento da Agricultura e Pescas - IF AD AP) maksujen suorittamista varten. Varustamoiden toiminnasta ja tuonnista peräisin olevia tonnikalasaaliita koskevat maksut suoritetaan joka vuoden lopussa vuosittaisen tuotantomäärän lopullisen vahvistamisen jälkeen. IF AD AP vastaa järjestelmän seurannasta ja taloushallinnosta. p:\uper\projet\005fi. doc 13 LOPPUPÄÄTELMÄT Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käynnistetyn järjestelmän soveltamisella on ollut tonnikalan osalta varsin tyydyttäviä vaikutuksia keskimääräisten saaliiden ja alan taloudellisten toimijoiden saaman hyödyn osalta. Toisaalta on muistettava, että tämän järjestelmän syynä olevat lisäkustannukset ovat pysyneet ennallaan. Tämä merkitsee sitä, että näiden markkinoiden suuri etäisyys aiheuttaa pyynnille edelleen lisäkustannuksia, joilta alueen toimijat eivät voi välttyä. Tämän vuoksi tätä alaa koskevaa tasoitusjärjestelmää on syytä soveltaa vastakin. 5. Azorien pohjakalalajit Viime vuosina Azorien pohjakalalajien tuotannosta ja ulkomaankaupasta on tullut merkittävä osa paikallista toimintaa. Vuonna 1996 pohjakalojen osuus oli 29 prosenttia kaikista tuoreista kaloista. Tärkeimmät lajit olivat luikeroturska, pohjanlimapää, meriahven, meriankerias, pilkkupagelli, piikkihai ja hopeahuotrakala, joiden saaliit olivat yhteensä 3 900 tonnia. Azorien kalastuslaivasto vastaa suurimmasta osasta pohjakalojen saalista. Suurin osa aluksista on pieniä, ja ne pyytävät lähellä merenrantaa. Näitä suurempia aluksia on noin 268, ja nämä tehokkaammat alukset harjoittavat pyyntiä kalaparvien alueella asti yksinomaisen talousvyöhykkeen sisällä. Nämä alukset työllistävät suoraan 4 000 kalastajaa, mikä vuonna 1995 vastasi 90:ää prosenttia tuona vuonna rekisteröityneiden merimiesten kokonaismäärästä. Suuri osa Azorien merialueilla saalistetusta kalasta, erityisesti kaupallisesti arvokkaimmat lajit, myydään kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla. Seuraavasta taulukosta näkyvät ilmateitse viedyn kalan määrä vuosina 1995 ja 1996 (bruttopaino = kala + jää + pakkaus) sekä maat, joihin vienti kohdistui: Tuoreen kalan vienti KOHDE Tonnia % Tonnia % 1995 1996 USA Kanada Manner-Portugali Madeira Eurooppa Muut YHTEENSÄ 127 260 3 516 101 381 118 2,82 % 5,77 % 78,08 % 2,24 % 8,46 % 2,62 % 155 236 2,950 463 32 123 3,92 % 5,96 % 7 4 , 5 1% 11,69% 0,81 % 3 , 1 1% 4 503 100,00 % 3,959 100,00 % p:\uper\projet\005fi. doc 14 vientiä haittaavat Pohjakalojen aiheutuvat lisäkustannukset (tämä on ainoa keino, jolla kala saadaan kuluttajille hyvälaatuisena), monopoliasemassa mantereelle lentoyhtiön määräämistä kuljetusta koskevista mimmimaksuista sekä pakkaamisesta ja säilytyksestä (kylmälaukut j a j ää). lentoliikenteessä suuntautuvassa kuljetuksesta tapahtuvasta ilmateitse olevan Tämän tilanteen tasoittamiseksi onkin syytä hyväksyä POSEEMA-ohjelmassa ehdotettu järjestelmä, jonka tarkoituksena on tasoittaa saariasemasta ja syrjäisyydestä aiheutuvia vientiin kohdistuvia lisäkustannuksia j a haittoj a. Lajien, joita järjestelmä koskee, kuten pilkkupagelli, meriahven, pohjanlimapää ja hopeahuotrakala, on oltava kaupalliselta arvoltaan merkittäviä ja niillä on oltava muita lajeja suurempi kysyntä. Viennin vuotuinen keskiarvo on noin 3 500 tonnia. p:\uper\projet\005fi. doc 15 M t IT J ^r P r ly-I-lvA 1. Alueen yleinen taloudellinen tilanne Madeira on itsehallintoalue, jonka tuotanto on erittäin suuresti riippuvainen ulkomaista. Madeira sijaitsee Luoteis-Atlantilla pohjoisten leveyspiirien 30° 1' 38" ja 33° T 34" sekä läntisten pituuspiirien 15° 51' 11" ja 17° 15' 52" välisellä alueella. Maantieteellisesti lähimpänä Madeiran saarta sijaitsee Kanariansaarten La Palman saari (välimatkaa on 400 km). Seuraavaksi lähin on Cabo Sinin alue Afrikassa, noin 625 km:n päässä. Madeirasta Lissaboniin matkaa on noin 950 km. Etäisyys Euroopan "pääkaupunkiin" Brysseliin on noin 2 700 km linnuntietä. Näiden etäisyyksien vuoksi Madeiran saari voidaan määritellä Euroopan mantereen ja Euroopan yhteisön yhdeksi kaikkein syrjäisimmäksi alueeksi. Alue on saariryhmä, joka koostuu asutuista Madeiran ja Porto Santon saarista sekä joukosta pieniä saaria (lihas Désertas ja lihas Selvagens). Saariryhmän pinta-ala on noin 779 km2. Kaikki saaret ovat syntyneet tuliperäisen toiminnan tuloksena, ja niiden rantaviiva on rikkonainen ja jyrkkä, pinnanmuodot epätasaiset ja rinteet jyrkät. Madeiran saari on saariryhmän suurin, ja sillä asuu lähes koko väestö. Noin 34 prosenttia saaren kokonaispinta-alasta on asuttavaa ja soveltuu maatalouteen. Luonnonolojen aiheuttamat rajoitukset - erityisen epätasainen maanpinta ja rinteet voimakkaasti kaltevat eroosion seurauksena - enimmäkseen köyhä maaperä - äärimmäisen jyrkät rantamuodostumat - äkkijyrkkä merenpohja. Tärkeimmät vaikutukset - työhön kulutetun ajan ja kulujen lisääntyminen niiden töiden toteuttamisessa, jotka helposti kärsivät maaperän rikkonaisuudesta - maan siirtämistä vaativan työn arvioinnin suhteellinen vaikeus, joka johtuu saaren joillekin pienille pelloille ominaisen maaperän kivilajien ominaisuuksien monimutkaisuudesta ja vaihtelevuudesta - alueelliseen aurinko- ja merimatkailun mahdollisuuksien hyödyntämisen vaikeus sellaisen rannikon puuttumisen vuoksi, josta käsin meriveden suomia etuja voisi suoraan käyttää hyväksi - kalavarojen suhteellinen niukkuus merenpohjan äkillisen syvenemisen ja tästä aiheutuvan vesien vähäisen planktonmäärän vuoksi. p:\uper\projet\005fi. doc 16 Maantieteelliset tekijät Yksilöinti - saariasema - suuri etäisyys mantereesta, syrjäinen sijainti. Tärkeimmät vaikutukset - eristyneisyys ja pysähtyneisyys; vaikutusten moninaisten seurauksien tuntuminen edelleen työvoiman (taloudessa, yhteiskunnallisessa rakenteessa, tilanteessa koko alueen koulutuksessa, opetuksessa. ) - alueen ongelmien erityisluonne; joidenkin kansallisten ja yhteisön politiikkojen ja ohjelmien yhteensovittamisen aiheuttamat ongelmat. Historialliset tekijät (itsehallintoa edeltävä aika) Yksilöinti - vähäinen sijoittaminen - keskusjohtoisuus. Tärkeimmät vaikutukset (itsehallintoon johtaneesta kehityksestä alkaen) - kehittymätön ja herkästi vaurioituva talouden rakenne - heikot alueen saarten väliset yhteydet, joiden vuoksi on tehtävä suuria sijoituksia jälkikäteen - muuhun maahan verrattuna selvästi alhaisempi elintaso - suuri riippuvuus ulkomaista. Väestö ja työllisyys Vaikka Madeiran ja Porto Santon kehittämiseen liittyvissä toimissa ja hankkeissa onkin aina otettu huomioon se, että kaikkien toimien ja hankkeiden pitäisi lähteä väestön tarpeista ja vastata näihin tarpeisiin, näiden kahden saaren asukkaiden elintaso on yhä suurimmaksi osaksi heikko. Erityisesti hyvinvointia mittaavien tekijöiden, kuten palkkojen, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen sekä monien muiden tekijöiden osalta on tehtävä vielä paljon, jotta elintaso nousisi muiden Euroopan yhteisön maiden - tai edes yhteisön vähemmän kehittyneiden maiden - tasolle. Viimeisten viiden vuoden aikana alueen väestö on kasvanut hiukan (0,7 prosenttia), ja tällä hetkellä (1996) se on lähes 255 100 ja asukastiheys 327,5 asukasta neliökilometriä kohden. Työttömiä on 5 238 eli 2,68 prosenttia. Työllisyys on 43,9 prosenttia. Työvoima jakautuu seuraavasti: palvelut (60,6 prosenttia), teollisuustuotanto (27,7 prosenttia) ja alkutuotanto (11,7 prosenttia työikäisestä väestöstä). p:\uper\projet\005fi. doc 17 Funchalin väestö, joka edustaa noin puolta koko saariryhmän väestöstä, työskentelee pääasiassa palvelualalla. Edellisen perusteella onkin helppo päätellä alkutuotannon painoarvo Madeiran saaren maaseutualueilla. Yksinomainen talousvyöhyke (E. E. Z. ) Alueelle on annettu yksinomaisen talousvyöhykkeen asema. Vyöhyke on laajuudeltaan 110 000 neliömeripeninkulmaa, siis yli 500 kertaa saariryhmän maapinta-alan suuruinen. Fyysisesti tarkasteltuna alueelta puuttuu mannerjalusta, sen mannerjyrkänne on lyhyt ja sen meri erittäin syvä, keskimäärin noin 4 000 metriä ja enimmillään noin 5 400 metriä. Syvyydestä erottuvat ainoastaan pienet alueet, joilla sijaitsee joitakin merenpinnan alaisia, tavallisesti merivuoriksi nimitettäviä kohoumia. 2. Alueen kalastusala , Kalastuksen merkitys alueen saarille ja koko taloudelliselle toiminnalle Suurin ja tärkein kalastusalan osa on keskittynyt kahden tyypillisen maaseutukunnan alueelle, nimittäin Camarade Lobosiin ja Machicoon. lisäksi Kalanjalostusteollisuuden palveluksessa työskentelee kalastajien ja kauppiaiden julkishallinnon virkamiehiä, ja yhteensä ala työllistää noin 2 150 henkeä, mikä vastaa noin 2:ta prosenttia työtätekevästä väestöstä. Vertailua muihin aloihin ja kauppatase on lisäksi voimakas riippuvuus Madeiran taloudelle on ominaista mainittujen rajoitusten ulkomaista, alkutuotannon kuin teollisuustuotannonkin perusrakenteet ovat heikot. Kun otetaan huomioon joidenkin näiden tuotantoalojen kohtaamat vaikeudet, kalanjalostusalalle jää viennin kannalta tärkeä tehtävä paitsi tuotteiden arvon lisäämisessä myös yksityiselle alalle sekä taloudelle yleensä kohdistuvien hyötyjen ansiosta erityisesti ja kannattavuuden edistämisessä. työvoiman hyödyntämisen alijäämäinen. Niin tuotannon, selvästi Olemassa olevat perusrakenteet Kalastussatamat Tärkein purkusatama sijaitsee Funchalissa, ja sen kautta kulkee vuosittain noin 10 000 tonnia tuoretta kalaa, mikä vastaa noin 95:tä prosenttia alueella pyydettävästä kokonaissaaliista. Saalismäärien kannalta muita tärkeitä satamia ovat Porto Santo, Caniçal ja Câmara de Lobos. Santa Cruzin kunnassa Porto Novossa sijaitsevaa laituria on äskettäin levennetty ja nykyaikaistettu, ja sitä on tarkoitus käyttää pääasiassa niiden saaliiden purkuun, jotka viedään suoraan tällä alueella sijaitseviin