eurovoc_concepts:
EU environmental policy
air quality
environmental protection
pollutant
quality of the environment

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 08. 10. 1997 KOM(97) 500 endelig udg. 97/0266 (SYN) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly i luften (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE 1. INDLEDNING Rådet direktiv 96/62/EF af 27. september 19961 om vurdering og styring af luftkvalitet (rammedirektivet om luftkvalitet) giver rammerne for fremtidig EF-lovgivning om luftkvalitet. Direktivets fire hovedmålsætninger er: • at definere og fastsætte mål for luftkvaliteten i Fællesskabet med henblik på at undgå, forhindre eller begrænse skadelige virkninger på menneskers sundhed og på miljøet som helhed, • at vurdere luftkvaliteten i medlemsstaterne på grundlag af fælles metoder og kriterier, • at skaffe tilstrækkelige oplysninger om luftkvaliteten og at sørge for, at de stilles til rådighed for offentligheden bl. a. gennem tærskelværdien for forureningsvarsling, • at bevare luftkvaliteten, når den er god, og forbedre den i andre tilfælde. I rammedirektivets bilag I anføres svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly som de første højtprioriterede stoffer med henblik på indsats. Dette forslag indeholder grænseværdier og frister for overholdelse heraf for de pågældende stoffer; giver detaljer om krav til vurdering af koncentrationer og indeholder bestemmelser om formidling af oplysninger om de forurenende stoffer til offentligheden. Det forslåede direktiv er kun en del af en samlet pakke af foranstaltninger til bekæmpelse af luftforureningsproblemerne. Der er ved at blive udarbejdet forslag om benzen, carbonmonoxid og ozon samt en strategi for reduktion af emissioner af forløberne for ozon. 2. KRAVENE I RAMMEDIREKTIVET OM LUFTKVALITET I henhold til artikel 4 i rammedirektivet skal afledt lovgivning om svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly indeholde bestemmelser om: • fastsættelse af grænseværdier, herunder en tidsfrist for, hvornår de skal nås • fastsættelse af eventuelle midlertidige tolerancemargener for perioden mellem direktivets ikrafttrædelse og tidsfristen for, hvornår grænseværdien skal nås • fastsættelse af tærskelværdier for forureningsvarsling og af, hvilke oplysninger, der skal gives offentligheden, hvis de overskrides • fastsættelse af kriterier og metoder for måling • fastsættelse af kriterier for anvendelse af andre metoder til luftkvalitetsvurdering, bl. a. modelopstilling 1 EFTL296af21. 11. 1996, s. 55. • definition af øvre og nedre vurderingstærskel for fastsættelse af de vurderingskrav, der skal gælde i bymæssige områder2 og andre zoner. Disse udtryk anvendes i nærvæ rende forslag til at betyde de niveauer, der henvises til i artikel 6, stk. 3 og 4, i rammedirektivet, som fastlægger den overordnede ramme for luftkvalitetsvurdering. 3. DET FORBEREDENDE ARBEJDE FOR FORSLAGET 3. 1 Tekniske aspekter Luftkvalitetsrammedirektivet kræver, at afledt lovgivning baseres på et solidt teknisk og videnskabeligt grundlag. Der blev følgelig nedsat en teknisk arbejdsgruppe for hvert forurenende stof, som bestod af eksperter fra medlemsstaterne, industrien, NGO'er, Det Europæiske Miljøagentur, Verdenssundhedsorganisationen og andre repræsentanter for internationale videnskabelige grupper samt Kommissionen. Deres opgaver var at vurdere foreliggende viden og at udarbejde dokumenter med tekniske vurderinger om hvert forurenende stof. Arbejdsgrupperne for nitrogendioxid, svævestøv og bly havde eksperter fra medlemsstaterne som formænd. Arbejdsgruppen for svovldioxid havde en repræ sentant for Kommissionen som formand. 3. 2 Økonomiske aspekter Der blev foretaget en særskilt konsulentundersøgelse 'Økonomisk vurdering af luftkvalitetsmål for svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly' for at få oplysninger om fordele og omkostninger ved at overholde grænseværdierne. Formålet hermed var at afgøre, hvorvidt det ville være nødvendigt med yderligere foranstaltninger udover det allerede planlagte for at overholde de foreslåede grænseværdier, og i givet fald vurdere omkostningerne ved at anvende de mest omkostningseffektive løsninger og at vurdere de yderligere fordele, som der kunne forventes ved at overholde grænseværdierne. For at gennemføre forslaget forudsættes, at der anvendes nogle værdifulde varer og tjenester, som kunne være blevet brugt til at producere andre ting. I denne undersøgelse er disse inputs (såsom kapital, arbejdskraft, råstoffer og energi) baseret på deres markedspris. Disse markedspriser afspejler offerornkostningerne (dvs. værdien af input anvendt på bedst alternative måde) for disse inputs. Det bør imidlertid erkendes, at selv om strategiens fordele overstiger omkostningerne, betyder det ikke nødvendigvis, at politikken bør gennemføres. Hvis der er begrænsninger på de finansielle ressourcer, kunne det samme pengebeløb givet ud på bekæmpelses- omkostninger måske gives ud på en anden politik med højere nettofordele. Når man sammenligner omkostninger og fordele, skal man være omhyggelig, eftersom om kostningerne normalt udtrykkes i finansielle udgifter, medens fordelene sædvanligvis udtrykkes i velfærdsforbedringer og ikke nødvendigvis som finansiel gevinst. Undersøgelsen gik frem efter en 'top-down'-metode, idet luftkvaliteten blev vurderet på regionalt plan og der blev fokuseret på by-plan for de byer, hvor der forelå luftkvalitetsoplysninger. Hovedfordelene ved 'top-down'-metoden er, at den er praktisk gennemførlig og konsekvent; ulemperne er, at den ikke anvendes til 'down-scaling' af specifikke lokale oplysninger. Resultaterne for det detaljerede by-plan bør derfor anses Defineret i rammedirektivet som: 'et område med en befolkning på mere end 250 000 indbyggere eller, når befolkninger er på mindre end eller lig med 250 000 indbyggere, en befolkningstæthed pr. km2, der gør en vurdering og styring af luftkvaliteten berettiget for medlemsstaterne'. 3 som indikatorer for mulige problemers omfang og type, men uden hensyntagen til lokalplaner, der måtte ændre resultatet. Som udgangspunkt blev der fastlagt scenarier for hvert forurenende stof under hensyntagen til gældende national, EF- og international lovgivning sammen med forslag vedtaget af Kommissionen indtil udgangen af 1996. De er beskrevet i bilag I og konsulentrapporten (Second Interim Report). 3. 2. 1 Kvantificering af fordele Hvor det var muligt, blev fordelene angivet i pengebeløb for bedre at vise de forskellige virkninger, der måtte opnås ved at overholde de nye grænseværdier for de forskellige forurenende stoffer. Det er selvfølgelig ikke muligt at sætte tal på alle fordele. Færre og mindre skader på økosystemer og kulturarv er eksempler herpå. Nogle sundheds- virkninger, såsom øget medicinforbrug kan udregnes i penge. Andre kan ikke. Virkninger for dødeligheden er specielt vanskelige at vurdere. Den pågældende under søgelse anvendte den teknik, der kaldes 'valuation of a statistical life' (VOSL). Denne teknik vurderer enkeltpersoners 'villighed til at betale' for at reducere dødeligheds- risikoen. Resultatet er en indikator for den betydning, folk tillægger forskellige risiko typer, ikke en vurdering af hvor værdifuldt livet er. 'Villighed til at betale'-skøn udledes af tre typer undersøgelser: 1. lønrisiko- undersøgelser (der afspejler lønforskellige mellem mere og mindre risikofyldte jobs); 2. interview-teknikker (udspørge folk om deres 'villighed til at betale' for at reducere visse risici); 3. markedsundersøgelser (analyse af folks faktiske udgifter til øget sikkerhed såsom air-bags). Den gennemsnitlige VOSL med anvendelse af disse teknikker er blevet anslået til mellem 2,6 og 4,2 mio ECU for hvert tilfælde, der afspejler en lang række undersøgelser. I en nylig undersøgelse var det laveste skøn 0,36 mio ECU og det højeste næsten 10 mio ECU. GD XII's forskningsprogram 'Grøn regnskabsføring i Europa' anvender 2,8 mio ECU som gennemsnit. Valget af en værdi til en bestemt undersøgelse er vanskelig. Selv om det er muligt at overveje forholdet mellem alder og 'villighed til at betale' for at reducere døde- lighedsrisikoen, er det ikke noget overbevisende bevis i faglitteraturen. De laveste skøn for VOSL måtte imidlertid være passende i de tilfælde, hvor en reduktion af levetidsforventningen på grund af eksponering er lille. Dette vil for eksempel være tilfældet, hvor en allerede eksisterende kronisk åndedræts- eller hjertesygdom er en dødsfaktor. Nærværende undersøgelse overvejede virkninger for dødeligheden af langtidspåvirkning fra forurening (ofte benævnt kronisk dødelighed) og virkningerne for dødeligheden af korttidspåvirkning fra spidsbelastninger af forurening (ofte benævnt akut dødelighed). Undersøgelser af 'kronisk dødelighed' har muliggjort skøn over i hvilket omfang leve tidsforventningen afkortes. Hvert tilfælde blev vurderet med den ovenfor beskrevne gennemsnitsværdi på 2,6 til 4,2 mio ECU. Undersøgelser af 'akut dødelighed' så typisk på forbindelsen mellem daglige variationer i forurening og daglig dødshyppighed. Det er umuligt at vurdere fra disse undersøgelser det omfang, hvori levetidsforventningen reduceres på grund af udsættelsen for forurening. Der blev derfor vurderet to tilfælde for at afprøve resultaternes følsomhed over rækken af muligheder: det lave skøn giver ingen værdi til 'akut dødelighed'; det høje skøn giver fuld VOSL3 til alle tilfælde. Et andet spørgsmål, der opstår ved valget af værdier, er hvorvidt vurdering skal tilpasses indkomst, levestandard og lignende. I Fællesskabet anvendes der en enkelt værdi, eftersom der ikke er noget bevis for, at værdierne systematisk er forskellige fra land til land. Vurderingerne anvendt i denne undersøgelse var dem, der blev anvendt i de større nylige forskningsprogrammer såsom ExternE4-projektet, der blev udført for Kommissionen og hvoraf resultaterne også blev medtaget under udarbejdelsen af forslaget til Rådets direktiv om svovl i flydende brændstoffer. 3. 3 Grænseværdier I betragtningerne til rammedirektivet om luftkvalitet er anført, at de numeriske værdier for grænseværdier og tærskelværdier for forureningsvarsling skal baseres på resultaterne af det arbejde, der udføres af internationale videnskabelige grupper, der arbejder på området. Ifølge forpligtelsen i den femte handlingsplan af 1992 skal al fremtidig lovgivning om luftkvalitet baseres på Verdenssundhedsorganisationens anbefalinger for luftkvalitet for Europa5, undertegnede Kommissionen en fælles aftale med Verdens sundhedsorganisationens Regionalkontor for Europa om at samarbejde om luftkvalitet og navnlig om revision af anbefalingerne. Der blev i oktober 1996 vedtaget ajourførte anbefalinger til luftkvalitet for Europa af WHO. De vil blive offentliggjort i 19976. Alle relevante arbejdspapirer blev stillet til rådighed for de fire arbejdsgrupper under revisionen, og der deltog eksperter fra WHO's europæiske center for miljø og sundhed i de arbejdsgrupper, der blev henvist til i afsnit 3. 1 ovenfor. Alle foreslåede grænseværdier i dette direktivforslag er baseret på WHO's arbejde. I henhold til Kommissionen forslag vil nye grænseværdier for S02, N02 og bly erstatte de gældende grænseværdier for disse stoffer. For svævestøv vil nye grænseværdier for 7 erstatte gældende grænseværdier for svævestøv. Bilag I i luftkvalitetsramme- PM10 direktivet anfører både 'svævestøv' blandt de 'småpartikler, såsom PMi0' og højtprioriterede stoffer. Denne dobbelte henvisning afspejler det forhold, at svævestøv ikke er et enkelt stof. Det er en sammensat blanding. Enhver metode til måling af svævestøv i henhold til gældende lovgivning ('Black Smoke Method' og 'Total Suspended Particulate Method') gav tidligere de bedste tilgængelige indikatorer. Der er nu i videnskabskredse enighed om, at de nyligt udviklede metoder, herunder PM10. me- toden, er bedre indikatorer for partikelblandingen, som den påvirker folkesundheden. 3 I VM (1997) Economic Evaluation of Air Wuality Targets for Sulphur Dioxid, Nitrogen Dioxide, Fine and Suspended Particulate Matter and Lead. EC DG XI, Amsterdam, Vrije Universiteit. 4 ETSU (eds) (1995) ExternE, Externalities of Energy, Vol. 1, Summary, European Commission, DG XII, Brussels. 5 Réf. : 6 Réf. for WHO Guidelines. 7 PM,0 defineres som partikler med en aerodynamisk diameter på 10 mikroner eller mindre. Udtrykket er derfor tilknyttet en bestemt målemetode for svævestøv. 3. 4 Tolerancemargeaer Ifølge artikel 4 i rammedirektivet, om luftkvalitet kan der fastsættes tolerancemargener i forbindelse med en grænseværdi og overholdelsesdatoen herfor. På trods af navnet er tolerancemargenen ikke en midlertidig grænseværdi i betydningen forureningsniveau, der ikke må overskrides. Det er et 'udløsningsniveau': det udløser nogle typer for indsats i den periode, der leder frem til overholdelsesdatoen. Hvis der fastsættes en tolerancemargen, er det en koncentration, der er højere end grænseværdien, når lovgivningen træder i kraft. Den falder for at falde sammen med grænseværdien ved overholdelsesdatoen. Den identificerer bymæssige områder og andre zoner, hvor luftkvaliteten i øjeblikket er værst. Det drejer sig om de områder, hvor der efter største sandsynlighed skal træffes foranstaltninger ud over dem, der medføres af gældende lovgivning for at opfylde grænseværdierne til tiden. Der skal for disse områder (gruppe 1 i fig. 1 nedenfor) udarbejdes detaljerede handlingsplaner, der viser hvordan grænseværdien vil blive opfyldt. Handlingplaner skal stilles til rådighed for offent ligheden og tilsendes Kommissionen, der vil holde øje med fremskridt. Bymæssige områder og andre zoner, hvor forureningsniveauerne ligger mellem grænseværdien og tolerancemargenen (gruppe 2 i fig. 1), skal hvert år rapportere til Kommissionen. De skal ikke fremsende detaljerede planer, men der skal træffes foranstaltninger til at sikre, at grænseværdien er nået på overholdelsesdatoen. Fig. 1: virkninger af toleraiicerøargesier CD O) CO CO IB Grappe 1: over tolerancemargen: Kommissionen være nået på Grænseværdi skal direktivet træder i kraft overholdelsesdato: grænseværdi skal være overholdt overalt Medlemsstaternes forpligtelse - med eller uden tolerancemargen - er at sørge for, at grænseværdien overholdes overalt inden overholdelsesdatoen. Tolerancemargenen har derfor ikke nødvendigvis nogen direkte virkning for den hastighed, hvormed forure ningsniveauerne reduceres. Virkningen ville - hvis der ikke fastsættes nogen tole- rancemargen - være at forpligte gruppe 2 i fig. 1 til at fremlægge detaljerede hand lingsplaner. Dette er spild af værdifulde kræfter, hvis grænseværdien let overholdes med de fremherskende tendenser. 3. 5 Tærskelværdi for forureningsvarsling og oplysning af offentligheden I artikel 2 i rammedirektivet om luftkvalitet er tærskelværdi for forureningsvarsling defineret som et niveau, som i tilfælde af overskridelse indebærer sundhedsrisiko for mennesker ved kortvarig påvirkning, og hvor medlemsstaterne øjeblikkelig skal træffe foranstaltninger. I artikel 4 erkendes det, at det ikke er hensigtsmæssigt at fastsætte tærskelværdier for alle forurenende stoffer. Nærværende forslag indeholder kun en tærskelværdi for forureningsvarsling for S02. Denne tærskelværdi for- forurenings varsling er baseret på resultater af forsøg, hvor astmapatienter under fysisk udfoldelse blev udsat for S02, og er rettet mod denne sårbare del af befolkningen. Selv om relativ kortvarig påvirkning af N02 og svævestøv er forbundet med skadelige virkninger, er der ingen klare tærskler for specielle virkninger af betydning, som tærskelværdi for forureningsvarsling kan baseres på. Hvad bly angår, er virkninger for menneskets sundhed ved de koncentrationer, der måtte findes i luften, udelukkende forbundet med langvarig påvirkning. I artikel 1 i rammedirektivet om luftkvalitet er det fastsat, at tærskelværdier for forureningsvarsling kun er et af elementerne i informationsstrategierne. Dette forslag tydeliggør, at oplysninger om svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly regel mæssigt og aktivt skal tilgå offentligheden, og at disse oplysninger burde vise, når de i grænseværdierne indregnede koncentrationer er blevet overskredet. 3. 6 Vurdering af luftkvaliteten 3. 6. 1 Vurderingsmetoder Vurdering af luftkvaliteten er det udtryk, der er anvendt i rammedirektivet om luftkvaliteten til at dække alle metoder til opnåelse af oplysninger om luftkvalitet, herunder måling, samling af emissionsfortegnelser og modelopstilling for luftkvalitet. Tidligere direktiver med grænseværdier for luftkvaliteten omfattede kun harmoniserede krav for måling. Selv et relativt tæt netværk af overvågningsstationer kan imidlertid ikke fuldt ud repræsentere luftkvaliteten over et stort område, navnlig et kompleks byområde. For det første er hver station måske kun repræsentativ for et lille omkringliggende område. Videre er måling alene ikke tilstrækkelig til hverken at forbinde kon centrationerne til emissionskilder eller at gøre det muligt at forudsige sandsynlige resultater af foranstaltninger. Disse trin er en væsentlig del af vellykket luftkvali tetsstyring. Artikel 6 i rammedirektivet indeholder derfor bestemmelse om at der anvendes alle egnede værktøjer til at vurdere luftkvaliteten. 3. 6. 2 Krav i bymæssige områder og andre zoner I artikel 6 bestemmes der to forureningsniveauer, der anvendes til at forbinde vurderingskravene for et bymæssigt område eller anden zone til risikoen for, at grænseværdien måtte overskrides. Nærværende forslag henviser til disse to niveauer som øvre og nedre vurderingstærskel. Tabel resumerer kravene i artikel 6. Tabel 1: Luftkvalitetsvurdering og forureningsniveauer Maksimalt forureningsniveau i bymæssigt område eller zone 1. Højere end øvre vurderingstærskel • 2. Under den øvre vurderingstærskel, men over den nedre vurderingstærskel Vurderingskrav Højkvalitetsmåling er påkrævet. Data fra maling kan suppleres med oplysninger fra andre kilder, herunder modelopstilling for luftkvalitet Måling er pligtig, men færre målinger kunne være nødvendige, eller mindre intensive metoder kunne anvendes, forudsat måledataene suppleres med pålidelige oplysninger fra andre kilder 3. Under den nedre vurderingstærskel a. I bymæssigt område kun for forurenende Stoffer, for hvilke der er fastsat tærskelværdi forureningsvarsel b. I ikke bymæssige områder for alle forurenende stoffer og i alle typer zoner, for hvilke der ikke er fastsat tærskelværdi for forureningsvarsel Der kræves mindst et målested pr. bymæssigt område kombineret med for modelopstilling, objektive skøn, indikative målinger8 Modelopstilling, objektive skøn og indikative målinger alene er tilstrækkelig Ved udarbejdelse af forslag til øvre og nedre vurderingstærskel har Kommissionens mål været: • at sikre at der gælder de mest intensive vurderingskrav i de bymæssige områder og andre zoner, hvor der er størst risiko for, at grænseværdien overskrides • at sikre at de mindst intensive krav kun gælder, hvor forureningsniveauerne er tilstrækkelig lave og praktisk talt uden risiko for overskridelse. Hvis der er blevet fastsat en tærskelværdi for forureningsvarsel for et forurenende stof, skal der foretages målinger i bymæssige områder, selv ved disse lave forureningsniveauer. De foreslåede øvre og nedre vurderingstærskler er blevet udledt ved at se på den årlige variabilitet af målte koncentrationer i medlemsstater, hvor der er lange rækker data i forureningen. Øvre til eventuelle tilgængelige, under hensyntagen vurderingstærskler sættes til den dobbelte standardafvigelse af årsværdier for den pågældende grænseværdi. Nedre vurderingstærskler sættes til tre gange standard afvigelsen. tendenser 3. 6. 3 Antal målestationer og anvendelse af andre vurderingsmetoder Kommissionens forslag indeholder kriterier for beregning af mindste antal målestationer for bymæssige områder og andre zoner, hvor måling er pligtig, hvis måling er den eneste kilde til rapporterede data. Medlemsstaterne vil klassificere stationerne ifølge den ordning, der er fastlagt i Rådets beslutning af 27. januar 1997 om oprettelse af en gensidig udveksling af information og data9, som vil give et mål af sammenlignelighed mellem forskellige zoner. Det vil imidlertid stadig være vanskeligt at fastslå, i hvilket omfang målingerne er repræsentative for luftkvaliteten, hvis der ikke gives andre oplysninger. Medlemsstaterne vil ofte foretage en mere omfattende analyse af luftkvaliteten inden for et område med andre værktøjer såsom indikative målinger og modelopstilling for luft kvalitet. Hvor der fremkommer et overordnet billede, skulle antallet og lokaliseringen af Indikative målinger er målinger, der anvender enkle metoder, eller som udføres i et begrænset tidsrum. De er mindre nøjagtige end kontinuerlig højkvalitetsmåling, men kan anvendes til at undersøge luftkvaliteten som et check, hvor forureningsniveauer er relativt lave og til at supplere høj- kvalitetsmåling i andre områder. EFT L 35 af 5. 2. 97, s. 14. 8 permanente målestationer være tilstrækkelig, med de yderligere oplysninger, til at der kan næres tillid til helhedens kvalitet. Afhængig af de lokale forhold måtte det være nødvendigt med flere eller færre stationer. Medlemsstaterne skal indsamle oplysninger til støtte for beslutninger om netværksdesign. Denne strategi indeholder mulighed for at give et meget bedre billede af forureningsniveauer overalt i Fællesskabet, end ved bare at sætte lid til måling alene. Det vil imidlertid kræve omhu og samarbejde under gennemførelsen for at denne kan blive kohærent. Som første skridt har Kommissionen arbejdet med Det Europæiske Miljøagentur og andre eksperter for at udarbejde retningslinjer for medlemsstaterne om, hvordan der foretages luftkvalitetsvurdering til en række formål, herunder lokalisering af permanente målestationer10. Man regner med, at der vil blive udarbejdet andre retningslinjer, efterhånden som der høstes flere erfaringer. Artikel 12 i rammedirektivet om luftkvalitet indeholder ligeledes krav om eventuelt at ajourføre vurderingskrav og rapportering af data efterhånden som teknikkerne videre udvikles. 3. 6. 4 Usikkerhedsmomenter Alle metoder til vurdering af luftkvaliteten, herunder måling, er forbundet med en vis usikkerhed. Nogle af de usikkerhedsmomenter, der er tilknyttet måling, kan reduceres gennem kvalitetssikringsprogrammer i henhold til rammedirektivet om luftkvalitet. Dette forslag omfatter strenge datakvalitetsmål - den præcision og nøjagtighed, der bør opnås - for måling og for andre vurderingsmetoder for svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly. 4. SVOVLDIOXID 4. 