kalatehtaisiin. Kylmätilat Alueella sijaitsevista satamista vain viidessä on kylmätilat. Näiden lisäksi aluehallitus sai haltuunsa Santa Cruzin kunnassa sijaitsevan kylmätilan, joka muutamien korjaustöiden jälkeen aloitti toimintansa vuonna 1993. Kylmätilojen palveluihin kuuluvat pakastaminen, varastointi, j äähdyty s j a j ään myynti. Lähes kaikki pakastettu kala on tarkoitettu Madeiran teollisuuden käyttöön; yli jäävä osuus viedään Azorien ja mantereen teollisuuden käyttöön. p:\uper\projet\005fi. doc 18 Laivasto ja pyyntimenetelmät Alueen kalastuslaivasto koostuu pienikokoisista aluksista, joita on yhteensä 538 yksikköä. Valtaosa aluksista on puisia ja tehokkuudeltaan heikkoja. Näiden alusten navigointi- ja havainnointivarustus on riittämätön, ja niiden turvallisuus, sosiaalitilat sekä saaliiden säilytystilat ovat puutteelliset. Pienet alukset pyytävät useita eri lajeja pääasiassa erilaisilla siimoilla ja koukuilla. Yksinomaan mustahuotrakalaa pyytävät alukset ovat hieman edellä mainittuja suurempia (niiden pituus on 18 - 15 m), ja ne käyttävät pyynnissä eräänlaista pitkääsiimaa. Kurenuottia käytetään pienten pelagisten kalojen pyynnissä. Viidellä aluksella on lupa tällaisen pyynnin harjoittamiseen. Yksinomaan tonnikalalajeja pyytävät alukset ovat yleensä tätä suurempia (niiden pituus on 18 - 30 m), ja ne käyttävät eräänlaista seivästä ja keihästä tonnikalojen pyynnissä. Lähes kaikki alukset harjoittavat pyyntiä rannikkovyöhykkeellä ja Portugalin yksinomaisen talousvyöhykkeen vesillä. Kalansaaliit Seuraavassa taulukossa on tonnikalalajeista ja mustahuotrakalasta koostuvien saaliiden paino- osuus alueen satamien saaliiden kokonaismäärästä. Kalansaaliit Madeirassa 1992 -1996 LAJIT 1992 Paino (%) arvo (%) 1993 Paino (%) arvo Tonnikalalajit 8 095 61,5 1068 49,1 4 725 45,7 567 1994 Paino (%) arvo 5 245 50,8 709 (%) 35,3 Mustahuotrakala 2812 21,4 676 31,2 3 466 33,6 640 39,9 3 132 30,3 683 (%) 38,2 36,8 Muut ENSA LAJIT 2 261 17,1 426 19,5 2 151 20,7 400 24,8 1968 19,1 467 25 13 168 100 2 170 100 10 342 100 1607 100 10 345 100 1859 100 1995 Paino 1996 (%) arvo (%) Paino (%) arvo (%) Tonnikalalajit 8 851 64,1 1205 54,4 6 331 54,0 1 180 52,0 Mustahuotrakala 3 432 25,0 634 28,6 3 279 28,0 662 29,2 Muut ENSA 1484 10,9 380 17,0 2 116 18,0 429 18,8 13 767 100 2 219 100 11726 100 2 271 100 Alueen säilyketeollisuus koostuu tällä hetkellä neljästä tehtaasta. Näissä tehtaissa pystytään käsittelemään noin 40 tonnia raaka-ainetta päivässä ja keskimäärin noin 4 000 tonnia vuodessa. Vuonna 1992 ylittyi 6 200 tonnin raja. Kaksi näistä yksiköistä tosin aloitti toimintansa vuoden 1997 alussa, minkä vuoksi edellä esitettyjen lukujen voidaan olettaa nousevan huomattavasti kuluvasta vuodesta alkaen. p:\uper\projet\005fi. doc 19 Käsitellyt tuotteet ovat lähes kokonaisuudessaan paikallisia, ja ne on pyydetty aluksilla, jotka on rekisteröity alueen satamissa. Tärkein raaka-aine ovat tonnikalalajit ja niiden sukulaiset. Valmiit tuotteet viedään pääasiassa yhteisön markkinoille. Tämä teollisuus tarjoaa työpaikan yhteensä lähes 395 henkilölle. POSETMA-ohjelman soveltaminen 1992/1996 (TONNIKALA) VUOSI Tuotanto kg $ Escudoa 1992 1993 1994 1995 1996 Alueellinen 6 270 893 Tuonti 0 YHTEENSÄ 6 270 893 Teollisuus 203 804 023 Varustamot 0 YHTEENSÄ 203 804 023 3 408 040 0 3 408 040 22 152 260 88 609 040 110 761300 3 036 512 772 076 3 758 588 27 888 723 90 123 676 118 012 400 5 538 966 0 5 538 966 41054 816 164 235 881 205 290 697 2 387 872 112 460 2 500 332 21 867 012 70 802 793 88 505 868 YHTEENSÄ 20 642 238 834 536 21 476 774 316 766 834 413 771 390 730 538 224 Kalanjalostusteollisuus Tonnikalateollisuus kokonaisuudessaan on ollut yksiselitteisesti Madeiran kalastuksen tärkein ala vuodesta 1992 lähtien. Tämän alan työllistäväksi vaikutukseksi arvioidaan noin tuhat työpaikkaa. Tällä hetkellä alueella toimii 4 yritystä, jotka tuottavat kokonaisuudessaan Portugalin ja Italian markkinoille tarkoitettuja tonnikalatuotteita. Ne olosuhteet, joiden perusteella tonnikala-alaa koskeva yhteisön tukiohjelma perustettiin, vallitsevat alueella edelleen, sillä saariryhmälle ominaiset, pysyvät erityisolot aiheuttavat lisäkustannuksia tuotteiden jalostukselle ja niiden kaupan pitämiselle. Nämä olosuhteet vaikuttavat haitallisesti alan kannattavuuteen. Vuonna 1992 laaditut ja esitetyt perustelut, jotka johtivat tätä alaa koskevan tukijärjestelmän käyttöönottoon, ovat yhä voimassa muuttumattomina. Tässä alasektorilla on vielä yksi yksikkö, jossa fileoidaan mustahuotrakalaa. Tämä yksikkö aloitti kokeiluluonteisen toiminnan vuoden 1997 alussa. Kun yksikkö aloittaa varsinaisen toimintansa, sen tuotantokapasiteetti riittää käsittelemään 7 -8 tonnia raaka-ainetta päivässä, mikä vastaa 3 - 4:ää tonnia valmista tuotetta. Teollisuusyrittäjät ovat varsin tyytyväisiä tuotteen kysyntään niillä sekä alueellisilla markkinoilla että ulkomarkkinoilla, joilla tuotetta on myyty, ja he pitävät kaupallisia näkymiä erityisen lupaavina. Yksikkö työllistää 45 henkilöä, joista useimmat ovat naisia. p:\uper\projet\005fi. doc 20 Lisäksi on perustamiseksi, jotka vaikuttavat myönteisesti tämän alasektorin kehittymiseen. tehty muita sellaisia aloitteita tuotantomääriltään pienten yksiköiden Tulevaisuudessa voitaneen toteuttaa muitakin samankaltaisia aloitteita. Yhteisön lisäkustannuksia koskevan tasoitusjärjestelmän soveltaminen Tilanne ennen järjestelmän käyttöönottoa Euroopan yhteisön neuvosto perusti vuonna 1991 tehdyllä päätöksellä 91/315/ETY erityisohjelman Madeiran ja Azorien etäisyyden ja saariaseman aiheuttamien ongelmien torjumiseksi ja sen jälkeen komissio myönsi vuonna 1992 tehdyllä päätöksellä 92/448/ETY yhteisön tuen tietyille erityisille toimenpiteille Madeiran ja Azorien etäisyyden ja saariaseman aiheuttamien ongelmien torjumiseksi. Samalla tunnustettiin myös ne kehitykseen liittyvät ongelmat, jotka estävät näitä kahta saariryhmää täysin osallistumasta sisämarkkinoiden toteuttamiseen, sekä näiden saariryhmien maantieteellisestä sijainnista, niiden erikoisista pinnanmuodoista, niiden perusrakenteiden vakavista puutteista ja niiden talouden yleisestä kehittymättömyydestä johtuvat haitat. 1980-luvun lopusta ja 1990-luvun alusta asti on kalastuslaivojen nykyaikaistamiseen tähtäävän politiikan todettu vaikuttaneen myönteisesti Madeiran kalastusalaan, ja saaliiden - pääasiassa tonnikalasaaliiden - määrät ovat lisääntyneet. Kalastuksessa alkoikin ilmetä teollisuuden perusrakenteiden puutteellisuudesta jotka puolestaan aiheuttivat vakavaa kalakantojen ehtymistä ja tuottajahintoja koskevia ongelmia. johtuvia ylijäämiä, Jotta ala voisi kasvaa tasaisesti ja muille aloille jo tehtyjä sijoituksia (satamien perusrakenteet, luoda edellytykset sellaisten kylmätilat ja teollisuusyksiköiden perustamiselle, joiden tehtäväksi tulisi käyttää kaikki se tonnikalasaalis, jonka laivasto pystyy pyytämään. laivastot) voitaisiin jatkaa, olisi tärkeää Jotta tämä kehitysstrategia onnistuisi, on luotava edellytykset saariasemasta ja etäisyydestä johtuvien lisäkustannusten poistamiselle ja näiden ongelmien kanssa kamppailevien yritysten toiminnan tekemiselle kannattavaksi. Kasvu tällä alalla, jolla vuonna 1991 oli käytettävissään ainoastaan yksi ja vuonna 1996 jo neljä toimivaa tehdasta, johtuu POSEIMA-ohjelman soveltamisesta. Ohjelman ansiosta alalla on samat edellytykset kuin mantereelle sijoittautuneilla vastaavilla yksiköillä. 3. Järjestelmän soveltamisen vaikutukset työllisyyteen, vientiin, markkinoiden käyttäytymiseen Ympärivuotisesti ja säännöllisesti toimivien säilyketehtaiden perustaminen ja POSEIMA- ohjelman soveltaminen eivät tapahtuneet samaan aikaan sattumalta. Nämä tuet ovat tuoneet alalle pysyvää vakautta, ja ne ovat suoneet tervetullutta liikkumavaraa niin varustamoille kuin säilyketeollisuuden toiminnallekin. POSEIMA-ohjelman soveltamisen kuluessa luotiin noin 300 työpaikkaa niihin kolmeen yritykseen, jotka aloittivat toimintansa 1990-luvulla. p:\uper\projet\005fi. doc 21 Jos näillä yrityksillä on mahdollisuus suunnata tuotantonsa ulkomaille, ne myös tarvitsevat raaka-ainetta. Tämä puolestaan tarkoittaa sitä, että kuluttamatta jäänyt kala - myös Azorien kiintiö - käytetään teollisuudessa silloin, kun paikallinen tuotanto osoittautuu selvästi riittämättömäksi. Tarkoituksena on siis antaa varustamoille takuu siitä, että kaikki pyydetyt tonnikalalajit voidaan hyödyntää. Säilykkeiden vienti nelinkertaistui vuosina 1990 - 1996, ja alan työllisyys kasvoi samaan tahtiin, ja mikä tärkeintä, työllisyys on pysynyt vakaana. Tonnikalamarkkinat ovat säännellyt, ja näiden kokemusten perusteella voidaan todeta, että varustamoiden edustajat sekä alueen säilyketeollisuuden edustajat ovat siinä määrin tyytyväisiä, että vanhin toiminnassa oleva yksikkö on jo aloittanut toimenpiteet uuden yksikön rakentamiseksi olemassa olevan yksikön tilalle. 4. Järjestelmän edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat. Edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat ovat samat kuin Azorien tapauksessa (katso éd. ). LOPPUPÄÄTELMÄT Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käyttöön otetun järjestelmän soveltamisella on ollut varsin tyydyttäviä vaikutuksia tonnikalan keskimääräisiin pyyntimääriin sekä alan taloudellisten toimijoiden tilanteeseen. Toisaalta tämän järjestelmän syynä olevien lisäkustannusten taso pysyy ennallaan. Tämä merkitsee aiheuttaa vastaisuudessakin sellaisia lisäkustannuksia, joilta paikalliset toimijat eivät voi välttyä. Tämän vuoksi tätä tuotetta koskevaa tasoitusmenettelyä on syytä soveltaa jatkossakin. tonnikalatuotteiden markkinoiden etäisyys suuri sitä, että 5. Madeiran mustahuotrakala Madeiran mustahuotrakalan pyynti on perinteistä toimintaa, jota on harjoitettu kauan ja josta tällä hetkellä saa elantonsa noin 40 prosenttia kalastusalan ammattilaisista. Tämän lajin vuosittainen saalis on noin 3 500 tonnia, mikä vastaa noin yhtä kolmasosaa alueen satamien saaliiden kokonaismäärästä. Tieteellisten tutkimusten perusteella ei ole osoitettavissa mitään merkkejä tämän lajin kantojen vähentymisestä, mikä johtuu siitä, että saaliiden keskipaino/keskikoko on pysynyt samalla tasolla jo viidentoista vuoden ajan. Voidaankin katsoa, että tätä lajia ei hyödynnetä siinä määrin kuin olisi mahdollista. Kalastusmenetelmät ovat muuttuneet viime vuosina huomattavasti. Laivaston yksiköiden määrä on vähentynyt ja vuotuisten kalastuspäivienkin määrä pienentynyt. Näin ollen todettavissa on pyyntiponnistusten väheneminen vuodesta 1992, mikä ei vaikuta kantojen kokoon. Sen lisäksi aluehallinto on määritellyt tämäntyyppistä pyyntiä koskevat toimenpiteet, joiden avulla säädellään kalastuspäivien ja kutuaikana tehtävien pyyntimatkojen lukumäärää. Kaiken kaikkiaan on syytä huomauttaa, että pyynti kohdistuu ainoastaan täysikasvuisiin yksilöihin, koska nuoret yksilöt eivät oleskele syvässä vedessä, missä kalaa pyydetään. Alueellisen kulutuksen osalta tämä laji on yksi Madeiran asukkaiden ravinnonlähteistä, ja lisäksi sillä on huomattavaa arvoa ulkomarkkinoilla. tärkeimmistä p:\uper\projet\005fi. doc 22 Tämän tuotteen pääasiallinen kohde on ulkomarkkinat. Kalanjalostusteollisuuden käyttämästä raaka-aineesta 90 prosenttia viedään ulkomaille. Tähän vuoteen asti tuotantokapasiteetti on riittänyt vain mustahuotrakalan käyttämiseen tuoreena alueellisten markkinoiden tarkoituksiin jalostusteollisuuden täydellisen puuttumisen vuoksi. Tämän tilanteen korjaamiseksi ja siksi, että kantojen osalta saaliita olisi mahdollisuus lisätä, hyväksyttiin kolme tämän lajin jalostukseen ja kaupan pitämiseen tarkoitettujen teollisten yksiköiden perustamishanketta (Euroopan yhteisön hyväksymiä ja yhteistyössä sen kanssa toteutettavia hankkeita), joiden merkitys on suuri sen vuoksi, että noin 60:n pääasiassa nuorille naisille tarkoitetun työpaikan luominen vaikuttaa selkeän myönteisesti väestön pysymiseen synnyinseudullaan. Näiden kokonaisuudessaan 2 000 tonniin mustahuotrakalaa vuodessa. raaka-aineen hankkeen ansiosta kolmen käsittelykapasiteetti nousee Nämä teollisuusyksiköt, joista kaksi on jo toiminnassa ja yhtä viimeistellään, kehittävät fileointi- ja pakastustoimintaansa, ja ne suuntaavat tuotteensa pääasiassa Euroopan ja joidenkin kolmansien maiden markkinoille. Saariryhmän pienestä koosta ja syrjäisestä sijainnista johtuvat erityisolot aiheuttavat selviä lisäkustannuksia tuotannolle ja tuotteiden kaupan pitämiselle, mikä puolestaan heikentää alueen yritysten kilpailukykyä Euroopan mantereen saman alan yrityksiin verrattuna. Tämä puolestaan vaikutta selvästi haitallisesti palkkojen tasoon sekä työllisyyteen tällä alalla. LOPPUPÄÄTELMÄT Todetut tämän lajin kaupan pitämistä koskevat lisäkustannukset haittaavat etenkin alan johtuvat toimintaedellytyksiä. Nämä taloudellisten merikuljetuksista aiheutuvista kuluista (mukaan lukien vakuutukset), energiaa koskevista tullimaksuista sekä raaka-aineiden ja valmiiden tuotteiden liian hitaasta kierrosta. lisäkustannukset toimijoiden lisäkustannuksia Näiden olosuhteiden perusteella yhteisön tämän lajin hyödyntämisen tasoittavaa järjestelmää voidaan pitää perusteltuna. Suoritettujen laskelmien mukaisesti vuosittain voitaisiin pyytää 1 800 tonnia kalaa (luku vastaa vientiin tarkoitettuihin tuotteisiin käytetyn raaka-aineen määrää). 6. Madeiran japanmmaknlltikantQjen hyödyntäminen Japaninmakrillia (Scomber japonicus) on tavattu Madeirassa aina, ja sen jalostuksella on pitkät perinteet, vaikka eri syistä johtuen sitä ei vuoden 1985 jälkeen ole käytetty säilykkeiden valmistukseen. Viidellä pienimuotoisella kurenuotalla pyytävällä aluksella on pyytämiseen, ja noin 90 kalastajaa saa elantonsa tästä toiminnasta. lupa japaninmakrillin Vuotuiset saaliit ovat viime vuosina olleet noin 1 000 - 2 000 tonnia vuodessa, ja tämän kalastuksen bruttoarvo on ollut noin 100 - 120 miljoonaa escudoa. Tämän lajin kulutus tuoreena on melko vähäistä, joten kalaa viedään ulkomaille. p:\uper\projet\005fi. doc 23 Uuden 170 henkilöä työllistävän yksikön perustamisen myötä saaliit kasvavat - tämän mahdollistavat erittäin suuret kalakannat. Tämän lisäksi on otettava huomioon, että jalostusta ja tuotteen saattamista markkinoille koskevat edellytykset ovat samat kuin tonnikala-alalla. Japaninmakrillin teollinen jalostus lisääntyi huomattavasti vuoden 1997 ensimmäisellä neljänneksellä, se täydentää tonnikaloja jalostavia yksiköitä ja tämän vuoksi vaikuttaa myönteisesti näiden yksiköiden ylläpitoon tai niiden toiminnan parantamiseen, mikä on tärkeää suhteellisen teollisuudenalan arvonnousun ja kilpailukyvyn paranemisen kannalta. lisääntymisen, työpaikkojen, tuotannon tämän Tämän vuoden tavoitteena on saalismäärien nostaminen pysyvästi 2 000 tonnin tasolle. Teollisuuden tuotteet käytetään kokonaisuudessaan vientiin, joka suuntautuu Italiaan. Saariryhmän pienestä koosta ja syrjäisestä sijainnista johtuvat erityisolot aiheuttavat selviä lisäkustannuksia tuotannolle ja tuotteiden kaupan pitämiselle, mikä taas heikentää alueella toimivien yritysten kilpailukykyä samaa toimintaa Euroopan mantereen vastaaviin yrityksiin tasoon sekä verrattuna. Tällä puolestaan on selviä haitallisia vaikutuksia palkkojen työllisyyteen alalla. Tämän lajin hyödyntämisessä todetut lisäkustannukset ovat lisäraaka-aineiden ja pakkausten merikuljetuksesta ja varastojen liian hitaasta kierrosta aiheutuvia kuluja sekä sähköenergiaan, vakuutuksiin ja kuljetuksiin liittyviä lähetyskuluja. LOPPUPÄÄTELMÄT Sellainen tämän lajin tuotannolle ja hyödyntämiselle aiheutuvia lisäkustannuksia tasoittava järjestelmä, joka suhteessa käsiteltyyn ja vietyyn määrään (2 000 tonnia) ei absoluuttisesti tarkasteltuna ole merkittävä, mutta jolla on yhteiskunnallis-taloudelliselta kannalta suurta merkitystä erityisesti työllisyyden suhteen, vaikuttaa sopivalta. p:\uper\projet\005fi. doc 24 m, KANARIANSAARET JOHDANTO Koska Kanariansaaret sijaitsevat keskellä valtamerta ja niiden ilmasto on suotuisa, kalastuksella on aina ollut siellä erittäin tärkeä taloudellinen asema. Saariryhmän itäisin kohta sijaitsee 115 kilometrin päässä Afrikan rannikosta ja pohjoisin kohta 1 100 kilometrin päässä Cädizista, lähimmästä Espanjan mantereella sijaitsevasta satamasta. Kanariansaaret sijaitsevat 1 600 kilometrin päässä Madridista, jossa kulutetaan eniten kalaa Espanjassa, 172 000 tonnia vuosittain. Saariryhmä koostuu seitsemästä saaresta, jotka jakautuvat kahteen provinssiin, Las Palmasiin ja Santa Cruziin, ja sen kokonaispinta-ala on 7 273 km', joka on 1,44 prosenttia Espanjan kokonaispinta-alasta. Pienimuotoista rannikkokalastusta on harrastettu yli 300 vuoden ajan rinnakkain Saharan edustalla tapahtuvan avomerikalastuksen kanssa, joka on jossain määrin vähentänyt sitä pienemmän saalismäärän tuottavan ja voimavaroiltaan vaatimattomamman pienimuotoisen rannikkokalastuksen merkitystä. Kalastus on siis Kanariansaarille tärkeä elinkeino ja yksi sen tärkeimmistä tulonlähteistä. Joillakin saarilla, esimerkiksi Lanzarotella, kalastus on tärkein elinkeino turismin jälkeen. Saariryhmän saarten rantaviiva on pääosin kallioinen, mistä syystä sen rannoilla ei juurikaan ole lahdelmia eikä ankkuroimispaikkoja. Saarilla ei ole yhteistä mannerjalustaa, koska veden syvyys saarten välillä on paikoin yli 3 000 metriä. Saariryhmää ympäröivä merenpohja on puolestaan täynnä kraattereita, ja se muodostuu peruskivestä ja laavasta, mikä tekee muille merille tyypillisen laahusnuottakalastuksen mahdottomaksi. Saariryhmää ympäröivän meren eläimet ja merenpohja sekä vedenalainen geologia ovat ainutkertaisia. Meren pohjalla elää yli 350 kalalajia, mikä on epätavallista Atlantin valtameren muissa osissa. Nämä vuoristoisiin saaristoa ympäröivän merenpohjan pinnanmuotoihin, mikä johtuu saarten välisten syvien vesien mikroilmastoista. sopeutuvat hyvin lajit Näinkin suuri kalalajien määrä saarten vähäravintoisten ja syvien vesien pimeyksissä johtuu kahdesta tekijästä: 1. 2. tyypilliset kalalajit Pohjois-Euroopalle, Välimerelle ja saapuvat saarten vesille, koska siellä kohtaavat Kanarian kylmä ilmavirtaus ja Gibraltarin salmen ilmavirtaus. trooppiselle Amerikalle Afrikan rannikon kalalajit saapuvat saarten vesille jatkuvien Atlantilta tulevien pasaatituulten takia, joiden suuntaa Saharan tuulet muuttavat ja jotka vievät merivirtaa kohti Kanariansaarten länsiosia. p:\uper\projet\005fi. doc 25 Kanariansaarten vesissä elää kahdentyyppisiä kaloja: a) Pohjakaloja, jotka elävät meren pohjassa on useita lajeja, mutta niiden määrä ei riitä teolliseen hyödyntämiseen. b) Pelagisia eli pinnalla eläviä lajeja, joita on runsaasti, esimerkiksi tonnikaloihin kuuluvat kalat, boga (Sparus boops), makrilli, piikkimakrilli ja sardiini. Kanariansaarten vesien suolapitoisuus ja lämpötila poikkeavat Atlantin valtameren muista osista: ne ovat sitä korkeammat, mitä kauemmaksi Afrikan rannikosta mennään. Veden lämpötila voi olla jopa 6 °C korkeampi kuin veden lämpötila Afrikan rannikolla. Siksi saarten vesien eläinkanta erityisesti 200:aa metriä syvemmissä vesissä poikkeaa paljon Afrikan rannikon vesien eläinkannasta. Tämä johtuu siitä, että Kanariansaarten edustalla Välimeren vesivirrat kohtaavat Atlantin vesivirrat. Merenpohjan erikoinen pinnanmuoto ja sisävesien kalavarojen puute aiheuttavat sen, että ainoastaan 5 prosenttia pyydystetyistä kaloista pyydetään nimenomaan Kanariansaarten vesillä. Loput on perinteisesti pyydetty Kanariansaarten ja Saharan välisillä vesillä. Kun nämä kalavedet siirtyivät