1 Baggrund Svovl er naturligt til stede i kul og flydende olieprodukter, idet svovl udledes fra de proteiner, der er til stede i planters og andre organismers væv, hvorfra kul og olie dannes. Når kul og flydende olieprodukter brændes på kraftværker, i industrien, bolig opvarmningsanlæg, forbrændingsmotorer osv. oxideres svovl til svovldioxid og udledes i mangel af passende afsvovlningsforanstaltninger til luften. Svovl findes også i nogle malmforekomsjter og udledes, når de omsmeltes. Svovldioxid er direkte giftig for mennesker og planter. Svovldioxid er et af de vigtigste forurenende stoffer (de andre er nitrogenoxider og ammoniak), der forårsager forsuring. Derudover bidrager svovldioxid sammen med disse andre forurenende stoffer til dannelsen af små, svævende partikler i luften, der nu erkendes at have en betydelig virkning for menneskets sundhed. S02 og dets oxideringsprodukter fjernes fra luften gennem våd og tør deposition. På trods af disse omdannelses- og fjernelsesprocesser kan svovldioxid og produkter heraf transporteres over store afstande og forårsage grænseoverskridende såvel som lokal forurening. Emissioner af svovldioxid er faldet betydeligt i de seneste tyve år og vil fortsat falde. Formålet med dette direktiv, hvad angår svovldioxid, er at reducere den resterende risiko for direkte skader for mennesker og miljø fra svovldioxid i luften. Emissionsreduktioner af svovldioxid for at overholde den foreslåede grænseværdi vil ligeledes bidrage til at overholde grænseværdierne for svævestøv, der ligeledes indgår i forslaget. 10 Retningslinjer for vurdering af luftkvalitet: under udarbejdelse - vil kunne indhentes hos Kommis sionen. 9 4. 2 Gældende lovgivning Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier og vejledende værdier for luftkvalitet med hensyn til svovldioxid og svævestøv11 og ændringerne, direktiv 89/427/EØF, hertil12 blev vedtaget for at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger af SO2 og svævestøv. Med henblik herpå fastsættes der i direktivet grænseværdier for S02 og svævestøv, der er bindende overalt på medlemsstaternes områder. Disse grænseværdier er indbyrdes forbundne, dvs. tilladte S02-koncentrationer afhænger af de samtidigt tilstedeværende koncentrationer af svævestøv og omvendt. Direktivet fastsætter ligeledes langsigtede vejledende værdier. Medlemsstaterne skal måle SO2 og svævestøv for at sikre, at grænseværdierne overholdes, og at de vejledende værdier overholdes på lang sigt, samt at Kommissionen informeres om eventuelle overskridelser af grænseværdier, og at der foretages de nødvendige reducerende foranstaltninger. 4. 3 S02-kilder Den største enkeltkilde til S02-emissioner i Fællesskabet er i øjeblikket kraftproduktion (ca. 50%)13 med industrisektoren på andenpladsen. Emissioner fra store kilder såsom kraftværker spredes normalt gennem høje skorstene. Medens de i øjeblikket bidrager i væsentlig grad til problemerne omkring overførsel over store afstande, er de relativt sjældent årsag til lokale overskridelser af sundhedsbaserede grænseværdier. Mindre industrikilder og i nogle områder kulfyret boligopvarmning er oftere årsag til lokale overskridelser nu om dage. 4. 4 Tendenser i emissioner og i luftkvaliteten SCVemissionerne er faldet markant de sidste tyve år. Luftkvaliteten er blevet forbedret som følge heraf. De to nedenfor anførte figurer viser resultaterne fra den database (APIS), der er blevet opbygget i medfør af Rådets beslutning om udveksling af oplysninger. 11 EFT L 229 af 30. 8. 1980, s. 30-48. 12 EFT L 201 af 14. 7. 1989. 13 Kilde. CORINAIR 90 10 Fig. 2: Årlige gennemsnitskoncentrationer af svovldioxid i medlemsstaterne Årlig gennemsnitskoncentration af SO* i Farilesskabet (basent på degnvatrdier fra all« stationer I dan udvidede APlS-clatabase) 78 77 78 7« 80 81 82 83 84 85 88 87 88 89 90 91 92 ar Fig. 3: Gennemsnitlig 98-percentil af døgnværdier i medlemsstaterne Døgnkoncentrationer af S02 - årsgennemsnK af 98-percentller (alle stationer I den udvidede APlS-database) år Spidskoncentrationer kan være meget højere. Der blev i 1993 og 1994 registreret maksimale timeværdier på over 1000 ug/m. Den nedadgående tendens vil fortsætte, navnlig i tilfælde af store stationære kilder. Foranstaltninger såsom direktivet om større forbrændingsanlæg, IPPC-direktivet, forslag til bekæmpelse af forsuring i Fællesskabet samt de forpligtelser, medlemsstaterne og andre har indgået inden for rammerne af FN/ECE vil resultere i yderligere væsentlige reduktioner i perioden frem til 2010. Tabel 2 viser det forventede fald i emissioner ifølge referencescenariet. 11 Tabel 2: forventede tendenser i S02-emissioner (kton) Land I Østrig Belgien Danmark Finland Frankrig Tyskland Grækenland Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Spanien Sverige UK EF15 1990 1 ?_____ 317 180 260 __298 5,331 510 178 _____ 14 205 283~ 2,266 136 3_7_2 16,497 2010 " ~" 57 215 71 116 691 740 361 155 847 4 56 194 1,035 97_ 980 5,619 4. 5 Svovldioxids virkninger for menneskers sundhed og miljøet 4. 5. 1 Sundhedsskader Svovldioxid er direkte giftig for mennesker. Det påvirker mundens slimhinder, næse og lunger, og har størst indflydelse på åndedrættet. Astmatikere er særlig sårbare. Svovldioxid kan gennem dets virkninger på vejrtrækningen ligeledes forværre hjerte/kar betingelser. Derudover er der bevis for indirekte virkninger, fordi der dannes små sure partikler ved af svovloxiders reaktion med andre forurenende stoffer og små vanddråber. Disse små partikler tillægges andre sundhedsskaber, herunder åndedræts- og hjerte/karproblemer hos sårbare befolkningsgrupper. Tidligere var svovldioxid og svævestøv fra forbrænding af fossile brændsler hovedbestanddelene af luftforurening i mange dele af Fællesskabet. De blev behandlet under ét med udgangspunkt i epidemiologiske undersøgelser, der var blevet foretaget adskillige årtier tidligere i områder, der dengang var yderst forurenet, såsom London. I Verdenssundhedsorganisationens seneste revision af retningslinjerne for luftkvaliteten i Europa har den taget udgangspunkt i nyere arbejde til at udlede retningslinjer for svovldioxid alene, uanset om der ligeledes findes høje koncentrationer af svævestøv. På trods af de seneste årtiers betydelige fremskridt, er en betydelig del af indbyggere i byer i Fællesskabet stadig udsat for koncentrationer af svovldioxid, der overskrider WHO-an- befalingerne fra 1996 for beskyttelse af folkesundheden (50 ^ig/m ). Påvirkningen herfra vil falde i takt med, at emissionerne fortsat falder (jf. Tabel 1 ovenfor). Tabel 3: WHO-anbefalinger (1996) for S02: folkesundheden Gennemsnitsperiode Koncentrationer (ug/m ) 10 minutter 24 timer l_år 125 50 12 4. 5. 2 Planteskader Faldende emissioner har reduceret betydningen af S02 som fytotoksisk stof i forhold til andre forurenende stoffer såsom ozon og nitrogenforbindelser. Det spiller ikke desto mindre stadig en rolle for skader, navnlig i kombination med andre stressfaktorer såsom kulde. Potentielle virkninger omfatter nedbrydning af klorofyl, reduceret fotosyntese, forøgede respirationstakter og ændringer i proteinstofskifte. De forskellige plantetypers sårbarhed varierer betydeligt; lav-arter er de mest sårbare. WHO's 1996-anbefalinger for luftkvaliteten i Europa omfatter en række værdier for forskellige grader af plantebeskyttelse mod udsættelse for gasformig S02. De er baseret på de kritiske niveauer for S02, der er udviklet inden for rammerne af konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa. Berørte mål Afgrøder Skove/Naturlig vegetation Sårbare skove/Naturlig vegetation Lav-arter Gennemsnitsværdi på årsbasis og for vinterperioden pug/m3) 30 20 15 10 4. 5. 3 Skader på bygninger, materialer og kulturarven Svovldioxid fremskynder det naturlige forfald af bygninger og byggematerialer. Det er det vigtigste forurenende stof til at afgøre forfaldstakten for en række materialer, herunder stenkonstruktioner. De gamle bygninger og monumenter, der udgør en del af Europas rige kulturarv, er særlig udsatte for angreb. 4. 5. 4 Omkostningerne ved skader forårsaget af svovldioxidforurening Der er blevet foretaget en række undersøgelser14 15 af omkostningerne ved svovldioxid og andre forsurende emissioner. Generelt har disse undersøgelser givet relativt gode skøn over de økonomiske omkostninger af virkningerne for folkesundheden, bygninger og byggematerialer. Skader på økosystemers struktur og funktion, og navnlig bio diversiteten, er imidlertid ikke blevet kvantificeret. S02-emissionernes virkninger varierer fra region til region i forhold til den befolkning, der udsættes, og miljøets sårbarhed, men det skønnes, at de økonomiske omkostninger af skader, der forårsages af 1 ton S02 -emissioner i Fællesskabet omtrentlig er på 4 000 ECU: størstedelen (over 80%) herafer sundhedsskader. 14 Case Study 2: Fordele ved en forsuringsstrategi for Fællesskabet. ExternE Project. Europa-Kom missionen, GD XII, JOULE-programmet. 15 Cost Benefit Analyser af de forskellige kommunale forvaltningssystemer for fast affald. Mål og instrumenter for år 2000. Udført for GD XI af Coopers and Lybrand, Slutrapport 1996. 13 4. 6 Kommissionens forslag 4. 6. 1 Sundhedsbeskyttelse Dette forslag vil fastsætte to grænseværdier for sundhedsbeskyttelse baseret på WHO-an- befalingerne for luftkvalitet fra 1996. Gennemsnits- periode 1 time 1. Timemæssig grænseværdi for sundheds beskyttelse Grænseværdi Tolerancemargen 350 Mg/m3 der ikke må overskrides mere end 24 gange pr. kalenderår 150 ug/m3 (43%) ved direktivets ikrafttrædelse og faldende lineært den 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% i 2005 Dato for hvornår grænseværdi skal overholdes 1. januar 2005 24 timer 2. Døgngrænse værdier for sundheds beskyttelse 125 ug/m3 der ikke må overskrides mere end 3 gange pr. kalenderår ingen 1. januar 2005 Timemæssig grænseværdi WHO's anbefalede S02-grænseværdier fra 1996 indeholder en koncentration på 5000 ug/m3 som gennemsnit over 10 min. Dette er udledt af eksperimenter med astmatikere i fysisk udfoldelse. Det er ikke praktisk at vurdere og styre luftkvaliteten over ti-minuters perioder. Kommissionen mener ikke desto mindre, at der skal beskyttes mod risikoen for kortvarig udsættelse for spidskoncentrationer af S02 og foreslår en timegrænseværdi, der er blevet udarbejdet på basis af WHO-anbefalingerne. Forholdet mellem kortvarige spidskoncentrationer og timegennemsnit varierer fra sted til sted afhængig af arten af lokale kilder. Der er derfor ikke nogen enkeltfaktor, der kan anvendes på 10-minutters retningslinjen til at frembringe en timeværdi, der ville være tilsvarende for alle mulige steder. Den foreslåede timegrænseværdi på 350 jig/m er blevet baseret på data fra medlemsstaterne om kortvarige spidskoncentrationer i industriområder og skulle være en værdi, der giver en god beskyttelsesgrad på sådanne steder. Ifølge Kommissionens forslag skal medlemsstaterne rapportere data om 10-mi- nutters koncentrationer side om side med timekoncentrationer, for at det kan efterprøves, hvorvidt timegrænseværdien er effektiv. Det er principielt uønskeligt at tillade overskridelser af sundhedsbaserede retningslinjer. Man har imidlertid fundet ud af, at det i praksis ikke er muligt at basere over- ensstemmelsesordninger og styringsplaner for grænseværdier med korte gennemsnits- perioder på de højeste målte værdier. De få maksimalværdier i et år er yderst variable fra år til år på grund af vejrforhold. De er dårlige indikatorer for tendenser og ikke modtagelige for styringsindgreb. Det er derfor normalt at definere grænseværdier for kortvarige perioder enten som percentiler eller som koncentrationer med et vist antal tilladte overskridelser over et givent tidsrum, før et område anses for ikke at være i overensstemmelse. Det foreslås, at timegrænseværdien ikke overskrides mere end 24 timer ud af 8760 i et kalenderår. Det bør bemærkes, at percentiler i disse forslag ikke anvendes til at udligne uundgåelige måleunøjagtigheder. Dem tages der højde for i definitionen af datakvalitetsmål og ved fastsættelse af strenge kvalitetssikrings- 14 programmer, hvorved fejl minimaliseres og ukorrekte og ikke repræsentative data udvandes. 24-Timegrænseværdi Kommissionen foreslår at indarbejde WHO 1996-anbefalingerne for 24 timers udsættelse i grænseværdien på 125 ug/m3, der ikke må overskrides mere end tre dage ud af 365 pr. kalenderår. En gennemgang af data fra medlemsstaterne16 viser, at hvis denne 24-timers grænseværdi overholdes, vil årsgennemsnitskoncentrationerne ligge under WHO-anbefalingen for årlig udsættelse på 50 ug/m3. Det er derfor ikke nødvendigt med en separat årsgrænseværdi. Igangværende forskning Da de reviderede retningslinjer blev udarbejdet, undersøgte WHO resultaterne fra en række nylige epidemiologiske undersøgelser, der så på forbindelserne mellem daglige S02- koncentrationer og sundhedsresultater, herunder hospitalsindlæggelser og daglige dødelighedskvotienter. Disse omfatter APHEA-undersøgelsen, der blev finansieret af GD XII's Miljø og Klima-program17. Der er blevet fundet forbindelser ved koncen trationer, der ligger under WHO 1996-anbefalingerne. WHO konkluderede, at der endnu ikke foreligger tilstrækkelige data til at afgøre, hvorvidt der findes et årsagsforhold, eller om S 02 er et surrogat for et andet forurenende stof eller for andre faktorer. Den dato 2005, hvor Kommissionen foreslår, at grænseværdierne baseret på anbefalingerne skal overholdes, og det forhold at der ikke er nogen tolerancemargen for 24 timers-grænse værdien, tager hensyn til, at det er ønskeligt at reducere S02-koncentrationerne hurtigt af forsigtighedsgrunde. Forskning på dette område støttes fortsat af Miljø og Klima programmet. I henhold til artikel 4 i rammedirektivet om luftkvaliteten vil Kommissionen holde øje med resultaterne herafog anden videnskabelig forskning i sundhedsvirkningerne af S02 og andre forurenende stoffer. Dette forslag indeholder specifikke bestemmelser om, at Kommissionen skal rapportere om fremskridt om virkningerne af SO2 til Rådet og Europa-Parlamentet inden senest den 31. december 2003. 4. 6. 2 Beskyttelse af økosystemer Der foreslås en enkelt koncentration på 20 ug/m3, der skal måles over to gennem- snitsperioder: kalenderåret og vinterperioden fra oktober til marts. Visse planter, herunder nogle skovtræer, er meget sårbare over for S02-skader, når udsættelsen er kombineret lave temperaturer. Den foreslåede koncentration vil beskytte mod direkte med økotoksiske virkninger hos næsten alle arter, bortset fra de mest sårbare. Det er ikke muligt at opnå disse års- og vintergrænseværdier i umiddelbar påvirkning fra bymæssige og andre bebyggede områder overalt i Fællesskabet, selv i betragtning af de omfattende emissionsreduktioner. Overensstemmelse vil derfor oprindeligt blive vurderet 16 Jf. konsulentundersøgelsen 'Economic evaluation of air quality targets for sulphur dioxide, nitrogen dioxide, fine and suspended particulate matter and lead. ' Second Interim Report, April 1997, Institute for Environmental Studies, Amsterdam. 17 Katsouyanni ct al (1997): Short term effects of ambient sulphur dioxide and particulate malter on mortality in 12 European cities: results from time scries data from the APHEA project: British Medical Journal Volume 314, 7 June 1997. See also Journal of Empidemiology and Community Health, April 1996, Vol. 50 Supplement 1. *15 væk fra sådanne forhold på steder, der ligner dem, hvor EMEP-stationer18 er placeret. På grundlag af data fra EMEP-nettet19 og fra medlemsstaterne ville det fremgå, at årsgrænseværdien generelt allerede er overholdt under sådanne forhold. Derimod overskrides vintergrænseværdien i nogle medlemsstater i disse tider. I betragtning af det forventede yderligere fald i S02-emissioner foreslås det, at både års- og vinter grænseværdierne overholdes i to år efter direktivets ikrafttrædelse. 4. 6. 3 Omkostninger og miljømæssige fordele ved grænseværdier for S02 Forslagets omkostninger og miljømæssige fordele er blevet vurderet for år 2010 for de byer, for hvilke der forelå luftkvalitetsdata. Disse er de yderligere omkostninger og for dele sammenlignet med referencescenariet, der afspejler den nuværende indsats herunder forslag til lovgivning, som Kommissionen har accepteret indtil udgangen af 1996 (forsuringsstrategien er således ikke medtaget). For S02's vedkommende dækker data basen 151 byer med 75 mio indbyggere. Herved er 22% af Fællesskabets befolkning repræsenteret, og omkring halvdelen af befolkningen i byer med over 75 000 indbyggere. For at overholde de foreslåede grænseværdier i de 151 byer vil det blive nødvendigt med en yderligere emissionsreduktion på 10% sammenlignet med referencescenariet. Dette bliver til i alt omkring 46 kton. Dette er en mindre yderligere reduktion set på fællesskabsplan, eftersom de samlede emissioner forventes at falde fra 16 497 kton i 1990 til 5 619 kton i 2010 som resultat af den igangværende indsats (referencescenarie). forsuringsstrategi i betragtning. Det Gennemsnitsskøn over omkostningerne ved at overholde de foreslåede grænseværdier i de 151 byer er 21 mio ECU pr. år. Højeste skøn er på 48 mio ECU. Disse skøn tager ikke den nyligt vedtagne laveste skøn over omkostningerne (4 mio ECU) bliver resultatet, hvis emissionsreduktionerne sigter mod at reducere gennemsnitskoncentrationen i byerne til under de foreslåede grænseværdier. Den højere værdi vedrører de reduktioner, der er nødvendige for at overholde grænseværdien på de steder i byerne (de såkaldte 'hot spots'), hvor der konstateres de højeste overskridelser af den foreslåede grænseværdi. Skønnet over gennemsnits omkostninger baserer omkostningerne på den gennemsnitlige emissionsreduktion, der er nødvendig for at overholde grænseværdien for den gennemsnitlige bykoncentration og for at overholde grænseværdien på stedet med størst overskridelse. Fordelingen af omkostningerne medlemsstaterne imellem for gennemsnitsskønnet for de undersøgte byer er følgende: Østrig, Danmark, Finland, Italien, Irland, Luxembourg, Nederlandene og Sverige ville ikke få yderligere omkostninger. Omkostningerne for Belgien ville blive på 3,9 mio ECU, for Frankrig 0,4 mio ECU, for Grækenland 2,4 mio ECU, for Tyskland 0,8 mio ECU, for Portugal 0,6 mio ECU, for Spanien 8,3 mio ECU og 4,7 mio ECU for UK. Omkostningerne gælder foranstaltninger til at reducere proces-emissioner fra stationære kilder og anvendelse af brændsler med lavt svovlindhold. Disse allerede lave tal er overvurderede, eftersom referencescenariet ikke omfatter de betydelige emissionsreduktioner, der forventes med forsuringsstrategien og Rådets direktiv om flydende brændstoffers svovlindhold. Når disse tages i betragtning, ville det reducere omkostningerne ved dette forslag væsentligt, og de resterende problemområder ville højst sandsynligt befinde sig i de sydligt liggende medlemsstater. 18 EMEP: samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering af overførsel af luftforurenende stoffer over store afstande i Europa. Oprettet til støtte for kravene i FN's Geneve-konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande af 1979. 19 EMEP - MSC/W Report 1/95. 16 På grund af mangel på luftkvalitetsdata for andre byer er det vanskeligt at foretage et pålideligt skøn over omkostningerne ved at overholde standarderne overalt i Fæl lesskabet. I henhold til EUROSTAT20 bor omkring 195 mio mennesker (af en samlet EU-befolkning på 362 mio) i byer med over 25 000 indbyggere. Formoder vi, at luft kvalitetsdata fra de 151 byer er repræsentative for byer med over 25 000 indbyggere, ville de årlige omkostninger være tre gange højere og beløbe sig til ca. 60 mio ECU/år for gennemsnitsskønnet. Omkostningerne ved at overholde grænseværdier fra 2005 ville være højere end dem for 2010 i en række lande, eftersom emissionerne i 2005 ifølge referencescenariet ville være højere end i 2010. Omvendt ville fordelene imidlertid også være større. Grundet mangel på data om den nuværende lovgivnings virkninger for emissionerne i 2005 var det ikke muligt at foretage skøn over de (yderligere) omkostninger ved overholdelse af grænseværdier i 2005. Det forventes, at i de undersøgte byer ville 18 af 75 mio indbyggere risikere at blive udsat for koncentrationer, der overskrider grænseværdierne, hvis der ikke gøres noget ud over de nuværende planer. Hvis de foreslåede grænseværdier overholdes, ville det medføre reduceret dødelighed, morbiditet, færre materielle skader og skader på økosystemer såvel som kulturarven sammenlignet med referencescenariet. Dødelighed forårsaget af kortvarig udsættelse for spidsforurening (ofte kaldet akut dødelighed) ville falde med omkring 330-826 tilfælde. Antallet af patienter på hospitalers skadestuer ville falde med omkring 170-300 tilfælde om året. Forslaget ville også reducere dødelighed og luftvejsmorbiditet forårsaget af langvarig påvirkning fra høje forureningskoncentrationer (ofte kaldet kronisk dødelighed). Disse virkninger optræder indirekte gennem reduktioner af sekundært svævestøv, der dannes som resultat af S02-emissioner. Den reduktion i dødelighed forårsaget af langvarig påvirkning, som overholdelse af grænseværdierne ville medføre, er blevet anslået til 10-60 tilfælde om året. Overholdelse af grænseværdierne i byerne ville ligeledes medføre forbedringer uden for byerne, som ikke er blevet kvantificeret. Desuden vil skaderne på materialer, bygninger, afgrøder og økosystemer blive mindre. Den del af miljøfordelene fra overholdelse af grænseværdierne i de undersøgte byer sammenlignet med den nuværende luftkvalitet (sundhedsmæssige og materialemæssige fordele) er blevet udregnet i penge. Resultaterne viser, at de pengemæssige fordele ved de foreslåede grænseværdier for disse byer ligger mellem 85 og 3 784 mio ECU om året. Den store spændvidde skyldes hovedsagelig usikkerhed omkring dosis-effekt funktioner og usikkerhed ved vurdering af dødelighed forårsaget af kortvarige spidskoncentrationer. De pengemæssige fordele domineres tydeligt af dødeligshedsvirkninger, der spænder fra 26 til 3 723 mio ECU om året, hvoraf 26-255 vedrører dødelighed fra kronisk udsættelse og 0-3 468 mio ECU vedrører dødelighed tilknyttet kortvarige spidskoncentrationer. (I afsnit 3. 2. 1. ovenfor er det forklaret, hvordan disse skøn er udledt. ) Materielle skader anslås til 58 mio ECU, medens morbiditetsvirkninger skønnes til kun 1-2 mio ECU om året. En sammenligning af omkostninger og fordele ved overholdelse af de foreslåede grænseværdier skal foretages med omhu (jf. afsnit 3. 2. 1). For så vidt som fordele kan kvantificeres og ihukommende de ved skøn iboende begrænsninger, forventes de 20 EUROSTAT elektroniske befolkningsdatabase. 17 pengemæssige fordele (85 til 3 784 mio ECU) betydeligt at overstige omkostningerne (4 til 48 mio ECU) for de undersøgte byer. Denne konklusion holder stik i en række forskellige test-cases, også uden at tillægge kortvarig dødelighed nogen værdi og med anvendelse af det laveste skøn over kronisk dødelighed og samtidig det højeste skøn over omkostningerne. 4. 7 Udtalelser fra berørte parter Medlemsstaterne anser det generelt for gennemførligt uden videre vanskeligheder at overholde grænseværdierne for sundhedsbeskyttelse. En række medlemsstaterne er bekymret med hensyn til styringsaspekter omkring det lille antal overskridelser, der er tilladt hvert år. De højeste fa målinger om året kan være yderst variable og uforudsigelige på grund af vejrforhold, og derfor uegnet til at vurdere tendenser og fremskridt. Østrig ville foretrække en strengere timegrænseværdi. Medlemsstater med tætte bybebyggelsesmønstre er bekymrede over, at vurdering vedrørende grænseværdien for beskyttelse af økosystemer, skal begrænses til steder uden for den umiddelbare påvirkning af byområder. Industrien ønsker, at den ikke skal gælde i umiddelbar nærhed af industrianlæg. Industrien anser desuden 2010 som en mere passende overholdelsesdato for grænse værdierne. 