marokkolais-mauritanialaiseen omistukseen vuonna 1975, Kanariansaarten kalastuslaivaston oli neuvoteltava kausittaisista pyyntimääristä, vähennettävä laivojensa määrää ja ryhdyttävä maksamaan vuokraa kalastusoikeudesta. Lisäksi oli ryhdyttävä teknologiseen, ammatilliseen ja teolliseen yhteistyöhön edellä mainittujen maiden kanssa. Nämä olosuhteet aiheuttivat epävarmuutta Kanariansaarten kalastusalalla. Edellä mainituista kalalajeista valtameressä elävät kalat ovat pienimuotoisen kalastuksen tärkein saalis. Niiden esiintyminen Kanariansaarten vesillä on kausittaista, ja vaihtelee jopa vuodesta toiseen. Yleisimmät valtameressä elävät lajit ovat isosilmätonnikala (Thunnus obesus), boniitti (Katsuwonus pelamis), valkotonnikala (Thunnus alalunga), tonnikala (Thunnus thynnus) ja kampi (Thunnus albacares). Merkittävä osa Kanariansaarten kalastuslaivastosta kalastaa Afrikan länsirannikolla ja keskittyy suurelta osin mustekalan pyytämiseen, mutta se pyytää myös esimerkiksi sardiinia, kummeliturskaa, katkarapuja ja anjovista. Pääjaikaiset ovat Länsi-Afrikan pohjoisosien tärkein yksittäinen saalis, niin pyydetyn määrän kuin sen suuren taloudellisen arvonkin ansiosta. Pääjalkaiset elävät Cap Bojadorin ja Cap Verden (Senegalissa) välisellä alueella ja niiden päälajit ovat mustekaloihin kuuluvat Octopus, Sepiola ja Rossia macrosoma. Octopus kuuluu yhteen ainoaan lajiin, Octopus vulgarisiin, kun taas Sepiola kuuluu Sepia- sukuisiin Officinalis-, Hierredda-ja Berttheloti-lajeihin. Loligo vulgaris ja Loligo forbesi ovat puolestaan Rossia macrosoman lajeja. - KALASTUSALAA KOSKEVAT YHTEISKUNNALLIS-TALOUDELLISET TIEDOT Kanariansaarten asukasluku oli 1 601 498 vuonna 1995: Näistä aktiivista väestöä oli 647 200. Työtä oli 518 000 henkilöllä; työttömiä oli 129 200 henkilöä. Työhönosallistumisaste oli 50 prosenttia, työllisyysaste 40 prosenttia ja työttömyysaste 23,73 prosenttia. p:\uper\projet\005fl. doc 26 BKT jakautuu seuraavalla tavalla: maanviljelys ja kalastus 5 prosenttia, teollisuus 9 prosenttia, rakentaminen 7 prosenttia ja palvelut 79 prosenttia. Vuonna 1995 BKT asukasta kohden oli 1 719 167 pesetaa. Kalastussektorin osuus oli 2 prosenttia saarten BKT:sta. Merikalastuksesta vastaavan ministeriön (Secretaria General de Pesca Maritima) lukujen mukaan Kanariansaarten kalastuslaivasto oli seuraavankaltainen: ETYn vesialueella kalastavat monitoimialukset ja osterinpyyntilaivat. troolarit, 2 472,10 1 220,10 lukumäärä BRT KW;ia YHTEENSÄ vesialueella kalastavat nuotta-alukset, j a ETYn Kanariansaarten merikalastusalukset verkkokalastusalukset jne ja Kolmansien maiden kansainvälisillä vesillä kalastavat troolarit, monitoimialukset ja osterinpyyntivälineet. Kolmansien maiden ja kansainvälisillä vesillä kalastavat nuotta- alukset, merikalastusalukset, verkkokalastusalukset jne vesialueella vesialueella 1353 5 148, 65 27 078,13 142 35 503,09 94 239,49 57 7 251,86 19 792,08 YHTEENSÄ 1554 48 375,70 142 329,81 Pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivojen miehistön osuus on 53 prosenttia kalastuksesta elantonsa saavasta aktiiviväestöstä: pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivojen osuus saaliista on ainoastaan 23 prosenttia, ja teollinen laivasto vastaa lopusta. Vuonna 1996 tuotettiin 74 946 tonnia tuoretta ja 153 053 tonnia pakastettua kalaa. ANACEFin teollinen laivasto, joka on rekisteröity POP 43:een, muodostuu 156 keskimäärin 280 BRT:n kokoisesta laivasta, joilla työskentelee yhteensä 2 550 henkilöä ja jotka välillisesti luovat noin 12 000 työpaikkaa. Laivaston mustekalasaalis on noin 50 000 tonnia vuodessa, lukuun ottamatta vuotta 1995, jolloin Marokon kanssa tehty yleissopimus aiheutti ongelmia. Saaliista 50 prosenttia vietiin Japaniin ja 50 prosenttia EU-maihin (60 prosenttia Espanjan mantereelle ja 40 prosenttia Italiaan, Portugaliin ja Kreikkaan). Arrecifen satamaa Lanzaroten saarella kotisatamanaan pitävässä sardiinilaivastossa on kahdeksan alusta, joiden bruttorekisteritonnimäärä on yhteensä noin 4 500 ja joissa työskentelee yhteensä 184 henkilöä. Vuonna 1996 laivaston kokonaissaalis oli yhteensä 122 000 tonnia, josta 93 prosenttia jauhetaan, 5 prosenttia valmistettiin säilykkeiksi ja 2 prosenttia pakastettiin. Säilykkeistä ja pakasteista 90 prosenttia päätyy lopulta Espanjan mantereelle ja jauhetun kalan osalta 100 prosenttia tuotannosta päätyy Lanzaroten teollisuuden käyttöön. p:\uper\projet\005fi. doc 27 Tonnikalalaivastossa on noin 60 laivaa, joiden bruttorekisteritonnimäärä on yhteensä 3 000 ja joissa työskentelee 400 henkilöä. Sen tonnikalasaalis on 20 000 tonnia vuodessa. Suurin osa tästä saaliista viedään tuoreena Espanjan mantereelle; seuraavina tulevat vienti Japaniin ja Yhdysvaltoihin. Tonnikaloja käytetään myös säilyketeollisuudessa. Saariryhmällä on kaksi kalanjalostuslaitosta, jotka sijaitsevat Lanzarotella. Toinen näistä on AGRAMAR-yhtiön laitos, jossa kalajauhon ja öljyn lisäksi jalostetaan myös tuoretta ja pakastettua tonnikalaa sekä pystyy jäähdytyslaitteistansa ansiosta pakastamaan 750 tonnia jà varastoimaan 3000 tonnia kalaa päivässä. Sillä on myös jäätehdas, joka pystyy valmistamaan 140 tonnia jäätä päivässä. AGRAMAR työllistää suoraan tai välillisesti 315 henkeä. Tänä vuonna tehtaalla voidaan käsitellä 750 tonnia raaka-ainetta vuorokaudessa, ja yhtiö on rakentanut koneen, jolla vesi puhdistetaan juomakelpoiseksi. Toinen Agramarin toiminta-aloista on tonnikalan kaupan pitäminen. Yleensä tonnikala lähetetään tuoreena Espanjan mantereelle ja jos kysyntää ei ole, kala pakastetaan. Viime vuonna aloitettiin kokeilu, jossa kalat puhdistetaan ja niiden ruodot poistetaan, minkä jälkeen kalat kääritään muoviin ja myydään, lähinnä Las Palmasissa. Tulokset ovat tyydyttäviä. Toinen laitoksista on GARAVILLA-yhtiön laitos, jossa säilötään sardiinia ja tonnikalaa. Vuonna 1996 sen tuotanto oli yli 200 000 sardiinipurkkia, joista 50 prosenttia kulutettiin Euroopan markkinoilla. Loput vietiin muihin maihin. GARA VILLA työllistää suoraan tai välillisesti 450 henkilöä. Sardiinisäilykkeiden kulutus on Espanjassa suhteellisen suurta, vaikka Kanariansaarten on vaikea kilpailla maantieteellisen sijaintinsa takia: kuljetus Espanjan mantereelle aiheuttaa merkittäviä lisäkustannuksia jokaista kalakiloa kohti. Kuljetuskulujen lisäksi on muita välttämättömiä kilpailukykyä heikentäviä kustannuksia: säilykepurkeissa käytettävä tinattu teräspelti tuodaan Espanjan mantereelta asti, paperi on Teneriffalla suhteellisen kallista, vesi on kallista Lanzarotella ja niin edelleen. Koska pyynti on kausittaista ja keskittyy syys- ja marraskuun väliselle ajalle ja koska pyynti käytännöllisesti katsoen loppuu tammi- ja toukokuun väliseksi ajaksi, pakastaminen on välttämättömyys. Tästä aiheutuu ylimääräisiä kuluja. Jauhotuotannosta Espanjan mantereen osuus on 10 prosenttia, Euroopan unionin 40 prosenttia ja loput 50 prosenttia viedään Kaukoitään. Suurimmat kilpailijat ovat Chile ja Peru. Öljystä 20 prosenttia viedään Espanjan mantereelle ja loput muihin Euroopan unionin maihin ja Pohjoismaihin, joissa sitä käytetään lääkkeissä, kosmetiikassa ja ravintona. Näillä markkinoilla laatu (jodipitoisuus ja happamuusaste) on tärkeä tekijä. Kalanviljelyä, jonka harjoittamiseen Kanariansaarten ilmasto EU:n mielestä sopii, on harjoitettu 10 vuoden ajan ja ongelmia on ollut runsaasti. Piikkikampelan sekä rapujen ja äyriäisten viljely oli lopetettava, ja jäljelle jäi ainoastaan kulta-ahvenen ja meriahvenen viljely. Näillä leveysasteilla tuotannossa on päästy ainoastaan 20 prosenttiin POP:ssä määritetyistä tavoitteista. Tuotannosta 80 prosenttia viedään Euroopan markkinoille, pääasiassa Italiaan. p:\uper\projet\005fi. doc 28 Joissakin satamissa tarvitaan myös nostureita kuorman purkamiseen ja laiturivaakoja, joiden avulla voidaan pienentää kuljetuskuluja ja vähentää kuljetuksesta johtuvaa kalan laadun heikentymistä; kalan laatu heikkenee, jos kala on vietävä punnittavaksi kauas purkauspaikasta. Näistä rakenteellisista puutteista huolimatta voidaan todeta, että viime vuosien aikana jäähdytyslaitteiston osalta on tapahtunut merkittävää kehitystä. Kuitenkin Teneriffalla sijaitsevassa Santa Cruzin satamassa olevat pakastamismahdollisuudet ovat vieläkin tarpeisiin nähden liian pieniä. Tämä aiheuttaa sen, että tonnikaloja pyytävä laivasto joutuu purkamaan lastinsa muissa satamissa. Las Palmasissa sijaitsevassa La Luzin satamassa kävi vuonna 1995 yhteensä 2 490 kalastusalusta, joiden bruttorekisteritonnimäärä oli yhteensä 1 640 347 ja satamassa käsiteltiin yhteensä 225 950 tonnia kalaa. NAAPURIMAIDEN KILPAILUKYVYN ARVIOINTI KALASTUSALALLA Kanariansaarten pahimman kilpailijan Marokon kalanvienti Espanjaan on kasvanut jatkuvasti viime vuosina. Maan vienti on noussut vuoden 1986 määrästä 25 859 tonnista, jonka kokonaisarvo oli 5 509 miljoonaa pesetaa, 54 887 tonniin, jonka kokonaisarvo oli 23 501 miljoonaa pesetaa. Merkittävin osuus Marokon viennistä oli pakastetulla mustekalalla. Sitä viedään vuosittain noin 16 000 tonnia, mikä aiheuttaa selvää kilpailua Kanariansaarten avomerilaivaston kanssa. Marokon tuotteilla on vuodesta 1987 yhteistyösopimuksen mukaisesti EU:hun tuotaessa täydellinen tullivapaus, ja maa hyötyi siitä, että sen tuotteilla oli suosituimmuusasema Kanariansaarten tuotteisiin nähden siihen asti, kunnes Kanariansaaret vuonna 1993 liitettiin kokonaan tullijärjestelmään. Japani, joka on yksi merkittävimmistä Marokon kalantuotannon markkinoista, ylläpitää Marokon tuotteille, koska Kanariansaariin sovelletaan samaa järjestelmää kuin EU:hun. järjestelmää kuin Kanariansaarten tuotteille suotuisampaa Toisaalta on myös todettava, että tuotantokustannukset ovat Marokossa yleisesti ottaen huomattavasti pienemmät kuin EU:ssa ja