5. NITROGENDIOXID 5. 1 Baggrund Der findes mange forskellige nitrogenoxider, der hovedsagelig dannes ved oxidering af nitrogen i luften under forbrænding. Luftforurenende arter af størst interesse for sundheden er nitrogendioxid (N02). Det sættes i forbindelse med en række skadelige virkninger, herunder øget risiko for luftvejsinfektion hos børn og virkninger for lungefunktionen, navnlig hos dem der allerede lider af lungesygdomme. Nitrogendioxid agerer additivt sammen med nitrogenmonoxid (NO) og forårsager skader på vegetationen. N02 og NO kaldes under ét NOx. Luftens N02-kemi er kompleks. I de fleste situationer består primæremissionerne fra forbrænding hovedsagelig af NO. Dette reagerer derefter med oxygen eller ozon og producerer N02, idet den omdannede del afhænger af de atmosfæriske forhold. Når N02 først er dannet, kan det reagere yderligere på en række forskellige måder. Nogle N02 forsvinder fra luften gennem tør deposition. Nogle vil i sidste ende forsvinde ved sur deposition. N02 er en vigtig forløber for ozon. Det er ligeledes det af de forurenende stoffer, der fører til dannelse af små svævende luftpartikler, der i sig selv er tilknyttet skadelige sundhedsvirkninger. Formålet med direktivet er, hvad nitrogendioxid angår, at reducere skaderne for menneskets sundhed og miljøet fra direkte udsættelse for N02, og hvad vegetationen angår fra udsættelse for kombinationen af N02 og NO. Emissionsreduktioner for at overholde de foreslåede grænseværdier vil ligeledes bidrage til at overholde grænse værdierne for svævestøv, som indgår i direktivet, og at overholde separate mål for bekæmpelse af forsuring. Kommissionen har til hensigt næste år at fremlægge en strategi 18 for reduktion af ozonkoncentationer, der ligeledes vil kræve reduktioner i N02-emis- sionerne. 5. 2 Lovgivning Rådets direktiv 85/203/EØF af 7. marts 1985 om luftkvalitetsnormer for så vidt angår nitrogendioxid blev vedtaget for at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod skadelige virkninger fra udsættelse for N02. I direktivet er fastsat en grænseværdi for N02 på 200 ug/m som 98-percentilen af timeværdier registreret i løbet af et år, som ikke må overskrides på medlemsstaternes områder. I direktivet fastsættes ligeledes vejledende værdier for N02 som referencepunkter for særlige ordninger i områder, der fastlægges af medlemsstaterne. Medlemsstaterne skal oprette målestationer for N02 og rapportere til Kommissionen, hvis der konstateres overskridelser af grænseværdien, og hvad de i givet fald har foretaget sig for at forbedre situationen. Der findes en række instrumenter til kontrol af NOx-emissioner (N02 + NO) fra stationære og mobile kilder. Direktivet om store forbrændingsanlæg har reduceret emissionerne fra kraftværker. Revisionen heraf og IPPC-direktivet vil udvirke yderligere reduktioner fra stationære kilder i det næste tiår. Der findes en omfattende lovgivning om begrænsning af emissioner fra køretøjer. I juni 1996, efter slutningen på første fase af auto/olie-programmet vedtog Kommissionen en strategi for yderligere begrænsning af køretøjers emissioner med henblik på at nå luftkvalitetsmålene inden 2010. 5. 3 Kilder til nitrogendioxid I Fællesskabet som helhed bidrager mobile kilder med over 60% af N02-emissionerne. Punktforbrændingskilder, herunder kraftproduktion og produktionsforbrænding indtager andenpladsen med over 30%21. Bidraget fra forskellige kildetyper til luftens kon centrationer varierer fra sted til sted. I byområder er emissionerne og således påvirk ningen dog hovedsagelig forårsaget af vejtransport. Andre kilder er vigtige for transporten over store afstande, for økosystemers udsættelse og for dannelse af andre forurenende stoffer såsom ozon og sekundært svævestøv. 5. 4 Tendenser i emissioner og luftens koncentrationer De nyeste internationale tal viser, at emissionerne af nitrogenoxider kun er faldet med 3% i hele Fællesskabet mellem 1980 og 199322. 1 Fællesskabet er der stor forskel fra land til land. Emissionerne er steget betydeligt i nogle og faldet i andre. Selv om der ikke kan uddrages nogen tendens i de samlede emissioner, er emissioner fra punktkilder faldet i mange områder som følge af foranstaltninger såsom direktivet om store forbrændingsanlæg. Indførelse af katalysatorer og andre forbedringer i køretøjs teknologi betyder, at emissionerne fra denne sektor nu også er faldende på trods af fortsat vækst i transportaktiviteten. Tabel 4 viser NOx-emissionerne i medlemsstaterne i 1990 og projekterede emissioner for 2010 ifølge referencescenariet beskrevet i bilag I. 21 CORINAIR1990. 22 EMEP. 19 Tabel 4: Projekterede NOx-emissioner (kton) Land 1990 I 2010 Østrig Belgien Danmark Finland Frankrig Tyskland Grækenland Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Spanien Sverige UK EF 15 222 352 269 300 1^585 Wj 306 U5 2,047 23 575 215 1,178 41] 2,702 13,370 116 196 119 163 895 1,279 282 73_ 1,160 10 | 140 206 851 207_ 1,244 6,921 Tendenser i luftens koncentrationer træder frem mere langsomt end tendenserne i emissioner. Det er nødvendigt med lange dataserier, navnlig i tilfælde af forurenende stoffer såsom N02, hvis kemi er indviklet og afhængig af vejrforhold. Fald i bykoncentrationer kan imidlertid ses i medlemsstater såsom Østrig, Danmark, Tyskland og Sverige, der har foretaget betydelige reduktioner i NOx-emissioner ved tidligt at have indført katalysatorer og andre foranstaltninger. Som led i det første auto/olie-program blev der udført detaljerede modelopstillinger over luftkvaliteten for syv europæiske byer for at bestemme omkostningseffektiviteten af nye køretøjs- og brændselsteknologier, der var nødvendige for at overholde luftkvalitetsmål, herunder målene for N02. Dette viste, at der kunne opnås betydelige reduktioner i N02-koncentrationerne gennem allerede indført lovgivning og førte til forslag til lovbestemmelser, der endog vil forbedre luftkvaliteten yderligere. 5. 5 N02's virkninger for sundheden og miljøet 5. 5. 1 Sundhedsskader Udsættelse for nitrogendioxid kan have uoprettelige virkninger for lungefunktionen og luftvejsmodtagelighed, navnlig hos personer med lungesygdomme. Det kunne ligeledes øge reaktiviteten over for naturlige allergener. WHO's anbefalinger fra 1996 indeholder en timekoncentration på 200 ug/m3, der er udledt af rumundersøgelser af disse virkninger hos astmatikere og personer med kronisk obstruktiv lungesygdom. Langvarig udsættelse for N02 er sat i forbindelse med risiko for luftvejsinfektion hos børn. Kvantatitive undersøgelser, der har set på disse virkninger, vedrører indendørs koncentrationer, der er høje i hjem med gaskomfur. De kan ikke direkte ekstrapoleres til udendørs koncentrationer. Virkningerne er imidlertid årsag til bekymring, fordi gentagne lungeinfektioner tidligt i livet kan resultere i lungeskader senere i livet. Gentagen udsættelse hos dyr kan forårsage uoprettelige ændringer i lungestrukturen og stofskiftet og i følsomheden over for infektion. WHO har derfor vedtaget en årlig anbefalet værdi på 40 ug/m3. 20 Tabel 5: WHO-anbefalinger (1996) for N02: sundhed Gennemsnitsperiode ltime etåa- Koncentrationer (ug/m3) 200 40 Det er praktisk talt umuligt nøjagtigt at skønne, om der nu om dage findes udsættelse større end de nye anbefalede værdier. Der foreligger få data om "hotspof-situationer (relevante for timeværdien) og om årskoncentrationer (som der ikke er nogen grænseværdi for i øjeblikket). En undersøgelse, der blev foretaget for WHO om udsættelse for daglige N02-koncentrationer i 1993, pegede på, at i byområder var mindst 21 mio mennesker udsat for koncentrationer over den daværende anbefalede værdi (1987) på 150 ug/m. På basis af den udsatte befolkning skønnede WHO, at 17 000 - 29 000 tilfælde af nedre åndedrætssygdomme (LRI), der kræver lægebesøg, kunne tillægges disse forhøjede N02-niveauer. Hvis udsættelsesforholdene er tilsvarende i andre byområder, kunne 58 000 til 99 000 tilfælde tilskrives høje N02-niveauer. 5. 5. 2 Skader på vegetationen Både N02 og NO (tilsammen benævnt NOx) optages af vegetation. Deres virkninger på planter er additive, og der er i videnskabskredse enighed om, at de skal behandles under et. Nitrogen er et vigtigt plantenæringsstof. Mindre NOx-niveauer kan fremme vækst. Høje niveauer kan forårsage skadelige virkninger, herunder blad- og nålebeskadigelser og reduceret vækst. Det punkt, hvor skader begynder at vise sig, afhænger af arterne, af deres næringstilstand og af andre miljøfaktorer. Arbejde i FN/ECE har resulteret i udvikling af et kritisk niveau, hvor størstedelen af arterne skulle være beskyttede. WHO har vedtaget dette kritiske niveau som anbefalet værdi. Tabel 6: WHO-anbefaling (1996) for NOx: økotoksiske virkninger Beskyttet mål Størstedelen af plantearter Årlig gennemsnitsværdi NO + N02 (ug/m3) 30 5,5. 3 Skader på bygninger, materialer og kulturarv Det er blevet påvist, at nitrogenoxider beskadiger og fremskynder beskadigelser af materialer. Medens bidragene fra de forskellige forurenende stoffer til sådan skade er vanskelige at adskille indbyrdes, forekommer det imidlertid sandsynligt, at nitro genoxiders rolle er sekundær sammenlignet med andre forurenende stoffers, såsom ozon og S02. 5. 6 Kommissionens forslag 5. 6. 1 Sundhedsbeskyttelse I dette direktiv foreslås der to grænseværdier med henblik på sundhedsbeskyttelse. Grænseværdien på kort sigt vil blive en koncentration på 200 |ig/m som gennemsnit 21 over en time, som ikke må overskrides mere end 8 ud af 8760 timer pr. kalenderår. Grænseværdien på lang sigt vil blive 40 ug/m3 som gennemsnit over et kalenderår. Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen timegrænseværdi til sundheds beskyttelse 1 time 200 pg/m3 N02 som ikke må overskrides mere end 8 gange pr. kalenderår årgrænseværdi til sundheds beskyttelse kalenderår 40 pg/m3 N02 50%, der reduceres lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter indtil der er nået til nul i 2010 50%, der reduceres lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 må neder derefter, indtil der er nået til nul i 2010 Dato for, hvornår grænseværdien skal overholdes 1. januar 2010 1. januar 2010 5. 6. 2 Beskyttelse af økosystemer Ifølge FN/ECE's og WHO's arbejde vedrørende de additive økotoksiske virkninger af N02 og NO (Nox) foreslås der i direktivet en fælles værdi på 30 ug/m3 for den samlede koncentration af de to stoffer målt over et kalenderår. Som det er tilfældet med S02 vil overholdelse af denne grænseværdi først blive vurderet væk fra byområders umiddelbare påvirkning. De situationer, der skal vurderes, vil derfor ligne dem, der gælder EMEP-sta- tioner. På basis af data fra EMEP-netværket23 foreslås det, at grænseværdien skal overholdes fra to år efter direktivets ikrafttrædelse. 5. 6. 3 Omkostninger og miljømæssige fordele ved grænseværdier for N02 Forslagets omkostninger og miljømæssige fordele sammenlignet med referencetilfældet er blevet anslået for de byer, hvor der forelå luftkvalitetsdata. Databasen dækker 142 byer med 74 mio indbyggere. For at kunne overholde grænseværdierne i de dækkede byer, er det nødvendigt med en yderligere emissionsreduktion på næsten 10% sammenlignet med referencescenariet. Der nås til i alt 76 kton for alle de pågældende byer. Dette er ikke meget i forhold til Fæl lesskabets samlede emissioner, der forventes at falde fra 13 370 kton i 1990 til 6 921 kton i 2010 som resultat af den igangværende indsats (referencescenariet). Gennemsnitsskøn over omkostningerne ved at overholde grænseværdierne i de 142 byer er 80 mio ECU om året. Det højeste omkostningsskøn er på 285 mio ECU. Det laveste skøn (5 mio ECU) opnås, hvis reduktionerne sigter på at reducere gennemsnits koncentrationen i byerne under de foreslåede grænseværdier. Det højeste tal vedrører de reduktioner, der er nødvendige for at overholde grænseværdien på det sted, hvor byen med højeste overskridelse af den foreslåede grænseværdi ligger. Gennemsnitsskønnet baserer omkostningerne på gennemsnittet af disse to emissionsreduktioner. På grund af de store reduktioner af emissioner fra vejtransport, der er indbygget i referencescenariet som resultat af det første auto/olie-program, skyldes størstedelen (90%) af omkost ningerne til fjernelse af de resterende problemer foranstaltninger, der skal træffes med 23 A. -G. Hjellbrekke, J. Schaug, J. E. Skjelmoen: EMEP Data Report 1994. 22 hensyn til stationære kilder. Der er ligeledes yderligere omkostninger for vejtransporten forbundet med gennemførelse af vejafgiftsordninger og indførelse af LPG/CNG-busser. Begge disse foranstaltninger fører ligeledes til reduktion af andre forurenende stoffer såsom PM10, carbonmonoxid og benzen samt af drivhusgassen carbondioxid. Alle omkostninger er blevet tillagt N02-begrænsning, hvilket betyder en mindre over vurdering (mindre end 5%) af omkostningerne. Fordelingen af omkostningerne medlemsstaterne imellem for gennemsnitsskønnet for de undersøgte byer er følgende: Belgien, Danmark, Finland, Irland, Luxembourg, Nederlandene, Sverige og UK ville ikke få yderligere omkostninger. Omkostningerne for de andre lande ville være følgende: Østrig 0,1 mio ECU, Frankrig 7,3 mio ECU, Tyskland 0,4 mio ECU og Portugal 5,0 mio ECU; for Grækenland 18,3 mio ECU, Italien 38,2 mio ECU og for Spanien 10,9 mio ECU. Disse resultater blev bebudet allerede i forbindelse med auto/olie-programmet. Man fandt, at det ikke ville være omkost ningseffektivt at overholde mål svarende til de foreslåede grænseværdier i Athen, Madrid og Milano udelukkende ved hjælp af nye køretøjer og brændselsstandarder. Der var behov for yderligere lokal indsats. Bemærk dog, at omkostningerne sædvanligvis repræsenterer en overvurdering, eftersom referencescenariet ikke har taget højde for de betydelige emissionsreduktioner, der forventes som følge af forsuringsstrategien. Da der mangler luftkvalitetsdata fra andre byer, er det vanskeligt at foretage et pålideligt skøn over omkostningerne ved at overholde standarderne overalt i Fællesskabet. Hvis luftkvalitetsdataene fra de 142 byer var repræsentative for byer med over 25 000 ind byggere, ville de årlige omkostninger være 3 gange højere. Forslagets fysiske og økonomiske fordele sammenlignet med den nuværende politik (referencetilfældet) er blevet analyseret for de 142 byer. Af de undersøgte byer ville 23 mio af de 74 mio indbyggere kunne risikere at blive udsat for koncentrationer, der overskrider grænseværdierne. Overholdelse af grænseværdierne reducerer dødelighed, morbiditet, materialebeskadigelse og skader på økosystemer samt skader på kulturarven sammenlignet med referencetilfældet. Som resultat af de foreslåede standarder ville dødeligheden på kort sigt falde med 140-465 tilfælde om året. Antallet af patienter på hospitalers skadestuer ville falde med op til 496 tilfælde hvert år. Antallet af tilfælde af reduceret åndedrætsmorbiditet hos børn forårsaget af langvarig påvirkning ville ligeledes blive reduceret med op til 1050 tilfælde. Antallet af dage med begrænset aktivitet ville falde med omkring 600 tilfælde om året. Med forslaget ville også kronisk dødelighed blive reduceret med 157-939 tilfælde som resultat af den indirekte reduktion af sekundære (nitrat-) partikler. Overholdelse af de foreslåede grænseværdier ville endelig ligeledes medføre positive, men ikke kvantificerbare virkninger for materialer, bygnin ger, afgrøder og vegetation. sundhedsvirkningerne pengemæssigt Så vidt muligt er de sundhedsmæssige fordele i de undersøgte byer blevet beregnet i forventedes at være de penge, eftersom dominerende. Analysen fandt, at de økonomiske fordele ved de foreslåede grænseværdier spandt fra 408 til 5 900 mio ECU om året. I afsnit 4. 3. 1 ovenfor er det forklaret, hvordan man er nået frem til disse tal. Den store spændvidde skyldes usikkerhed omkring dosis- virkningfunktioner og usikkerheden ved vurdering af dødelighed forårsaget af udsættelse for kortvarige spidsforureningsbelastninger. Fordelene udtrykt i penge domineres helt tydeligt af virkningerne for dødelighed, der beløber sig til 407 til 5 899 mio ECU om året forårsaget af kronisk udsættelse, (hvoraf 407 og 0 til 1 955 mio ECU dødelighed i tilknytning til kortvarige spidsbelastninger). Dø- til 3 944 vedrører dødelighed 23 delighedsvirkninger er vurderet til 1 mio ECU om året. De højeste skøn opnås, hvis virkningen for kronisk dødelighed er høj, og virkningerne for akut dødelighed vurderes ved fuld VOSL. En sammenligning af de forventede fordele udtrykt i penge med omkostningerne ved at overholde de foreslåede grænseværdier i de undersøgte byer må foretages med omhu (jf. afsnit 3. 2. 1. ). For så vidt som fordelene kan kvantificeres og under hensyntagen til de i vurderingen iboende begrænsninger, forventes fordelene (408 til 5 900 mio ECU) at overskride omkostningerne (5 til 285 mio ECU). Denne konklusion er relativ holdbar. Den holder stik, når det laveste skøn over fordele anvendes (407 mio ECU) og omkostningerne sættes i den højere ende af tallene. Dette tilfælde er endog pessimistisk, eftersom der ikke er taget hensyn til en række af fordelskategorierne (vegetation, materialer), og fordelene ved reducerede virkninger for mennesker uden for byerne (som resultat af emissionsreduktioner i byerne) er heller ikke blevet taget i betragtning. 5. 7 Udtalelser fra berørte parter Medlemsstaterne mener generelt, at det skulle være muligt at overholde timegrænse- værdieme for at beskytte sundheden i de fleste byområder, hovedsagelig ved hjælp af nye køretøjsemissionsstandarder og nye brændselskvalitetsstandarder. Der vil blive behov for lokal indsats, hvis grænseværdien skal overholdes i de mest trafikerede gader i byområder. Undersøgelsen af de økonomiske aspekter ved overholdelse af grænse værdierne konkluderede, at timegrænseværdien var den afgørende faktor for behovet for indsats, når der blev taget hensyn til gennemsnitskoncentrationerne i byerne. En mere detaljeret modelopstilling var ikke mulig. Nogle medlemsstater mener, at der vil blive behov for yderligere lokal indsats for at overholde den foreslåede årlige grænseværdi for sundhedsbeskyttelse på 40 ug/m3 på 'hotspots' i byer. I Italien forudses det, at begge grænseværdier fortsat vil overskrides i nogle italienske byer, selv om emissionerne reduceres med en stor procentsats på grund af N02's kemi under de lokale vejrforhold. Spanien forudser ligeledes, at der vil være vanskeligheder i nogle områder. Medlemsstaterne og industrien er bekymrede for, at vurderingen af overholdelse af grænseværdien til beskyttelse af vegetationen skulle blive begrænset til steder uden for byområders umiddelbare påvirkning. 6. SVÆVESTØV 6. 1 Baggrund Svævestøv (forkortet PM) er fundamentalt forskellig fra de andre forurenende stoffer i dette forslag. Det er en indviklet blanding snarere end en enkelt kemisk forbindelse, der udsendes til luften fra en række menneskeskabte og naturlige kilder. Disse udsendte partiklers størrelser, andre fysiske karakteristika og kemiske sammensætning er ligeledes meget forskelligartede. Det menneskeskabte svævestøv kan opdeles i to hovedkategorier. Primær PM udsendes direkte til luften fra forbrænding af fossilt og ikke fossilt brændsel, fra en lang række ikke-forbrændingsmæssige industriprocesser og fra andre aktiviteter. Sekundær PM dannes i luften ved kemiske reaktioner blandt andre forurenende stoffer, navnlig S02, N02, flygtige organiske forbindelser (VOC) og ammoniak. De væsentligste naturlige 24 kilder til svævestøv er søsprøjt og luftbåren støv. Partikler af alle arter kan transporteres over store afstande og bidrager derfor til grænseoverskridende forurening. Indtil for nylig blev svævestøv undersøgt og reguleret sammen med S02. Interessen var fokuseret på industriens og husholdningernes forbrænding af kul og andre svovlrige fossile brændsler, der samtidig kan forårsage høje koncentrationer af begge forurenende stoffer. Svævestøv blev som regel målt enten efter sortrøgsmetoden, der bygger på partiklernes sorte farve, eller efter metoden 'svævestøv i alt' (TSP). Efter denne samles partikler af mange størrelser, herunder dem, der er for store til at blive indåndet. I de seneste år har opmærksomheden flyttet sig i retning af at betragte svævestøv alene, og der er blevet udviklet nye målemetoder. Der findes mange forskellige metoder til måling af svævestøv. Hver metode giver kun en indikator for den samlede partikel blanding. Sort røg-metoden og TSP var indtil for nylig de bedste forhåndenværende indikatorer. De nyere metoder anses af lægekredse for at give bedre indikatorer for fremtidig anvendelse. Den mest almindelige er PM10-metoden, der måler massen af partikler med en diameter på 10 mikron eller mindre. Disse partikler er små nok til at blive inhaleret i lungerne. En række af de seneste undersøgelser har anvendt PM2 5. metoden, der måler massen af partikler med en diameter på 2,5 mikron eller mindre. Det drejer sig her om de partikler, der kan trænge dybest ind i lungerne. Udendørs forekommende partikler af denne størrelse trænger nemt ind i indendørs- miljøet. Hverken PM10 eller PM2 5 er nye forurenende stoffer. Partikler fra kulbrænding ligger inden for PM10-området, de fleste i PM2 5-fraktionen. (Sort røg-metoden samler partikler, der typisk er på 4,5 mikroner eller mindre. ) Tidligere tiders PM10- og PM2 5-niveauer har i mange byområder derfor sandsynligvis ligget meget højere end koncentrationerne nu om dage. Nylige undersøgelser, der anvender de nye indikatorer, har imidlertid påvist forbindelser mellem ændringer i de daglige PM10-niveauer fra diverse kilder og skadelige sundhedsvirkninger, selv ved koncentrationer der er almindeligt forekommende nu i Fællesskabet. Undersøgelser i USA har ligeledes fundet frem til forbindelser mellem PM2 5-koncentrationer og sundhedsresultater, men der findes ikke mange oplysninger om PM2 5 i Fællesskabet. Nogle undersøgelser, igen i USA, har peget på, at langvarig udsættelse for PM er forbundet med reduceret levetidsforventning og med kroniske virkninger for lungefunktionen. 6. 2 Lovgivning Koncentrationer af svævestøv reguleres i øjeblikket under Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier og vejledende værdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv. Det er beskrevet ovenfor under 4. 2. I henhold til direktivet blev grænseværdierne for svævestøv fastsat efter måling med sort røg-metoden eller TSP-metoden. Grænseværdierne for svævestøv afhænger af de samtidige S02-koncen- trationer. 6. 3 Kilder til svævestøv Emissionskilder af primære menneskeskabte partikler er praktisk talt ens overalt i Fællesskabet. De vigtigste primære kilder er trafik, kraftværker, andre forbrændingskilder (industri og boliger), flygtigt støv fra industrien, losning/lastning af bulkgods, mine aktivitet, påsatte skovbrande og, i nogle lokale tilfælde ikke forbrændingskilder såsom bygningsnedrivning eller -opførelse og stenbrudsaktivitet. 