Kanariansaarilla. Tästä voidaan tehdä sellainen johtopäätös, että Marokon kalastussektori on niiden suotuisten olosuhteiden ansioista, joita sen tuotteille on maailman markkinoilla suotu, sekä Marokon pienempien tuotantokustannusten ansiosta vaikeuttanut Kanariansaarten kalastussektorin toimintaa viime vuosien aikana suuressa määrin. Vuonna 1995 Mauritania kielsi yhä EU-maiden laivoilta pääsyn sen vesille. Marraskuussa maa kuitenkin suostui päästämään 18 mustekaloja pyytävää laivaa vesilleen, mikä osittain kompensoi EU:n ja Marokon välisen sopimuksen ensimmäistä vuotta koskevien vähennysten vaikutuksia. p:\uper\projet\005fi. doc 29 LOPPUPÄÄTELMÄT Kanarian kalastussektoria koskevassa analyysissä korostuu yksi piirre, joka on jatkuva RIIPPUVUUS. Riippuvuus kala-apajista, erityisesti MAROKOSSA sijaitsevista. Riippuvuus erittäin harvoista markkinoista, erityisesti JAPANIN markkinoista. Riippuvuus raj allisista kulj etusmahdollisuuksista, mikä j ohtuu saariasemasta. Riippuvuus yhdestä ainoasta pakkaustehtaasta. Riippuvuus yhdestä ainoasta säilyketehtaasta. Tämä riippuvuus ei kuitenkaan ole ainoa ongelma, sillä kuluttajien ostoskäyttäytymisessä tapahtuneet lukuisat muutokset ovat aiheuttaneet sen, että alkutuotantosektorin on tuotettava parempaa laatua ja näyttävämpiä tuotteita. Tämä aiheuttaa aina kustannusten kasvua, ja kustannukset ovat lisäksi tavallista suurempia, jos tuotanto tapahtuu syrjäisillä alueilla pitkien matkojen päässä. Kanariansaarten kalastussektorin toiminta on vähentynyt asteittain ja on jo kadonnut lähes kokonaan sellaisten kolmansien maiden kilpailun vaikutuksesta, joiden kalastussektoria suojellaan maiden yhteiskunnallis-taloudellisten erityispiirteiden takia (tällaisia maita ovat esimerkiksi kehitysmaat joiden kanssa on solmittu yhteistyötä koskevia yleissopimuksia). ja maat, Kanariansaarten kalastusala on siis eurooppalainen talousala, joka saarten maantieteellisen sijainnin takia joutuu kilpailemaan ankarasti kehitysmaiden kanssa. Tähän kilpailuun voi vastata ainoastaan myöntämällä saarten kalastussektorille avustusta sillä perusteella, että Kanariansaaret sijaitsevat kaukana kaupankäynnin fyysisistä keskuksista. ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI PAKASTETTU JA TUORE TONNIKALA Tonnikaloihin kuuluvia kaloja pyydetään ainoastaan onkimalla, mutta tämä on erittäin tehokas tapa, ja pyyntimäärät ovatkin merkittäviä. Kanariansaarten kalastuksen tulevaisuus on riippuvainen tonnikalan kalastuksen kehittymisestä ja erityisesti tonnikalan kaupasta, sillä tämä kehitys voi vaikuttaa siihen, kuinka tehokkaasti pohjavesien kalavaroja hyödynnetään. Lisäkustannuksia tulee erityisesti kuljetuksesta. Näitä kustannuksia ovat käsittelyä koskevat vakuutusmaksut sekä tämänkaltaisille kuljetuksille ominaiset satama- ja lentokenttäkulut. Nämä kulut ovat 33,61 prosenttia tuoreen tonnikalan ja 13,08 prosenttia pakastetun tonnikalan kokonaiskuluista. On myös otettava huomioon, että lentokuljetus on saarten osalta ainoa mahdollisuus varmistaa se, että kuluttajat voivat ostaa hyvälaatuista tuoretta kalaa. Seuraavassa taulukossa esitetään viime vuosien pyyntimäärät sekä tiedot asetuksen 2337/95 mukaisesti maksetuista tuista tuoreen tonnikalan ja pakastetun tonnikalan osalta. p:\uper\projet\005fi. doc 30 PQSEICAN-tuet 1. - Anotut tuet VUOSI 1992 1993 1994 1995 2. - Myönnetyt tuet TONNIKALA Anomusten määrä Tuore tonnikala (tonnia) Pakastettu tonnikala (tonnia) YHTEENSÄ 194 174 186 172 4 095 4 903 11 185 11703 7 184 2 746 1420 872 11279 7 649 12 605 12 575 TONNIKALA VUOSI 1992 1993 1994 1995 Anomusten määrä Tuore tonnikala (tonnia) Pakastettu tonnikala (tonnia) YHTEENSÄ 194 174 186 172 4 095 4 903 10 400 10 400 7 184 2 746 1420 872 11279 7 649 11820 11272 MAKSETTUJEN TUKIEN LOPPUSUMMA 1) Tuoreen tonnikalan kaupan pitämiseen Vuosi 1992 1993 1994 1995 Anomus ten määrä Tonnia Ecua/tonni Ecua yhteensä Vaihtokurssi peseta/ecu Pesetaa yhteensä 125 149 190 149 4 095 4 903 10 400 10 400 150 150 125 151 614 250 735 450 1 300 000 1 570 400 149 158 193 167 91 697 547 116185 276 250 947 312 263 020 883 2) Pakastetu Vuosi n tonnikalan kaupan pitämiseen Anomus ten määrä Tonnia Ecua/tonni Ecua yhteensä Vaihtokurssi peseta/ecu. Pesetaa yhteensä 1992 1993 1994 1995 192 151 43 23 7 184 2 746 1420 786 50 50 45 54 359 200 137 300 63 900 42 444 149 158 192 168 53 625 849 21 692 228 12 287 932 7 118 993 ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI. Pakastettu ja säilötty sardiini ja makrilli Sardiinikausi kestää sardiinin oman biologisen rytmin mukaisesti ainoastaan seitsemän kuukautta, kesäkuusta joulukuuhun, mistä syystä on tärkeää pitää varastossa raaka-aineita ja jalostettuja tuotteita, jotta kysyntään voitaisiin vastata koko vuoden ajan. Varastojen pito aiheuttaa lisäkustannuksia, kun taas Espanjan mantereen kalasäilyketehtaat voivat käyttää runsaasti erilaisia kalalajeja tuotannossaan koko vuoden. p:\uper\projet\005fi. doc 31 Pakastettu sardiini ja makrilli Ylimääräisten rahoituskulujen lisäksi on otettava myös huomioon energiaan ja tarvittaviin pakkausmateriaaleihin liittyvät lisäkustannukset, jotka ovat Kanariansaarilla kalliimpia kuin Espanjan mantereella ja jotka nostavat tuotteen hintaa 15 prosenttia. Tähän on lisättävä jo mainitut saariasemasta aiheutuvat merikuljetuskulut, jotka luonnollisesti sisältävät myös vakuutus-, käsittely- ja satamakulut ja nousevat 42,22 prosenttiin kokonaiskustannuksista (F. O. B. ). Jäljempänä esitetään pyydetyt tonnimäärät ja asetuksen 2337/95 mukaisesti viime vuosien aikana myönnetyt tuet. Säilykesardiini ja -makrilli Iberian niemimaan ja Kanariansaarten väliset kustannuserot vaikuttavat lähes kaikkiin tuotannon kannalta välttämättömiin tuotannontekijöihin. Lukuun ottamatta raaka-ainetta, joka on halvempaa Kanariansaarilla (raaka-aine on tällä hetkellä 219 pesetaa halvempaa Kanariansaarilla kuin Espanjan mantereella), kaikki muu, niin energia, pakkauskustannukset, koneiden kuoletus kuin rahoituskustannuksetkin ovat Kanariansaarilla kalliimpia kuin Espanjan mantereella. Kuten alla olevasta taulukosta selviää, energian hinnassa ero voi olla jopa 9 pesetaa, pakkauskustannuksissa ja rahoituskustannuksissa 325 pesetaa. kuoletuskuluissa koneiden pesetaa, pesetaa 297 5 I ifSNARIANSAÀRET « MANNER- ESPANJA I Energia Pakkaukset Kuoletukset Koneet | Rahoituskulut 1 114 1 847 71 1 200 [ 105 1 550 66 875 Kuoletus Kuoletuksen lisäkustannukset johtuvat kahdesta tekijästä: a) Koneiden ja laitteiden vieminen saarille on kallista, ja myös teknikkojen ja matkakulut aiheuttavat lisäkustannuksia. asentajien b) Vuosittaiset kuoletukset voidaan tehdä vain kuuden kuukauden osalta. Yleiset kulut ja rahoituskulut Yleiset kulut ja rahoituskulut ovat Kanariansaarilla toimiville yrityksille suuremmat kuin Espanjan mantereella toimiville yrityksille. Tämä johtuu siitä, että sardiinin oman biologisen rytmin takia kalastuskausi on vain 7 kuukauden pituinen (kesäkuusta joulukuuhun) ja ennen kaikkea siitä, että Kanariansaaret on saariryhmä, minkä takia tarvittavan materiaalin (kuten esimerkiksi pakkausmateriaalin ja öljyn) toimittaminen sinne on mannermaata kalliimpaa. ja Siksi raaka-ainetta on oltava paljon varastoissa kalanjalostusteollisi. utta varten valmistuotteitakin on varastoitava koko vuoden kysyntää vastaava määrät. p:\uper\projet\005fi. doc 32 a) Yleiset kustannukset Tällaisia kustannuksia ovat: 1. 2. 3. 4. Varaosien lisähinnan aiheuttama koneiden ja laitteistojen korjaus ja ylläpito sekä muilta saarilta tai Espanjan mantereelta saapuva tekninen henkilökunta. joiden perusteena ovat suuren perusarvon omaava Suuret vakuutusmaksut, käyttöomaisuus, varastot, varaosat, raaka-aineet ja jalostetut tuotteet. Manner-Espanjaa suuremmat puhelin- ja faksikulut sekä esitteiden ja pienten varaosien lähettämisestä aiheutuvat suuremmat kustannukset. Hallintokulut sekä manner-Espanjan ja Kanariansaarten välisten matkojen aiheuttamat tilintarkastuksesta vastaavan yksikön, kustannukset. Yrityksen oman sisäisestä hallintoyksikön ja teknisen yksikön ylläpidosta aiheutuvat lisäkustannukset sekä yrityksen henkilökunnan matkoista manner-Espanjaan aiheutuvat kustannukset. b) Rahoituskulut ja jalostettujen tuotteiden sekä koneiden Raaka-aineiden laitteistojen varaosien varastoinnista aiheutuvat lisäkustannukset (laatikot, pakkaukset, kotelot, öljyt, kastikkeet, säilykepurkkien sulkimet ja muut osat) tuotantoprosessissa käytettävien laitteistojen ja tuotantoprosessin moitteettoman kilpailukyvyn vahvistamiseksi. varmistamiseksi toiminnan sekä ja Tähän mennessä mainittuihin lisäkustannuksiin on lisättävä merikuljetuksesta aiheutuvat kustannukset, jotka ovat mikäli mahdollista tavallistakin korkeampia näiden tuotteiden osalta, sillä kyseiset tuotteet kärsivät "kaksinkertaisesta saariasemasta" - ne nimittäin valmistetaan yhdellä saarella, tässä tapauksessa Lanzaroten saarella, mutta kuljetetaan manner-Espanjaan toiselta saarelta, joko Gran Canarialta tai Teneriffalta. Seuraavissa taulukoissa esitetään pyyntimäärät tonneina sekä neuvoston asetuksen N:o 2337/95 mukaisesti anotut ja myönnetyt tuet. Saidimmtuotanto tonneina vuosina 1993 -1996 I I SÄILYKKEEKSI TARKOITETTU _ 1994 1995 1996 - _ __ 6 694 - 6 501 I PAKASTEEKSI TARKOITETTU 2 530 3 583 677 * 2 563 Marokon kanssa tehdystä sopimuksesta aiheutuvien ongelmien takia. p:\uper\projet\005fi. doc 33 PQSEICAN-tuet 1) Pyyntimäärät (tonneina), joista anottu tukea Vuosi 1992 1993 1994 1995 Anomusten määrä Jalosteet Pakasteet YHTEENSÄ SARDIINI/MAKRILLI 3 3 4 3 5 984 6 506 9 721 1000 1077 2 630 3 616 676 7 061 9 136 13 337 1676 2) Pyyntimäärät (tonneina), joista saatu tukea • Vuosi 1992 1993 1994 1995 Anomusten määrä Jalosteet Pakasteet YHTEENSÄ SARDIINI/MAKRILLI 