25 Der findes detaljerede optegnelser i Tyskland, Nederlandene og UK. Data herfra findes i det dokument, som arbejdsgruppen for svævestøv24 har udarbejdet. Der blev ligeledes udarbejdet en fortegnelse af TNO25 for den nederlandske regering, som dækkede primæremissioner af svævestøv overalt i Fællesskabet. Den nederlandske regering stillede det igangværende arbejde herom til rådighed for Kommissionens konsulenter om de økonomiske aspekter omkring overholdelse af grænseværdierne. Nationale tal afspejler ikke det forhold, at de forskellige kilders relative betydning kan variere betydeligt fra område til område. I 1990-optegnelsen for UK for eksempel tegnede vejtransport sig for 25% af primære PM10-emissioner, medens vejtrafikken i London tegnede sig for 85% af disse emissioner. Undersøgelser har vist at under vinterepisoder i UK kan vejtrafik bidrage med 75-85% af de samlede PM10-emissioner. Kilder såsom træbrænding, der nationalt set er ubetydelige, kan lokalt være omfattende nogle steder. Sekundære partikler dannes ved reaktioner mellem andre forurenende stoffer såsom S02, N02, flygtige organiske forbindelser og ammoniak. De er derfor hovedsagelig menneskeskabte. De ovenfor beskrevne optegnelser indeholder ikke skøn over kilder for sekundært svævestøv. Sekundært PM har vist sig at være en vigtig bidragyder til PM-koncentrationerne i USA. Dette kunne også vise sig at være tilfældet i Fællesskabet, selv om proportionerne måtte være anderledes. Dannelsen af sekundært svævestøv bliver større i varme sommerperioder, hvor der optræder høje ozonkoncentrationer, og kan optræde som et regionalt problem ligesom ozon. De væsentligste naturlige kilder til lokal svævestøv i Fællesskabet er havsprøjt og vindens genopfangning fra jordoverfladen. I Middelhavsområdet kan vulkansk aske og overførsel over store afstande af støv fra Sahara være vigtige naturlige kilder. Biopartikler såsom pollen og svampesporer føjer sig til massen, navnlig i landdistrikter. 6. 4 Tendenser i emissioner og luftens koncentrationer PM10-niveauer er blevet overvåget i Fællesskabet i nogle bynetværk siden 1990. Der er imidlertid ikke noget kohærent PM10-datasæt, eftersom der ikke findes nogen standardiseret metode til PM10-overvågning overalt i Fællesskabet, og der er kun få byer i Fællesskabet, hvor der er blevet foretaget overvågning i et betydeligt tidsrum med kontinuerlig måling. Der findes ingen gode serier af PM2 5-koncentrationer. Arbejdsgruppen for svævestøv har resumeret tilgængelige oplysninger om PM10 i Fællesskabet. Niveauerne varierer betydeligt i Fællesskabet og inden for de enkelte lande fra 10 ug/m3 i fjerntliggende områder til over 100 ug/m3 som et årligt gennemsnit i nogle bymæssige industriområder. Der er imidlertid et mindre konsekvent mønster for koncentrationer i de forskellige typer steder, end der kunne forventes. I tabel 7 vises de koncentrationer, der blev fundet på forskellige typer bymæssige målesteder, som klassificeret af medlemsstaterne. Der er ikke noget tydeligt mønster i (PEACE26), der målte variationen mellem sted-typer. En nylig undersøgelse 24 Kan fås ved henvendelse til Kommissionen. 25 Berdowski, J. M. M. , W. Mulder, C. Veldt, A. J. H. Visschedijk and P. Y. J. Zandveld (1997 - forthcoming), Particulate emissions (PM10-PM2. 5-PM0. 1) in Europe in 1990 and 1993, TNO, Apeldoorn. 26 PEACE. 26 PM10. koncentrationer i seks vinter-uger på til hinanden svarende steder i en række europæiske lande, fandt ligeledes, at by- og landbaggrundsforskelle i koncentrationer syntes små eller endog ikke tilstedeværende. Dette kunne delvis skyldes forskelle i klassificeringen af sted-typer og de relativt få tilgængelige oplysninger. Det kunne også være, at PM udviser mindre summæssig variation end andre forurenende stoffer over både korte og lange afstande. De mindste partikler kan forblive svævende i lange perioder og kan rejse hundredvis eller endog tusindvis af kilometer i det tidsrum. Tabel 7: Gennemsnitskoncentrationer af PM10 på by-, trafik- og industristeder i Fællesskabet 1992-1994 Land Antal steder Årligt gennemsnit Hg/m3 98-percentilafdagl. gns. ug/m3 Bymæssig baggrund (UB) Frankrig Luxembourg Nederlandene Portugal Sverige UK Bymæssig trafik (UT) Finland Frankrig Tyskland Luxembourg Nederlandene Sverige Bymæssigt industriområde (UI) Frankrig Tyskland Luxembourg UB = 3 4 1 5 13 5 2 2 1 4 1 9 1 1 41-67 37-41 72-75 12-16 20-34 13-145 51-54 36-65 30 39-43 35 43-78 50-58 32 68-136 92-126 144 - 146(95%il) 41-95 43-204 94-136 77-98 61 90-129 58 - 143 128 71 et sted i et centralt byområde, der ikke påvirkes af en enkett større kilde (herunder en vej) og som ikke nødvendigvis er overvejende beboelseskvarter. et sted i et centralt byområde, der påvirkes af og som er tæt ved en større vej. et sted i et centralt byområde, der påvirkes af industrikilder. UT = UI = Både tabel 7 og PEACE viser imidlertid et rimeligt konsistent mønster af lave koncentrationer i det meget nordlige Europa og højere koncentrationer i de sydligere beliggende lande. Der peges af PEACE ligeledes på en stigning fra vest til øst. Det bør bemærkes, at PM-koncentrationer, der ligner hinanden, kan være af meget forskellig sammensætning afhængig af den dominerende lokale kilde. Der foreligger kun ganske fa oplysninger om sammensætningen af PM-blandingen på de forskellige typer steder eller i forskellige regioner i Fællesskabet. Emissionsoptegnelserne for UK, Tyskland og Nederlandene peger på, at der er sket et fald i svævestøvsemissionerne i tidens løb, selv om billedet varierer fra land til land og den dækkede periode er kort. Målinger af sort røg og TSP tyder på, at koncentrationerne af PMio fra traditionelle kilder er faldet markant i mange områder, men kan ikke anvendes til at gøre nøjagtige skøn over tendenserne generelt, især hvor der er dukket nye kilder op. Forholdet mellem sort røg, TSP og PM10 varierer fra sted til sted og vil ændre sig, hvis den dominerende kilde ændres, f. eks. fra kul til trafik eller sekundært svævestøv. Der forventes nogen reduktion i koncentrationer af både primær og sekundær PM i de kommende år på grund af strengere standarder for dieselmotorer, industriforbrænding, 27 fortsat fald i kulanvendelse i boliger, og de fremskyndede reduktioner i emissionerne af forløberne for sekundær PM. I tabel 8 vises projektioner af primære emissioner, dog kun for PMio og for medlemsstater, hvor der foreligger luftkvalitetsdata. Der er stor usikkerhed omkring disse projektioner; de skal derfor behandles med stor forsigtighed. Tabel 8: Projekterede emissioner af (primært) svævestøv (kton) Land 19% Østrig Belgien Danmark Finland Frankrig Tyskland Grækenland Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Spanien Sverige UK EF15 ' 3715_ 832 51 45. 7 402. 4 1326. 4 55J 32. 3 292. 1 6 24. 5 3L3 183J 40L8 273J 2884. 7 2010 - -_ - 296. 7 932. 7 - -_ 5. 4 23T" 27. 9 133. 3 34. 4 181. 5 1365. 4 6. 5 Virkninger for sundheden og miljøet 6. 5. 1 Sundhedsskader Virkninger af kortvarig udsættelse En mængde nylige undersøgelser viser, at kortvarige variationer i PM10-koncentrationer er forbundet med sundhedsvirkninger, endog ved lave niveauer. Virkninger omfatter forøgelser af daglige dødelighedskvotienter, af hospitalsindlæggelser, anvendelse af bronchodilatorer blandt astmatikere, symptomer i de lavere åndedrætsorganer og ændringer i Peak Expiratory Flow (PEF). Dataene giver ikke mulighed for at bestemme en tærskel, hvorunder disse virkninger næppe vil forekomme. De mange undersøgelser, der har behandlet kortvarige variationer i PM10 viser risiko skøn, der er rimelig konsekvente på trods af sandsynlige forskelle i PM-sammen- sætningen fra undersøgelsesområde til undersøgelsesområde. Partikelsammensætningen og fordelingen af -størrelsen kan ikke desto mindre være betydelig. Nogle af de nyeste undersøgelser peger på, at sundhedsvirkningerne kunne være tættere knyttet til de mindre PM-fraktioner, kraftig aerosol-surhed eller sulfater. Nogle få undersøgelser af støvstorme og vulkansk aske antyder, at disse naturlige partikler er mindre toksiske end primære partikler, der er forbundet med forbrændingskilder eller sekundære partikler27. Det er yderst vanskeligt at kvantificere virkningerne af kortvarig udsættelse for PM. Der kan ikke fastlægges nogen tærskelværdi på basis af foreliggende data. Det er ikke muligt af afprøve nul-påvirkning, eftersom der altid naturligt er svævestøv til stede. Inden for det koncentrationsområde, der måles i Fællesskabet, forekommer forbindelserne mellem 27 Ref. WHO/EPA. 28 koncentration og virkning lineær, men dette forhold er måske ikke lineært ved lavere koncentrationer. Disse to faktorer betyder, at den basislinje hvorfra antallet af yderligere virkninger beregnes, ikke kan kendes. For dødelighedsresultater er der den yderligere vanskelighed, at det på basis af undersøgelserne ikke er muligt at foretage skøn over, i hvilket omfang livet er blevet forkortet. Hvis nogle eller alle dødsfald forekommer hos personer, der allerede har dårligt helbred, kunne virkningerne for alderen ved død være meget lille. Af denne og andre grunde fastsatte Verdenssundhedsorganisationen ved revision af luftkvalitetsanbefalingerne for Europa ikke vejledende værdier for kortvarig udsættelse for svævestøv. Der gives med betydelige forbehold i stedet resumeer over skøn af den relative risiko for forskellige virkninger af PM10 og PM25 sammen med en tabel, der viser det anslåede antal personer, der måtte få virkninger af en periode på 3 dage med en gennemsnitskoncentration af PM10 på 50 eller 100 ug/m3 (jf. bilag II). Disse tabeller giver et vink om det potentielle omfang af sundhedsvirkningerne. De viser, at selv om den individuelle relative risiko er lille sammenlignet med virkningerne af faktorer såsom rygning (en betydelig kilde til indendørs svævestøv), ændringer i vejret eller influenza epidemier kan de samlede sundhedsvirkninger være omfattende på grund af den næsten universelle potentielle udsættelse. Virkninger aflangvarig udsættelse Der er ved at komme beviser fra undersøgelser i USA på, at langvarig udsættelse for lave koncentrationer af svævestøv i luften står i forbindelse med flere tilfælde af bronkitis, reduceret lungefunktion og reduceret levetidsforventning af størrelsesordnen et til to år. Der er i bilag II anført tabeller over risikoskøn, som er blevet udarbejdet af WHO. 6. 5. 2 Skader på bygninger, materialer og kulturarv Primært svævestøv fra forbrænding er ansvarlig for tilsodning af bygninger og andre materialer. Skønt der sker meget mindre tilsodning nu sammenlignet med tidligere, hvor kul var den vigtigske energikilde, kan den lokalt være betydelig i nogle byområder. 6. 5. 3 Skadesomkostninger ved svævestøvsforurening Der er blevet foretaget en gennemgang af undersøgelser28 af skadesomkostninger ved PM10. Denne gennemgang peger på, at skadesomkostninger hovedsagelig er tilknyttet sundhedsskader. Skøn over sundhedsskader løber fra 2 900 ECU/ton. Skøn over de samlede beskadigelser af bygninger og materialer er så lave som 180 ECU/ton PM10. 6. 6 Kommissionens forslag Eftersom det på baggrund af det foreliggende materiale ikke er muligt at bestemme nulvirkningsgrænser for svævestøv, har Kommissionen indført en risikostyringsmetode til at definere grænseværdier. Formålet er at bestemme koncentrationer, hvis virkninger på befolkningen som helhed ville være små. 28 Ozdemiroglu, E and D. Pearce (1995) Economic Evaluation of benefits of abating nitrogen oxides and related substances, United Nations Economic Commission for Europe. EB. AIR. /WG. 5/R. 56, 20 June 1995, Geneva. 29 I tråd med den nyeste forskning forslår Kommissionen, at der ikke længere bør være nogen grænseværdi for svævestøv, som målt i henhold til det gældende direktiv om svovldioxid og svævestøv. Kommissionen mener, at det er nødvendigt at fastsætte nye grænseværdier for svævestøv i Fællesskabet for at nå en hurtig reduktion af koncentrationerne af den lange række menneskeskabte kilder til svævestøv. De seneste data om sundhedsvirkninger og koncentrationer af svævestøv i Fællesskabet og størstedelen af undersøgelser på verdensplan vedrører PM10. Kommissionen har derfor konkluderet, at der bør fastsættes grænseværdier for PM10. Den er imidlertid opmærksom på, at der er teoretiske grunde til at tro, at PM25 er et mere nøjagtigt surrogat for human eksponering end PM10. PM2 5. målinger er ligeledes ofte tættere knyttet til menneskabte kilder. Det er imidlertid i øjeblikket ikke klart, at forbindelser med den grovere fraktion af PM10 kan overses; der findes i øjeblikket næsten ingen data om PM2 5-koncentrationer og ingen om hertil knyttede sundhedsvirkninger i Fællesskabet. Der bør lige mindes om, at PM2 5 selv er en blanding, hvor årsagskomponenterne ikke er blevet fastlagte. I Kommissionens forslag erkendes det, at koncentrationer, kilder og virkninger af svævestøv i Fællesskabet bør undersøges yderligere. Grænseværdier for PM10 bliver indført i to faser for at sikre, at der sættes ind hurtigt, og således at der er plads til tilpasning til yderligere udvikling i videngrundlaget. Gennem snits periode Grænseværdi Dato for hvornår grænseværdi skal overholdes 24 timer 50 ug/m3 PM|o må ikke overskrides mere end 25 gange om året 1. januar 2005 kalenderår 30 ug/m3 PM,0 1. januar 2005 24 timer 50 ug/m3 PMjo må ikke overskrides mere end 7 gange om året 1. januar 2010 kalenderår 20 ug/m3 PM,0 1. januar 2010 Fase 1 1. Døgngrænseværdi for sundhedsbeskyttelse 2. Årsgrænse værdi for sundhedsbeskyttelse Fase 2 1. Døgngrænseværdi for sundhedsbeskyttelse 2. Årsgrænseværdi for sundhedsbeskyttelse Under fase 1 skal medlemsstaterne reducere både de maksimale døgnkoncentrationer og de årlige middelkoncentrationer af PMi0 i forhold til de nuværende niveauer. Under denne fase vil PM25 ligeledes blive målt, og planerne for reduktion af PMj o-kon centrationer skal udtrykkeligt omfatte PM25-reduktioner som del af helheden. De foreslåede grænseværdier for PM10, der skal overholdes fra 2010, udgør en yderligere stramning af koncentrationer, der ifølge bedste foreliggende bevismateriale vil forårsage små sundhedsvirkninger. Kommissionen fremmer yderligere forskning i svævestøvs sundhedsvirkninger, herunder finansiering af en anden APHEA-undersøgelse29. Den vil rapportere for Rådet og Europa-Parlamentet senest den 31. December 2003 om yderligere 29 Katsouyanni et al (1997): Short term effects of ambient sulphur dioxide and particulate matter on mortality in 12 European cities: results from time series data from the APHEA project: British Medical Journal Volume 314 7 June 1997. See also Journal of Empidemiology and Community Health, April 1996, Vol. 50 Supplement 1. 30 fremskridt i den videnskabelige og tekniske forståelse af svævestøv. Rapporten vil ledsages af de forslag, som Kommissionen måtte finde nødvendige i lyset af resultaterne. Kommissionen har ligeledes taget hensyn til mulige vanskeligheder i de tørere dele af Fællesskabet på grund af naturlige PMi0-kilder. Der foreligger ingen systematisk analyse af partikelstørrelser og kilder i disse dele af Fællesskabet. Det er imidlertid kendt, at høje koncentrationer af mineralstøv kan optræde i sådanne områder, og at sådant støv har tendens til at falde inden for den grove fraktion af PM10, dvs. mellem PMi0 og PM25. Hvor en medlemsstat kan påvise, at grænseværdierne for fase 1 ikke kan overholdes på grund af persistente høje koncentrationer af naturligt støv, skal de vedtage hand- lingsniveauer for PM2 5 som rapporteringsniveauer, som prøve-niveauer til at afgøre, om der bør opstilles handlingsplaner og som indikative mål for eventuelle handlingsplaner. Disse handlingsniveauer vil ikke blive pligtige mål, men medlemsstaterne bør gøre den størst mulige indsats for at sørge for, at de overholdes så vidt som muligt. De handlingsniveauer, der er foreslået i direktivet, er udledt af data om andelen af PM10 i partikler på under 2,5 mikroner i diameter i medlemsstater, hvor koncentrationerne af naturligt støv normalt er lave. Det er hensigten at tage dem op til revision, når Kommissionen rapporterer til Rådet og Europa-Parlamentet om svævestøv som beskrevet ovenfor. 6. 6. 1 Omkostninger og miljømæssige fordele ved at overholde grænseværdierne for svævestøv Forslagets omkostninger og miljømæssige fordele er blevet anslået for de byer, hvor der forelå luftkvalitetsdata. Hvad PMJQ angår, dækkede databasen for luftkvalitet kun 35 byer med i alt 27 mio indbyggere. Gennemsnitsreduktionen i byemissioner, der forventes at være nødvendig for at overholde de foreslåede grænseværdier, er på omkring 50%. Dette er lig med en reduktion på ca. 15 kton for de pågældende byer. De samlede EF-dækkende emissioner er blevet anslået til omkring 2880 kton i 1990 og projekteres til at falde til omkring 1365 kton i 2010 som resultat af den nuværende politik (referencescenario). Resultaterne skal tages med forsigtighed, eftersom usikkerhedsfaktorer ved emissionsdata er store (50%), emissionsfortegnelser dækker ikke alle kilder og der var kun tilstrækkelige luftkvalitetsdata for nogle få lande til at foretage projektioner. Følgelig bør skøn over omkostninger vurderes med forsigtighed. For de pågældende byers vedkommende ligger middelskønnet over de årlige omkost ninger ved at opnå grænseværdierne i de 35 byer på mellem 87 og 225 mio ECU. Det store spænd skyldes usikkerhed omkring både de faktiske emissionsniveauer og omkostningerne ved at kontrollere stationære kilder. I betragtning af de yderligere sikkerhedsmomenter ved luftkvalitetsmodelopstilling kunne omkostningerne variere fra 50 til 300 mio ECU. Det laveste omkostningsskøn vil gælde, hvis reduktionerne sigter på at reducere gennemsnitskoncentrationerne i byerne under den foreslåede (daglige middel-) grænseværdi. Den højeste værdi gælder de reduktioner, der er nødvendige for at overholde grænseværdien på det sted i byen, hvor der er størst overskridelse af den foreslåede grænseværdi. Som med N02-scenariet er der i referencescenariet indregnet store emissionsreduktioner fra vejtransport som resultat af forslagene efter det første auto/olie-program. Størstedelen (90%) af omkostningerne skyldes målinger, der skal foretages ved stationære kilder (lave skorstene). Der er også nogle yderligere omkostninger for vejtransporten ved at gennemføre vej afgiftsordninger og indføre 31 LPG/CNG-busser. Begge disse foranstaltninger medfører reduktion af andre forurenende stoffer. Alle omkostninger er blevet tillagt PM10-bekæmpelse, hvilket betyder en ubetydelig overvurdering (mindre end 5%) af omkostningerne. Fordelene ved at reducere emissioner, der ikke er PM10-emissioner, er imidlertid ikke medregnet. Det er svært at foretage et skøn over fordelingen af omkostningerne medlemsstaterne imellem, da der mangler luftkvalitetsdata for en række lande. For disse lande hvor der foreligger data for adskillige byer, er middelomkostningsskønnene for disse byer følgende: Frankrig 24-57 mio ECU; Tyskland 35-105 mio ECU; Luxembourg 0,6-1,1; Nederlandene 1,3-3,2; Spanien 25-57 mio ECU og UK ingen omkostninger. For lande, hvor der kun var data for én by, er skønnene: Portugal 0,3-0,8 mio ECU og Sverige 0,8 mio ECU. Da der mangler luftkvalitetsdata for andre byer, er det praktisk talt umuligt at foretage pålidelige skøn over omkostninger ved at overholde standarderne overalt i Fællesskabet. Hvis luftkvalitetsdataene for de 35 byer er repræsentative for byer med over 25 000 ind byggere, kunne de årlige omkostninger for Fællesskabet som et hele være 5-6 gange større. Der er blevet foretaget en analyse af forslagets fysiske og økonomiske fordele sam menlignet med den i øjeblikket førte politik (referencetilfældet) for byerne i databasen. I disse byer forventes 16 mio af i alt 38 mio indbyggere at være udsatte i år 2010 for eksponering for koncentrationer, der overskrider grænseværdierne. Hvis de foreslåede standarder opnås, vil dødelighed fra kortvarig udsættes for spidsbelastning af svævestøvsforurening være faldet med 470-650 tilfælde om året sammenlignet med referencetilfældet. Skadestuebesøg ville falde med 240-560 tilfælde om året. Antallet af tilfælde af respiratoriske symptomer ville falde med 500-540 tilfælde. Antallet af dage med nedsat aktivitet ville falde med 7500. Forslaget ville ligeledes reducere kronisk dødelighed med 5000-48500 tilfælde, respiratoriske sygdomme hos børn med omkring 4500 tilfælde og antallet af tilfælde med overvejende respiratoriske symptomer med omkring 6500 hvert år. Andre virkninger som for eksempel materielle skader er ikke blevet kvantificeret. De indirekte positive sundhedsvirkninger for folk, der lever uden for byerne, er heller ikke medregnet. Den økonomiske vurdering er blevet begrænset til sundhedsmæssige fordele. I afsnit 3. 2. 1 ovenfor er det forklaret, hvordan vurderingen blev udført. De foreliggende resultater peger på, at forslagets økonomiske fordele i de byer, hvorfor der foreligger data, spænder fra 5000 til 51250 mio ECU om året. Det store spænd skyldes hovedsagelig usikkerhed omkring dosis/effekt-funktioner for dødelighed forårsaget af langtidseksponering. De økonomiske fordele er klart domineret af virkningerne for kronisk dødelighed (5000-48500 mio ECU). Akut dødelighed er mindre betyde lig: 0-1500 mio ECU/år. Sygelighedsvirkninger anslås til 2-5 mio ECU om året. De højeste skøn opnås, hvis virkningen for kronisk dødelighed er høj og virkningerne for akut dødelighed sættes til fuld VOSL (jf. 3. 2. 1). Virkningerne på materialer er ikke blevet vurderet, men forventes at være små. Positive virkninger af emissionsreduktioner i byerne for de folks sundhed, der lever uden for byerne, er sandsynligvis større, men det er ikke blevet skønnet hvor store. De foreliggende skøn over omkostninger og fordele skal sammenlignes med omhu (jf. 3. 2. 1). De viser tydeligt, at for så vidt som fordelene kan beregnes og uden at glemme de i skønnene iboende begrænsninger, forventes de økonomiske fordele ved at overholde 32 de foreslåede grænseværdier (5000 til 51250 mio ECU pr. år) at overstige omkostnin gerne (50 til 300 mio ECU) betydeligt for de udsatte byer. I betragtning af den store forskel mellem omkostninger og fordele ville konklusionen også gælde, hvis de kortvarige dødelighedsvirkmnger ikke blev medregnet overhovedet, og virkningen for kronisk dødelighed lå i den lavere del af skønnet. 6. 7 Udtalelser fra berørte parter Princippet med de to faser og med grænseværdier kun fastlagt for PM10 i øjeblikket støttes af mange medlemsstater som en måde, hvorpå der sikres en tidlig indsats og samtidig giver mulighed for nyvurdering og justering, hvis videngrundlaget gør det nødvendigt. Industrien er enig i, at der i øjeblikket kun kan fastsættes mål for PM10. Den ville have foretrukket udelukkende indikative mål. Spanien ville have foretrukket grænse værdier for PM2 5. Nederlandene er bekymret for, at handlingsniveauerne for PM2 5 for områder, der måtte have høje koncentrationer af naturligt støv, måtte være for vege. Industrien mener, det er for tidligt at fastsætte handlingsniveauer for PM2 5 og foreslår, at der bør tillades enkle afvigelser, indtil der foreligger yderligere data. 7. BLY 7. 1 Baggrund Bly er et af de mest brugte non ferro metaller. Da luftkvalitetsstandarderne for bly i sin tid blev udarbejdet, var det et allestedsnærværende forurenende stof i byernes luftrum. Med faldet i anvendelsen af blyholdig, benzin er bykoncentrationerne ligeledes faldet markant. Når blyholdig benzin ikke længere bruges, vil de lokalt høje blykoncentrationer i luften kun være et potentielt problem i umiddelbar nærhed af nogle non ferro metalanlæg. Overførsel af bly over store afstande i luften kan resultere i deposition i vandområder og akkumuleres i jordbund, selv i meget fjerntliggende områder. Depo- sitionsrater vil også falde betydeligt efterhånden som emissioner fra benzin falder, men kunne stadig være tilstrækkelig til at forårsage akkumulation. Det meste af det bly, der findes i luften i form af partikler er på mindre en 1 mikron i diameter, undtagen i umiddelbar nærhed af smelteovne, hvor større partikler er overvejende. Det fjernes fra luften ved tør eller våd deposition. Det bidrager til human eksponering gennem direkte indånding og ved indtagelse af mad, vand, støv og jord. Med hensyn til langvarig eksponering for lave niveauer er de mest kritiske virkninger af bly for sundheden dem, der vedrører blodstofskiftet, nervesystemet, herunder udvikling af intelligens, fosterskader og blodtrykket. 7. 2 Lovgivning Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982 om en grænseværdi for bly i luften fastsatte en maksimal årlig koncentration af bly i luften på 2 |ig/m. Medlemsstaterne skal installere og drive målestationer på steder, hvor enkeltpersoner måtte udsættes konstant i lange perioder, og hvor de mener, at grænseværdien måtte overskrides. 7. 3 Kilder til blyforurening Bly frigives i miljøet under udvinding og smeltning af bly og andre malme, under produktion, anvendelse, genvinding og bortskaffelse af blyholdige produkter og under forbrænding af fossile brændsler og træ. Emissioner fra industrien er ved at blive 33 dominerende, efterhånden som blyholdig benzin nedtrappes. Jernmetalindustrien er den største kilde til industriemissioner taget under ét i Fællesskabet. Non ferro metalsektoren er mindre i det samlede billede, men på lokalt plan er smelteovne til non ferro metaller (bly, zink, kobber) de mest sandsynlige kilder til høje blykoncentrationer i luften. 7. 4 Tendenser i emissioner, luftens koncentrationer og deposition Luftens koncentrationer i byområder i Fællesskabet ligger nu generelt et stykke under den nugældende grænseværdi på 2 (ag/m3. De er næsten overalt under WHO 1996-anbefalingen på 0,5 (ig/m. I nogle bycentre ligger koncentrationerne allerede på under 0,1 u/mg3. Bykoncentrationerne overalt i Fællesskabet vil generelt falde til dette lave niveau, når blyholdig benzin ikke længere anvendes. Koncentrationer på over 1 |ig/m optræder stadig i umiddelbar nærhed af nogle non ferro metalsmelterier. Målinger af deposition foretages i umiddelbar nærhed af industrianlæg i nogle med lemsstater. Sådanne målinger foretages også i fjerntliggende områder med henblik på at vurdere mulige skader på økosystemer. Der anvendes forskellige metoder, og det er ikke helt tydeligt, om de er sammenlignelige. 7. 5 Virkninger for sundheden og miljøet 7. 5. 1 Sundhedsskader De fleste mennesker modtager størstedelen af deres daglige indtagelse af bly gennem maden. Den vigtigste vej til fødekæden menes at være gennem nedfald fra luften til planters blade. Udsættelse gennem vand er ringe, undtagen i gamle huse med blyrør. Noget bly indåndes direkte fra luften. WHO-anbefalingen fra 1996 på 0,5 ug/m3 som årsgennemsnitsværdi tager højde for optagelse af bly udledt til luften ad de forskellige ovenfor beskrevne ruter. Blandt ikke skolesøgende børn menes indtag af blyholdigt støv og jord under uden dørsaktiviteter at være en betydelig udsættelsesvej. WHO anerkender betydningen af deposition på jorden, men var med det foreliggende materiale ikke i stand til at opstille en talværdi. 7. 5. 2 Skader på økosystemer Deposition af bly fra luft til vand og jord kan få direkte toksiske virkninger for dyr, planter og mikroorganismer. I tilstrækkelige doser kan bly hæmme plantevækst og mikrobiel nedbrydning af organisk stof. Dyr i den øvre fødekæde kan være særlig påvirket på grund af akkumulering fra gentagen indtag af ringe doser i organismer tidligere i kæden. Der er arbejde i gang med det sigte at reducere bioakkumuleringen af bly og andre tungmetaller i forbindelse med FN/ECE's konvention om grænseover skridende luftforurening over store afstande. Forhandlingerne om en tungmetal-protokol med lofter for nationale emissioner er ved at være færdige. Arbejdet vil derefter dreje sig om udarbejdelse af kritiske belastninger. 34 7. 5. 3 Blyforureningens skadesomkostninger EFTEC30 har for nylig færdiggjort en gennemgang af skadesvurderingsskøn for tungmetaller. I denne gennemgang rapporteres det, at følgende virkninger af indånding af bly bør vurderes: tab af IQ-points hos børn, forhøjet blodtryk og vuggedød. EFTEC giver følgende skadesomkostninger for bly (Pb) i mia ECU per mikrogram Pb/m3 luft for UK som helhed: IQ-tab 2,2 (95% konfidensniveau: 0,7-3,6) forhøjet blodtryk vuggedød I ALT 21 97 (95% konfidensniveau: 10,8-31,7) (95% konfidensniveau: 64,5-129,6) 120 (95% konfidensniveau: 85-156) Den økonomiske værdi af et IQ-point er baseret på den forventede værdi af et barns livslange indtjening snarere end 'villighed-til-at-betale' for at undgå sådant IQ-tab. Både forhøjet blodtryk og vuggedød er baseret på 'villighed-til-at-betale'. På basis af den samlede UK-befolkning peger ovenstående beregning på en skadesomkostning per mikrogram Pb/m3 på 2080 ECU per person, hvoraf 1681 ECU ville være tilknyttet vuggedød. 7. 6 Kommissionens forslag 7. 6. 1 Sundhedsbeskyttelse Folk, der bor i umiddelbar nærhed af industrikilder, burde sikres et højt beskyt telsesniveau mod virkningerne af blyemissioner. Den undersøgelse, der er blevet udført for Kommissionen om de økonomiske aspekter af overholdelse af grænseværdierne, fandt, at koncentrationerne allerede ligger under WHO-anbefalingen på 0,5 jag/m i nærheden af nogle blyemitterende industrikilder. Det foreslås, at grænseværdien på 0,5 |ig/m bør overholdes i de resterende problemområder fra 2005. Målinger af bly i luften kunne undervurdere den potentielle eksponering i den umiddelbare nærhed af industrikilder, især for små børn. Kommissionen vil holde øje med udviklingen i måleteknikker for tungmetaller, herunder bly. Den vil aflægge rapport for Rådet senest den 31. december 2003 om gennemførligheden af opstilling af depositionsgrænseværdier for bly ud over, eller i stedet for, grænseværdier for bly i luften i umiddelbar nærhed af industrianlæg. 7. 6. 2 Omkostninger og fordele ved overholdelse af grænseværdien for bly Det skønnes, at mellem 10000 og 30000 mennesker, der bor i nærheden af bly- produktionsanlæg, i øjeblikket er udsat for risikoen for koncentrationer, der overskrider den foreslåede grænseværdi på trods af, at koncentrationerne omkring disse anlæg er faldet som resultat af økonomisk/teknologisk udvikling. Forslagets omkostninger og miljømæssige fordele er blevet anslået for de primære blysmelteovne, hvor yderligere foranstaltninger forventes at være nødvendige for at overholde de foreslåede grænse- 30 EFTEC(1996) Research into damage valuation estimates for nitrogen based pollutants; heavy metals and persistent organic pollutants. Main report 1: nitrogen oxides. Final report - August 1996; EFTEC, London. 35 værdier. 'Lead Development Association' (forkortet LDA) har indsamlet omkostnings- data for et begrænset antal anlæg. Omkostningsdataene er forskellige fra anlæg til anlæg hovedsagelig på grund af den anvendte blyproduktionsteknik. I betragtning af usikkerheden er der anført et øvre og et nedre omkostningsskøn. Årsomkostningerne er anslået til 12,3 til 41,2 mio ECU på grundlag af foreliggende dokumentation over primære smelteovnes kapacitet, hvor det forventes, at det kun for halvdelen af smelteovnenes tilfælde vil være nødvendigt med yderligere investeringer for at overholde den foreslåede standard på 0,5 ug/m3. Skøn baseret på data om nødvendige investeringer fra LDA for både primære og sekundære smelteovne peger på, at omkostningerne ligger på mellem 24 og 31 mio ECU om året. Fordelingen af disse omkostninger mellem medlemsstaterne er følgende: Belgien 5,2-12,4 mio ECU; Tyskland 10,2 mio ECU; Frankrig 4,9 mio ECU og UK 3,8 mio ECU. Data fra LDA for et mindre antal smelteovne peger på, at de forventede omkostninger varierer mellem 0,5-3% af blysalgsværdien. Afhængig af anlægget kan de årlige omkostninger variere mellem 1,5 og 58% af nettooverskuddet for de virksomheder, der har overskud. Nogle af de virksomheder, hvis data var blevet meddelt, havde imidlertid haft underskud i de seneste år. De knappe data peger på, at forslaget ville foranledige et gennemsnitligt fald i bly koncentrationerne omkring smelteovne fra 0,75 til 0,5 ug/m. Konsulentundersøgelsen anslog fordelene til mellem 3,5 og 5,8 mio ECU om året. Fordelene består i færre IQ-pointstab og faldende dødelighed på grund af forhøjet blodtryk. Tabet af fordele på grund af IQ-pointstab er undervurderet, eftersom tabet af fordele er baseret på tab af forventet indtjening snarere en 'Villighed til at betale'. Vuggedød blev ikke medregnet i dødelighedstallene. I en undersøgelse af EFTEC peges på forøgede skadesomkostninger på 2080 ECU/person, der udsættes for en forøget blykoncentration på 1 ug/m3. Anvendes EFTEC-værdien kunne fordelene (fald i skadesomkostninger) beløbe sig til 5,2-15,6 mio ECU/år. Dette omfatter vuggedød, men medregner stadig kun IQ-pointstab som tabte fordele. Ifølge det foreliggende materiale ville fordelene (3-16 mio ECU) have tendens til at være lavere end omkostningerne (12-41 mio ECU), for så vidt som fordelene kan udregnes og i betragtning af, at der skal udvises megen omhu ved sammenligning af omkostninger og fordele (jf. 3. 2. 1). Fordelene er imidlertid undervurderet, eftersom tab af indtjening blev anvendt fremfor individuel 'villighed til at betale' til at vurdere tab af IQ-points. De relativt lave omkostninger synes at berettige grænseværdien. 7. 7 Udtalelse fra berørte parter Medlemsstaterne og industrien er enige i, at koncentrationerne de fleste steder vil falde til langt under grænseværdien i de kommende år. Nogle medlemsstater og NGO'er ville foretrække at se dette afspejlet i en strengere grænseværdi. Medlemsstater, hvor der findes blyemitterende industrier, er hovedsagelig enige i de foreslåede grænseværdier på 0,5 jig/m3. Belgien ville have foretrukket en grænseværdi på 1,0 }ig/m3, der til sin tid skulle suppleres eller erstattes af en depositionsgrænseværdi for den umiddelbare nærhed af punktkilder. Industrien argumenterer for en grænseværdi på 1,0 ug/m3 i området omkring punktkilder, indtil der udarbejdes en depositionsgrænseværdi. 36 8. BEHOVET FOR EN EF-FORANSTALTNING - NÆRHEDSPRINCIPPET Dette forslag ændrer gældende EF-bestemmelser om svovldioxid, nitrogendioxid, svæve støv og bly og imødekommer forpligtelserne i direktiv 96/62/EF. Begrundelsen hertil (KOM(94) 109 endelig udg. ) fremlægger grundene for og omfanget af den nye hand- lingsramme for luftkvaliteten. Dette forslag følger det væsentligste i rammedirektivet ved at fastsætte brede EF-dækkende målsætninger for luftkvaliteten, men overlade ansvaret til medlemsstaterne for at fastlægge og træffe de specifikke foranstaltninger, der er mest hensigtsmæssige for de lokale forhold. 9. RETSGRUNDLAG Forslagets retsgrundlag er traktatens artikel 130 S. Dette er også retsgrundlaget for direktiv 96/62/EF. Målsætningerne i rammedirektivet og afledt lovgivning vedrører bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten og beskyttelse af sundheden. 10. BESKRIVELSE AF LOVBESTEMMELSERNE I MEDLEMSSTATERNE Alle medlemsstater har meddelt Kommissionen, at de har gennemført gældende EF-be stemmelser om svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly i national lovgivning. Nogle medlemsstater har yderligere bestemmelser. Der er detaljerede oplysninger i det dokument, arbejdsgrupperne for de enkelte stoffer31 har udarbejdet, og i Kommissionens nylige32 rapport om gennemførelse af gældende luftkvalitetsdirektiver. I bilag IV er der til oplysning vist en tabel over amerikanske og japanske standarder for svovldioxid, nitrogendioxid, svævestø og bly. 11. FORKLARING AF DE ENKELTE BESTEMMELSER I FORSLAGET Artikel 1 I denne artikel udstikkes forslagets formål. Artikel 2 Alle definitionerne i rammedirektivet for luftkvalitet gælder også for den afledte lovgivning, der ledsager denne begrundelse. Artikel 2 tilføjer yderligere definitioner, der er nødvendige for at fortolke dette direktiv. Artikel! Ifølge denne artikel sættes der nye grænseværdier for svovldioxid for at beskytte sundheden og miljøet. Grænseværdierne for sundhedsbeskyttelse skal overholdes fra den 1. januar 2005. Grænseværdierne for miljøbeskyttelse skal overholdes 2 år efter den dag, hvor direktivet træder i kraft. I bilag I er alle detaljer anført. Artiklen fastsætter også en tærskelværdi for forureningsvarsel for svovldioxid. Offentligheden skal informeres, hvis den overskrides. 31 Kan fås hos Kommissionen. 32 Under udarbejdelse. 37 Der indsamles også oplysninger om koncentrationer, der måles over 10 minutter, for at vurdere, om WHO-anbefalingen på 500 ug/m3 overskrides. Artikel 4 I denne artikel sættes der nye grænseværdier for nitrogendioxid med henblik på sundhedsbeskyttelse, og for summen af nitrogendioxid og nitrogenmonoxid med henblik på at beskytte økosystemer. Grænseværdier for sundhedsbeskyttelse skal overholdes 1. januar 2010. Dette er samme frist som for bekæmpelse af forsuring. Grænseværdierne for beskyttelse af vegetationer skal overholdes 2 år efter den dag, hvor direktivet træder i kraft. I bilag II er der detaljerede oplysninger herom. ' Artikel 5 Her fastsættes nye grænseværdier for PM10, der skal overholdes fra 2005, og en yderligere række grænseværdier, der skal overholdes fra 2010. Medlemsstaterne skal måle både PM2 5 og PM10. Planer for reduktion af PM10-koncentrationer skal også søge at reducere PM2 5-fraktionen af PM10. Artiklen indeholder desuden bestemmelser om handlingstærskler for PM2)5 som mål på de steder, hvor høje koncentrationer af naturligt støv gør det umuligt at overholde grænseværdierne. PM2 5-fraktioner af svævestøv menes at være mindre påvirket af naturlige kilder. Handlingstærskler er mindre bindende end grænseværdier og anses af Kommissionen for at være første skridt, i mangel af data om PM2 5-koncentrationer i Fællesskabet, i retning af fremtidige grænseværdier for PM25 i områder, hvor der er meget naturligt støv, og eventuelt til mere generel anvendelse. I henhold til artikel 10 i direktivet vil Kommissionen rapportere til Rådet og Europa- Parlamentet senest den 31. december 2003 om de seneste fremskridt i kendskabet til svævestøv og dets virkninger. Kommissionen vil ledsage rapporten med eventuelle forslag til ændring af grænseværdier og/eller handlingstærskler for svævestøv. Artikel 6 I denne artikel fastsættes en ny grænseværdi for bly og en dato for overholdelse heraf, nemlig den 1. januar 2005. Artikel 7 Denne artikel handler om vurdering af koncentrationer af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly. Det suppleres af en række bilag. I bilag V fastsættes de tærskler, der afgør hvilke vurderingsmetoder (kontinuerlig måling, indikativ måling, modelopstilling, objektiv vurdering), der skal anvendes i bymæssige områder og andre zoner. Artikel 7, stk. 2, henviser til bilag VI, der omhandler placering af målesteder, og bilag VII, der specificerer mindsteantallet af målestationer, der skal installeres i en zone eller et bymæssigt område, hvis oplysningerne fra disse stationer er den eneste kilde til data, der rapporteres til Kommissionen. Rammedirektivet om luftkvalitet indeholder imidlertid mulighed for andre metoder, såsom indikativ måling og modelopstilling for luftkvalitet, der kan anvendes i alle zoner og bymæssige områder, selv hvor kontinuerlig måling er obligatorisk. Hvor der foretages en fuld analyse, afhænger antallet af kontinuerlige stationer af den almene kvalitet af de foreliggende oplysninger. Det kan 38 være flere eller færre end det i bilag VII anførte antal. Kommissionen arbejder sammen med medlemsstaterne, Miljøagenturet og andre eksperter for at udarbejde en vejledning i vurdering af luftkvalitet for at sikre konsistens i gennemførelsen og resultaternes sammenlignelighed. referencemetoder Stk. 4 omhandler luftkvalitetsmåling. Det europæiske for standardiseringsorgan CEN arbejder med harmonisering af målemetoder for alle de forurenende stoffer, direktivet omhandler. Det forventes, at der vil foreligge nye standarder, når dette direktiv skal gennemføres. Ifølge denne artikel anvendes de foreliggende referencemetoder for svovldioxid, nitrogendioxid og bly og et udkast til CEN-standard til prøveudtagning af PM,0 i første omgang. Rammedirektivet om luftkvalitet (artikel 12) indeholder procedurer for tilpasning af målemetoder til den tekniske udvikling, når de nye CEN-standarder foreligger. Ifølge de samme procedurer kan der vedtages kriterier og teknikker til andre vurderingsmetoder, hvis den tekniske udvikling gør det nødvendigt. Artikel 8 Ifølge denne artikel skal medlemsstaterne sikre, at ajourførte oplysninger om koncen trationer af svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly er lettilgængelig for offent ligheden. Artikel 9 Denne artikel indeholder tidsplanen for, hvornår kravene i direktiv 80/779/EØF (svovl dioxid og svævestøv), 82/884/EØF (bly) og 85/203/EØF (nitrogendioxid) erstattes af de nye bestemmelser i rammedirektivet om luftkvalitet og dette forslag. Grænseværdier fastsat i direktiv 80/779/EØF, 82/884/EØF og 85/203/EØF gælder indtil de datoer, hvor de nye grænseværdier i dette forslag skal overholdes. De fleste af bestemmelserne i direktiv 80/779/EØF, 82/884/EØF og 85/203/EØF om luftkvalitetsmåling vil imidlertid erstattes straks med de mere omfattende krav i luftkvalitetsrammedirektivet og dette forslag. Disse nye krav vil træde i kraft den dag, som dette forslag skal omsættes til national lovgivning i medlemsstaterne. Der er én undtagelse: måling af svævestøv. Metoder til måling af svævestøv ifølge direktiv 80/779/EØF er fuldstændig anderledes end de metoder, der foreslås i dette direktiv. Det er ikke muligt at anvende de nye metoder til nøjagtigt at vurdere overholdelse af de gældende grænseværdier. Derfor gælder vurderingskravene i direktiv 80/779/EØF for PM indtil 1. januar 2005, der er den foreslåede dato for overholdelse af grænseværdier for PM10 i første fase. I henhold til artikel 6 i direktiv 80/779/EØF skal medlemsstaterne overvåge med de gamle metoder, særlig der hvor grænseværdierne måtte tilnærmes eller overskrides. Bilag III indeholder alle detaljer herom. Artikel 10 I henhold til denne artikel skal Kommissionen senest den 31. december 2003 forelægge Rådet og Europa-Parlamentet en rapport om direktivets anvendelse og udviklingen i for ståelsen af de forurenende stoffer, det omhandler. Der skal lægges særlig vægt på resul taterne af den igangværende forskning af svovldioxids og svævestøvs sundhedsvirk ninger og på, hvorvidt der kan gennemføres depositionsgrænseværdier for bly. 39 Artikel 11,12. 13 og 14 Disse er standardbestemmelser. EilagJ Dette bilag fastsætter grænseværdier, frister for overholdelse og tolerancemargener for svovldioxid. Det indeholder ligeledes tærskelværdier for forureningsvarsling. Bikgil I dette bilag er fastsat grænseværdier, frister for overholdelse og tolerancemargener for nitrogendioxid, og i tilfælde af grænseværdien for beskyttelse af vegetationen, summen af nitrogendioxid og nitrogenmonoxid (kendt som NOx). BilagJII Her fastsættes grænseværdier, handlingstærskler og tolerancemargener for svævestøv. Bilag IV Her fastsættes en grænseværdi, overholdelsesfristen og tolerancemargenen for bly. Bilag V I dette bilag fastsættes den øvre og nedre vurderingstærskel for de pågældende fire for urenende stoffer. Disse tærskler afgør, hvor intensiv overvågningen skal være i bymæs sige områder og zoner. Bilag VII er tilknyttet dette bilag. Det indeholder ligeledes be stemmer for overskridelse. Bilag VI Dette bilag omhandler placeringen af prøveudtagningssteder for måling af svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly. Det er opdelt i to dele. Den første drejer sig om den overordnede placering, som vedrører den type sted, hvor måling bør foretages for at kunne opfylde direktivets mål. Den anden drejer sig om den individuelle opsætning - detaljer for opsætning af målepunkter på passende steder. Bilag VII Dette bilag indeholder kriterier for fastsættelse af antallet af målesteder i zoner og bymæssige områder. Hvor formålet med grænseværdien er sundhedsbeskyttelse, er antallet af prøveudtagningssteder tilknyttet indbyggertallet. Strategien skal ændres, når det drejer sig om industrikilder: her anvendes emissionsintensitet, måden hvorpå emissionerne spredes på et bestemt sted og risikoen for, at befolkningen udsættes. Antallet af prøveudtagningssteder til vurdering af overholdelse af grænseværdier, der sigter mod økosystembeskyttelse, afhænger af området. 40 Bilag VIII Der er i forbindelse med enhver luftkvalitetsvurdering en vis usikkerhed på grund af tekniske begrænsninger, driftsmæssige begrænsninger eller mangel på data. Nogle af usikkerhedsfaktorerne kan reduceres, f. eks. i tilfælde af måling med strenge programmer for kvalitetssikring. Del I indeholder retningslinjer for kvaliteten af de resultater, som medlemsstaterne skal søge at nå som resultat af de forskellige kvalitetsvurderingsmetoder. Del II fastsætter det minimale datasæt, der skal indsamles, hvor der anvendes metoder andre end måling til at vurdere luftkvaliteten. Usikkerhedsfaktorerne skal også nævnes. BilâgJX Dette bilag indeholder referencemetoder for vurdering og modelopstilling. Disse krav vil blive tilpasset til den tekniske udvikling i henhold til artikel 12 i rammedirektivet om luftkvalitet. BilagJS Her er anført nogle indikatorniveauer for svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly. De oplysninger, der gives offentligheden, bør angive, når indikatorerne er overskredet. 