3 3 4 3 5 984 6 506 9 721 1000 1077 2 630 3 616 676 7 061 9 136 13 337 1676 MYÖNNETTYJEN TUKIEN MÄÄRÄ 3) Jalostettava sardiini/makrilli Vuosi Tonnia Ecua/tonni Ecua yhteensä Vaihtokurssi peseta/ecu Pesetaa yhteensä 1992 1993 1994 1995 5 984 6 506 9 721 1000 100 100 85 103 598 400 650 600 826 285 103 000 149 158 192 160 89 336 735 102 790 289 158 912 089 16 521075 4) Pakastettava sardiini/makrilli Vuosi Tonnia Ecua/tonni Ecua yhteensä Vaihtokurssi peseta/ecu Pesetaa yhteensä 1992 1993 1994 1995 1077 2 630 3 616 676 50 50 45 54 53 850 131 500 162 720 36 504 149 158 192 167 8 039 803 20 773 308 31293 818 6 098 440 1992 Pesetaa Ton nia Ton nia 1993 Pesetaa Ton nia 1994 Pesetaa 1995 Pesetaa Ton nia SARDIINI Jalostettuna Pakastettuna YHT 5 984 1 077 7 061 89 336 735 8 039 803 97 376 538 6 506 2 630 9 136 102 790 289 20 773 308 123 563 597 9 721 3 616 13 337 158 912 089 31 293 818 190 205 907 1 000 676 1 676 16 521 075 6 098 440 22619515 p:\uper\projet\005fi. doc 34 LOPPUPÄÄTELMÄT Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käyttöön otettu järjestelmä on toiminut erittäin tyydyttävästi kaikkien edellä mainittujen kalalajien osalta niin järjestelmän piiriin kuuluvan tuotannon laskemisen osalta kuin itse järjestelmänkin osalta. Tämän järjestelmän soveltaminen on tuonut asianomaisille taloudellisille toimijoille sellaista hyötyä, jonka ansiosta alalla on voitu ylläpitää hyvää tuotanto- ja kehitystasoa. Erityisasema, josta edellä analysoidut saariryhmän tuotannolle aiheutuvat lisäkustannukset johtuvat, ei ole muuttunut eikä muutu lähitulevaisuudessakaan. Tämä puolestaan johtuu siitä, että Kanariansaarten syrjäinen sijainti aiheuttaa tuottajille ongelmia: on siis ilmeistä, että tähän mennessä analysoitujen tuotteiden kaupan pitämisestä koituu jatkossakin mainitun kaltaisia lisäkustannuksia niiden kustannusten lisäksi, joita manner-Espanjassa asuvalla tuottajalla on, eivätkä saariryhmän tuottajat kykene yksin vastaamaan näistä lisäkustannuksista. lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän soveltamisen jatkaminen on täysin Tästä syystä perusteltua, jotta kyseessä olevien tuotteiden kaupan pitäminen Euroopan markkinoilla helpottuisi. Samalla annettaisiin saariryhmän tuottajille mahdollisuus päästä sisämarkkinoille samoin edellytyksin kuin mantereella asuvat tuottajat. Tämänkaltainen tasavertaisuus ei olisi mahdollinen ilman tukea, jota ala järjestelmän avulla saa. YLIMÄÄRÄISIÄ KUSTANNUKSIA KOSKEVA ALAKOHTAISIA ANALYYSI KALANVILJELY Ensimmäiset Kanariansaarilla tehdyt kalanviljelyä koskevat tutkimukset aloitettiin vuonna 1978. Kanarian autonominen alue vahvisti yhdeksi päätoimintalinjakseen kalanviljelyn kehittämisen vakuututtuaan ensin sen toteuttamiskelpoisuudesta ja merkityksestä saariryhmän erittäin jäykän talouden rakenteen monipuolistamisessa. Saariryhmän talous perustuu muutamaan toimialaan ja tuotteeseen. Lisäksi kalastusalalla on suuria rakenteellisia ongelmia, ja ala on pahasti taantumassa. Ensimmäinen kalanviljelyyn liittyvä ajanjaksoa 1987 - 1991 koskeva viisivuotisohjelma, jonka Espanja toimitti komissiolle, hyväksyttiin komission päätöksellä 11. päivänä joulukuuta 1987 (EYVL N:o L 4, 7. 1. 1988). Tavoitteena Espanjan osalta ja Espanjan kuningaskuntaan kuuluvien Kanariansaarten osalta oli seuraavien vuosittaisten tuotantomäärien saavuttaminen viisivuotiskauden loppuun mennessä : Tonneina LAJI Kulta-ahven Meriahven Piikkikampela ESPANJA YHTEENSÄ KANARIANSAARET YHTEENSÄ 7. 500 6 000 4 700 1 400 500 200 !. , ,. ,. , | , ,,,, ,,. „ m,,,,. , —, « ^. „ „— „ , « „ ,. ,. i. i l -. -—. ••. ,. 11. , , -• •-•• •• »M. L. I. :- • l l l l. j. I »aMi. —iilU-L. •••. -. •!1LJ. 1JI. 811-I!L. UtiiLU. • «- -• ^ — — - - E — ^g j1 Li 1I. M-. 11 I — • l II • ••— I •• - "J p:\uper\projet\005fi. doc 35 Ensimmäisen kalanviljelyä koskevan POP:n jälkeen komissio hyväksyi 20. päivänä joulukuuta 1991 tehdyllä päätöksellä, (EYVL N:o L 29, 5. 2. 1992) Espanjan esittämän toisen, ajanjaksoa 1992 - 1996 koskevan POP:in. Kultaotsa-ahvenen ja piikkikampelan osalta vuosittaiset tuotantotavoitteet ovat yhtä suuret kuin edellisessä POP:ssa, ja meriahvenen osalta ne ovat hieman yli kaksi kertaa pienemmät. Näitä kolmea lajia pidettiin Kanariansaarten kannalta kaikkein tärkeimpinä. Kuluvalla vuosikymmenellä kalanviljelyalalla ei ole juurikaan tapahtunut muutoksia eräiden alkuperäisten hankkeiden siirtymistä, osiin jakamista tai uudelleen aloittamista lukuun ottamatta. Tulokset osoittavat, että uusien hankkeiden tukeminen on pysähtynyt ja että jo hyväksyttyjen hankkeiden toteutus on hidastunut huomattavasti. Alalla ollaan näin ollen erittäin kaukana POP:ssä määritetyistä tuotantotavoitteista nyt kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Euroopan unioni, Espanja ja Kanariansaaret alkoivat virallisesti tukea kalanviljelyä. Kuitenkin yritykset, jotka kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) ja kansallisten varojen avulla alalle ryhtyivät, ovat onnistuneet kehittämään vakaan elinkeinoalan. Tuotantomäärät ovat vuosi vuodelta kasvaneet huolimatta siitä, että yritysten kilpailukyky on kärsinyt pahoin siitä, että kyseisille yrityksille ei toistaiseksi ole korvattu saariaseman ja Kanariansaarten syrjäisen sijainnin kalanviljelylle aiheuttamia lisäkustannuksia. Seuraavassa esitetään yhteiskunnallisia, taloudellisia ja teknisiä perusteita, jotka osoittavat suurista etäisyyksistä ja muiden syrjäisestä sijainnista johtuvien tekijöiden ratkaisevan vaikutuksen mainittuihin lisäkustannuksiin. 1. Yhteiskunnalliset ja taloudelliset perusteet Kanariansaarten kaikki kalanviljelylaitokset sijaitsevat alueilla, jotka ovat "erittäin riippuvaisia kalastuksesta", kuten komission vuonna 1992 laatimassa tiedonannossa todetaan. Näin ollen juuri näillä alueilla kalataloudessa tapahtuvat muutokset vaikuttavat eniten alueen yhteiskunnalliseen rakenteeseen. PESCA-yhteisöaloitteessa (EYVL N:o C 180, 1. 7. 1994) suositaan kalastustoiminnan monipuolistamista kalastuksesta elantonsa saavien uudelleenkoulutusmahdollisuutena, koska on selvää, että tyypillisesti paljon työvoimaa tarvitseva kalanviljelyala voi tarjota työtä usealle kalastuksen päättymisen takia työttömäksi jäävälle henkilölle. Kahdestatoista vuosina 1986 - 1989 Kanariansaarilla esitetystä hankkeesta vain neljää lopulta vietiin eteenpäin. Tämä alkumetreillä epäonnistuminen ei kuitenkaan koskenut kaikkia yrityksiä 1990-luvun alussa. Tähän vaikuttivat silloiset korkeat hinnat, jotka lievensivät etäisyyden ja saariaseman kielteisiä vaikutuksia. Valitettavasti hinnat ja näin ollen myös katteet ovat laskeneet, mikä on aiheuttanut sen, että kuljetuskustannukset ovat kilpailukykyä selkeästi rajoittava tekijä. Kalajauhe on rehun tärkein ainesosa, ja Kanariansaaret on Espanjan suurin kalajauheen tuottaja. Alalla kuitenkin tapahtuu suuria muutoksia ja vahvasta kalanviljelyalasta olisi epäilemättä paljon hyötyä tässä vaikeassa muutosprosessissa. p:\uper\projet\005fi. doc 36 Vuoden 1999 lopussa Marokon kuningaskunnan ja Euroopan unionin välisen kalastusta koskevan yleissopimuksen voimassaolo päättyy: jos sopimuksen uusiminen osoittautuisi vaikeaksi kuten tällä hetkellä näyttäisi käyvän, olisi ratkaistava niiden Kanariansaaria kotisatamanaan pitävien yli 170 aluksen miehistön tulevaisuus, jotka ovat täysin riippuvaisia Marokon kalavesistä. Näiden arvioiden nojalla kalanviljelyn kaltaisen kalatalouden alasektorin katoaminen ei vaikuta hyvältä vaihtoehdolta. 2. Tekniset perusteet Kanariansaarten kalanjalostuslaitosten helposti laskettavat erityiset lisäkustannukset: 1. Kalanpoikaset Kalanpoikasten vakuutuskustannuksista. tuonnista aiheutuvat kustannuserot johtuvat pääasiassa kuljetus- ja Huolimatta siitä, että tavaratoimitukset vakuutetaan asianmukaisella tavalla, suuren kalaerän kuollessa istutuskausi päättyy ja tuotanto keskeytyy usean kuukauden ajaksi. Tuottajien välisen kilpailun takia väliaikainenkin poissaolo markkinoilta voi aiheuttaa markkinoiden menettämisen. Kun Espanjan mantereella sattuu vastaavanlainen onnettomuus, uudet kalat voidaan toimittaa muutamassa päivässä. Toimitus Kanariansaarilla kestää kuitenkin vähintään kaksi kuukautta. Toisaalta myös kuljetuksen pitkä kesto aiheuttaa lähes 10 prosentin kuolleisuuden (Espanjan mantereella kuolleisuus on yleensä alle 2 prosenttia) sekä runsaasti epämuodostumia ja sairaustapauksia, joiden seurauksista yritys vastaa yksin, koska näitä tapauksia ei oteta huomioon kalojen toimituksessa. 2, Rehu Koska tavaran toimittaminen saarille on hidasta, vähimmäisvarastot ovat moninkertaiset Euroopan unionin muihin vastaaviin laitoksiin verrattuna. Tämä heikentää kilpailukykyä, koska se lisää varaston ylläpitokustannuksia ja huonontaa rehun laatua, sillä rehun säilyvyys on erittäin huono. Erilaiset kuljetustavat ovat toinen lisäkustannuksia aiheuttava tekijä. laatu on ensisijaisen Kulta-ahven- ja meriahvenmarkkinoilla tärkeä. Laadun tuotteen varmistamiseksi Kanariansaarilla toimivat tuottajat joutuvat tekemään suuria investointeja, jotka muille tuottajille ovat erittäin pieniä. Kanariansaarilla tarvitaan esimerkiksi enemmän jäätä (jopa 20 prosenttia tuotteen painosta), jonka keskihinta on 8 000 pesetaa/tonni, mihin on vielä lisättävä jään rahtikustannukset. Muita esimerkkejä ovat pakkauksen kestävyydelle asetettavat vaatimukset tuotteen kylmäketju kuljetuksen eri vaiheissa. Lisäksi lentoturvallisuutta koskevat normit edellyttävät ylimääräisen muovikerroksen lisäämistä pakkauksen ympärille, mikä ei ole välttämätöntä maakuljetuksessa. ja On myös syytä ottaa huomioon saarten välisen kuljetuksen aiheuttamat ongelmat. Kuljetuksen on tapahduttava meriteitse, mikä on huomattavasti kalliimpaa kuin mantereella tapahtuva kuljetus. 