41 Referencescenarier for vurdering af økonomiske aspekter ved at overholde grænseværdierne BILAG I 1. Referencescenario for S02 og N02 For S02 og N02 blev analysen baseret på energiprojektioner fra GD XVII, uddraget fra det såkaldte 'Conventional Wisdom Scenario'. I dette scenario forventes 20% forøgelse af energiforbruget og 10% forøgelse af C02-emissionerne mellem 1990 og 2010. store Man vurderede de emissionsniveauer, der resulterer af de gældende nationale, EF- og internationale lovbestemmelser under hensyntagen til projektionerne af fremtidig energianvendelse. Scenariet omfatter direktivet om forbrændingsanlæg (88/609/EØF), direktivet om svovlindholdet i flydende brændstoffer (93/12/EØF), IPPC-direktivet (96/61/EØF) og direktiver om emissioner fra vej gående og ikke vej- gående køretøjer. Forslag om emissionsstandarder for køretøjer og brændstofkvalitet (auto/olieprogrammet (KOM (96) 248 endelig udg. , 96/0163(COD), 96/0164(COD)) blev ligeledes medtaget. De obligatoriske tekniske krav i protokoller under FN/ECE's konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande og medlems staternes faste forpligtelser i henhold til disse protokoller blev ligeledes taget i betragtning. Scenariet viser, at hvis nugældende og planlagt lovgivning fuldt ud gennemføres i alle europæiske lande, vil S02- og NOx-emissioner blive reduceret med 66 og 48% mellem basisåret 1990 og 2010. Det samme emissionsgrundlag blev anvendt i et tilsvarende arbejde om forsuring. Kommissionen har nu vedtaget en strategi for bekæmpelse af forsuring og den lov givning, der foreslår yderligere reduktioner i flydende brændstoffers svovlindhold. Disse forslag vil resultere i yderligere reduktioner af emissioner af både S02 og N02 i 2010. 2. Referencescenario for svævestøv Kilderne til luftbåren PM10 er meget mere forskelligartede end kilderne til S02 og N02 og varierer meget fra sted til sted. Dette komplicerer i stor grad opstilling af scenarier for luftkvalitetsmodeller. Referencescenariet for PM10 blev baseret på emissionsfortegnelsen for primære emissioner indsamlet af TNO. Byspecifikke emissionsfortegnelser blev udarbejdet ved at lægge hvert lands PM10-emissionsdata til byer i forhold til deres NOx-emissioner. Beregningerne af emissioner fra brændselsforbrænding blev foretaget med samme energiscenario, som S02- og N02-scenarierne var baseret på. Den forventede udvikling i NOx-emissioner blev anvendt parallelt i primære PM10_emissioner. Det blev forudsat, at emissioner af primært svævestøv fra ikke for brændende industrikilder og fra andre kategorier såsom minedrift og stenbrud, bygnings- opførelse, landbrug og naturlige kilder ville forblive uforandret. forventede udviklinger til Koncentrationer af sekundært PMJQ afhænger af S02- og N02-emissionerne. Fordelingen af sekundært PM10 blev vurderet ifølge de ovenfor beskrevne referencescenarier for S02 og N02. 42 3. Referencescenario for bly Referencescenariet for bly forudsætter, at blyholdig benzin forbydes i Fællesskabet fra 2000. Der foreligger ikke megen information hos det offentlige om luftens bly koncentrationer omkring punktkilder. Oplysninger om luftkvaliteten på sådanne steder og fremtidige bekæmpelsesplaner blev indhentet fra de pågældende industrier gennem 'Lead Development Association'. 43 WHO's anbefalinger for luftkvaliteten for Europa 1996: Riskoskøn for svævestøv BILAG II Tabel 9: Resume over relative risikoskøn i forbindelse med forøgelsen på 10 ug/m i koncentrationer af PM10 and PM2>5 Slutpunkt Relativ risiko for PM2. 5 (95% konfidensniveau) Relativ risiko for PM,0 (95% konfidensniveau) bronchodilator-anvendelse hoste nedre luftvejssymptomer luftvejs-hospitalsindlæggelser „. -. ^ 1,0337 (1,0205-1,0470) 1,0455 (1,0227-1,0687) 1,0345 (1,0184-1,0508) 1,0084(1,0050-1,0117) dødelighed 1,0151 (1,0112-1,01910) 1,0070(1,0059-1,0082) Tabel 10: Anslået antal personer, der måtte får sundhedsvirkninger i en periode på 3 dage med gennemsnitskoncentrationer af PM10 på 50 eller 100 ug/m Indikator for sundhedsvirkninger antal personer påvirket af 3-dagsperioder med PMI0 pâ dødelighed 50 ug/m3 3^5 luftsvejsrelaterede hospitalsindlæggelser 3 person/dage bronchodilator-anvendelse S 100 100 fig/m3 7 6 10 200 person/dage symptomer på akut forværrelse 6 000 ^ _ _ _ _ _ _ _ ^ ^ ^ _ _ _ _ ^ _ ^ ^ _ _ _ _ _ ^ ^ ^ _ _ _ ^ _ _ _ ^ ^ _ _i^ _ _ ^ ^ __ 12 000 Tabel 11: Resume af de relative risikoskøn for virkninger af langvarig udsættelse for PM med hensyn til sygelighed og dødelighed i forbindelse med en 10 ug/m3 forøgelse i koncentrationen af PM10 eller PM25 Slutpunkt dødelighed bronkitis-symptomer relativ risiko for PM2S (95% pålidelighed) relative risiko for PM10(95% pålidelighed) 1. 14 (1. 04,1. 24) U4 (0. 94,1. 99) 1. 10 (1. 03,1. 18) 1. 29(0. 96,1. 83) 44 Tabel 12: anslået antal personer med sundhedsvirkninger forårsaget af langvarig udsættelse for en PM25-koncentration på 10 eller 20 |ig/m over en baggrunds- koncentration på 10 iig/m3 indikator for sundhedsvirkninger antal personer, der påvirkes om året ved PMjj-koncentration over en baggrund på: dødelighed yderligere antal børn med bronkitis- symptomer 10 ug/m3 l220j| 3350 20 ^g/m3 2j400 6,700 yderligere antal børn med lungefunktion (FVC eller FEV1) under 85% af forventet | der antages en befolkning på 1000000 med årlig dødelighed på 12000, en basislinjeprævalens på 5% for bronchitis-symptomer hos børn, der antages at udgøre 20% af befolkningen og en basislinjeprævalens på 3% af børn med lungefunktion på under 85% af det forudsete. 8,000 4,000 | 45 Plan for ophævelse BILAG III 1. Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv, som ændret ved Rådets direktiv 89/427/EØF Bestemmelser, som ophæves fra 1. januar 2005 Artikel 1 I Formål Artikel 2. 1 Definition på grænseværdi Artikel 3. 1 Medlemsstaternes forpligtelse til at overholde grænseværdier Artikel 6 Krav om at oprette målestationer, navnlig hvor grænseværdier måtte tilnærmes eller overskrides Artikel 7. 1,7. 2 Medlemsstaternes forpligtelse til at rapportere om overskridelser af grænseværdier til Kommissionen Artikel 8 Kommissionens forpligtelse til at offentliggøre en årsrapport Artikel 9 Forebyggelse af grænseoverskridende forurening Artikel 10. 1 - Målemetoder 10. 3 Artikel 15 Bestemmelsers ikrafttrædelse Artikel 16 Direktivet er rettet til medlemsstaterne Bilag I Grænseværdier Bilag Hib Referencemetoder for måling af svævestøv ved sort røg metoden Bilag IV Grænseværdier målt ved tyngdemåling Bestemmelser, der ophæves den dag, hvor dette forslag skal træde i kraft i medlemsstaterne Artikel 2. 2 Definition på grænseværdi Artikel 3. 2 Bestemmelser om undtagelser for bestemte zoner Artikel 4 Krav om at fastsætte lavere grænseværdier i nogle zoner Artikel 5 Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til grænseværdier Artikel 7. 3 Rapportering af koncentrationer i zoner, der er anmeldt i henhold til artikel 4 Artikel 10. 4 Kommissionens forpligtelse til at rapportere til Rådet om målemetoder Artikel 10. 5 Fremme af harmonisering af målemetoder 46 Artikel 11 Bestemmelser om overholdelse af grænseværdier i artikel 4-zoner i nærheden af internationale grænser Artikel 12 Tilpasning til den tekniske udvikling Artikel 13 Nedsættelse af et udvalg med henblik på artikel 12 Artikel 14 Procedurer for udvalget nedsat i medfør af artikel 13 Bilag II Grænseværdier Bilag Ilia Referencemethoder til prøveudtagning og analyse af S02 Bilag V Bilag B Referencemethoder til analyse af S02 Standardisering af natriummetabisulfitstamopløsningen 2. Rådets direktiv 85/203/EØF af 7. marts 1985 om luftkvalitetsnormer nitrogendioxid for Bestemmelser, der ophæves fra den 1. januar 2010 Artikel 1 Formål og anvendelsesområde Artikel 2 Definitioner Artikel 3. 1 Medlemsstaternes forpligtelse til at overholde grænseværdier Artikel 5 Gør det muligt for medlemsstaterne at sætte lavere grænseværdier Artikel 7. 1 - 7. 2 Medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser Artikel 8 Kommissionens forpligtelse til at offentliggøre en årsrapport Artikel 9 Forebyggelse af grænseoverskridende forurening Artikel 15 Bestemmelsers ikrafttræden Artikel 16 Direktivet er rettet til medlemsstaterne Bilag I Grænseværdi Bestemmelser, der ophæves den dag, hvor dette forslag skal træde i kraft i medlemsstaterne Artikel 3. 2 Bestemmelser om undtagelser for bestemte zoner Artikel 4 Bestemmelser om, at medlemsstaterne kan fastsætte lavere grænseværdier i nogle zoner Artikel 6 Medlemsstaternes forpligtelse til at oprette målestationer Artikel 7. 3 Medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser med hensyn til artikel 4-zoner Artikel 10 Artikel 11 Målemetoder Bestemmelser for artikel 4-zoner 47 Artikel 12 Tilpasning til den tekniske udvikling Artikel 13 Nedsættelse af et udvalg med hensyn til artikel 12 Artikel 14 Procedurer for artikel 13-udvalg Bilag II Grænseværdier Bilag III Målekrav Bilag IV Referencemetoder for analyse 3. Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982 om bly i luften Bestemmelser, der ophæves fra den 1. januar 2005 Artikel 1 Formål og anvendelsesområde Artikel 2 Fastsættelse af grænseværdier Artikel 3. 1 Medlemsstaternes forpligtelse til at overholde grænseværdier Artikel 5 Medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser Artikel 6 Kommissionens forpligtelse til at offentliggøre en rapport Artikel 7 Anvendelse af direktiv må ikke forårsage forringelse, hvor luftkvaliteten er god Artikel 12 Bestemmelsernes ikrafttræden Artikel 13 Direktivet er rettet til medlemsstaterne Bestemmelser, der ophæves den dag, hvor dette forslag skal træde i kraft i medlemsstaterne Artikel 3. 2,3. 3 I Undtagelser Artikel 4 Placering af målestationer Artikel 8 Målemetoder Artikel 9 Tilpasning til den tekniske udvikling Artikel 10 Nedsættelse af udvalg med henblik på artikel 9 Artikel 11 Procedurer for artikel 1 O-udvalg Bilag Referencemethoder for prøveudtagning og analyse 48 Sammenlignelige luftkvalitetsstandarder i USA og Japan USA Japan Forslag Tid Niveau Tid Niveau Tid Niveau BILAG IV 1 time 260 ng/mJ 1 time 24 timer årligt 365 ng/mJ 1 over skridelse 80 ng/mJ 24 timer 104^g/mJ 24 ti mer - - - - - 24 timer årligt 100 ng/mJ - 80-120 ^g/m3 - årligt 40 fig/mJ årligt 1. 5^g/mJ - årligt 0. 5 ng/mJ Forure nende stof so2 N02 Bly Svævestøv 350 fig/mJ 24 over skridelser 125 ng/mJ 3 over skridelser - 200 ng/mJ 8 over skridelser - 1 time - - - 24 ti mer i 2005 årligt i 2005 24 ti mer i 2010 50 ug/W PM,0 25 over skridelser 30ng/mJ PM10 50 ng/mJ PM10 7 over skridelser - - 24 timer årligt - - 1 time 24 timer 200 ng/mJ PM10 lOOng/nr* PM10 - - 65 |ig/mJ PM25 (ca. 7 over skridelser) 150jag/m3 PM10 (ca. 3 over skridelser) 15 |4. g/mJ PM2. s 50 ug/m3 PM10 49 årligt i 2010 20 ng/mJ PM10 - PM-standarder Primære standarder for svævestøv i USA anvender en anden målemetode - PM2 5 - end den, der foreslås i EF. Forholdet mellem de forskellige målemetoder varierer fra sted til sted, og standarderne er vanskelige at sammenligne. Den foreslåede amerikanske primære årsgennemsnitsstandard for PM2 5 vil imidlertid nok være af samme strenghedsgrad som den foreslåede EF-årsgennemsnitsgrænseværdi for PMio, der skal overholdes fra 2010. Tidsplanen for overholdelse af US A-standarden svarer ligeledes til den europæiske. Det forventes imidlertid, at emissionsreduktionerne generelt vil blive bestemt af årsgennemsnitsstandarden. Døgnstandarden forventes kun at give ekstra spillerum for lokale kilder med periodiske emissioner. USA-standarderne for PM10 er sekunkære standarder til at tackle resterende visibilitetsproblemer. De er mindre forpligtende. De japanske standarder henviser til PM10, som det foreslås i de nye EF-standarder. De blev imidlertid indført i 1973, længe før der fandtes bevis for svævestøvs sund hedsskadelige virkninger. Det japanske 'Ren luft'-program vil om kort tid indlede en større undersøgelse af motorkøretøjers miljøforurening. Det vil omfatte detaljeret under søgelse af svævestøv på grund af de fremherskende bekymringer. 50 Forslag til RÅDETS DIREKTIV om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly i luften (EØS-relevant tekst) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet33, særlig artikel 4, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen34, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg35, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 C, i samarbejde med Europa-Par lamentet36, og ud fra følgende betragtninger: Ifølge Det Europæiske Fællesskabs program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling37 skal der foretages ændringer af gældende lovgivning om luftforurenende stoffer på grundlag af de principper, der er nedfældet i traktatens artikel 130 R; det pågældende program anbefaler, at der fastsættes langsigtede mål for luftkvaliteten; i traktatens artikel 129 er det fastsat, at de krav, der findes på sundhedsområdet, skal indgå som led i Fællesskabets politik på andre områder, og det er i traktatens artikel 3 o) ligeledes foreskrevet, at Fællesskabets virke skal indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau; det svævestøv, der kan indåndes, og som måtte trænge dybt ned i lungerne, vækker bekymring for folkesundheden; der bør indsamles oplysninger om koncentrationer af det svævestøv, der måtte trænge dybest ned i lungerne; der er bevis for, at risikoen for menneskets sundhed i forbindelse med menneskeskabt svævestøv er højere end risikoen i forbindelse med naturligt optrædende svævestøv i luften; den bedste metode til at forebygge sygdomme, der er tilknyttet svævestøv fra menneskeskabte kilder, er at reducere luftens koncentrationer heraf; plantevæksten bør beskyttes mod de skadelige virkninger af nitrogendioxid og nitrogen- monoxid; 33 EFT L 296 af21. 11. 1996, s. 55. 34 EFT C. 35 EFT C. 36 EFT C. 37 EFT C138 af 17. 5. 1993, s. 5. 51 ifølge direktiv 96/62/EF skal grænseværdier og tærskelværdier for forureningsvarsling baseres på resultaterne af arbejde, der udføres af internationale videnskabelige grupper, der arbejder på området; Kommissionen skal tage hensyn til de seneste videnskabelige forskningsdata på relevante epidemiologiske og miljømæssige områder og til de nyeste fremskridt inden for metrologi ved gennemgangen af det materiale, som grænseværdierne og tærskelværdierne for forureningsvarsling baseres på; ifølge direktiv 96/62/EF skal medlemsstaterne udarbejde handlingsplaner for zoner, hvor luftens koncentrationer af forurenende stoffer måtte overskride grænseværdien plus gældende midlertidig margen for tilladt overskridelse for at sikre overensstemmelse med grænseværdien inden den/de fastsatte dato/-er; sådanne handlingsplaner og andre reduktionsstrategier skal, for så vidt som de vedrører svævestøv, sigte mod at reducere koncentrationerne af fine partikler som led i den samlede reduktion af koncentrationer af svævestøv; grænseværdierne for beskyttelse af økosystemer eller plantevækst bør ikke gælde i den umiddelbare nærhed af by- og industrizoner; det er vigtigt at have nøjagtige standardiserede måleteknikker til at vurdere luftkvaliteten; ajourførte oplysninger om koncentrationerne i luften af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly bør være lettilgængelige for offentligheden; Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv38, ændret ved Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982 om grænseværdi for bly i luften39 og Rådets direktiv 85/203/EØF af 7. marts 1985 om luftkvalitetsnormer for så vidt angår nitrogendioxid40, alle senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, bør ophæves - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: AHikell Formål Dette direktiv har til formål: at fastsætte grænseværdier og eventuelt tærskelværdier for forureningsvarsling for luftens koncentrationer af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly med henblik på at undgå, forhindre eller begrænse skadelige virkninger for menneskers sundhed og miljøet som helhed, at vurdere luftens koncentrationer af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly på grundlag af fælles metoder og kriterier, at skaffe tilstrækkelige oplysninger om luftens koncentrationer af svovldioxid, nitrogendioxid, svævestøv og bly og at sørge for, at de stilles til rådighed for offentligheden, 38 EFT L 229 af 30. 8. 1980, s. 109. 39 EFT L 378 af 31. 12. 1982, s. 15. 40 EFT L 87 af 27. 3. 1985, s. 1. 52 at bevare luftkvaliteten, når den er god, og forbedre den i andre tilfælde, for så vidt angår svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly. Adikel2 Definitioner Definitionerne i artikel 2 i direktiv 96/62/EF finder anvendelse. I nærværende direktiv forstås ved: 1 ) 'nitrogenoxider' : nitrogenmonoxid og nitrogendioxid, 2) 3) 4) 5) 6) 1. 2. 3. 'PM10': partikler, der passerer gennem en størrelsesselektiv si med 50% effektiv afskæring ved 10 um aerodynamisk diameter, 'PM25': partikler, der passerer gennem en størrelsesselektiv si med 50% effektiv afskæring ved 2,5 um aerodynamisk diameter, 'øvre vurderingstærskel': det forureningsniveau, der henvises til i artikel 6, stk. 3, i direktiv 96/62/EF, 'nedre vurderingstærskel': det forureningsniveau, der henvises til i artikel 6, stk. 4, i direktiv 96/62/EF, 'offentlig informationsindikator': det forureningsniveau, der - hvis det overskri des over en given periode - skal anføres i den information, der gives i henhold til artikel 8 i nærværende direktiv. Anikell Svovldioxid Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kon centrationerne af svovldioxid i luften, som vurderet i henhold til artikel 7, ikke overstiger de grænseværdier, der er anført i del I i bilag I fra de der anførte datoer. De margener for tolerance, der er anført i del I i bilag I, gælder i overens stemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF. Tærskelværdier for koncentrationer af svovldioxid i luften er anført i del II i bilag I. De oplysninger, der gives offentligheden i overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 96/62/EF, skal mindst omfatte dem, der er anført i del III i bilag I. Medlemsstaterne registrerer data om koncentrationer af svovldioxid som ti- minuttersgennemsnit fra målestationer, hvor der måles timekoncentrationer. Medlemsstaterne rapporterer til Kommissionen 98- og 99-percentilerne af de timinutterskoncentrationer, der er målt i kalenderåret samtidig med, at der gives data om timekoncentrationer. 53 1. 1. 2. 3. 4. Artikel! Nitrogenoxider Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kon centrationerne af nitrogendioxid, og i givet fald summen af nitrogendioxid og nitrogenmonooxid, i luften, som vurderet i henhold til artikel 7, ikke overstiger de grænseværdier, der er anført i del I i bilag II fra de der anførte datoer. De tolerancemargener, der er anført i del I i bilag II, gælder i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF. Artikeli Svævestøv Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kon centrationerne af PMJO i luften, som vurderet i henhold til artikel 7, ikke overstiger de grænseværdier, der er anført i del I i bilag III, fra de der anførte datoer. De tolerancemargener, der er anført i del I i bilag III, gælder i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF. Medlemsstaterne installerer og driver målestationer, der leverer data om kon centrationerne af PM25. Prøvetagningsstederne bør tilknyttes prøvetagnings- stederne for PMi0. Antallet og placeringen af de stationer, hvor PM2 5 måles, bestemmes af medlemsstaterne som repræsentative for PM2 5-koncentrationerne på lokalt og regionalt plan i den pågældende medlemsstat. Medlemsstaterne sender årligt, senest 9 måneder efter udgangen af hvert år, Kommissionen middelværdien, 98-percentilmedianen og maksimalkoncentra tionen beregnet af PM25-målingerne over 24 timer i det pågældende år. 98-percentilen beregnes efter fremgangsmåden i bilag I, del 4, i Rådets beslutning 97/101/EØF41. De handlingsplaner for PM10, der udarbejdes i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF og overordnede strategier for nedbringelse af PMj o-kon centrationerne, skal sigte mod at reducere PM2 5-koncentrationerne som led i den samlede reduktion. Medlemsstaterne kan undtagelsesvis udpege zoner eller bymæssige områder, hvor grænseværdierne for PM10 overskrides på grund af betydelige koncentrationer af svævestøv i udeluften fra naturlige kilder. Medlemsstaterne sender Kommis sionen en første liste over sådanne zoner eller bymæssige områder sammen med oplysninger om koncentrationerne af og kilderne til PM10 og PM2 5 heri senest to år efter dette direktivs ikrafttrædelse. I sådanne zoner eller bymæssige områder anvender medlemsstaterne de hand lingstærskler og tolerancemargener for PM25, der er anført i bilag III, del II, i stedet for grænseværdierne og tolerancemargener for PM10 til at afgøre, hvorvidt der bør udarbejdes handlingsplaner i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 41 EFT L 35 af 5. 2. 1997, s. 14. 54 96/62/EF. Handlingstærsklerne for PM2,s skal anvendes som indikative mål, der så vidt muligt skal opnås inden den pågældende frist for overholdelse af grænse værdierne. I sådanne zoner eller bymæssige områder afgør den øvre og den nedre vurde ringstærskel for PMio som fastsat i del I i bilag V vurderingskravene. Stationer for kontinuerlige målinger af svævestøv måler PMio og PM2,5. I sådanne zoner eller bymæssige områder gives der offentligheden oplysninger om koncentrationerne af PM2)5 i stedet for PMio Artikel 6 Bly Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at koncentrationerne af bly i luften, som vurderet i henhold til artikel 7, ikke overstiger den grænseværdi, der er anført i del I i bilag IV, fra de der anførte datoer. De tolerancemargener, der er anført i del I i bilag IV, gælder i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 96/62/EF. Artikel 7 Vurdering af koncentrationerne af svovldioxid, nitrogendioxider, svævestøv og bly i luften 1. Øvre og nedre vurderingstærskler for svovldioxid, svævestøv og bly er for så vidt angår artikel 6 i direktiv 96/62/EF fastsat i del I i bilag V. Med henblik på nævnte artikel 6 bør klassificeringen af hver zone og hvert bymæssigt område tages op til revision mindst hvert femte år i overensstemmelse med proceduren i del II i bilag V. Klassificeringen bør revideres tidligere i tilfælde af væsentlige ændringer i aktiviteter, der er relevante for luftens koncentrationer af svovldioxid, nitrogendioxid, i givet fald nitrogendioxid plus nitrogenmonooxid, svævestøv eller bly. Bilag VI indeholder kriterierne for at afgøre, hvor der skal placeres prøve udtagningssteder for måling af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly. I bilag VII er anført mindsteantallet af stationer med kontinuerlig måling for hvert relevant forurenende stof, der skal installeres i hver zone eller bymæssigt område, hvor måling er påkrævet, hvis måling er den eneste kilde til data om kon centrationer deri. Den metode, der anvendes til måling af hvert relevant forurenende stof, skal være den referencemetode, der er specificeret i over ensstemmelse med stk. 4 eller en metode, der af den pågældende medlemsstat kan påvises at give tilsvarende resultater. For zoner og bymæssige områder, hvor oplysninger fra kontinuerlig måling suppleres af oplysninger fra andre kilder, såsom emissionsfortegnelser, indikative målemetoder og modelopstilling for luftkvalitet, skal antallet af stationer for kontinuerlig måling og den rummæssige fordeling af andre teknikker være tilstrækkelig til at fastslå koncentrationerne af luftforurenende stoffer på de typer lokaliteter, der er defineret i del I i bilag VI, inden for de opnåelige nøjagtig- hedsgrænser, der er fastsat i retningslinjerne i del I i bilag VIII. 2 3. 55 4. 5. 6. 1. 2. 3. Referencemetoder for analyse af svovldioxid, nitrogenoxider og bly, og prøveudtagning af bly, PM10 og PM2 5 er fastsat i del I-V i bilag IX. I del VI i bilag IX er der fastsat referenceteknikker for opstilling af luftkvalitetsmodeller. Medlemsstaterne skal senest den 31. december 1999 informere Kommissionen om de metoder, der anvendes til den foreløbige vurdering af luftkvalitet i henhold til artikel 11, stk. 1, litra d), i direktiv 96/62/EF. Eventuelle nødvendige ændringer for at tilpasse denne artikel og bilag V-IX til den videnskabelige og tekniske udvikling vedtages efter proceduren i artikel 12 i direktiv 96/62/EF. Altikel£ Formidling af oplysninger til offentligheden Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at formidle ajourførte oplysninger i rette tid om luftens koncentrationer af svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly til offentligheden ved hjælp af f. eks. radio og TV, pressen, informationstavler eller edb-net og ved meddelelse om passende organisationer såsom miljøorganisationer, forbrugerorganisationer, organisationer der varetager udsatte befolkningsgruppers interesser og andre sundhedsrelaterede organer. Der sendes en fortegnelse over de informerede organisationer til Kommissionen sammen med de oplysninger, der indsendes i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF. Sådanne oplysninger skal vise overskridelser af de indikatorer for oplysning af offentligheden, der er anført i del I-IV i bilag X. Indikatorerne for oplysninger til offentligheden i del V i bilag X gælder med hensyn til artikel 5, stk. 4. Når planer eller programmer stilles til rådighed for offentligheden i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 96/62/EF, skal medlemsstaterne også stille dem til rådighed for relevante organisationer, såsom miljøorganisationer, forbruger organisationer, organisationer der varetager udsatte befolkningsgruppers inter esser og andre sundhedsrelaterede organer. Der sendes en fortegnelse over de informerede organisationer til Kommissionen sammen med planen eller pro grammet. Artikel 9 Ophævelser og overgangordninger 1. Direktiv 80/779/EØF ophæves på følgende måde: artikel 2, stk. 2, artikel 3, stk. 2, artikel 4 og 5, artikel 7, stk. 3, artikel 10, stk. 4 og 5, artikel 11-14, samt bilag II, Ilia og V med virkning fra den 1. januar 2000 artikel 1, artikel 2, stk. 1, artikel 3, stk. 1, artikel 6, artikel 7, stk. 1 og 2, artikel 8 og 9, artikel 10, stk. 1, 2 og 3, artikel 15 og 16, samt bilag I, Hib og IV med virkning fra 1. januar 2005. 56 2. Direktiv 82/884/EØF ophæves på følgende måde: artikel 3, stk. 2 og 3, artikel 4, 8-11, samt bilaget med virkning fra den 1. januar 2000 artikel 1 og 2, artikel 3, stk. 1, artikel 5, 6, 7, 12 og 13 med virkning fra den 1. januar 2005. 3. Direktiv 85/203/EØF ophæves på følgende måde: artikel 3, stk. 2, artikel 4 og 6, artikel 7, stk. 3, artikel 10-14, samt bilag II, III og IV med virkning fra den 1. januar 2000 artikel 1 og 2, artikel 3, stk. 1, artikel 5, artikel 7, stk. 1 og 2, artikel 8, 9, 15 og 16, samt bilag I med virkning fra den 1. januar 2010. 4. Fra den 1. januar 2000 anvender medlemsstaterne målestationer og andre metoder til luftkvalitetsvurdering i overensstemmelse med dette direktivs krav for at vurdere koncentrationerne af svovldioxid, nitrogenoxider og bly for at opnå data til at påvise overholdelse af de grænseværdier, der er fastsat i direktiv 80/779/EØF, direktiv 82/884/EØF og direktiv 85/203/EØF, indtil det tidspunkt hvor grænseværdierne i disse direktiver ophæves. Artikel 10 Rapport Kommissionen forelægger senest den 31. december 2003 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om erfaringerne med dette direktivs anvendelse, og især om resultaterne af den seneste videnskabelige forskning vedrørende sundhedsmæssige virkninger af udsættelse for svovldioxid, for forskellige fraktioner af svævestøv og for bly, og om de fremskridt, der er gjort med hensyn til målemetoder og vurdering i øvrigt af koncentrationer af svævestøv i luften og deposition af bly på overflader. Artikel 11 Gennemførelse 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1999. De under retter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, skal de indeholde en hen visning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlems staterne. 2. Medlemsstaterne meddeler senest den 31. december 1999 Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. 57 Artikem Sanktioner Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af nærværende direktiv, og træffer enhver fornøden foranstaltning til at sikre deres iværksættelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 31. december 1999 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser, og enhver senere ændring meddeles omgående. Artikel 13 Ikrafttræden Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel H Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand 58 GRÆNSEVÆRDIER OG TÆRSKELVÆRDIER FOR FORURENINGSVARSLING FOR SVOVLDIOXID BILAG I I. Grænseværdier for svovldioxid Grænseværdier udtrykkes i ug/m. Volumen skal standardiseres ved følgende temperatur- og trykforhold: 293°K og 101,3 kPa. Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen 1. timegrænse værdi for sund hedsbeskyttelse 1 time 350 ug/m3 må ikke overskrides mere end 24 gange pr. kalenderår 150 ug/m3 (43%) ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 Frist for overholdelse af grænseværdi 1. januar 2005 24 timer 125 ug/m3 må ikke overskrides mere end 3 gange pr. kalenderår ingen 1. januar 2005 kalenderår og vinter (1. oktober til 31. marts) 20 ug/m3 ingen to år fra direktivets ikrafttrædelse 2. døgngrænse værdi for sund hedsbeskyttelse 3. grænseværdi for beskyttelse af økosystemer (gælder ikke i kildernes umiddelbare nærhed) II. Tærskelværdier for forureningsvarsling for svovldioxid 350 ug/m over tre på hinanden følgende timer på steder, der er repræsentative for luftkvaliteten over mindst 100 km2 eller en hel zone eller bymæssigt område (den mindste anvendes). III. Mindsteoplysninger, der skal gives offentligheden, når tærskelværdien for forureningsvarsling for svovldioxid overskrides De oplysninger, der skal gives offentligheden, skal mindst omfatte: dato, tidspunkt og sted prognoser: ændring i koncentrationerne (forbedring, stabilisering eller forvær ring) årsagen til overskridelsen og forventet ændring berørt geografisk område 59 varighed særlig følsomme befolkningsgrupper forholdsregler, som følsomme befolkningsgrupper skal træffe. 60 GRÆNSEVÆRDIER FOR NITROGENDIOXID OG NITROGENMONOXID BILAG II I. Grænseværdier for nitrogendioxid og nitrogenmonoxid Grænseværdier udtrykkes i |ig/m3. Volumen skal standardiseres ved følgende temperatur- og trykforhold: 293°K og 101,3 kPa. Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen 1. timegrænse værdi for sund hedsbeskyttelse 1 time 200 ug/m3 N02 må ikke overskrides mere end 8 gange pr. kalenderår 2. irsgrænseværdi for sundheds beskyttelse kalenderår 40 ug/m3 N02 50% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2010 50% ved dette direktivs ikrafttræ delse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2010 Frist for overholdelse af grænseværdi 1. januar 2010 1. januar 2010 kalenderår 30ug/m3NO + NO2 ingen to år fra direktivets ikrafttrædelse 3. årsgrænseværdi for beskyttelse af plantevæksten (gælder ikke i kildernes umiddelbare nærhed) 61 GRÆNSEVÆRDIER OG HANDLINGSTÆRSKLER FOR SVÆVESTØV I. Grænseværdier for svævestøv BILAG III Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen Fase 1 1. Døgngrænseværdi for sundheds beskyttelse 24 timer 50 ug/m3 PM,o må ikke overskrides mere end 25* gange pr. år 2. Årsgrænseværdi for sundhedsbeskyttelse kalenderår 30 ug/m3 PM10 50% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 50% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 Fase 2 1. Døgngrænseværdi for sundheds beskyttelse 24 timer 50 ug/m3 PM,0 må ikke overskrides mere end 7 gange pr. år [skal udledes af data og svare til fase 1-grænse værdien] 2. Årsgrænseværdi for sundhedsbeskyttelse kalenderår 20 ug/m3 PM,0 50% den 1. januar 2001, der reduces lineært og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2010 Frist for overholdelse af grænseværdi 1. januar 2005 1. januar 2005 1. januar 2010 1. januar 2010 Hvor overskridelserne er tilknyttet usædvanlige akkutte virkninger, skal antallet af tilladte overskridelser reduceres til 14 gange om året. 62 II. PM2 5 handlingstærskelværdi med henblik på artikel 5, stk. 4 Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen 1. Døgngrænseværdi for sundhedsbeskyttelse 24 timer 40 ug/m3 PM2 5 må ikke overskrides mere end 14 gange pr. år 2. Årsgrænseværdi for sundhedsbeskyttelse kalenderår 20 ug/m3 PM2i5 50% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 50% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces'lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 Frist for overholdelse af grænseværdi 1. januar 2005 1. januar 2005 63 GRÆNSEVÆRDI FOR BLY I. Grænseværdi for bly Gennemsnits- periode Grænseværdi Tolerancemargen firlig grænseværdi for sundheds beskyttelse kalenderår 0,5 ug/m3 100% ved dette direktivs ikrafttrædelse, der reduces lineært indtil 1. januar 2001 og hver 12 måneder derefter for at nå 0% inden den 1. januar 2005 BILAG IV Frist for overholdelse af grænseværdi 1. januar 2005 64 BESTEMMELSE AF KRAV FOR VURDERING AF KONCENTRATIONER AF SVOVLDIOXID, NITROGENOXIDER, SVÆVESTØV OG BLY I LUFTEN I EN ZONE ELLER ET BYMÆSSIGT OMRÅDE ' BILAG V I. Øvre og nedre vurderingstærskler Følgende øvre og nedre vurderingstærskler skal gælde: a. svovldioxid sundhedsbeskyttelse økosystembeskyttelse øvre vurderings- tærskel nedre vurderings- tærskel 60% af døgngrænseværdi (^ V&n3 m& ikke overskrides i m e re e nd 3 g a n ge p r'k a , e n' derår) 40% af døgngrænseværdi ^ ^gm 3 m^ ikke overskrides i m e re e nd 3 g a n ge p r'k a l e n" derår) ( 12 ]l&tt'^ ^8 ^gm ^ 60% af vintergrænse værdien 40% af vintergrænseværdien b. nitrogendioxid timegrænseværdi for sundhedsbeskyttelse årsgrænseværdi for sundhedsbeskyttelse årsgrænseværdi for beskyttelse af plantevæksten øvre vurderings tærskel nedre vurderings tærskel 60% af grænseværdien (120 ngm"3 må ikke overskrides i mere end 8 gange pr. kalenderår) 50% af grænseværdien (100 ngm"3 må ikke overskrides i mere end 8 gange pr. kalenderår) 70% af grænseværdien 70% af grænseværdien (32 røn'3) (21 røn3) 65% af grænseværdien 65% af grænseværdien (26 ^gm'3) (19,5 røn"3) 65 c. svævestøv Øvre og nedre vurderingstærskel for PMj0 baseres på de grænseværdier, der skal over holdes pr. 1. januar 2010. 24 timers gennemsnit årsgennemsnit 60% af grænseværdien (30 røn"3 70% af grænseværdien (14 røn"3) ma *ke overskrides mere end 7 g a n ge pn k a l e n d e r å r) 40% af grænseværdien (20 ngm*3 ma ^e overskrides mere end 7 gange pr'kaIenderår) 50% af grænseværdien ( 10 ^igm'3) øvre vurderings- tærskel nedre vurderings- tærskel d. bly årsgennemsnit øvre vurderingstærskel 70% af grænseværdien (0,35 ugm" ) nedre vurderingstærskel 50% af grænseværdien (0,25 ngm" ) II. Bestemmelse af overskridelse af øvre og nedre vurderingstærskel Overskridelse af øvre og nedre vurderingstærskel afgøres på basis af koncentrationerne i løbet af de foregående fem år, hvis der foreligger tilstrækkelige data. En vurderings tærskel anses for overskredet, hvis det samlede antal overskridelser af numeriske koncentrationer af træsklen i løbet af de pågældende fem år overskrider 3 gange antallet af tilladte overskridelser pr. år. Hvis der foreligger mindre end fem års data kan medlemsstaterne kombinere måle kampagner af kortere varighed i den periode af året og på de steder, der er de mest typiske for de højeste forureningsniveauer med de resultater, der er opnået med oplys ninger fra emissionsfortegnelser og modelopstillinger for at afgøre overskridelser af øvre og nedre vurderingstærskel. 66 PLACERING AF PRØVEUDTAGNINGSSTEDER FOR VURDERING AF KONCENTRATONER AF SVOVLDIOXID, NITROGENOXIDER, SVÆVESTØV OG BLY I LUFTEN Følgende betingelser gælder for kontinuerlig og næsten kontinuerlig måling. BILAG VI I. a. Overordnet placering Sundhedsbeskyttelse Prøveudtagningssteder, der sigter mod sundhedsbeskyttelse, bør placeres således, at de: i. ii. giver data om områder i zoner og bymæssige områder, hvor der optræder de højeste koncentrationer, som befolkningen måtte udsættes for direkte eller indirekte i en periode, der er betydelig i forhold til grænseværdiens/-ernes gen- nemsnitsperiode giver data om niveauer i andre områder i zoner og bymæssige områder, der er repræsentative for det, den almene befolkning udsættes for, og som giver oplys ninger til luftkvalitetsstyringsformål. Prøveudtagningssteder bør generelt være placeret således, at det undgås at måle meget små mikromiljøer i deres umiddelbare nærhed. Prøveudtagningssteder kan være repræsentative for lignende steder, der ikke er i umid delbar nærhed heraf. b. Beskyttelse af økosystemer og anden plantevækst Prøveudtagningssteder, der er rettet mod beskyttelse af økosystemer eller anden plantevækst, bør være placeret således, at de er repræsentative for luftkvaliteten væk fra den umiddelbare nærhed af kilder, såsom bymæssige områder og andre bebyggede områder, industrianlæg og veje. Som retningslinje bør et prøveudtagningssted være placeret således, at det er repræsentativt for luftkvaliteten i et omliggende område på mindst 1000 km2. II. Individuel opsætning Som minimum skal følgende retningslinjer så vidt som muligt opfyldes: • Strømningen omkring prøveudtagningsindtaget skal være fri uden hindringer, der påvirker luftstrømmen i nærheden af prøveudtageren (normalt nogle meter fra bygninger, balkoner, træer og andre hindringer og mindst 0,5 m fra den nærmeste bygning, når det drejer sig om prøveudtagningssteder, der repræsenterer luftkvaliteten ved bygningslinjen). • Generelt skal indtaget for prøveudtagningsstedet være mellem 1,5 m (indåndings- zonen) og 4 m overjorden. Højere placeringer (op til 8 m) kan være nødvendig under visse omstændigheder. Højere placering kan ligeledes være hensigtsmæssig, hvis stationen er repræsentativ for et stort områder. 67 • Prøveudtagerens indtag må ikke være placeret særlig nært ved kilder for at undgå direkte indtag af emissioner, der ikke er blandet med luften. • Prøveudtagerens udledning skal være placeret således, at genindtag af udlednings- luften undgås. • Trafikrelaterede prøveudtagere skal være placeret mindst 25 m fra større kryds og højst 4 m fra midten af den nærmeste kørebane. • Trafikrelaterede prøveudtagere til måling af N02 skal være placeret mindre end 5 m fra fortovskanten. • I bebyggede områder skal trafikrelaterede prøveudtagere til måling af svævestøv eller bly være placeret således, at de er repræsentative for luftkvaliteten tæt ved byg- ningslinjen. Følgende faktorer kunne ligeledes tages i betragtning: • interfererende kilder • sikkerhed • adgang • findes der elkraft og telefonforbindelser • stedets synlighed i forhold til omgivelserne • offentlighedens og operatørers sikkerhed • er det ønskeligt at kombinere prøveudtagningssteder for forskellige forurenende stof fer • plankrav. III. Dokumentation om og revision af placeringsvalget Fremgangsmåderne ved udvalg af placering skal fuldt ud dokumenteres på klassi- fikationstrinnet ved hjælp af kompaspunktsbilleder af omgivelserne og et detaljeret kort. Placeringer bør tages op til revision regelmæssigt med fornyet dokumentation for at sikre, at udvælgelseskriterierne forbliver gyldige med tiden. Medlemsstater, der har til hensigt at lukke eller flytte målestationer, der er oprettet i henhold til direktiv 80/779/EØF, 82/884/EØF og 85/203/EØF til vurdering af koncentra tioner af svovldioxid, nitrogendioxid og bly, skal forelægge Kommissionen oplysninger til støtte for denne afgørelse. 68 KRITERIER FOR FASTSÆTTELSE AF ANTALLET AF PRØVEUDTAGNINSSTEDER FOR KONTINUERLIG MÅLING AF KONCENTRATIONER AF SVOVLDIOXID, NITROGENOXIDER, SVÆVESTØV OG BLY I LUFTEN BILAG VII I. Minimumsantallet af prøveudtagningssteder for kontinuerlig måling for at vurdere overholdelse af grænseværdier for beskyttelse af menneskets sundhed og tærskelværdier for forureningsvarsling i zoner og bymæssige områder, hvor kontinuerlig måling er eneste informationskilde a. Diffuse kilder zoners eller bymæssige områders indbyggertal hvis koncentrationerne overskrider den øvre vurderingstærskel hvis koncentrationerne ligger mellem den øvre og nedre vurderingstærskel for S02, i bymæssige omrader, hvor de mak simale koncentrationer ligger under den nedre vurderingstærskel 1 1 1 1 1 2 2 2 2 3 250 000 500 000 750 000 1 000 000 1 500 000 2 000 000 2 750 000 3 750 000 4 750 000 2 2 3 4 5 6 7 8 9 6 000 000 10 For N02 og svæve støv: omfatte mindst en bystation og en trafikrelateret station 1 1 1 2 2 3 3 4 4 5 69 b. punktkilder Til vurdering af forurening i nærheden af punktkilder beregnes antallet af prøve udtagningssteder for kontinuerlig måling under hensyntagen til emissionstætheder, de sandsynlige spredningsmønstre for luftforurening og befolkningens potentielle udsæt telse. II. Mindste antal prøveudtagningssteder for kontinuerlig måling til at vurdere overholdelse af grænseværdierne for beskyttelse af økosystemer og anden plantevækst i zoner, der ikke er bymæssige områder hvis de maksimale koncentrationer overskrider den øvre vurderingstærskel hvis de maksimale koncentrationer ligger mellem den øvre og nedre vurderingstærskel 1 station pr. 20 OOOkm2 1 station pr. 40 OOOkm2 70 DATAKVALITETSMÅL OG LUFTKVALITETSVURDERING BILAG VIII I. Datakvalitetsmål Følgende datakvalitetsmål, tænkt som vejledning til kvalitetssikringsprogrammer for så vidt angår vurderingsmetoders præcision og nøjagtighed samt mindste tidsdækning og dataregistrering ved måling. nitrogendioxid og svævestøv og bly svovldioxid kontinuerlig måling individuelle målingers 15% 25% nøjagtighed og præcision mindste dataregistrering 90% mindste tidsdækning 100% indikativ måling individuelle målingers 25% nøjagtighed og præcision mindste dataregistrering 90% 90% 100% 50% 90% mindste tidsdækning 20% (hver femte dag eller 20% (hver femte dag eller fordelt 10 uger over året eller tilfældigt over året eller tilfældigt hele året igennem) ligeligt fordelt 10 uger hele året igennem) ligeligt modelopstilling dagsgennemsnit månedsgennemsnit årsgennemsnit objektivt skøn 50% 40% 30% 75% p. m. 50% 100% 71 II. Resultater af luftkvalitetsvurdering Følgende oplysninger skal indsamles for zoner eller bymæssige områder, hvor der anvendes andre kilder end måling til at supplere oplysningerne fra måling, eller som eneste middel til luftkvalitetsvurdering: • en beskrivelse af det udførte vurderingsarbejde • de specifikke anvendte metoder med henvisning til metodebeskrivelser • data- og informationskilder • en beskrivelse af resultater, herunder usikkerhedsfaktorer og navnlig udstrækningen af alle områder, eller i givet fald vejlængden, i zonen eller bymæssigt område, hvor koncentrationerne overskrider grænseværdien/-erne, eller som kan være grænse værdier + gældende tolerancemargenAener, og områder, hvor koncentrationerne overskrider den øvre vurderingstærskel eller det nedre vurderingsområde • for grænseværdier, der sigter mod beskyttelse af menneskets sundhed, den befolkning der potentielt er udsat for koncentrationer, der overskrider grænseværdien. Medlemsstaterne bør om muligt samle kort, der viser koncentrationsfordelinger i alle zoner og bymæssige områder. 72 REFERENCEMETODER FOR VURDERING AF KONCENTRATIONER AF SVOVLDIOXID, NITROGENOXIDER, SVÆVESTØV OG BLY BILAG IX I. Analyse af svovldioxid [Bilag V til Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980 om grænseværdier for luft kvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv] II. Referencemetode for analyse af nitrogenoxider [Bilag IV til Rådets direktiv 85/203/EØF af 7. marts 1985 om luftkvalitetsnormer for så vidt angår nitrogendioxid] III. Prøveudtagningsmetode og referencemetode for analyse af koncentrationer af bly i luften [Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982 om grænseværdi for bly i luften] IV. Referencemetode for prøveudtagning af PMio Referencemetoden for prøveudtagning af PM10 skal være den metode, der er beskrevet i prEN 1234142. V. Referencemetode for prøveudtagning af PM2j5 p. m. VI. Referencemetode for modelopstillingsteknikker p. m. 42 "Air Quality - Field Test Procedure to demonstrate reference equivalence of sampling methods for the PMlO-fraction of particulate matter". 73 INDIKATORER FOR OPLYSNINGER TIL OFFENTLIGHEDEN BILAG X I. Indikatorer for svovldioxid Koncentration Gennemsnitstid Stationstype timeindikator for sundheds- beskyttelse: 350 ug/m3 dagsindikator for sundheds- beskyttelse: 125 ug/m3 indikator for plantevækst- beskyttelse: 20 ug/m3 1 time alle 24 timer alle et år station for plantevækstbeskyttelse II. Indikatorer for nitrogenoxider Koncentration Gennemsnitstid Stationstype sundhedsindikator - på kort sigt: 200 jig/m3 N02 sundhedsindikator - på lang sigt: 40 ug/m3 N02 plantevækstindikator: 30 ug/m3 NO + N02 III. Indikatorer for PM 10 1 time 1 år alle alle et år station for plantevækstbeskyttelse Koncentration Gennemsnitstid Stationstype sundhedsindikator - på kort sigt: 50 ug/m3 24 timer sundhedsindikator - på lang sigt: 30 ug/m3 1 år alle alle IV. Indikator for bly 0,5 ug/m målt over et kalenderår. 74 V. Indikatorer for PM2T5 med hensyn til artikel 5, stk. 4 Koncentration Gennemsnitstid Stationstype sundhedsindikator - på kort sigt: 40 ug/m3 24 timer sundhedsindikator - på lang sigt: 20 ug/m3 1 år alle alle VI. Standardisering For svovldioxid og nitrogenoxider skal volumen standardiseres ved følgende temperatur- og trykforhold: 293°K og 101,3 kPa. 75 KONSEKVENSANALYSE FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, HERUNDER NAVNLIG SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) Forslagets betegnelse Forslag til Rådets direktiv om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogenoxider, svævestøv og bly i luften Dokumentets referencenummer: 1. Hvorfor er der, under hensyntagen til nærhedsprincippet, behov for EF-lov- givning på dette område, og hvad er de vigtigste målsætninger? Den 27. september vedtog Rådet direktiv 96/62/EF om vurdering og styring af luftkvalitet (rammedirektivet om luftkvalitet). Som det var forklaret i begrundelsen til dette direktiv43, giver det en ramme for fremtidig EF-lovgivning om luftkvalitet. Det falder fuldt ud i tråd med målsætningerne i traktatens artikel 130 R, der omfatter bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten samt beskyttelse af menneskers sundhed. Det sigter i særdeleshed mod at imødekomme målsætnin gerne i det femte handlingsprogram med hensyn til luftkvalitet. Disse er effektiv beskyttelse af befolkningen i Fællesskabet mod kendte risici ved luftforurening og fastlæggelse af tilladte koncentrationer af luftforurenende stoffer under hensyn tagen til miljøbeskyttelsen. Ifølge artikel 4 i rammedirektivet skal Kommissionen forelægge forslag om de enkelte forurenende stoffer. Sådanne datterforslag vil blandt andet fastlægge grænseværdier for luftkvalitet og krav til vurdering af forureningsniveauer. De første forurenende stoffer er, hvorom der allerede findes EF-lovgivning, nemlig: svovldioxid (Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980) nitrogendioxid (Rådets direktiv 85/203/EØF af 20. december 1985) svævestøv (Rådets direktiv 80/779/EØF af 15. juli 1980) bly (Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982). Grænseværdierne blev fastsat tidligt for disse stoffer, fordi de findes overalt, og fordi de har potentielle virkninger for sundheden og miljøet. De har stadig højeste prioritet med hensyn til yderligere indsats i henhold til rammedirektivet for luft kvalitet. Gennemførelse af den gældende lovgivning har afsløret en række områder, 43 KOM(94) 109 endelig udg. af 4. juli 1994. 