4. Muut kustannukset Etäisyys ja saariasema eivät ilmene ainoastaan yrityksen tileissä. Ne vaikuttavat myös käyttöomaisuuden aiheuttamiin kustannuksiin sekä lukuisiin muihin kustannuksiin, joita ei voi mitata rahallisesti, kuten teknologian siirtoon, myynnin edistämiseen ja uusien markkinoiden avaamiseen. p:\uper\projet\005fi. doc 37 Kanarian kalastussektoriin kuuluvista aloista kalanviljely on eniten ulkopuolisesta tuesta riippuva ala. 5. Muut kuin tulliesteet Yhteismarkkinoiden voimaantulon jälkeen mitkään otsikossa mainitun kaltaiset maksut eivät ole koskeneet Espanjan mantereella valmistettuja tuotteita alkuperä- tai kohdemaassa. Kaikkien Kanariansaarilta tulevien tavaratoimitusten on sen sijaan kuljettava tullin kautta, ja niistä on maksettava asianmukaiset hallinnolliset kustannukset. Tällä hetkellä kalapakkaus voidaan viedä Cadizista Roomaan ilman minkäänlaisia tarkastuksia, mutta Kanariansaarilta lähtevät kalat joutuvat läpikäymään erilaisia tarkastuksia, ja niiden osalta on täytettävä hallinnollinen yhtenäisasiakirja. 6. Pakkaus Jokainen lentoteitse Euroopan markkinoille lähetettävä laatikko on pakattava ylimääräiseen pahvilaatikkoon ja muovipussiin, kun taas Espanjaan lähteville tuotteille riittää pelkkä muovipussi. 3. Loppupäätelmät. Alkuperäinen POSEICAN-ohjelma voi koskea - ja sen pitääkin koskea - myös Kanariansaarten kalanviljelytuotteita, joiden kilpailukyky on huono. Siksi tämä ala sopiikin ohjelman periaatteisiin. Tämän alan kuten saarten maatalous- ja kalastusalankin huono kilpailukyky johtuu siitä, että saaret sijaitsevat kaukana raaka-aineen lähteistä ja tuotteen markkinapaikoista. ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI PÄÄJALKAISET, KIELIKAMPELAT JA HAMMASAHVENET Kun Kanariansaaret liittyivät kokonaan Euroopan yhteisöön vuonna 1991, pääosa saariryhmän kalastuslaivaston saaliista (joka koostui pääosin mustekaloista, mutta myös jossain määrin kielikampeloista ja hammasahvenista) vietiin Japanin markkinoille, ja tällöin Japani alkoi soveltaa vientiin tariffeja, jotka olivat selvästi korkeampia kuin ne, joita se sovelsi Kanariansaarten pahimpien kilpailijoiden, erityisesti Marokon, vientiin. Tässä tilanteessa neuvosto otti käyttöön väliaikaisen toimenpiteen, jonka tarkoituksena oli tasoittaa tullikohtelueroj a. Kahdella neuvoston asetuksella on otettu käyttöön tällainen järjestelmä vuosiksi 1993 - 1997. Järjestelmän vuotuinen talousarvio on 3,6 miljoonaa ecua, ja järjestelmällä tuetaan 30 000 tonnin suuruista tuotantoa 108 eculla tonnia kohti. Samoihin aikoihin neuvosto antoi toisen, Posei-ohjelmien piiriin kuuluvan asetuksen Kanariansaarten ja Ranskan Guyanan syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta. Asetusta on muutettu useita kertoja, viimeksi neuvoston asetuksella N:o 2337/95. p:\uper\projet\005fi. doc 38 Pääjaikaisten osuus viennistä Euroopan markkinoille oli vähäinen, eivätkä Espanjan viranomaiset ole koskaan esittäneet anomusta niiden tuotannon sisällyttämisestä tiettyjen Kanariansaarten lisäkustannusten tasoitusj ärj estelmään. kalatuotteiden aiheutuvien pitämisestä kaupan Pääj aikaisten kysyntä on kuitenkin viime vuosina vaihdellut erittäin suuresti, ja tällä hetkellä Kanariansaarten mustekalatuotteiden vienti on käännepisteessä. Saariryhmä vie nykyään tuotannostaan melkein puolet Euroopan markkinoille, ja se on suunnitellut vielä lisäävänsä tulevaisuudessa Japanin markkinoiden pääj aikaisten vientiä Euroopan markkinoille kustannuksella. Japanin markkinoille onkin viety ainoastaan pienikokoisia Octopws-lajeja, kun taas loput on viety Euroopan unionin maihin. Tästä viennissä tapahtuneesta muutoksesta on osoituksena se, että viimeisten kuuden vuoden aikana Euroopan markkinoille on myyty keskimäärin noin 22 000 tonnia pääj aikaisia, kielikampeloita ja hammasahvenia. Määrä on jo erittäin lähellä Japanin markkinoille vietävää 30 000:ta tonnia. Unionin jäsenvaltioista vienti suuntautuu pääosin Espanjaan, Italiaan, Kreikkaan, Hollantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Lähitulevaisuudessa vienti Euroopan unioniin korostuu, koska Marokon vesien kalastuslupia aiotaan vähentää noin 10 prosenttia vuosittain. Näin ollen osa siellä kalastavista aluksista siirtyy kalastamaan Mauritanian vesille, joilla saaliit ovat aivan erilaisia. Tällöin niiden lajien saalismäärät, joita viedään yhteisön markkinoille, kasvavat, ja onkin perusteltua odottaa, että vuosimyynti Euroopan unioniin on tulevaisuudessa 25 000 tonnia. On myös otettava huomioon, että kalastuslaivasto on erittäin suuri: se koostuu 135 aluksesta, jotka työllistävät noin 2 300 henkilöä merellä ja noin 10 000 henkilöä maissa. Alukset kalastavat saarten omilla vesillä sekä Marokon ja Mauritanian vesillä. Tämä uusi tilanne alalla on aiheuttanut sen, että on anottu näiden lajien, joita rasittavat samat kuljetuksen, koneiden kuoletuskustannusten ynnä muiden aiheuttamat lisäkustannukset, liittämistä tulevan asetuksen piiriin, joka korvaa 31. 12. 1997 alkaen neuvoston asetuksen N:o 2337/95. pakkausmateriaalien palveluiden hintojen, kalliiden ja Koska niin "erityisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta Kanariansaarten pääjalkaisten "Azoreiden, tuottajien hyväksi" annetun neuvoston asetuksen N:o 712/97 kuin myös Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guyanan tiettyjen kalataloustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta" annetun asetuksen N:o 2337/95 voimassaolo päättyy 31. päivänä joulukuuta 1997, olisi nyt kumottava vuonna 1993 käyttöön otettu siirtymäkauden järjestelmä ottamalla käyttöön pääj aikaisia koskeva erityistoimenpide sekä liitettävä pääj aikaiset Kanariansaarten kalataloustuotteita koskevaan Posei-järjestelmän alaisuuteen. Mustekalojen liittämisellä Posei-j ärj estelmään yhdenmukaistettaisiin alalla myönnettäviä tukia ja vastattaisiin alan nykyiseen tilanteeseen paremmin. Kanariansaarten täydellinen liittyminen Euroopan unioniin on vaikuttanut alan tuotteiden vientiin suuresti. Liittyminen on aiheuttanut myös sen, että yhteismarkkinat ovat nykyään Kanariansaarten suurin tulonlähde ja sen osuus kasvaa vielä tulevaisuudessa. p:\uper\projet\005fi. doc 39 •IV V TU A x A li A Yleinen vhteiskunnallis-taloudellinen tilanne Ranskan Guayana sijaitsee päiväntasaajan vyöhykkeellä Surinamen ja Brasilian välissä, ja sen pinta-ala on 83 534 km2. Tällä hetkellä Guayanan väkiluvuksi arvioidaan 160 000 henkeä. Alueen väestö kasvaa nopeasti ja lisäksi se on nuorta, sillä joka toinen asukas oli vuonna 1990 alle 25-vuotias ja joka kolmas alle 15-vuotias. Suurin osa väestöstä on asettunut rannikolle ja suurien rajajokien alueelle ja yli puolet Cayennen alueelle. Vuosina 1982 -1990 työikäisen väestön määrä nousi 31 200:sta 48 700:een eli kasvua oli 56 prosenttia. Työttömyysluvut ovat yhä kuitenkin korkeat (21 prosenttia); BKT asukasta kohden on 39 prosenttia vastaavasta emämaan luvusta. Guvanan kalastusala Alan asema Guayanan taloudessa Guayanan yksinomaisen talousvyöhykkeen pinta-ala on 130 140 km. Guayanan eheällä ja matalalla rannikolla mangrovemetsät ovat yleisiä, ja rannikkoa halkovat erikokoisten jokien suut. Mannerjalusta on suuri (40, 000 km ), ja se laskeutuu loivasti avomerta kohti. Rannikon maantieteellinen ympäristö, joka on jokisuistoista virtaavan makean veden välityksellä yhteydessä alueisiin, joilla voidaan harjoittaa troolikalastusta, on suotuisa monille pyynnin kannalta tärkeille lajeille. Näissä vesissä on kaksi hyödynnettävää kalakantaa: katkarapu, joka on departementin harjoittamien pyyntiponnistusten tärkein kohde sen vuoksi, että katkarapua esiintyy mannerjalustalla erittäin runsaasti; kalat, joihin kohdistuu pääasiassa pienimuotoinen kalastus; kohteena ovat niin sanotut "vähärasvaiset kalat". Kalastuksella on erittäin tärkeä asema departementin taloudessa. Kalastus on yksi Guayanan pääelinkeinoista, ja sen vuotuisen tuotannon arvioidaan olevan ainakin 250 miljoonaa frangia, joista 200 miljoona frangia on peräisin vientituloista. Kalastustuotteista ja erityisesti katkaravuista saatavat tulot muodostavatkin neljäsosan kaikista Guayanan vientituloista. p:\uper\projet\005fi. doc 40 Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi Guayanan tärkeimpien vientituotteiden määrät. Vienti Tärkeimmät tuotteet yhteensä Kalat Katkaravut Riisi Puu Kulta ja raakakuUan seokset 1991 1992 Tonnia 1993 1994 1995 19 660 29 369 23 845 22 702 23 221 918 4 068 9 625 5 049 781 3 801 19 451 5 335 1 1078 3 038 16 844 2 884 2 1 187 3 813 10 868 6 385 1 1 161 3 597 13 619 4 843 2 Katkaravun pyyntiin liittyvät työpaikat Guayanassa on 146 pyyntiä harjoittavaa kalastusalusta, joista 65 on katkaraputrooleja. Kalastusala työllisti vuoden 1997 alussa noin 614 henkeä, joista lähes 400 työskenteli katkaraputroolareilla. Näistä 614 hengestä 57 prosenttia työskenteli laivalla ja 43 prosenttia maalla. Paikallisina suorina alihankkijoina toimii 50 henkeä, jotka ovat kylmäalan työntekijöitä, hitsaajia, huoltoyritysten työntekij öitä jne. Vuoden 1996 alussa 160 000:n suuruisesta väestöstä työikäistä väestöä arvioitiin olevan 56 140 henkeä. Toisin sanoen katkarapuala työllisti 1,1 prosenttia työikäisestä väestöstä. Perusrakenteet satama on viidenneksi Larivofn saaliiden (kalahuutokauppojen) arvon perusteella laskettuna. Katkarapujen pyynti tapahtuu tästä satamasta käsin, ja sataman nykyaikaistaminen aloitettiin vuonna 1996. satamista purettujen suurin Ranskan Saaliit punnitaan ja pakastetaan laivalla tai ne käsitellään tehtaissa. Suurin osa toimitetaan tämän jälkeen pakasteena vientiin. Alaa koskeviin järjestelyihin osallistuvat useat alat. Merikalastuksen aluekomitea on alaa edustava järjestö. Siihen kuuluu varustajia, teollisuuden edustajia, käsityöläisiä, alusten