76 herunder harmonisering af vurderingsstrategier og rapportering af oplysninger, der kræver yderligere opmærksomhed. Desuden er forskning i virkningerne af luft forurening fortsat, siden ovennævnte lovgivning trådte i kraft. Nærværende forslag vil ajourføre grænseværdierne i lyset af resultaterne af denne forskning. 2. Hvem påvirkes af forslaget? - Hvilke industrisektorer? I dette forslag fastsættes der målsætninger for luftens koncentrationer af svovl dioxid, nitrogendioxid (eller under visse omstændigheder summen af nitrogendioxid og nitrogenmonoxid), svævestøv og bly. Gældende og planlagt EF-bestemmelser om emissioner fra køretøjer og internationalt aftalte foranstaltninger, vil være et langt stykke af vejen for at nå disse mål. Det er op til medlemsstaterne at afgøre, hvilke yderligere lokale foranstaltninger der bør træffes for at forbedre luftkvaliteten på de steder, hvor der er risiko for, at grænseværdierne stadig ikke måtte overholdes. Direktivet pålægger derfor ikke direkte industrien krav, og virkningerne vil være forskellige fra sted til sted, afhængig af med lemsstaternes afgørelser om passende foranstaltninger. industri, og andre Nogle sektorer vil selvfølgelig blive mere berørte end andre af de foreslåede grænseværdier for de forskellige stoffer. I en undersøgelse, som blev foretaget af Instituttet for miljøstudier (IVM) på Amsterdams Vrije Universiteit44 for Kommis sionen, blev de økonomiske virkninger vurderet, herunder de foranstaltninger, der måtte være omkostningseffektive som led i lokale handlingsplaner. Undersøgelsen så på den regionale luftkvalitet og på byer, hvor der forelå data om luftkvaliteten. Den tog hensyn til forventede reduktioner i emissioner som resultat af gældende EF- lovgivning, forslagene afledt af det første auto/olieprogram og medlemsstaters indgåede forpligtelser om at reducere svovlemissioner inden for rammerne af konventionen om luftforurening over store afstande under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa. Den tog ikke hensyn til den strategi, der efterfølgende blev udarbejdet af Kommissionen til at bekæmpe forsuring. Svovldioxid Den økonomiske vurdering, der blev foretaget for Kommissionen, fandt, at omkring 9% af de undersøgte byer, som dækkede 23% af den analyserede befolkning, risikerer stadig ikke at opfylde de foreslåede grænseværdier i 2010 med de * nuværende tendenser. Det ville være nødvendigt med en yderligere reduktion i emissioner på ca. 10% over de nugældende tendenser for at overholde grænse værdierne. Dette ville generelt blive opnået mest omkostningseffektivt med emissionsreduktioner fra industriprocesser og ved at anvende brændstoffer med lavt svovlindhold. Siden undersøgelsen blev udført har Kommissionen fremlagt en strategi til bekæmpelse af forsuring ledsaget af forslag til at reducere svovlindholdet i svær brændselsolie fra den 1. januar 2000 og i gasolie fra den 1. januar 199945. Denne foranstaltning vil i stort omfang bidrage til at imødekomme de foreslåede grænseværdier på et tidligere tidspunkt, nemlig inden den 1. januar 2005. Det måtte 44 Economic Evaluation of Air Quality Targets for Sulphur Dioxide, Nitrogen Dioxide, Fine and Suspended Particulate Matter and Lead: Second Interim Report. 45 KOM(97) 88 endelig udg. af 12. 3. 1997. 77 i visse områder være nødvendigt at foretage yderligere foranstaltninger afhængig af de lokale mønstre for brændselsanvendelse og industriens og husholdningers emis sioner. Dette forslag forventes ikke at fa væsentlige virkninger på indførsel af sværolie fra lande uden for EF. Nitrogenoxider Af de undersøgte byer er der risiko for, at ca. 31%, svarende til 33% af den af analysen omfattede befolkning, ikke vil opfylde de foreslåede grænseværdier inden 2010, efter at de nye emissionsgrænser for motorkøretøjer og andre tendenser i emissioner er taget i betragtning. Det vil blive nødvendigt med en yderligere reduktion i emissionerne på ca. 8% for at opfylde grænseværdierne i disse byer. Valgmulighederne for at nå disse reduktioner er: trafikstyring (f. eks. vejafgifter) - den mest lønsomme foranstaltning indførelse af busser, der kører på gas (LPG) eller komprimeret naturgas (CNG) yderligere foranstaltninger til at bekæmpe emissioner fra stationære kilder (Dette er generelt den mest lønsomme løsning, fordi så mange kilder er placeret langt fra de mest udsatte områder). Trafikstyring ville fa virkning for alle vej benyttere i et bestemt område. Indførelse af alternative brændsler for busser ville fa virkning for transportfirmaer, busfabrikanter og brændstofleverandører. Der kan ikke gives noget skøn over de sektorer, der berøres af foranstaltninger, der skal reducere emissioner fra stationære kilder. Det vil afhænge af det industrielle udviklingsmønster på udsatte steder. Svævestøv Svævestøv er en kompleks blanding snarere en et enkelt forurenende stof. Det kan måles på mange måder, hvoraf hver enkelt giver en forskellig indikator for blan dingen. Dette direktiv foreslår grænseværdier for svævestøv målt som PMio46. Mange forskellige kilder bidrager til PMio-koncentrationer. PMio udsendes direkte af forbrændingskilder. Vejtransport bidrager i stort omfang i tætbebyggede omåder. Husholdningers og industriens forbrænding kan ligeledes være omfattende på lokalt plan. Mange industriprocesser udsender PMio, og der er en række naturlige kilder såsom havsalt og vindbåren støv. PMio dannes ligeledes som sekundært forurenende stof fra reaktioner mellem emissioner af andre forurenende stoffer, primært S02, NO2, ammoniak og flygtige organiske forbindelser. Data om fremtidige emissionstendenser foreligger kun for forbrændingskilder. Den for Kommissionen udførte undersøgelse tog disse tendenser i betragtning både for primært PMio og sekundært PMio. På dette grundlag risikerer omkring 70% af byer 46 Massen af partikler, der er pa mindre end 10 mikroner i diameter. Denne metode til nuiling af til al angive partikler er relativ ny. Gældende EF-lovgivning anvender ældre metoder partikelkonccntrationer. 78 omfattet af analysen, med 60% af den undersøgte befolkning, ikke at opfylde de foreslåede grænseværdier inden 2010. Hvis grænseværdierne skal overholdes overalt i Fællesskabet, vil det være nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger på EF-plan og lokalt plan. I forbindelse med det andet auto/olie-program undersøges det i øjeblikket, om det er omkostningseffektivt at foretage yderlige foranstaltninger for at reducere PM10- emissioner fra mobile og stationære kilder. Kommissionen vil fremsætte forslag om emissionsstandarder for motorkøretøjer og standarder for brændstofkvalitet på basis af programmet inden udgangen af 1998. De foranstaltninger, der er truffet ifølge IPPC-direktivet vil yderligere reducere emissionerne fra industrianlæg. Medlems staterne vil træffe beslutning om yderligere lokale foranstaltninger, som vil afhænge af det pågældende steds forureningskilder. Bly Med afviklingen af bly i benzin forventes blykoncentrationerne i luften at falde til et godt stykke under den foreslåede grænseværdi på 0,5 ug/m overalt, undtagen helt tæt ved visse industrikilder. Den berørte hovedsektor er blysmelteri. Udskil- ningsovne for andre non ferro-metaller kunne ligeledes forårsage relativt høje blyemissioner. Industrien har peget på, at nogle producenter af blyakkumulatorer også måtte blive berørt af forslaget, men der foreligger ingen data herom. - Hvor store virksomheder? Det er umuligt at analysere i detaljer, hvilken størrelse de virksomheder har, der måtte blive berørt af S02 N02 og PM10, eftersom lokale handlingsplaner vil af hænge af fordelingen af emissionskilder i det bestemte udsatte område. Det er imidlertid sandsynligt, at små og mellemstore virksomheder vil afholde omkost ningerne i forbindelse med bekæmpelse af disse forurenende stoffer. Navnlig hvad angår S02 er det blevet fastlagt, at reduktioner af procesemissioner er blandt de mest omkostningseffektive for at opfylde de foreslåede grænseværdier. Større indu strier er allerede omfattet af strenge bestemmelser, og derfor kunne omkostningerne i visse områder hovedsagelig tilfalde de må og mellemstore virksomheder. Case studies, der er udført med oplysninger om bly-anlæg givet af 'Lead Development Association', dækker omkring halvdelen af den europæiske produktionskapacitet. Det forventes, at indsatsen ud over den allerede planlagte hovedsagelig vil være nødvendig på nogle primære og sekundære udskilningsovne for non ferro-metaller. De for Kommissionen forelagte tal om salg og beskæftigelse peger på, at ingen af disse falder ind under definitionen på små og mellemstore virksomheder. - Generelle virkninger En undersøgelse af de økonomiske virkninger, som er blevet foretaget for Kom missionen, viste, at overskridelser af de foreslåede grænseværdier for S02 N02 og svævestøv sandsynligvis vil være begrænset til byer. Overskridelser af den foreslåede grænseværdi for bly ville være begrænset til den umiddelbare nærhed af visse industrianlæg. Hvad angår de byer, for hvilke der foreligger luftkvalitetsdata, og for industrianlæg, der udieder bly, er de samlede omkostninger blevet anslået 79 til 0,1 til 0,7 mia ECU om året. Fordelene for disse steder er blevet anslået, og hvor muligt er der også blevet sat tal herpå. Summen er 5,5 - 60 mia ECU pr. år47. De lave skøn for omkostninger angiver emissionsreduktioner, der er nødvendige for at en gennemsnitlig bykoncentration bringes til at overholde grænseværdierne. De høje skøn dækker de yderligere reduktioner, der fjerner spidskoncentrationerne. Den store margen for svævestøv afspejler uvisheder i data om både emissioner og reduktionsomkostninger. Margener for skøn over fordele afspejler uvisheder i do sisvirkning funktioner og i dødelighedsvurdering. Hvis de undersøgte byer er repræsentative for byer i EF som et hele, peger ekstra polation på, at de samlede omkostninger kan variere mellem 0,3 og 2,9 mia ECU pr. år. Skøn over fordele er ikke blevet ekstrapoleret. Dosisvirkningsforhold for nogle sundhedsresultater synes at være lineære. Yderligere reduktioner i emissioner i byer skulle reducere virkningerne for indbyggere i nærliggende regioner. Disse fremkommer ikke ved ekstrapolering af skøn for byer alene. (Jf. tabel 1). Tabel 1. Omkostninger og fordele (mio ECU/år) Forurenende stof Anslåede omkost- Anslåede fordele for Anslåede omkostninger for hele Fællesskabet byer med data ninger for byer med data svovldioxid nitrogenoxider svævestøv bly Total 4-48 5-285 50-300 12- 40 71-673 85-3784 408-5900 5000-51250 3. 5-5. 8 5497-60940 12-150 15-855 250-1500 12- 4048 299-2875 - Er disse virksomheder beliggende i bestemte geografiske områder i Fælles skabet? Svovldioxid De problematiske områder ligger hovedsageligt i de sydlige medlemsstater. Nogle byer i Nordeuropa, hvor kul stadig er en vigtig kilde til boligopvarmning, kunne ligeledes have problemer med at overholde grænseværdierne. Nitrogenoxider Af de undersøgte byer er de fleste, hvor grænseværdierne ikke måtte overholdes, koncentreret i de sydlige medlemsstater. Der kunne også være behov for mere begrænsede foranstaltninger lokalt. 47 Anslåede fordele vedrører hovedsagelig folkesundheden og er delvis afledt ved at anvende begrebet 'Value of Statistical Life' (VOSL). Dette er et mål for 'villighed til at betale' for at undgå bestemte risici. Det er ikke et mål for livsværdi. Tallene for fordele omfatter ikke poster som skade på værdi fulde økosystemer eller kulturarv, som det er vanskeligt at gøre op i penge. Anslåede omkostninger omfatter kun bekæmpelsesomkostninger. Jf. del 3 i begrundelsen, der ledsager forslaget, for yderligere forklaringer. 48 Omkostninger for bly vedrører specifikke industrianlæg, ikke det almene bymiljø og er derfor ikke ekstrapoleret. 80 Svævestøv For PM10 dækker dattabasen for den nuværende luftkvalitet kun 35 byer. Der foreligger ikke data for Østrig, Belgien, Danmark, Irland, Italien, Grækenland og Finland. Dette begrænser mulighederne for at ekstrapolere resultaterne og for at analysere geografiske forskelle med hensyn til virkninger. De foreliggende data peger på stigende tendenser i koncentrationer i Fællesskabet fra nord til syd og fra vest til øst. Nogle af disse tendenser kunne skyldes større bidrag fra naturlige kilder i de tørrere sydlige medlemsstater. Kommissionens forslag omfatter særbestem melser for områder, hvor der findes høje koncentrationer af naturligt forekom mende PM10. Bly Blykoncentrationerne i luften i umiddelbar nærhed af et industrianlæg afhænger af en række faktorer, herunder anlæggets kapacitet og udformning. Tilfælde-for-til fælde oplysninger fra industrien peger på, at de foreslåede grænseværdier ikke vil blive opnået ved alene at anvende bedst tilgængelige teknikker (BAT) i nærheden af visse industrianlæg i Belgien, Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige. 3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe for at overholde forsla get? Gældende EF-lovgivning om emissioner fra køretøjer og industri, og andre inter nationalt aftalte foranstaltninger vil gøre meget for at sikre, at grænseværdierne overholdes i mange dele af Fællesskabet. Lønsomheden af yderligere EF-foran- staltninger med hensyn til mobile kilder, og eventuelt også stationære kilder, vil blive overvejet under auto/olie-program II. Det er op til medlemsstaterne at be stemme de bedst egnede yderligere foranstaltninger efter lokale omstændigheder, hvor det stadig er nødvendigt. For svovldioxid, nitrogendioxid og svævestøv er en række valgmuligheder åbne. For blys vedkommende vil det være nødvendigt at reducere emissioner fra nogle industrianlæg, navnlig flygtige emissioner fra visse udskilningsovne for primære og sekundære non ferro metaller. 4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? - for beskæftigelsen og for investeringer og oprettelse af nye virksomheder? De yderligere omkostninger ved at opfylde de foreslåede nye grænseværdier for S02 og N02 er små og forventes ikke at få større virkninger for erhvervslivet. De yderligere omkostninger ved at opfylde grænseværdierne for PM10 er lave i forhold til BNP i Fællesskabet som et hele, men måtte være noget uvisse. Kommissionens forslag til en to-trins strategi tager hensyn til denne uvished. Grænseværdierne for køretøj srelaterede forurenende stoffer (N02 og svævestøv) vil fremme større anvendelse af køretøjer med renere brændstoffer såsom CNG og LPG, og udvikling af nye teknikker, såsom 'partikelfælder', til at reducere udstødningen fra køretøjer med konventionelt brændstof. Anslåede investeringsomkostninger for individuelle blyproduktionsanlæg varierer fra 0,5 til 3% af blysalget. Yderligere omkostninger for forureningskilderne skal sammenholdes med forøget salg, merværdi og be skæftigelse for de sektorer, der leverer den forureningsbekæmpende teknologi. De positive virkninger for beskæftigelsen, investering og skabelse af nye virksomheder 81 vil blive forstærket af merværdiens kvalitet, eftersom den er baseret på ganske nye teknikker og derved stimulerer teknisk fremskridt. - for virksomhedernes konkurrenceevne? Forslaget forventes ikke at berøre konkurrenceevnen i de fleste sektorer. Indivi duelle blyproduktionsanlæg, navnlig ældre anlæg, som synes at have sværest ved at styre de flygtige emissioner, og de anlæg, som allerede har tab, vil sandsynligvis være dem, der berøres mest negativt. 5. Indeholder forslaget foranstaltninger, som går ud på at tage hensyn til små og mellemstore virksomheders særlige situation (begrænsede eller afvigende krav osv. )? Eftersom forslaget fastsætter luftkvalitetsstandarder snarere end det pålægger virksomheder direkte krav, er der ingen udtrykkelige bestemmelser for små og mellemstore virksomheder. Rammerne for rammedirektivet om luftkvalitet er imidlertid udformet til at begrænse virkningerne af foranstaltninger, der indføres ved 'datterlovgivning', med største indsats med hensyn til overvågning og udbedring koncentreret i områder, hvor forureningsniveauerne er højest. Af de fire forurenende stoffer, som dette forslag omhandler, har svævestøv de største potentielle virkninger for folkesundheden. Emissionsdatabasen og mulige bekæmpelsesmuligheder for svævestøv er imidlertid mindre veludviklede for svævestøv end for andre forurenende stoffer. Dette forslag fastlægger derfor et to-trins forløb for svævestøv med et første sæt grænseværdier, der skal overholdes fra 1. januar 2005, og et andet og strengere, der skal overholdes fra 1. januar 2010. Kommissionen vil aflægge beretning for Rådet og Parlamentet inden senest den 31. december 2003 om de seneste fremskridt i videnskabelig og teknisk viden om svævestøv og dets virkninger og måtte eventuelt foreslå ændringer til målene for det andet trin. To-trins forløbet vil give medlemsstaterne fleksibilitet til at fast lægge forskelige tidsplaner for eventuelle lokale krav for forskellig sektorer eller forskellige størrelse virksomheder. 6. Høring Under forslagets udarbejdelse har Kommissionen taget udgangspunkt i doku menter, der var udarbejdet af små tekniske arbejdsgrupper med eksperter fra fem eller seks medlemsstater, industrien, NGO'er, Det Europæiske Miljøagentur, Verdenssundhedsorganisationen, repræsentanter for andre internationale viden skabelige grupper og Kommissionen. I 1995 og 1997 afholdt Kommissionen fire møder i styringsgruppen om luftforurening for at drøfte fremskridtene i dette arbejde og i den separate økonomiske vurdering (8. -9. februar 1996, 2. -3. maj 1996, 17. -18. december 1996, 13. -14. februar 1997). Følgende er et resume af holdningen i industriorganisationerne som fremsat på det seneste møde den 13. -14. februar og efterfølgende korrespondence. 82 Svovldioxid UNICE finder, at overholdelsesdatoen for de nye grænseværdier burde være 2010 i betragtning af de investeringer, som industrien allerede er ved at foretage for at reducere emissionerne i henhold til tidligere aftalte foranstaltninger. Disse tidligere aftalte foranstaltninger omfatter ikke forslag til at reducere visse flydende brændstoffers svovlindhold fra 1999 og 2000. Disse yderligere foranstaltninger vil resultere i tidligere yderligere reduktioner i S02-emissionerne i de områder, hvor befolkningen er mest udsat for koncentrationer over de foreslåede grænseværdier. I lyset heraf, og af nylige undersøgelser i Europa og USA, der peger på en vis forbindelse mellem sundhedsvirkninger og ændringer i S02-koncentrationer ved koncentrationer under WHO-retningslingerne, som de foreslåede grænseværdier er baseret på, mener Kommissionen at 2005 som overholdelsesdato er ønskelig og praktisk gennemførlig. Nitrogenoxider UNICE finder, at den foreslåede timegrænseværdi på 200 jag/m3 som en 99,9-percentil af værdier målt året igennem, vil blive vanskelig at overholde, navnlig omkring punktkilder. 200 ug/m3 er den timemæssige WHO-anbefaling for N02 for beskyttelse af folkesundheden. En grænseværdi på 200 |ig/m som en 98-percentil af timeværdier målt året igennem har været i kraft siden 1. juli 1987 i henhold til Rådet direktiv 85/203/EØF. Det vil sige, at koncentrationen kan overskrides i 178 timer i løbet af året. Ifølge medlemsstaternes oplysninger over holdes den gældende grænseværdi generelt med nogle få undtagelser i nogle sydlige medlemsstater på grund af lokale klimaforhold. N02-emissionerne for ventes at falde overalt i Fællesskabet fra 13 370 kton i 1990 til 6 291 kton i 2010 som resultat af foranstaltninger, som Kommissionen har enten aftalt eller vedtaget inden 1997. Forsuringsstrategien, som Kommissionen vedtog efterfølgende, vil resultere i yderligere reduktioner. Kommissionen mener, at den foreslåede nye grænseværdi for N02 er et fremskridt i beskyttelsen af folkesundheden mod luft forurening. Svævestøv UNICE's almene bekymring med hensyn til uvisheder omkring forureningens virk ninger og omkostningerne ved bekæmpelse heraf er størst hvad angår svævestøv. De er enige i, at et to-trins forløb for svævestøv er fornuftigt. De foreslår imidlertid, at der kun fastsættes foreløbige grænseværdier, indtil der foreligger yderligere data. I rammedirektivet om luftkvalitet påtænkes der ikke at fastsætte sådanne foreløbige grænseværdier. Indsatsen for både at reducere koncentrationer og at indsamle data, som vil gøre det muligt yderligere at justere mål og strategier, efterhånden som der gøres fremskridt, er knyttet til bindende grænseværdier. Kommissionen mener, at det to-trins forløb, der vil indledes med dette direktiv, vil give det nødvendige grundlag for fremskridt. Den mener desuden, at i lyset af nylige undersøgelser af svævestøvs sundhedsvirkninger, at det første skridt i praksis må træffes for at reducere koncentrationerne heraf så hurtigt som muligt. Den er enig i, at strategien for dette forurenende stof i Fællesskabet ikke desto mindre må give mulighed for justering af mål og foranstaltninger, når der foreligger flere oplysninger om resul taterne af de første skridt. To-trins strategien, der vil indledes med dette forslag, er et sundt grundlag for både øjeblikkelig indsats og tilpasning til ny viden. 83 Bly teknik). De UNICE fremfører, at der burde fastlægges særlige betingelser for bly i luften i den umiddelbare nærhed af industrianlæg, der kan påvises ikke at være i stand til at overholde den foreslåede grænseværdi på 0,5 ug/m i 2005 ved udelukkende at foreslår en grænseværdi anvende BAT (bedst tilgængelige på 1,0 ug/m , der skal revideres i 2003. Ved revisionen skulle det overvejes, hvor vidt der kunne fastsættes reviderede standarder for 2010, og navnlig om fast sættelse af en depositionsgrænseværdi bedre kan klare blyproblemet i den umid delbare nærhed af sådanne anlæg. Kommissionen bemærker, at koncentrationerne i nærheden af nogle blysmeltere allerede ligger under 0,5 (ig/m. Den er derfor ikke overbevist om, at det er nødvendigt at fastsætte en højere grænseværdi for andre. Den er enig i, at det er værd at holde øje med gennemførligheden af en depositionsgrænseværdi for bly. Den foreslår derfor at rapportere yderligere herom til Rådet og Europa-Parlamentet inden senest 2003. 84 ISSN 0254-1459 KOM(97) 500 endelig udg. DOKUMENTER DA 1412 Katalognummer: CB-CO-97-525-DA-C ISBN 92-78-25793-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2986 Luxembourg 85