miehistön edustajia, jalostajia ja tuoreiden kalojen kauppiaita, osuuskuntia ja palkansaajia. Sillä on käytettävissään omaa toimivaltaa, jota käyttämällä se voi aluevesillä toteuttaa yhteisön määräyksiä tai kansallisia määräyksiä lujittavia toimenpiteitä. Guayanassa aloitti vuonna 1996 toimintansa kaksi tuottajien muodostamaa järjestöä, joille on kansallisella tasolla myönnetty oikeus soveltaa merituotteiden markkinajärjestelyjä koskevia yhteisöllisiä määräyksiä katkarapu- ja kala-alan toimiin. Kalastajien osuuskunnan lisäksi Guayanalla on käytettävissään sellaisia osuuskuntarakenteita rannikkoalueillaan, jotka osallistuvat kalastusalan järjestelyihin vastaamalla yhä enenevässä määrin yhteisistä palveluista (jää- ja polttoainevarastojen täydennys, kalojen jakelu. ). p:\uper\projet\005fi. doc 41 Katkaravun pyynti - sftftnneltya" toimintaa Katkarapuvarat koostuvat neljästä tärkeimmästä kannasta, jotka sijaitsevat limittäin rannikolta merelle päin siirryttäessä, mutta pyyntiponnistus keskittyy kuitenkin mannerjalustan alueelle. Lajin uusiutumisen takaamiseksi sen suurin sallittu saalis (TAC) on vahvistettu vuosittain vuodesta 1985 alkaen. Vuodesta 1988 jotkin alukset ovat laajentaneet pyyntitoimintaansa joihinkin TAC:n ulkopuolella oleviin mannerjyrkänteen lajeihin, joista saa paremman hinnan Euroopan markkinoilla. Katkaravun tuotanto Tällä hetkellä joka vuosi pyyntiä harjoittavien alusten määrällinen keskiarvo on selvästi pienempi verrattuna kalastukseen tarkoitettujen alusten kokonaismäärään. Kun vuoden 1995 alussa kalastukseen tarkoitettuja troolareita oli 67, koko vuoden osalta niiden lukumäärä oli keskimäärin 51 (vuonna 1994 sama luku oli 46). Katkaravun pyyntitoimet Luvan hankkineiden katkarapualusten lukumäärä Alueella olevien laivojen lukumäärä Kokonaissaaliit (tonneina) 1991 72 1992 72 1993 70 1994 66 1995 68 1996 68 56 58 57 46 51 62 3,653 4,208 3,431 4,241 4,343 4,344 Guayanan tuotanto oli vuonna 1995 0,16 prosenttia koko maailman katkaraputuotannosta (0,22 prosenttia, jos huomioon otetaan ainoastaan villikatkaravut). Kysyntä maailmanmarkkinoilla on kasvanut, mutta samalla katkarapujen vesiviljely on kehittynyt nopeasti. Erityisesti Aasiassa ja Etelä-Amerikassa sijaitsevat vesiviljelmät hyötyvät melko alhaisista tuotantokustannuksista. Näissä olosuhteissa maailmanmarkkinoille myytävien tuotteiden hinnat ovat laskeneet tuntuvasti ja pakottaneet Guayanan varustamot kiristämään liikkumavaraansa menekin jatkumisen takaamiseksi. Vuonna 1995 katkaravun keskikurssi nousi hieman. Tämän kehityksen vuoksi Guayanan viennin arvo laski vuonna 1995 ainoastaan 1 prosentin verran, vaikka saaliit pienenivätkin 6 prosenttia. p :\uper\projet\005 fi. doc 42 Viennin maantieteellinen jakautuminen Emämaa AntiUit jäsenosat: Guadeloupe Martinique Espanja Italia Yhdistynyt kuningaskunta Muut Yhteensä 1991 3 258,9 143,4 21,0 122,4 80,6 327,0 173,6 1992 3 443,0 180,8 39,7 141,1 41,6 6,7 50,2 tonnia 1993 2 712,8 228,8 52,6 176,2 74,1 13,5 0,0 1994 3 376,7 339,9 74,8 265,1 93,8 0,0 0,0 1995 3 039,0 349,0 59,7 289,3 191,0 0,0 0,0 0,3 3 983,8 79,1 3 801,4 8,5 3 037,7 3,1 3 813,5 18,1 3 597,1 Ajanjaksona 1993 - 1996 viennin määrä kasvoi 24 prosenttia. Euroopassa tärkeimmät markkinat olivat emämaa sekä jälleenviennin osalta Espanja, Portugali ja Italia. Merkittävimmistä paikallisista vientituotteista (merituotteet, riisi, puu tai hedelmät) tärkein on katkarapu; vuonna 1995 sen osuus oli 44,5 prosenttia ja vuonna 1996 38,7 prosenttia koko viennistä. Emämaahan suuntautuvan viennin hintoihin vaikuttaa Aasiasta ja Etelä-Amerikasta peräisin oleva tuonti. Guayanan katkaravun kanssa kilpailee myös esimerkiksi Madagaskarilta peräisin selvästi oleva korkealaatuinen pyydettävä katkarapu, alhaisemmat. jonka kustannushinnat ovat Lisäksi on otettava huomioon tullimaksujen keventämisen tai jopa nollatariffit sallivan yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän aiheuttamat vaikutukset. Näin tapahtuu Andien ryhmän ja Keski-Amerikan maiden katkaraputuotannolle huumekaupan torjuntaan tarkoitetun tuen vuoksi. Lisäksi yhteisö avasi äskettäin yksipuolisen katkarapujen tuontiin kohdistuvan tullittoman tullikiintiön 5 000 tonnin asti. Tämän järjestelmän tarkoituksena on laskea hintoja Euroopan markkinoilla. Edellä annettujen tietojen perusteella voidaan suorittaa seuraava arviointi: tuotanto on lisääntynyt vuodesta 1992 ja on sen jälkeen pysynyt vakaana; vuosina 1993 - 1996 viennin määrä kasvoi 24 prosenttia ja sen arvo 17 prosenttia; määränpäämaiden määrä on lisääntynyt, erityisesti vuodesta 1994 (emämaan lisäksi Espanja, Portugali, Italia); keskipitkällä aikavälillä kehitys näyttää tässä suhteessa varsin myönteiseltä. Vuotuinen määrä on vakiintunut 4 200 tonnin tasolle; Kaakkois-Aasiasta samanaikaisesti kilpailu kansainvälisillä markkinoilla on kiristynyt Keski- ja Etelä- Amerikasta, olevien tuotantokustannuksiltaan selvästi halvempien tuotteiden lisääntyvän määrän vuoksi; emämaan suuret jakeluyritykset luovat hintapainetta keinottelemalla näillä uusilla mahdollisuuksilla; Madagaskarista peräisin ja yhteisö on itse helpottanut kilpailevien tuotteiden pääsyä markkinoilleen avaamalla vuonna 1997 12 kuukauden ajaksi yksipuolisen tullittoman tullikiintiön 6 000 tonniin asti; p:\uper\projet\005fi. doc 43 vuonna 1994 aloitettua yritysten rakenteiden laajamittaista uudistusta jatketaan, mikä osoittaa alan yritysten kyvyn käynnistää toimintansa uudelleen terveeltä pohjalta; edellä mainitun uudistuksen aikana työpaikkojen määrä ei ole vähentynyt, vaan uusia pysyviä työpaikkoja on syntynyt 600 mukaan lukien merimiehet, maissa toimivien varustamoiden sekä suorien alihankkijoiden tarjoamat työpaikat; lopuksi laivaston toiminta on lisääntynyt ja merellä liikennöivien laivojen osuus noussut 81:stä 91 prosenttiin vuosina 1993 - 1996. Tilanteen tarkastelu tuo esiin voimakasta kehitystä mutta myös haavoittuvuutta; ei ole myöskään syytä jättää huomiotta yhteisön tukijärjestelmän merkitystä kaupan pitämisessä. Vaikka yhteisön tuki on useimmissa tapauksissa näille yrityksille elintärkeä, se ei kuitenkaan estä kilpailun ja kilpailukyvyn mukanaan tuomaa piristävää vaikutusta. Tuskin on epäilyksiä siitä, että ilman tätä tukea monet työpaikat olisivat hävinneet ja monet yritykset olisivat joutuneet ulkomaisten omistajien kiinnostuksen kohteiksi. Lisäksi biologiselta kannalta ilman järjestelmää kannattavuutta olisi pyritty pikemmin lisäämään tuotantomääriä kasvattamalla (kuin pyytämällä parhaiten vientiin sopivia lajeja), mikä olisi johtanut pienten katkarapujen osuuden lisääntymiseen kokonaissaaliissa ja olisi myös vaikuttanut haitallisesti lajin säilymiseen. järjestelmä parantaa kalakantojen hoitoa; tarkasteltuna Lisäkustannusten arviointi ja ajan tasalla pitäminen On syytä muistaa, että Guayanan trooppisen katkaravun pyynnillä ei ole vertailukohtaa tähän departementtiin sijoittautuneille yrityksille Euroopan unionissa, minkä vuoksi aiheutuneiden emämaassa suorittaa ainoastaan arviointi voidaan harjoitettuun samankaltaiseen toimintaan liittyvien kustannusten erittelyä hyväksi käyttäen. lisäkustannusten Tämä arviointi on hyödyntäminen j a teollinen hyödyntäminen. tehty edeltävinä vuosina erottamalla toisistaan pienimuotoinen 1995 Toisaalta vuoden 1997 lisäkustannusten määrittämiseksi oli välttämätöntä ottaa huomioon vuoden alaa koskevan lopussa käynnistetyn pienimuotoisen kalastuksen rakenneuudistushankkeen vaikutukset. Suunnitelmassa määrätään, että yhteisyritysten hallussa olevat yhtiöt ostavat tähän asti kalastajien omassa omistuksessa olleet ja heidän itsensä käyttämät pientroolarit vuoteen Î 998 mennessä. Ei kulu kauaakaan, kun koko Guayanan pienistä aluksista koostuvaa laivastoa hyödynnetään sen teollisesti. Tämän tuotantokustannusten keskiarvot eroavat edeltävän, pienistä aluksista koostuvan teollisen laivaston arvoista. epäyhtenäisempi, laivastosta tuloksena entistä tulee ja p:\uper\projet\005fi. doc 44 Järjestelmän edunsaajat ja tuen jakamista koskeva järjestelmä Yhteisön tuen hallinnosta vastaa Merikalastus- ja meriviljelyn tuki- ja järjestelyrahasto (Fonds d'intervention et d'organisation des marchés des produits et des cultures maritimes - FIOM). Tämä julkinen laitos pyrkii parantamaan ja sääntelemään kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoita. Vuosittain annettavissa ohjeissa määritellään edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt tasoitusjärjestelmän mukaisesti luotujen tukien maksamiselle. Ohjeissa määritellään edunsaajat, tuen kokonaissumma, kelpoisuusehdot, tasoituksen jakautuminen edunsaajien kesken sekä tukihakemuksen esittämistä koskevat menettelyt. Jokaisen edunsaajan on esitettävä departementin meriasioista vastaavan johtajan välityksellä: maksuhakemus; taulukko, josta käy ilmi tuotantotilanne työntekijöiden palkkojen maksua varten; lisäksi tulliviranomaisille toimitetut vienti-ilmoitukset; taulukko, johon on koottu myyntiin saattamista koskevat tiedot; kopio kaikista katkarapujen myyntiä koskevista laskuista. Tuen maksaa ennen kulujen hyväksymistä suoritettavan tarkastuksen jälkeen paikallisella tasolla Meriasioiden osasto ja keskustasolla FIOMin yksikkö. FIOM toimii Ranskan merikalastusalan edustajana EMOTR:ssä, ja sillä on käytettävissään lisäksi neljä tarkastajaa, jotka voivat määritellyn ohjelman perusteella suorittaa tarkastuksen ennen tuen myöntämistä. Näin määritelty kehys tuen saamiseksi antaa varmimman takuun siitä, että yhteisön säännöstöä noudatetaan. p:\uper\projet\005fi. doc 45 ISSN 1024-4492 KOM(97) 388 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 08 07 13 Luettelonumero : CB-CO-97-390-FI-C ISBN 92-78-23043-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg