title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/50/ES ze dne 6. října 1997, kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci

eurovoc_concepts:
doctor
freedom to provide services
recognition of diplomas
right of establishment

formats: html pdf print

text: 332 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 2 31997L0050 24. 10. 1997 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 291/35 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 97/50/ES ze dne 6. října 1997, kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, členských státech v souladu se základními požadavky uvedenými ve směrnici 93/16/EHS; s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 49, čl. 57 odst. 1 a 2 první a druhou větu a článek 66 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1) s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (2), v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy (3), s ohledem na společný návrh schválený dne 28. května 1997 dohodovacím výborem, vzhledem k tomu, že je třeba přijmout odpovídající postupy pro aktualizaci čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 2 a článků 26 a 27 směrnice 93/16/EHS (4), s ohledem na časté změny způsobu studia a ozna- čování lékařských odborností v jednotlivých členských státech; vzhledem k tomu, že využití postupů, které jsou stanoveny v roz- hodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5), by umožnilo zvýšení účinnosti rozhodovacího procesu ve Společen- ství tak, aby byl usnadněn účinný výkon svobody usazování a vol- ného pohybu služeb odborných lékařů, jejichž práva závisí na aktualizaci zmíněných ustanovení; vzhledem k tomu, že k uplatnění postupů uvedených v rozhod- nutí 87/373/EHS musí dojít na základě modu vivendi (6) o postu- pech projednávání ve výborech sjednaného mezi Evropským par- lamentem, Radou a Komisí, dokud nenabude účinnosti revize Smluv na základě čl. N odst. 2 Smlouvy o Evropské unii; vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit v článcích 26 a 27 zmí- něné směrnice minimální délku studia odpovídající nově zave- deným odbornostem a přezkoumávat ostatní minimální délky pokaždé, kdy se to ukáže nezbytným; vzhledem k tomu, že Komise, které je nápomocen Výbor vyšších úředníků rozhodnutím zdraví, 75/365/EHS (7), který má poradní funkci, může provést nezbytné změny čl. 5 odst. 3 a čl. 7 odst. 2; zřízený veřejné pro vzhledem k tomu, že je vhodné, aby tento výbor, který je nápo- mocen Komisi pro změny článků 26 a 27, jednal jako řídící výbor; vzhledem k tomu, že Poradní výbor pro vzdělávání lékařů, zřízený při Komisi rozhodnutím 75/364/EHS (8), podává Komisi a člen- ským státům stanoviska a doporučení v rámci uplatňování směr- nice 93/16/EHS; vzhledem k tomu, že v případě státních příslušníků členských států, kteří jsou držiteli diplomů vydaných třetími zeměmi, je vhodné zabývat se souvisejícími obtížemi, které se projevily při uplatňování oborových směrnic v rámci obecného systému uzná- vání vysokoškolských diplomů dokládajících vzdělání a odbor- nou přípravu, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: vzhledem k tomu, že je vhodné aktualizovat čl. 5 odst 3 a čl. 7 odst. 2, pokud jde o lékařské odbornosti, které byly uznány dvěma nebo více členskými státy, a zahrnout je do příslušných seznamů označení odborností pokaždé, kdy je studium v těchto Směrnice 93/16/EHS se mění takto: 1. V článku 5 se doplňuje nový odstavec, který zní: Článek 1 (1) Úř. věst. C 389, 31. 12. 1994, s. 19. a Úř. věst. C 28, 1. 2. 1996, s. 7 (2) Úř. věst. C 133, 31. 5. 1995, s. 10. (3) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 29. června 1995 (Úř. věst. C 183, 17. 7. 1995, společný postoj Rady ze dne 18. června 1996 (Úř. věst. C 248, 26. 8. 1996, s. 71) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. října 1996 (Úř. věst. C 347, 18. 11. 1996, s. 31). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. července 1997. Rozhodnutí Rady ze dne 24. července 1997. (4) Úř. věst. L 165, 7. 7. 1993, s. 1. Směrnice ve znění aktu o přistoupení s. 24), z roku 1994. (5) Úř. věst. L 197, 18. 7. 1987, s. 33. (6) Úř. věst. C 102, 4. 4. 1996, s. 1. „4. Seznam označení uvedený v odstavci 3 se mění postupem podle čl. 44a odst. 2. “ 2. V článku 7 se doplňuje nový odstavec, který zní: „3. Seznam označení uvedený v odstavci 2 se mění postupem podle čl. 44a odst. 2. “ (7) Úř. věst. L 167, 30. 6. 1975, s. 19. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 80/157/EHS (Úř. věst. L 33, 11. 2. 1980, s. 15). (8) Úř. věst. L 167, 30. 6. 1975, s. 17. 06/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 333 3. V článcích 26 a 27 se doplňují nová věta, která zní: „Seznam minimálních délek odborného studia zmíněný v tomto článku se mění postupem podle čl. 44a odst. 3. “ Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. Vkládá se následující článek 44a: „Článek 44a 1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, je Komisi nápomocen Výbor vyšších úředníků pro veřejné zdraví, zřízený rozhodnutím 75/365/EHS (*). 2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci, případně hlasováním. Stanovisko je uvedeno do zápisu; kromě toho má každý člen- ský stát právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden jeho postoj. V tomto případě a) Komise odloží o dva měsíce ode dne tohoto sdělení pou- žitelnost opatření, o kterých rozhodla; b) Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v písmenu a) přijmout jiné rozhodnutí. (*) Úř. věst. L 167, 30. 6. 1975, s. 19. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 80/157/EHS (Úř. věst. L 33, 11. 2. 1980, s. 15). “ Článek 2 Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko na vědomí. Článek 3 Tato směrnice je určena členským státům. 3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stano- visko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehla- suje. V Bruselu dne 6. října 1997. Za Evropský parlament předseda J. M. GIL-ROBLES Za Radu předseda J. POOS 334 CS Úřední věstník Evropské unie 06/sv. 2 Prohlášení Komise K sedmému b bodu odůvodnění (novému) Komise zdůrazňuje, že nezbytnost zajistit rovnocennost diplomů lékařů získaných mimo Evropskou unii představuje jednu ze závažných obtíží, kterou je třeba se zabývat


title: Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning 302/93 av den 8 februari 1993 om ipprättande av ett europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 06. 10. 1997 KOM(97) 489 slutlig 97/0253 (CNS) 97/0254 (CNS) 97/0255 (CNS) 97/0256 (CNS) 97/0258 (CNS) 97/0259 (CNS) 97/0260 (CNS) 97/0261 (CNS) 97/0262 (CNS) Förslag till RÅDETS FÖRORDNINGAR (EG) om ändring av de grundläggande förordningarna angående vissa av gemenskapens decentraliserade organ (framlagda av Kommissionen) MOTIVERING Under de gångna två åren har alla de nya organen kommit igång med sin ordinarie verksamhet1. Organen skall uppfylla de högt ställda kraven på offentlighet och insyn. Under senare tid har det framkommit att vissa ändringar i det regelverk som styr organens verksamhet vore önskvärda för att uppnå detta syfte. Parlamentet har sedan 1990 krävt att den budgetansvariga myndigheten, i likhet med den modell som fortfarande används för de två organen ur den "första generationen"2, skall ges ökad budgetkontroll över organen i den "andra generationen". I detta sammanhang finns det tre viktiga frågor: hur dessa organ beviljas ansvarsfrihet, hur deras egna medel förvaltas i förhållande till gemenskapens egna medel och hur kommissionens styrekonomer skall kunna utföra ekonomistyrning. För att kunna genomföra ändringar som berör dessa frågor måste de förordningar, genom vilka de olika organen inrättats, ändras. De bifogade förslagen innehåller de ändringar som kommissionen anser nödvändiga för att genomföra de åtgärder som föreslås nedan. A) RATTEN ATT BEVILJA ANSVARSFRIHET Av de förordningar, i vilka den första generationens organ inrättas, framgår att parlamentet, i enlighet med förfarandet i fördragets artikel 206, efter samråd med rådet beviljar styrelsen ansvarsfrihet. Av de grundläggande förordningarna genom vilka andra generationens organ inrättas, framgår att styrelsen skall bevilja organets direktör ansvarsfrihet3. Det skulle inte medföra några större juridiska problem om parlamentet gavs rätten att bevilja ansvarsfrihet för förvaltningen av dessa organs budget, i alla fall inte för de organ som finansieras främst via medel från den allmänna budgeten4. Organens verksamhet finansieras med anslag. Det bör även uppmärksammas att det sätt på vilket styrelserna för dessa organ är sammansatta inte alltid garanterar att de har tillräcklig expertis i budgetrelaterade frågor, vilket medför att man inte alltid kan 1 Europeiska miljöbyrån, Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen, Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, Europeiska arbetsmiljöbyrån, Översättningscentrum för Europeiska unionens organ, Byrån för harmonisering inom den inre marknaden, Europeiska myndigheten för utvärdering av läkemedel, Gemenskapsbyrån för växtsorter, Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet. 2Den "första generationen" inrättades 1975: Cedefop (Tessaloniki) och Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor (Dublin). 31 den "första generationens" organ ansvarar styrelsen för budgetens genomförande (även om detta normalt delegeras till direktören). I de nya organens grundläggande förordningar bestäms att direktören är den person som ansvarar för budgetens genomförande. 4 Europeiska miljöbyrån, Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen, Europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk och Europeiska arbetsmiljöbyrån, Europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet samt Översättningscentrum för Europeiska unionens organ. vara säker på att den beviljade ansvarsfriheten grundar sig på kännedom om alla relevanta uppgifter. De organ som fullständigt eller till stor del är självfinansierade kan dock inte behandlas på samma sätt. Dessa organ arbetar i en helt annan miljö, deras ekonomiska resurser bestäms av specifika rättsliga regler som lagstiftaren beslutat om, och deras intäkter och utgifter styrs huvudsakligen av den verksamhet som bedrivs. Om parlamentet skulle bevilja ansvarsfrihet även för dessa organ, skulle ansvarsfriheten i själva verket inte gälla anslag som parlamentet beslutat om utan avgifter som betalats av dem som utnyttjar organets tjänster. Det kan inte bli fråga om att bevilja ansvarsfrihet två gånger beroende på anslagens ursprung (en gång från parlamentet för medel från budgeten, en annan från styrelsen för de egna medlen), eftersom organen bara har en budget och de budgetåtgärder som verkställs alltid är desamma, oavsett anslagens ursprung. Hur som helst har dessa organ alltid tryggheten att de kan begära anslag från den budgetansvariga myndigheten för att säkerställa sin verksamhet. Man skiljer därför mellan de organ som för sin finansiering främst är beroende av gemenskapen och sådana som är självfinansierade. För den första gruppen föreslås att ansvarsfrihet beviljas av parlamentet på inrådan av styrelsen. För de organ som helt eller till övervägande delen är självfinansierade föreslås en blandad form som även den innefattar parlamentet: ansvarsfrihet beviljas av styrelsen på inrådan av parlamentet. B) ORGANENS EGNA MEDEL Vissa nya organ5 är helt, eller till stor del, självfinansierade via den egna verksamheten som består av tjänster för vilka företag betalar avgifter. Frågan är hur dessa avgifter skall behandlas: som organets egna medel, som gemenskapens egna medel, vilka ingår i den allmänna budgeten, eller som en blandning av dessa båda. Denna fråga har redan diskuterats av parlamentet i debatten om förordningen om avgifter till Europeiska myndigheten för utvärdering av läkemedel i London. Det är viktigt att komma ihåg att alla organ är juridiska personer och därmed fristående från gemenskapen. Detta skiljer dem från t. ex. Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, vars intäkter och utgifter ingår i den allmänna budgeten eftersom byrån är en interinstitutionell enhet utan status som juridisk person. Utöver detta framgår det av rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen, att "icke-finansiella företag" omfattar de offentliga organ som genom speciallagstiftning tillerkänts status som självständig juridisk person, i allmänhet aktörer som till största delen är självfinansierade och främst producerar tjänster. 5 Byrån för harmonisering inom den inre marknaden, Europeiska myndigheten för utvärdering av läkemedel, Gemenskapsbyrån för växtsorter. Denna sektor är åtskild från den "offentliga sektorn"6. På europeisk nivå måste dessa organs utgifter och egna medel därför särskiljas från gemenskapens utgifter och egna medel som skall ingå i den allmänna budgeten. Samma princip har alltid tillämpats på de "mindre inkomster" (försäljning av publikationer, bankränta) som tillfallit Cedefop och Dublinstiftelsen. Dessa intäkter förs genast till respektive organs budget. Skulle intäkterna överskrida de budgeterade intäkterna, leder detta till en sänkning av de anslag som tilldelas av kommissionen. Medlen överförs emellertid aldrig till den allmänna budgeten. Det skall dock nämnas att även de organ som till stor del är självfinansierade inte har obegränsad budgetautonomi. Deras budget skall balanseras varje år och vid behov kan ansökan om bidrag inlämnas till den budgetansvariga myndigheten. Dessa organ drivs alltså inte, och skall heller inte drivas, i vinstsyfte. Om ett organs intäkter vid upprepade tillfällen blir högre än vad som motsvarar dess normala driftskostnader, är det mycket angeläget att de avgifter som debiteras "kunderna" snabbt sänks. Följaktligen bör organen, så snart det är säkerställt att de själva kan finansiera sina löpande administrativa kostnader och de dessutom har byggt upp tillräckliga reserver som täcker deras åtaganden, överföra alla överskjutande intäkter till gemenskapens budget. Dessa bidrag bör bokföras i den allmänna budgeten som diverse intäkter. Med andra ord kan man på detta sätt undvika att vissa organ skapar alltför stora reserver och med tiden bli okontrollerbara. Möjligheten att ha reserver för framtida utgifter kan tillåtas, men i praktiken bör dessa reserver begränsas till reserver för åtaganden till följd av bestämda juridiska skyldigheter som härrör från ansökningar (t. ex. registrering, undersökningar, översättningar, publikationer). För att förstärka kontrollen föreslås att beslut om sådana reserver endast får tas av styrelsen efter samtycke från kommissionen som på förhand skall rådfråga parlamentet. C) STYREKONOMENS ARBETE inrättas, framgår det att Av de flesta förordningar, enligt vilka organ kommissionens styrekonom även skall vara styrekonom för organet ifråga. I fyra fall7 ger den grundläggande förordningen dock styrelsen befogenhet att utse en styrekonom för organet. För att säkerställa en oberoende och konsekvent kontroll av alla organ, skall kommissionens styrekonom även vara styrekonom för det berörda organet. 8 För att uppnå detta resultat och lösa problemet, skulle det vara tillräckligt om styrelsen utsåg kommissionens styrekonom till styrekonom för organet. Detta skedde hos Europeiska miljöbyrån. Vissa styrelser har dock valt att inte göra ö Punkterna 2. 23 och 2. 68 i bilaga 1 till förordning EG nr 2223/96. 7 Europeiska miljöbyrån, Byrån för harmonisering inom den inre marknaden, Europeiska myndigheten för utvärdering av läkemedel, Gemenskapsbyrån för växtsorter. 8 Kommissionens meddelande till den budgetansvariga myndigheten om behandling av de huvudsakliga budgetfrågorna i reglerna som styr gemenskapens decentraliserade organ (SEK (92)2389 slutlig av den 17 december 1992). 4L detta, trots att kommissionens företrädare i de aktuella styrelserna föreslagit det, och istället utsett egna styrekonomer. Av dessa skäl föreslås en ändring av de grundläggande förordningarna för organen ifråga, så att organen tvingas utse kommissionens styrekonom även till sin egen styrekonom. * * * Förordningarna där organen inrättas bör därför ändras enligt nedanstående förslag: a) Ansvarsfrihet: i fall där organen finansieras främst med anslag från gemenskapen bör ansvarsfrihet beviljas av parlamentet på inrådan av styrelsen. För övriga organ som är helt eller till övervägande del självfinansierande, bör ansvarsfrihet beviljas av styrelsen på inrådan av parlamentet. b) Intäkter: inkomsterna från avgifter bör fortfarande betraktas som organens egna medel. Trots detta bör eventuella överskott, efter avsättningar av medel för framtida av utgifter till följd av bestämda juridiska skyldigheter som härrör från ansökningar, ingå i den allmänna budgeten (under rubriken diverse intäkter). c) Ekonomistyrning: organens grundläggande förordningar som tillåter dem att själva utse sina egna styrekonomer bör ändras så att ekonomistyrningen utförs av kommissionens styrekonom. RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 40/94 AV DEN 20 DECEMBER 1993 OM GEMENSKAPSVARUMÄRKEN ^^ | o 2 S ^ ( C K 0) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,1 med beaktande Europaparlamentets yttrande,2 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken,3 Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (nedan kallad "byrån") som inrättades genom den nämnda förordningen kan inte betraktas som ett vinstdrivande organ. Eftersom byrån lyder under gemenskapsrätten, bör det fastställas att överskjutande medel från dess resurser skall tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, sedan en eventuell reserv för oförutsedda utgifter har byggts upp och de avgifter som byrån tar ut har reviderats. Överföringen av belopp till den nämnda reserven bör vara underkastad ett godkännande från kommissionen som skall informera rådet och parlamentet. De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som byrån är underkastad. Kommissionens styrekonom är den som är bäst skickad att utföra den finansiella kontrollen av byrån. Det är önskvärt att knyta Europaparlamentet till beviljandet av ansvarsfrihet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. I artikel 134 i rådets förordning (EG) nr 40/94 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till: "4. Om ett budgetöverskott uppstår sedan budgetårets utgifter har verkställts och hänsyn har tagits till nedsättningen av bidraget från gemenskapen, skall det 1 C) 2 C) 3 EGTL 11, 14. 1. 1994, s. 1. {-I tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, där det skaliföras upp som diverse intäkter. Budgetkommittén kan emellertid tillåta att en reserv för oförutsedda utgifter inrättas. Innan ett belopp förs upp till reserven måste det godkännas av kommissionen, som påförhand skall rådfråga Europaparlamentet. " 2. Artikel 136 skall ersättas med följande: "Kontroll av byråns åtaganden och betalningar av samtliga utgifter samt kontroll av fastställande och mottagande av samtliga inkomster skill utföras av kommissionens styrekonom. " 3. Artikel 137. 2 skall ersättas med följande: "2. Budgetutskottet skall på Europaparlamentets inrådan bevilja byråns direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 2100/94 AV DEN 27 JULI 1994 OM GEMENSKAPENS VÄXTFÖRÄDLARRÄTT | „_ ^ / ,A EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,4 med beaktande Europaparlamentets yttrande,5 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt. 6 Gemenskapens växtsortsmyndighet (nedan kallad "myndigheten") som inrättades genom den nämnda förordningen kan inte betraktas som ett vinstdrivande organ. Eftersom myndigheten lyder under gemenskapsrätten, bör det fastställas att överskjutande medel från dess resurser skall tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, sedan en eventuell reserv för oförutsedda utgifter har byggts upp och de avgifter som byrån tar ut har reviderats. Överföringen av belopp till den nämnda reserven bör vara underkastad ett godkännande från kommissionen som skall informera rådet och parlamentet. De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Kommissionens styrekonom är den som är bäst skickad att utföra den finansiella kontrollen av myndigheten. Det är önskvärt att knyta Europaparlamentet till beviljandet av ansvarsfrihet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. I artikel 108 i rådets förordning (EG) nr 2100/94 skall en ny punkt med följande lydelse läggas till: "5. Om ett budgetöverskott uppstår sedan budgetårets utgifter har verkställts och hänsyn har tagits till nedsättningen av bidraget från gemenskapen, skall det 4 (. ) 5 C) 6 EGT L 227, 1. 9. 1994, s. 1. tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, där det skall föras upp som diverse intäkter. Budgetkommittén kan emellertid tillåta att en reserv för oförutsedda utgifter inrättas. Innan ett belopp förs upp till reserven måste det godkännas av kommissionen, som påförhand skall rådfråga Europaparlamentet. " 2. I artikel 111 skall följande ändringar göras: a) Punkt 1 skall ersättas med följande: "Kontroll av myndighetens åtaganden och betalningar av samtliga utgifter samt kontroll av fastställande och mottagande av samtliga inkomster skall utföras av kommissionens styrekonom. " b) Punkt 3 skall ersättas med följande: "8. Förvaltningsrådet skall på Europaparlamentets inrådan bevilja Växtsortsmyndighetens direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 2309/93 AV DEN 22 JULI 1993 OM GEMENSKAPSFÖRFARANDEN FÖR GODKÄNNANDE FÖR FÖRSÄLJNING AV OCH TILLSYN ÖVER HUMANLÄKEMEDEL OCH VETERINÄRMEDICINSKA LÄKEMEDEL SAMT OM INRÄTTANDE AV EN EUROPEISK LÄKEMEDELSMYNDIGHET \ ^\ ^> \ 0 2 S ^ C C U^ s EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,7 med beaktande Europaparlamentets yttrande,8 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (nedan kallad "myndigheten"). 9 Myndigheten kan inte betraktas som ett vinstdrivande organ. Eftersom myndigheten lyder under gemenskapsrätten, bör det fastställas att överskjutande medel från dess resurser skall tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, sedan en eventuell reserv för oförutsedda utgifter har byggts upp och de avgifter som byrån tar ut har reviderats. Överföringen av belopp till den nämnda reserven bör vara underkastad ett godkännande från kommissionen som skall informera rådet och parlamentet. De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Kommissionens styrekonom är den som är bäst skickad att utföra den finansiella kontrollen av myndigheten. Det är önskvärt att knyta Europaparlamentet till beviljandet av ansvarsfrihet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 57 i rådets förordning (EG) nr 2309/93 skall följande tillägg och ändringar göras: 7 (•••) 8 C) 9 EGT L 214, 24. 8. 1993, s. 1. a) Efter punkt 6 skall en ny punkt läggas till som punkt 6a: "6 a. Om ett budgetöverskott uppstår sedan budgetårets utgifter har verkställts och hänsyn har tagits till nedsättningen av bidraget från gemenskapen, skall det tillfalla Europeiska gemenskapernas allmänna budget, där det skaliföras upp som diverse intäkter. Budgetkommittén kan emellertid tillåta att en reserv för oförutsedda utgifter inrättas. Innan ett belopp förs upp till reserven måste det godkännas av kommissionen, som på förhand skall rådfråga Europaparlamentet. " b) Punkt 8 skall erättas med följande: "8. Kontroll av myndighetens åtaganden och betalningar av samtliga utgifter samt kontroll av fastställande och mottagande av samtliga inkomster skall utföras av kommissionens styrekonom. " c) I artikel 9 skall andra stycket ersättas med följande: "Revisionsrätten skall granska balansräkningen enligt artikel 188c i fördraget" d) Punkt 10 skall ersättas med följande: "10. Förvaltningsrådet skall på Europaparlamentets inrådan bevilja myndighetens direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Bryssel den På rådets vägnar Ordförande RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 1210/90 AV DEN 7 MAJ 1990 OM INRÄTTANDET AV EUROPEISKA MILJÖBYRÅN OCH EUROPEISKA NÄTVERKET FÖR MILJÖINFORMATION OCH MILJÖÖVERVAKNING o-xl D2 £G (o^>) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130sidetta, med beaktande av kommissionens förslag,10 med beaktande Europaparlamentets yttrande,11 och med beaktande ekonomiska och sociala kommittén,12 med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 1210/90 av den 7 maj 1990 om inrättande av Europeiska miljöbyrån (nedan kallad "byrån") och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning. 13 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Kommissionens styrekonom är den som är bäst skickad att utföra den finansiella kontrollen av byrån. Det är önskvärt att Europaparlamentet får befogenhet att bevilja ansvarsfrihet på förvaltningsutskottets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1210/90 skall följande ändringar göras: a) Punkt 2 skall ersättas med följande: "2. Kontroll av byråns åtaganden och betalningar av samtliga utgifter samt kontroll av fastställande och mottagande av samtliga inkomster skall utföras av kommissionens styrekonom. " 10 (. ) 11 C) 12 (•••) 13 EGTL 120, 11. 5. 1990, s. 1. b) Punkt 4 skall ersättas med följande: "4. Europaparlamentet skall på förvaltningsrådets inrådan bevilja byråns direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR RÅDETS FÖRORDNING 2062/94 AV DEN 18 JULI 1994 OM UPPRÄTTANDET AV EN EUROPEISK ARBETSMILJÖBYRÅ OM ÄNDRING AV AV DEN ^ O Z S K C ^ H S) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,14 med beaktande Europaparlamentets yttrande,15 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 2062/94 av den 18 juli 1994 om upprättandet av en europeisk arbetsmiljöbyrå (nedan kallad "byrån"). 16 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Det är önskvärt att Europaparlamentet får befogenhet att bevilja ansvarsfrihet på förvaltningsrådets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 2062/94 skall följande ändring göras: "4. Europaparlamentet skall på förvaltningsrådets inrådan bevilja byråns direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 14 C) 15 C) 16 EGT L216, 20. 8. 1994, s. 1. RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 302/93 AV DEN 8 FEBRUARI 1993 OM UPPRÄTTANDE AV ETT EUROPEISKT CENTRUM FÖR KONTROLL AV NARKOTIKA OCH NARKOTIKAMISSBRUK N cft\ o 2^ (cKS EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,17 med beaktande Europaparlamentets yttrande,18 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 302/93 av den 8 februari 1993 om upprättandet av ett europeiskt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (nedan kallat "centrumet"). 19 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Det är önskvärt att Europaparlamentet far befogenhet att bevilja ansvarsfiihet på förvaltningsrådets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 302/93 skall punkt 11 ersättas med följande: "II. Europaparlamentet skall på förvaltningsrådets inrådan bevilja centrets direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 17 C) 18 C) 19 EGT L 36, 12. 2. 1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 3294/94 av den 22 december 1994 (EGT L 341, 30. 12. 1994, s. 7). 10 RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 1360/90 AV DEN 7 MAJ 1990 OM INRÄTTANDET AV EN EUROPEISK YRKESUTBILDNINGSSTIFTELSE ^ ^\ Q^O (CM$\ EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,20 med beaktande Europaparlamentets yttrande,21 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 1360/90 av den 7 maj 1990 om inrättandet av en europeisk yrkesutbildningsstiftelse (nedan kallad "stiftelsen"). 22 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Det är önskvärt att Europaparlamentet får befogenhet att bevilja ansvarsfrihet på förvaltningsrådets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1360/90 skall punkt 4 ersättas med följande: "4. Europaparlamentet skall på direktionsrådets inrådan bevilja stiftelsens direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 20 C) 21 C) 22 EGT L 131, 23. 5. 1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2063/94 (EGT L 216, 20. 8. 1994, s. 9). 11 RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR AV DEN OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 2965/94 AV DEN 28 NOVEMBER 1994 OM UPPRÄTTANDE AV ETT ÖVERSÄTTNINGSCENTRUM FÖR EUROPEISKA UNIONENS ORGAN ^ \ o XU Ô l N s) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,23 med beaktande Europaparlamentets yttrande,24 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 2965/94 av den 28 november 1994 om upprättandet av ett översättningscentrum för Europeiska unionens organ (nedan kallat "centret"). 25 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Det är önskvärt att Europaparlamentet far befogenhet att bevilja ansvarsfiihet på förvaltningsrådets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 2965/94 skall punkt 4 ersättas med följande: "Europaparlamentet skall på förvaltningsrådets inrådan bevilja centrets direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 23 C) 24 C) 25 EGT L 314, 7. 12. 1994, s. 1. Senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2610/93 av den 30 oktober 1995 (EGT L 268 av den 10. 11. 1995, s. 1). 12 RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR OM ÄNDRING AV RÅDETS FÖRORDNING 1035/97 AV DEN 2 JUNI 1997 OM INRÄTTANDE AV ETT EUROPEISKT CENTRUM FÖR ÖVERVAKNING AV RASISM OCH FRÄMLINGSFIENTLIGHET AV DEN « W O l kZ G>±Ù EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 213 och 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,26 med beaktande Europaparlamentets yttrande,27 och med beaktande av följande: Rådets förordning (EG) nr 1035/97 av den 2 juni 1997 om inrättandet av ett europeiskt centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (nedan kallat "centret"). 28 De finansiella bestämmelserna för gemenskapens olika decentraliserade organ bör harmoniseras, bland annat de kontroller som myndigheten är underkastad. Det är önskvärt att Europaparlamentet far befogenhet att bevilja ansvarsfrihet på förvaltningsrådets inrådan. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I artikel 12 i rådets förordning (EG) nr 1035/97 skall punkt 11 ersättas med följande: "II. Europaparlamentet skall på förvaltningsrådets inrådan bevilja centrets direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 26 C) 27 C) 28 EGTL 151, 10. 6. 1997, s. 1. 13 ISSN 1024-4506 KOM(97) 489 slutlig DOKUMENT SV 01 13 Katalognummer : CB-CO-97-515-SV-C ISBN 92-78-25666-8 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg »4-


title: Smernica 97/55/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 6. októbra 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 84/450/EHS týkajúca sa klamlivej reklamy tak, aby zahŕňala porovnávaciu reklamu

eurovoc_concepts:
advertising malpractice
application of EU law
consumer protection
dissemination of information

text: 15/zv. 3 SK Úradný vestník Európskej únie 365 31997L0055 L 290/18 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 23. 10. 1997 SMERNICA 97/55/ES EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY zo 6. októbra 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 84/450/EHS týkajúca sa klamlivej reklamy tak, aby zahŕňala porovnávaciu reklamu EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 100a, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (2), konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmlu- vy (3) v zmysle spoločného návrhu schváleného Zmierovacím výborom dňa 25. júna 1997, (1) (2) keďže jedným z hlavných cieľov spoločenstva je ustanoviť vnútorný trh; keďže je potrebné prijať opatrenia na zabez- pečenie hladkého fungovania uvedeného trhu; keďže vnú- torný trh zahŕňa oblasť bez vnútorných hraníc v ktorej je zabezpečený voľný pohyb tovarov, osôb, služieb a kapitá- lu; keďže ustanovenie vnútorného trhu bude znamenať stále väčší výber; keďže spotrebitelia môžu a musia využívať vnútorný trh čo najlepšie a že reklama je veľmi dôležitý prostriedok na vytvorenie skutočných odbytísk všetkých tovarov a služieb v rámci celého spoločenstva, základné ustanovenia upravujúce formu a obsah porovnávacej reklamy by mali byť jednotné a podmienky používania porovnávacej reklamy v členských štátoch by mali byť har- monizované; keďže ak budú tieto podmienky splnené, pomôže to objektívne demonštrovať podstatu rôznych porovnateľných produktov; keďže porovnávacia reklama môže taktiež stimulovať hospodársku súťaž medzi dodá- vateľmi tovarov a služieb v prospech spotrebiteľov; (3) keďže zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia jed- notlivých členských štátov týkajúce sa porovnávacej reklamy sa značne líšia; keďže reklama prekračuje hranice (1) Ú. v. ES C 180, 11. 7. 1991, s. 14, a Ú. v. ES C 136, 19. 5. 1994, s. 4. (2) Ú. v. ES C 49, 24. 2. 1992, s. 35. (3) Stanovisko Európskeho parlamentu z 18. novembra 1992 (Ú. v. C 337, 21. 12. 1992, s. 142), spoločná pozícia Rady z 19. marca 1996 (Ú. v. ES C 219, 27. 7. 1996, s. 14) a rozhodnutie Európskeho parla- mentu z 23. októbra 1996 (Ú. v. ES C 347, 16. 11. 1996, s. 69). Roz- hodnutie Európskeho parlamentu zo 16. septembra 1997 a rozhod- nutie Rady z 15. septembra 1997. štátov a je prijímaná na území iných členských štátov; keďže prijatie alebo neprijatie porovnávacej reklamy podľa rôznych vnútroštátnych právnych predpisov môže pred- stavovať prekážku voľného pohybu tovarov a služieb a spô- sobovať narušenie hospodárskej súťaže; keďže hlavne firmy môžu byť vystavené formám reklamy rozvinutým konku- renčnými firmami, na ktoré nemôžu odpovedať rovnakým spôsobom; keďže by mala byť zabezpečená sloboda posky- tovania služieb týkajúcich sa porovnávacej reklamy; keďže spoločenstvo bolo vyzvané, aby učinilo nápravu existujú- cej situácie; keďže šiesty úvodné ustanovenie smernice 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných práv- nych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (4) ustanovuje, že po har- monizácii vnútroštátnych ustanovení proti klamlivej rekla- me, „v druhej etape…, sa bude podľa potreby zaoberať porovnávacou reklamou na základe príslušných návrhov Komisie“; keďže bod 3 d) prílohy k rezolúcii Rady zo 14. apríla 1975 o predbežnom programe Európskeho hospodárskeho spo- ločenstva na ochranu spotrebiteľov a informačnú politi- ku (5) zahŕňa právo na informácie medzi základné práva spotrebiteľov; keďže toto právo je potvrdené rezolúciou Rady z 19. mája 1981 o druhom programe Európskeho hospodárskeho spoločenstva na ochranu spotrebiteľov a informačnej politiky (6) v bode 40 prílohy, ktorá pojed- náva výslovne o spotrebiteľských informáciách; keďže porovnávacia reklama, keď porovnáva materiálne, dôleži- té, kontrolovateľné a reprezentatívne vlastnosti a nie je klamlivá, môže byť legitímnym prostriedkom informova- nia spotrebiteľov o ich výhodách; keďže je žiaduce poskytnúť základnú koncepciu porovná- vacej reklamy, ktorá by pokrývala všetky spôsoby porov- návacej reklamy; keďže by bolo potrebné zaviesť podmienky povolenej porovnávacej reklamy, čo sa týka porovnávania, s cieľom stanoviť, ktoré praktiky týkajúce sa porovnávacej reklamy môžu narušovať hospodársku súťaž, môžu poškodiť (4) (5) (6) (7) (4) Ú. v. ES L 250, 19. 9. 1984, s. 17. (5) Ú. v. ES C 92, 25. 4. 1975, s. 1. (6) Ú. v. ES C 133, 3. 6. 1981, s. 1. 366 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 3 súťažiteľov a mať nepriaznivý vplyv na výber spotrebiteľa; keďže takéto podmienky povolenej reklamy by mali obsa- hovať kritériá objektívneho porovnávania vlastností tova- rov a služieb; tovary alebo služby súťažiteľa odvolávajúc sa na ochrannú známku alebo obchodný názov, ktorých je zmienený súťa- žiteľ vlastníkom; (8) (9) (10) (11) (12) (13) keďže porovnávanie len ceny tovarov alebo služieb by malo byť možné, ak porovnávanie rešpektuje určité pod- mienky, najmä, že nemá byť klamlivá; keďže s cieľom predchádzať porovnávacej reklame použí- vanej nekonkurenčným a nečestným spôsobom, by malo byť povolené len porovnávanie konkurenčných tovarov a služieb uspokojujúcich rovnaké potreby alebo určených na ten istý účel; keďže medzinárodné dohovory o autorských právach ako aj vnútroštátne ustanovenia o zmluvnej a nezmluvnej zod- povednosti sa majú uplatňovať v prípadoch, kedy sa porov- návacia reklama odvoláva na výsledky porovnávacích tes- tov vykonaných tretími stranami alebo sú tieto výsledky v reklame reprodukované; keďže podmienky porovnávacej reklamy by mali byť kumulatívne a rešpektované v plnom svojom rozsahu; keďže v súlade so zmluvou sa výber foriem a metód vyko- návania týchto podmienok ponecháva na členské štáty, pokiaľ takéto formy a metódy nie sú touto smernicou usta- novené; keďže by tieto podmienky mali zohľadňovať najmä usta- novenia vyplývajúce z nariadenia Rady (EHS) 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (1), najmä z jeho článku 13, a ďalších ustanovení spoločenstva prijatých v poľnohospodárskej oblasti; keďže článok 5 prvej smernice rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov člen- ských štátov o ochranných známkach (2) priznáva výhradné práva vlastníkom registrovanej ochrannej známky, vrátane práva predchádzať tomu, aby tretie strany používali pri obchodovaní značky, ktoré sú identické alebo podobné ochrannej známke v súvislosti s identickým tova- rom alebo službami alebo prípadne aj s iným tovarom; (14) keďže by však mohlo byť nepostrádateľné na dosiahnutie toho, aby bola porovnávacia reklama účinná, identifikovať (15) (16) keďže takéto použitie ochrannej známky, obchodného názvu alebo iných rozlišovacích značiek inej osoby nepred- stavuje porušenie tohto výhradného práva v prípadoch, keď spĺňa podmienky ustanovené touto smernicou, s cie- ľom výlučne rozlišovať medzi nimi a teda upozorňovať na rozdiely objektívne; keďže by mali byť vytvorené ustanovenia pre právne a/alebo administratívne prostriedky náhrady uvedené v článkoch 4 a 5 smernice 84/450/EHS, aby boli k dispo- zícii na kontrolu porovnávacej reklamy, ktorá nespĺňa podmienky ustanovené touto smernicou; keďže podľa 16. úvodného ustanovenia smernice dobrovoľná kontrola samosprávnych orgánov s cieľom vylúčenia klamlivej reklamy môže zabrániť využívaniu administratívnych alebo súdnych konaní a preto by mali byť podporované; keďže sa článok 6 vzťahuje rovnako aj na nepovolenú porovnávaciu reklamu; (17) keďže vnútroštátne samosprávne orgány môžu koordino- vať svoju prácu prostredníctvom združení alebo organizá- cií zriadených na úrovni spoločenstva a zaoberať sa okrem iného cezhraničnými sťažnosťami; (18) keďže článok 7 smernice 84/450/EHS umožňujúci člen- ským štátom ponechať si alebo prijať ustanovenia s cieľom zabezpečenia rozsiahlejšej ochrany spotrebiteľov, osôb vykonávajúcich živnosť, remeslo, profesiu alebo obchodu- júcich a širokej verejnosti, by sa nemali vzťahovať na porovnávaciu reklamu, za podmienky, že cieľom pozme- niť zmienenú smernicu je ustanoviť podmienky, za ktorých je porovnávacia reklama povolená; (19) keďže porovnávanie, ktoré predstavuje tovary alebo služby ako imitácie alebo kópie tovarov alebo služieb označených chránenou ochrannou známkou alebo obchodným názvom nemá byť považované za spĺňajúce podmienky, ktoré sú kladené na povolenú porovnávaciu reklamu; (20) keďže táto smernica žiadnym spôsobom neovplyvňuje ustanovenia spoločenstva o reklame na určité druhy tova- rov resp. služieb alebo obmedzenia alebo zákazy reklamy v určitých médiách; (1) Ú. v. ES L 208, 24. 7. 1992, s. 1. (2) Ú. v. ES L 40, 11. 2. 1989, s. 1. Smernica naposledy zmenená a dopl- nená smernicou 92/10/EHS (Ú. v. ES L 6, 11. 1. 1992, s. 35). (21) keďže ak zmluvný štát, v súlade s ustanoveniami zmluvy, zakáže reklamu určitých tovarov alebo služieb, tento zákaz môže byť rozšírený na porovnávaciu reklamu, bez ohľadu je uložený priamo alebo orgánom alebo na to, či 15/zv. 3 SK Úradný vestník Európskej únie 367 organizáciou zodpovednou podľa právnych predpisov daného členského štátu za regulovanie výkonu komerčnej, priemyselnej, remeselníckej alebo odbornej činnosti; 4. Pridáva sa tento článok: „Článok 3a (22) keďže členské štáty nemusia povoliť porovnávaciu reklamu na tovary alebo služby, na ktoré, v súlade s ustanoveniami zmluvy, ponechali alebo zaviedli zákazy, vrátane zákazov čo sa týka metód alebo reklamy, ktorá je zameraná na sku- pinu obzvlášť zraniteľných spotrebiteľov; keďže členské štáty môžu v súlade s ustanoveniami zmluvy ponechať alebo zaviesť zákazy alebo obmedzenia na použitie porov- návania pri reklamovaní odborných služieb, či už ulože- ných priamo alebo prostredníctvom orgánu alebo organi- zácie zodpovednej podľa právnych predpisov členských štátov za regulovanie výkonu odbornej činnosti; (23) keďže regulovanie porovnávacej reklamy je, podľa podmie- nok ustanovených v tejto smernici, nevyhnutné pre hladké fungovanie vnútorného trhu a keďže je preto potrebný zásah na úrovni spoločenstva; keďže prijatie smernice je primeraným nástrojom, pretože ustanovuje jednotné vše- obecné princípy umožňujúc pritom členským štátom vybrať si formu a primeranú spôsob na dosiahnutie týchto cieľov; keďže je to v súlade s princípom subsidiarity, PRIJALI TÚTO SMERNICU: Článok 1 Smernica 94/450/EHS sa týmto upravuje takto: 1. Názov sa nahrádza týmto: „Smernica Rady z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovná- vacej reklame“; 2. Článok 1 sa nahrádza týmto: „Článok 1 Účelom tejto smernice je chrániť spotrebiteľov, osoby vykonávajúce živnosť alebo obchodujúce alebo vykonávajúce remeslo alebo profesiu, ako aj chrániť záujmy verejnosti vo všeobecnosti proti klamlivej reklame a jej nekalým následkom a ustanoviť podmienky, za ktorých je porovnávacia reklama povolená. “; 3. Do článku 2 sa vkladá tento bod: 1. Porovnávacia reklama, čo sa porovnávania týka, sa povo- ľuje, ak sú splnené tieto podmienky: a) nie je klamlivá podľa článkov 2 ods. 2, 3 a 7 ods. 1; b) porovnáva tovary alebo služby spĺňajúce rovnaké potreby alebo určené na ten istý účel; c) objektívne porovnáva jednu alebo viac materiálnych, dôležitých, kontrolovateľných a reprezentatívnych vlast- ností týchto tovarov a služieb, ktoré môžu zahŕňať cenu; d) nespôsobuje zmätok trhu medzi inzerentom a súťažite- ľom alebo medzi ochrannými známkami, obchodnými názvami, identifikačnými označeniami, tovarmi a službami inzerenta a súťažiteľa; inými e) f) g) ani neočierňuje ochranné nediskredituje známky, obchodné názvy, ďalšie identifikačné označenia, tovary, služby, činnosti alebo okolnosti súťažiteľa; pri produktoch s označením pôvodu sa reklama týka v každom prípade produktov s rovnakým označením; nevyužíva nečestnú výhodu dobrého mena ochrannej známky, obchodného názvu alebo iných identifikačných označení súťažiteľa alebo označenie pôvodu konkurenč- ných produktov; h) nepredstavuje tovary alebo služby ako imitácie alebo kópie tovarov alebo služieb označených chránenou ochrannou známkou alebo obchodným názvom. 2. Akékoľvek porovnávanie odvolávajúce sa na osobitnú ponuku uvádza jasným a jednoznačným spôsobom dátum, kedy ponuka končí alebo prípadne, že osobitná ponuka platí až do vyčerpania zásob tovarov alebo služieb a ak osobitná ponuka ešte nezačala, dátum začiatku obdobia, počas ktorého platí osobitná cena alebo špecifické podmienky. “; 5. Prvý a druhý pododsek článku 4 ods. 1 sa nahrádzajú týmto: „2a ‚porovnávacia reklama‘ znamená akúkoľvek reklamu, ktorá explicitne alebo ako samozrejmý dôsledok identifi- kuje súťažiteľa alebo tovary alebo služby ponúkané súťa- žiteľom;“ „1. Členský štát zabezpečí, aby existovali primerané a účinné prostriedky na boj proti klamlivej reklame a na dodržiavanie ustanovení o porovnávacej reklame v záujme spotrebiteľov, ako aj súťažiteľov a širokej verejnosti. 368 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 3 Tieto prostriedky zahŕňajú právne ustanovenia, na základe ktorých osoby alebo organizácie považované podľa vnútro- štátnych právnych predpisov za majúce oprávnený záujem na zákaze klamlivej reklamy alebo regulovaní porovnávacej reklamy môžu: 9. Článok 7 sa nahrádza týmto: „Článok 7 a) podať súdnu žalobu proti takejto reklame; a/alebo b) predložiť takúto reklamu pred správny orgán príslušný buď rozhodnúť o sťažnosti alebo začať primerané súdne konanie. “; 6. Článok 4 ods. 2 sa týmto mení a dopĺňa takto: a) odrážky v prvom pododseku sa nahrádzajú týmito: „— nariadiť zastavenie, alebo začať súdne konanie prí- slušné pre nariadenie zastavenia klamlivej reklamy alebo nepovolenej porovnávacej reklamy, alebo — ak klamlivá reklama alebo nepovolená porovnávacia reklama ešte nebola uverejnená, ale jej uverejnenie je plánované v blízkej budúcnosti, nariadiť zákaz, alebo začať súdne konanie príslušné pre nariadenie zákazu jej uverejnenia,“; b) úvodné slová tretieho pododseku sa nahrádzajú týmto: „Členské štáty môžu ďalej delegovať právomoci na súdy alebo správne orgány umožňujúce im, vzhľadom na odstránenie trvajúcich účinkov klamlivej reklamy alebo nepovolenej porovnávacej reklamy, ich zastavenie, čo bolo nariadené právoplatným rozhodnutím:“; 7. Článok 5 sa nahrádza týmto: „Článok 5 Táto smernica nevylučuje dobrovoľnú kontrolu klamlivej alebo porovnávacej reklamy, ktorú môžu členské štáty podporovať, vykonávanú samosprávnymi orgánmi a na pomoc ktorých, mimo súdu pre správne konania, sa odvoláva tento článok. “: 8. Článok 6 písm. a) sa nahrádza týmto: „a) požadovať od inzerenta predloženie dôkazov týkajúcich sa presnosti faktických tvrdení použitých v reklame, ak sa pri zohľadnení oprávnených záujmov inzerenta a ktoré- hokoľvek iného účastníka konania javí byť takáto požia- davka primeranou na základe okolností konkrétneho prí- kladu a v prípade porovnávacej reklamy požadovať od inzerenta, aby takýto dôkaz predložil v krátkom časovom období a“; 1. Táto smernica nemá brániť členským štátom ponechať si alebo prijať ustanovenia s cieľom zabezpečiť rozsiahlejšiu ochranu spotrebiteľov, osôb vykonávajúcich obchodnú čin- nosť, podnikateľskú činnosť, remeslo alebo odborné povola- nie a širokú verejnosť, čo sa týka klamlivej reklamy. 2. Odsek 1 sa nevzťahuje na porovnávaciu reklamu, čo sa týka porovnávania. 3. Ustanovenia tejto smernice sa uplatnia bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia spoločenstva o reklame na určité pro- dukty a/alebo služby alebo na obmedzenia alebo zákazy reklamy v určitom médiu. 4. Ustanovenia tejto smernice týkajúce sa porovnávacej reklamy nezaväzujú členské štáty, ktoré si v súlade s ustano- veniami zmluvy ponechali alebo zaviedli zákazy na reklamu určitých tovarov alebo služieb, či už uložených priamo alebo prostredníctvom orgánu alebo organizácie zodpovednej, podľa právnych predpisov členských štátov, za regulovanie obchodnej, priemyselnej, remeselníckej alebo obchodnej čin- nosti, povoliť porovnávaciu reklamu týkajúcu sa týchto tova- rov alebo služieb. V prípadoch, kde sa zákazy vzťahujú len na určité médium, smernica sa vzťahuje len na médiá, na ktoré sa zákaz nevzťahuje. 5. Nič v tejto smernici nemá brániť členským štátom v pone- chaní alebo zavedení, v súlade s ustanoveniami zmluvy, záka- zov alebo obmedzení na používanie porovnávaní v reklame na odborné služby, bez ohľadu na to, či sú uložené priamo alebo prostredníctvom orgánu alebo organizácie zodpovednej, podľa právnych predpisov členských štátov, za regulovanie výkonu odborných činností. “ Článok 2 Systémy sťažností študuje zavedenia uskutočniteľnosť účinných Komisia prostriedkov na vybavovanie cezhraničných sťažností týkajúcich sa porovnávacej reklamy. Do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti Európskemu parlamentu a rade správu o výsledkoch štúdie doloženú, v prípade potreby, návrhmi. tejto smernice Komisia predloží Článok 3 1. Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou naj- neskôr do 30 mesiacov po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Bezodkladne o tom informujú Komisiu. 15/zv. 3 SK Úradný vestník Európskej únie 369 2. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. Táto smernica je adresovaná členským štátom. Článok 4 3. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsob- nosti tejto smernice. V Bruseli 6. októbra 1997 Za Európsky parlament predseda J. M. GIL-ROBLES za Radu predseda J. POOS


title: 97/657/EY: Neuvoston päätös, tehty 6 päivänä lokakuuta 1997, alueiden komitean varsinaisen jäsenen ja varajäsenen nimeämisestä

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
alternate
appointment of staff

formats: html pdfa1b print


title: Accord entre la Communauté européenne et la République de Chypre établissant une coopération dans le domaine de la jeunesse dans le cadre de la troisième phase du programme «Jeunesse pour l'Europe»

eurovoc_concepts:
Cyprus
EU programme
cooperation agreement (EU)
young person


title: 1997 m. spalio 6 d. Bendroji pozicija Tarybos nustatyta remiantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu, dėl derybų Europos Taryboje ir EBPO dėl korupcijos

eurovoc_concepts:
Council of Europe
OECD
civil servant
corruption
international negotiations
international trade

text: 19/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 75 31997F0661 L 279/1 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1997 10 13 BENDROJI POZICIJA 1997 m. spalio 6 d. Tarybos nustatyta remiantis Europos Sąjungos sutarties K. 3 straipsniu, dėl derybų Europos Taryboje ir EBPO dėl korupcijos (97/661/TVR) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos Taryboje ir EBPO vykstančius procesus ir turėdama omenyje būtinumą užtikrinti suderinamumą su Euro- pos Sąjungoje atliktu darbu, atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos K. 3 straips- nio 2 dalies a punktą ir K. 5 straipsnį, kadangi valstybės narės kovą su korupcija tarptautiniu lygmeniu laiko bendro intereso dalyku; siekdama apsaugoti Sąjungos interesus ir išvengti nereikalingo dubliavimo arba nesuderinamumo tarp šių dviejų Europos Tary- bos ir EBPO rengiamų tarptautinių dokumentų; atsižvelgdama į 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos parengtą Konven- cijos dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (1) proto- kolą; kadangi Europos Vadovų Taryba Amsterdame patvirtino Aukšto lygio grupės organizuoto nusikalstamumo klausimais veiksmų planą, kuris yra visa apimantis kovos su korupcija planas, atsižvelgdama į 1997 m. gegužės 26 d. Tarybos parengtą Konven- ciją dėl kovos su korupcija, į kurią įtraukiami Europos Bendrijų pareigūnai ar Europos Sąjungos valstybių narių pareigūnai (2); atsižvelgdama į 1997 m. gegužės 21 d. Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Sąjungos kovos su korupcija politikos; NUSTATĖ ŠIĄ BENDRĄJĄ POZICIJĄ: kadangi 1996 m. lapkričio mėn. Europos Tarybos Ministrų Komi- tetas priėmė veiksmų prieš korupciją programą, kuri kaip priori- tetinį dalyką numato baudžiamosios teisės konvencijos dėl korup- cijos parengimą; 1 straipsnis 1. Valstybės narės remia atitinkamų tarptautinių dokumentų, nustatančių užsienio pareigūnų ir tarptautinių organizacijų parei- gūnų papirkimą nusikaltimu, rengimą. Nepažeidžiant jurisdikci- jos klausimų, šis nusikaltimas turėtų apimti korupciją, kai ji sie- jama su bet kokia valstybe ar tarptautine organizacija. kadangi 1997 m. gegužės 26 d. EBPO Ministrų lygio taryba priėmė rekomendaciją dėl korupcijos tarptautiniuose komerci- niuose sandoriuose ir nutarė pradėti derybas dėl tarptautinės kon- vencijos, kuria siekiama nustatyti, kad užsienio valdžios parei- gūnų papirkimas turi būti laikomas nusikaltimu, ir kuri turėtų būti pateikta pasirašyti 1997 m. pabaigoje; 2. Valstybės narės užtikrina, jei reikia, įterpiant konkrečią nuo- statą, kad Europos Taryboje ir EBPO parengtų dokumentų nuo- statos būtų suderinamos su jų pačių parengtais dokumentais, ypač dėl teisminės pagalbos, ekstradicijos, kovos su korupcija ir Bend- rijos finansinių interesų apsauga. (1) OL C 313, 1996 10 23, p. 2. (2) OL C 195, 1997 6 25, p. 1. 3. Valstybės narės remia šiuo metu Europos Taryboje ir EBPO vykstančio darbo korupcijos klausimais koordinavimą, siekdamos 76 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19/1 t. užtikrinti, kad tarp skirtingų konvencijų projektų nuostatų nebūtų nesuderinamumo ir kad vienoje organizacijoje atliekamas darbas netrikdytų arba be reikalo nedubliuotų kitoje organizacijoje atlie- kamo darbo. 2 straipsnis Ši bendroji pozicija skelbiama Oficialiajame leidinyje. 4. Derybose Europos Taryboje ir EBPO dėl klausimų, susijusių su korupcija, valstybės narės kiek įmanoma pirmininkaujančios valstybės narės iniciatyva koordinuoja savo pozicijas ir siekia bendro požiūrio visais klausimais, kurie yra svarbūs Europos Sąjungos interesams. Komisija irgi yra visiškai įtraukiama į šį darbą. Priimta Liuksemburge, 1997 m. spalio 6 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. POOS


title: 97/739/EF: Rådets afgørelse af 6. oktober 1997 om indgåelse af bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og Cypern om Cyperns deltagelse i fællesskabsprogrammer inden for områderne uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender

eurovoc_concepts:
Cyprus
EU programme
bilateral agreement
education policy
vocational training
young person


title: Abkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Republik Zypern zur Zusammenarbeit im Bereich der beruflichen Bildung im Rahmen des Programms "Leonardo da Vinci"

eurovoc_concepts:
Cyprus
EU programme
cooperation agreement (EU)
vocational training


title: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 302/93 des Rates vom 8.Februar 1993 zur Schaffung einer Europäischen Beobachtungsstelle für Drogen und Drogensucht

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 06. 10. 1997 KOM(97) 489 endg. 97/0253 (CNS) 97/0254 (CNS) 97/0255 (CNS) 97/0256 (CNS) 97/0258 (CNS) 97/0259 (CNS) 97/0260 (CNS) 97/0261 (CNS) 97/0262 (CNS) Vorschläge für VERORDNUNGEN (EG) DES RATES zur anderung der gründungsverordnungen einzelner dezentraler einrichtungen der gemeinschft (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Im Laufe der vergangenen zwei Jahre haben alle neugeschaffenen Einrichtungen ihren Betrieb in vollem Umfang aufgenommen1. Damit ist ein hoher Grad an Rechenschafts verpflichtung gegenüber der Öffentlichkeit und die Forderung nach größtmöglicher Transparenz verbunden. Jüngste Erfahrungen haben gezeigt, daß in dieser Hinsicht eine Reihe von Anpassungen in den Gründungsverordnungen dieser Einrichtungen wünschenswert wäre. Seit 1990 fordert das Europäische Parlament überdies, daß der Haushaltsbehörde umfassendere Kontrollbefugnisse über die Einrichtungen der "zwei ten Generation" eingeräumt werden, so wie sie fur die beiden Einrichtungen der "ersten Generation"2 noch immer gelten. Zur Debatte stehen hier im wesentlichen drei Aspekte: die Erteilung der Entlastung für diese Einrichtungen, die Behandlung ihrer Einnahmen im Verhältnis zu den Eigenmitteln der Gemeinschaft und die Wahrnehmung ihrer Finanzkontrolle durch den Finanzkontrolleur der Kommission. Zur Regelung dieser Aspekte ist eine entsprechende Änderung und Ergänzung der Gründungsverord nungen jeder einzelnen Einrichtung erforderlich. Im Anhang sind die Änderungs vorschläge der Kommission nach Maßgabe des nachstehend erläuterten methodischen Konzepts aufgeführt. A. ENTLASTUNGSBEFUGNIS Entsprechend den Gründungsverordnungen der Einrichtungen der ersten Gene ration erteilt das Parlament dem Verwaltungsrat gemäß den Verfahren von Artikel 206 EGV Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. Bei allen übrigen Einrichtungen ("zweite Generation") verfügen die Gründungsverordnungen, daß der Direktor unmittelbar vom Verwaltungsrat entlastet wird3. l 3 Europäische Umweltagentur, Europäische Stiftung für Berufsbildung, Europäische Beobachtungsstelle für Drogen und Drogensucht, Europäische Agentur für Sicherheit und Gesundheitsschutz am Arbeitsplatz, Übersetzungszentrum für die Einrichtungen der Euro päischen Union, Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt, Europäische Agentur für die Beurteilung von Arzneimitteln, Gemeinschaftliches Sortenamt, Europäische Stelle zur Beobachtung von Rassismus und Fremdenfeindlichkeit. Die beiden Einrichtungen der "ersten Generation" wurden 1975 gegründet; es handelt sich dabei um das Europäische Zentrum für die Förderung der Berufsbildung (Saloniki) and die Europäische Stiftung zur Verbesserung der Lebens- und Arbeitsbedingungen (Dublin). In diesen Einrichtungen der "ersten Generation" ist für die Ausführung des Haushaltsplans der Verwaltungsrat zuständig (der diese Aufgabe generell dem Direktor überträgt). In allen neu geschaffenen Einrichtungen ist nach der Gründungsverordnung der Direktor unmittelbar für den Haushaltsvollzug verantwortlich. Es sprechen keinerlei rechtliche Erwägungen dagegen, die Entlastungsbefugnis für diese Einrichtungen ebenfalls dem Parlament zu übertragen, zumindest was die vorwiegend über Zuschüsse aus dem Gemeinschaftshaushalt finanzierten Ein richtungen4 anbelangt, deren Funktionskonzept völlig leistungsorientiert ist. Über dies gilt es zu berücksichtigen, daß die Zusammensetzung des Verwaltungsrates einer Einrichtung nicht immer Gewähr für ausreichende Erfahrung in Haushalts fragen bietet, weshalb nicht sichergestellt ist, daß die Entlastung tatsächlich in voller Kenntnis der jeweiligen Problematik erteilt wird. Diejenigen Einrichtungen, die sich weitgehend oder ganz über eigene Einnahmen finanzieren, können natürlich nicht in gleicher Weise behandelt werden. Sie sind in einem völlig anderen Kontext angesiedelt, da ihr Eigenmittelsystem durch eine spezielle Verfügung der Legislativbehörde geregelt ist und ihre Einnahmen und Ausgaben überwiegend nachfrageorientiert funktionieren. In diesem Fall würde das Parlament somit Entlastung zur Verwendung von Beträgen erteilen, bei denen es sich nicht um von ihm bewilligte Haushaltsmittel, sondern um Einkünfte handelt, die von Kunden, die die Dienste der Einrichtung in Anspruch nehmen, in Form von Abgaben oder Gebühren gezahlt wurden. Eine zweifache Entlastung, je nach Ursprung der Mittel (seitens des Parlaments zur Verwendung des Zuschusses aus dem Gemeinschaftshaushalt und seitens des Verwaltungsrates für die eigenen Einnahmen) kommt deshalb nicht in Betracht, weil aufgrund des Universalitäts prinzips die Ausführung des Haushalts der Einrichtungen - ungeachtet des Ursprungs der jeweiligen Mittel - als ein einheitliches Ganzes zu sehen ist. Grund sätzlich haben diese Einrichtungen überdies jederzeit die Möglichkeit, bei der Haushaltsbehörde zusätzliche Mittel zur Deckung ihrer finanziellen Verpflich tungen anzufordern. Somit ist eine klare Unterscheidung zu treffen zwischen den im wesentlichen über Gemeinschaftszuschüsse finanzierten Einrichtungen einerseits, und solchen, die dank eigener Einnahmen weitgehende Finanzautonomie aufweisen, andererseits. Es wird vorgeschlagen, daß für die ersteren das Parlament auf Empfehlung des Verwaltungsrates die Entlastung erteilt, während bei der zweiten Kategorie (der sich weitgehend oder vollständig selbst finanzierenden Einrichtungen) eine Misch form zur Anwendung kommt: die Entlastung wird hier vom Verwaltungsrat auf Empfehlung des Parlaments ausgesprochen. die Europäische Umweltagentur, die Europäische Stiftung für Berufsbildung, die Europäische Beobachtungsstelle für Drogen und Drogensucht, die Europäische Agentur für Sicherheit und Gesundheitsschutz am Arbeitsplatz, die Europäische Stelle zur Beobachtung von Rassismus und Fremdenfeindlichkeit und das Übersetzungszentrum für die Einrichtungen der Europäischen Union. V B. EIGENE MITTEL DER EINRICHTUNGEN Einige der neuen Einrichtungen5 finanzieren sich überwiegend oder vollständig aus eigenen Einnahmen, bei denen es sich im wesentlichen um Abgaben und Gebühren handelt, die von Unternehmen für Dienstleistungen dieser Einrichtungen gezahlt werden. Dabei stellt sich nun die Frage, wie diese Einnahmen einzustufen sind: als Eigenmittel der betreffenden Einrichtung, als Eigenmittel der Gemeinschaft, die als solche im Gesamthaushaltsplan auszuweisen sind, oder aber als eine Mischform aus beiden. Diese Frage wurde bereits vom Parlament im Zuge der Debatte aufgeworfen, welche die Verordnung über die an die Europäische Agentur für die Beurteilung von Arzneimitteln in London zu entrichtenden Gebühren zum Gegenstand hatte. In diesem Zusammenhang ist ausdrücklich darauf hinzuweisen, daß sämtliche Einrichtungen über eine eigene, völlig von der Gemeinschaft getrennte Rechts persönlichkeit verfügen. Darin unterscheiden sie sich beispielsweise vom Amt für amtliche Veröffentlichungen, dessen Einnahmen und Ausgaben im Gesamthaus haltsplan miterfaßt sind, da es sich hierbei um eine interinstitutionelle Einrichtung ohne eigene Rechtspersönlichkeit handelt. Nach der Verordnung des Rates (EG) Nr. 2223/96 vom 25. Juni 1996 über das "Europäische System Volkswirtschaftlicher Gesamtrechnungen auf nationaler und regionaler Ebene in der Europäischen Gemeinschaft" sind öffentliche Markt produzenten mit eigener Rechtspersönlichkeit, die in der Hauptfünktion Dienst leistungen produzieren und sich überwiegend oder vollständig über eigene Einnahmen finanzieren, dem Sektor "nichtfinanzielle Kapitalgesellschaften" zuzuordnen, der klar vom "Sektor Staat" zu unterscheiden ist6. Auf europäischer Ebene sind somit die Ausgaben und Einnahmen der dezentralen Einrichtungen völlig getrennt von den im Gesamthaushaltsplan ausgewiesenen Ausgaben und Eigenmitteln der Gemeinschaft zu betrachten. Dieser Grundsatz gilt auch seit jeher für die "sonstigen Einnahmen" (Verkauf von Veröffentlichungen, Bankzinsen) des CEDEFOP und der Dubliner Stiftung. Diese Einnahmen fließen unmittelbar dem Haushalt der betreffenden Einrichtung zu und bewirken bei einer Überschreitung der ursprünglich hierfür veranschlagten Beträge eine entsprechende Kürzung des Gemeinschaftszuschusses, sind jedoch grund sätzlich nicht in den Gesamthaushalt zurückzuzahlen. Andererseits verfügen aber auch diejenigen Einrichtungen, die sich finanziell weitgehend selbst tragen, nicht über unbeschränkte Haushaltsautonomie. Grund sätzlich gilt das Prinzip des jährlichen Haushaltsausgleichs; erforderlichenfalls kann bei der Haushaltsbehörde ein ergänzender Zuschuß beantragt werden. Diese Einrichtungen verfolgen somit keinen Erwerbszweck und sollen eine solche 5 das Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt, die Europäische Agentur für die Beurteilung von Arzneimitteln und das Gemeinschaftliche Sortenamt. Ziffer 2. 23 und 2. 68 von Anhang I zur Verordnung (EG) Nr. 2223/96. \i> Zweckbestimmung auch für die Zukunft nicht anstreben. Sollte ihr Einnahmen niveau strukturell bedingt über einem vertretbaren Ausgabenniveau zu liegen kommen, so ist umgehend auf eine proportionelle Senkung der ihren "Kunden" berechneten Gebühren hinzuwirken. Sobald diese Einrichtungen eine angemessene Finanzierung ihrer Betriebskosten sichergestellt und ausreichende Reserven zur Deckung ihrer laufenden Verpflichtungen gebildet haben, sollten folglich alle Einnahmenüberschüsse dem Gemeinschaftshaushalt zu geführt werden. Die Ver- buchung dieser Einzahlungen würde unter dem Posten "Verschiedene Einnahmen" erfolgen. Auf diese Weise ließe sich vermeiden, daß einzelne Einrichtungen enorme Finanz reserven anhäufen und auf die Dauer unkontrollierbar werden. Dabei könnte ihnen durchaus die Möglichkeit eingeräumt werden, gewisse Reserven für künftige Aus gaben zu bilden, die sich jedoch auf die Abdeckung eindeutig nachvollziehbarer rechtlicher Verpflichtungen aus ihrer Tätigkeit (z. B. Kosten für Registrierung, Prüfung, Übersetzung, Veröffentlichung usw. ) beschränken würden. Zwecks Stärkung der externen Kontrollfünktion wird eine Regelung vorgeschlagen, wo nach der Beschluß zur Bildung dieser Reserven vom Verwaltungsrat - mit Zu stimmung der Kommission, die ihrerseits zuvor das Parlament konsultiert - zu fassen wäre. C. WAHRNEHMUNG DER AUFGABEN DES FINANZKONTROLLEURS Die Gründungsverordnungen der Mehrzahl der dezentralen Einrichtungen ver fügen, daß ihre Finanzkontrollfünktion vom Finanzkontrolleur der Kommission ausgeübt wird. In vier Fällen7 räumt allerdings die Verordnung dem Verwaltungs rat die Möglichkeit ein, einen eigenen Finanzkontrolleur für die betreffende Einrichtung zu benennen. Um die erforderliche Autonomie und Kohärenz der Kontrolle sämtlicher dezen tralen Einrichtungen zu gewährleisten, sollte jedoch bevorzugt der Finanz kontrolleur der Kommission diese Aufgaben wahrnehmen8. Die Lösung des Problems würde einfach darin bestehen, daß der Finanz kontrolleur der Kommission vom Verwaltungsrat förmlich zum Finanzkontrolleur der Einrichtung ernannt wird. Im Falle der Umweltagentur ist dies bereits ge schehen. Die Verwaltungsräte der übrigen drei Einrichtungen sind jedoch den diesbezüglichen Empfehlungen der Kommissionsvertreter bislang nicht nachge kommen und bestehen auf einem eigenen Finanzkontrolleur. bei der Europäischen Umweltagentur, dem Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt, der Europäischen Agentur für die Beurteilung von Arzneimitteln und dem Gemeinschaftlichen Sortenamt. Mitteilung der Kommission an die Haushaltsbehörde über die Regelung der Haushaltsaspekte in Finanzvorschriften für die dezentralen Gemeinschaftseinrichtungen (SEK(92) 2389 endg. vom 17. Dezember 1992) In die Gründungsverordnungen dieser Einrichtungen sollte daher eine Bestimmung aufgenommen werden, die den Verwaltungsrat zur Ernennung des Finanz kontrolleurs der Kommission verpflichtet. Es wird vorgeschlagen, die genannten Verordnungen wie folgt zu ändern: a) Entlastung: Bei den überwiegend aus Gemeinschaftszuschüssen finan zierten Einrichtungen sollte die Entlastungsbefügnis dem Europäischen Parlament übertragen werden, das auf Empfehlung des Verwaltungsrates beschließt. Den sonstigen, finanziell ganz oder weitgehend eigenständigen Einrichtungen sollte die Entlastung unmittelbar vom Verwaltungsrat - auf Empfehlung des Parlaments - erteilt werden. b) Einnahmen: Die Einnahmen der Einrichtungen aus den ihnen gezahlten Gebühren und sonstigen Abgaben sind weiterhin als eigene Mittel der betreffenden Einrichtung anzusehen. Jegliche Einnahmenüberschüsse, die nach Bildung einer Reserve zur Deckung rechtlicher Verbindlichkeiten aus gestellten Anträgen noch verbleiben, sollten jedoch (als "Verschiedene Einnahmen") an den Gemeinschaftshaushalt abgeführt werden. c) Finanzkontrolle: Die Gründungsverordnungen der dezentralen Ein richtungen, die ihnen die Ernennung eines eigenen Finanzkontrolleurs ge statten, sollten dahingehend geändert werden, daß die Wahrnehmung der entsprechenden Befugnisse durch den Finanzkontrolleur der Kommission verbindlich vorgeschrieben wird. K VERORDNUNG (EG) NR. ( ) ZUR ÄNDERUNG DER ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EG) NR. 40/94 DES RATES VOM 20. DEZEMBER 1993 ÜBER DIE GEMEINSCHAFTSMARKE ^TVI O? s ^ ('V N 0^ DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission1, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments2, * In Erwägung nachstehender Gründe: Am 20. Dezember 1993 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 40/94 über die Gemeinschaftsmarke3 erlassen. Das im Wege dieser Verordnung errichtete Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (nachstehend "Amt" genannt) verfolgt keinen Erwerbszweck. Da es sich bei dem Amt um eine Einrichtung des Gemeinschaftsrechts handelt, ist vorzusehen, daß seine Einnahmenüberschüsse dem Gemeinschaftshaushalt zufließen, erforderlichenfalls nach Bildung einer Reserve, aus der künftig anfallende Ausgaben gedeckt bzw. mögliche Revisionen der vom Amt erhobenen Gebühren aufgefangen werden können. Die Einsetzung der betreffenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Genehmigung der Kommission, die ihrerseits den Rat und das Parlament entsprechend unterrichtet. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen, insbesondere die Bestimmungen zur Regelung der Kontrollen, denen das Amt unterliegt, sollten möglichst einheitlich gestaltet werden. Der Finanzkontrolleur der Kommission ist am besten in der Lage, die Aufgaben des Finanzkontrolleurs des Amtes wahrzunehmen. Es ist wünschenswert, das Europäische Parlament in den Entlastungsprozeß mit einzubeziehen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : 1 (•••) 2 C) 3 ABl. Nr. L 11 vom 14. Januar 1994, S. 1. Ve. Artikel 1 1. Bei Artikel 134 der Verordnung (EG) Nr. 40/94 wird folgender Absatz angefügt: " 4. Die Überschüsse der Einnahmen eines Haushaltsjahres im Verhältnis zu den getätigten Ausgaben - die eine entsprechende Kürzung des Gemeinschaftszuschusses auslösen - sind dem Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften zuzu führen, wo sie bei den "Verschiedenen Einnahmen" verbucht werden. Der Haushalts ausschuß kann jedoch die Bildung einer Reserve zur Deckung künftig anfallender Ausgaben genehmigen. Die Einsetzung der entsprechenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Zustimmung der Kommission, nach vorheriger Konsultation des Europäischen Parlaments. " 2. Artikel 136 erhält folgende Fassung : "Die Kontrolle der Mittelbindungen und der Auszahlung aller Ausgaben sowie der Feststellung und Einziehung aller Einnahmen des Amtes wird vom Finanzkontrolleur der Kommission ausgeübt. " 3. Artikel 137 Absatz 2 erhält folgende Fassung : " 2. Der Haushaltsausschuß erteilt auf Empfehlung des Europäischen Parlaments dem Präsidenten des Amtes Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( ) ZUR ÄNDERUNG DER VERORDNUNG (EG) NR. 2100/94 DES RATES VOM 27. JULI 1994 ÜBER DEN GEMEINSCHAFTLICHEN SORTENSCHUTZ _ ~J _ / \ DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission4, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments5, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 27. Juli 1994 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 2100/94 über den gemein schaftlichen Sortenschutz6 erlassen. Das im Wege dieser Verordnung errichtete Gemeinschaftliche Sortenamt (nachstehend "Amt" genannt) verfolgt keinen Erwerbszweck. Da es sich bei dem Amt um eine Einrichtung des Gemeinschaftsrechts handelt, ist vorzusehen, daß seine Einnahmenüberschüsse dem Gemeinschaftshaushalt zufließen, er forderlichenfalls nach Bildung einer Reserve, aus der künftig anfallende Ausgaben gedeckt bzw. mögliche Revisionen der vom Amt erhobenen Gebühren aufgefangen werden können. Die Einsetzung der betreffenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Genehmigung der Kommission, die ihrerseits den Rat und das Parlament entsprechend unterrichtet. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen, insbesondere die Bestimmungen zur Regelung der Kontrollen, denen das Amt unterliegt, sollten möglichst einheitlich gestaltet werden. Der Finanzkontrolleur der Kommission ist am besten in der Lage, die Aufgaben des Finanzkontrolleurs des Amtes wahrzunehmen. Es ist wünschenswert, das Europäische Parlament in den Entlastungsprozeß mit einzubeziehen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : (. ) (. ) ABl. Nr. L 227 vom 1. September 1994, S. 1. Artikel 1 4. Bei Artikel 108 der Verordnung (EG) Nr. 2100/94 wird folgender Absatz angefügt: " 5. Die Überschüsse der Einnahmen eines Haushaltsjahres im Verhältnis zu den getätigten Ausgaben - die eine entsprechende Kürzung des Gemeinschaftszuschusses auslösen - sind dem Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften zuzu führen, wo sie bei den "Verschiedenen Einnahmen" verbucht werden. Der Verwal tungsrat kann jedoch die Bildung einer Reserve zur Deckung künftig anfallender Ausgaben genehmigen. Die Einsetzung der entsprechenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Zustimmung der Kommission, nach vorheriger Konsultation des Europäischen Parlaments. " 5. Bei Artikel 111 a) erhält Absatz 1 folgende Fassung : " 1. Die Kontrolle der Mittelbindungen und der Auszahlung aller Ausgaben sowie der Feststellung und Einziehung aller Einnahmen des Amtes wird vom Finanzkontrolleur der Kommission ausgeübt. " b) erhält Absatz 3 folgende Fassung : " 3. Der Verwaltungsrat erteilt auf Empfehlung des Europäischen Parlaments dem Präsidenten des Amtes Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( ) ZUR ÄNDERUNG DER VERORDNUNG (EG) NR. 2309/93 DES RATES VOM 22. JULI 1993 ZUR FESTLEGUNG VON GEMEINSCHAFTSVERFAHREN FÜR DIE GENEHMIGUNG UND ÜBERWACHUNG VON HUMAN- UND TIERARZNEIMITTELN UND ZUR SCHAFFUNG EINER EUROPÄISCHEN AGENTUR FÜR DIE BEURTEILUNG VON ARZNEIMITTELN DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, ^ T | O 2 S S C C N S) auf Vorschlag der Kommission7, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments8, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 22. Juli 1993 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 2309/93 zur Festlegung von Gemeinschaftsverfahren für die Genehmigung und Überwachung von Human- und Tierarzneimitteln und zur Schaffung einer Europäischen Agentur für die Beurteilung von Arzneimitteln9 (nachstehend "Agentur" genannt) erlassen. Die im Wege dieser Verordnung geschaffene Agentur verfolgt keinen Erwerbszweck. Da es sich bei der Agentur um eine Einrichtung des Gemeinschaftsrechts handelt, ist vor zusehen, daß ihre Einnahmenüberschüsse dem Gemeinschaftshaushalt zufließen, erforder lichenfalls nach Bildung einer Reserve, aus der künftig anfallende Ausgaben gedeckt bzw. mögliche Revisionen der von der Agentur erhobenen Gebühren aufgefangen werden können. Die Einsetzung der betreffenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Genehmigung der Kommission, die ihrerseits den Rat und das Parlament entsprechend unterrichtet. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen, insbesondere die Bestimmungen zur Regelung der Kontrollen, denen die Agentur unterliegt, sollten möglichst einheitlich gestaltet werden. Der Finanzkontrolleur der Kommission ist am besten in der Lage, die Aufgaben des Finanzkontrolleurs der Agentur wahrzunehmen. Es ist wünschenswert, das Europäische Parlament in den Entlastungsprozeß mit einzubeziehen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : (. ) (. ) ABl. Nr. L 214 vom 24. August 1993, S. 1. Artikel 1 Bei Artikel 57 der Verordnung (EG) Nr. 2309/93 a) wird nach Absatz 6 folgender Absatz 6a) angefügt: " 6a) Die Überschüsse der Einnahmen eines Haushaltsjahres im Verhältnis zu den getätigten Ausgaben - die eine entsprechende Kürzung des Gemeinschaftszuschusses auslösen - sind dem Gesamthaushaltsplan der Europäischen Gemeinschaften zuzu führen, wo sie bei den "Verschiedenen Einnahmen" verbucht werden. Der Verwal tungsrat kann jedoch die Bildung einer Reserve zur Deckung künftig anfallender Ausgaben genehmigen. Die Einsetzung der entsprechenden Mittelbeträge in diese Reserve bedarf der Zustimmung der Kommission, nach vorheriger Konsultation des Europäischen Parlaments. " b) erhält Absatz 8 folgende Fassung: " 8. Die Kontrolle der Mittelbindungen und der Auszahlung aller Ausgaben sowie der Feststellung und Einziehung aller Einnahmen der Agentur wird vom Finanz kontrolleur der Kommission ausgeübt. " c) erhält der zweite Unterabsatz von Absatz 10 folgende Fassung: "Der Rechnungshof prüft diese in Übereinstimmung mit Artikel 188 C des Vertrags. " d) erhält Absatz 10 folgende Fassung: "10. Der Verwaltungsrat erteilt auf Empfehlung des Europäischen Parlaments dem Direktor der Agentur Entlastung zur Ausfuhrung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident VERORDNUNG (EG) NR. (. ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EWG) NR. 1210/90 DES RATES VOM 7. MAI 1990 ZUR ERRICHTUNG , EINER EUROPÄISCHEN UMWELTAGENTUR UND EINES EUROPÄISCHEN ÜMWELTINFORMATIONS- UND UMWELTBEOBACHTUNGSNETZES ) ZUR ÄNDERUNG DER 9 > | £ > 2 S& ( C K S) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 130 S, auf Vorschlag der Kommission10, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments11, nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses12, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 7. Mai 1990 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 1210/90 zur Errichtung einer Europäischen Umweltagentur (nachstehend "Agentur" genannt) und eines Europäischen Umweltinformations- und Umweltbeobachtungsnetzes13 erlassen. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen, insbesondere die Bestimmungen zur Regelung der Kontrollen, denen die Agentur unterliegt, sollten möglichst einheitlich gestaltet werden. Der Finanzkontrolleur der Kommission ist am besten in der Lage, die Aufgaben des Finanzkontrolleurs der Agentur wahrzunehmen. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit für die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Verwaltungsrates - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 13 der Verordnung (EWG) Nr. 1210/90 a) erhält Absatz 2 folgende Fassung: "2. Die Kontrolle der Mittelbindungen und der Auszahlung aller Ausgaben sowie der Feststellung und Einziehung aller Einnahmen der Agentur wird vom Finanzkontrolleur der Kommission ausgeübt. b) erhält Absatz 4 folgende Fassung : 10 C) 11 (•••) 12 (-) 13 ABl. Nr. L120vomll. Mai 1990, S. 1. " 4. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Verwaltungsrats dem Exekutivdirektor Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EG) NR. 2062/94 DES RATES VOM 18. JULI 1994 ZUR ERRICHTUNG EINER EUROPÄISCHEN AGENTUR FÜR SICHERHEIT UND GESUNDHEITSSCHUTZ AM ARBEITSPLATZ ) ZUR ÄNDERUNG DER ^ "^ I D 2 SS QJ&^ DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission14, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments15, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 18. Juli 1994 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 2062/94 zur Errichtung einer Europäischen Agentur für Sicherheit und Gesundheitsschutz am Arbeitsplatz16, (nach stehend "Agentur" genannt) erlassen. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen sollten möglichst weitgehend harmonisiert werden. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit für die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Verwaltungsrates - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 2062/94 erhält Absatz 4 folgende Fassung : " 4. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Verwaltungsrates dem Direktor Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " 14 (-) 15 (. ) 16 ABl. Nr. L 216 vom 20. August 1994, S. 1. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident 10 VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EG) NR. 302/93 DES RATES VOM 8. FEBRUAR 1993 ZUR SCHAFFUNG EINER EUROPÄISCHEN BEOBACHTUNGSSTELLE FÜR DROGEN UND DROGENSUCHT ) ZUR ÄNDERUNG DER DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission17, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments18, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 8. Februar 1993 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 302/93 zur Schaffung einer Europäischen Beobachtungsstelle (nachstehend "Beobachtungsstelle" genannt) erlassen. für Drogen und Drogensucht19 Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen sollten möglichst weitgehend harmonisiert werden. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit für die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Verwaltungsrates - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 302/93 erhält Absatz 11 folgende Fassung: " 11. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Verwaltungsrates dem Direktor Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " 17 (•••) 18 C) 19 ABl. Nr. L 36 vom 12. Februar 1993, S. 1. Diese Verordnung wurde zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 3294/94 des Rates vom 22. Dezember 1994 (ABl. Nr. L 341 vom 30. Dezember 1994, S. 7). 11 Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem MitgUedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident 12 VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( ) ZUR ÄNDERUNG DER VERORDNUNG (EWG) NR. 1360/90 DES RATES VOM 7. MAI 1990 ZUR ERRICHTUNG EINER EUROPÄISCHEN STIFTUNG FÜR BERUFSBILDUNG ^,-\ O 2 ko C C K O) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission20, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments21, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 7. Mai 1990 hat der Rat die Verordnung (EWG) Nr. 1360/90 zur Errichtung einer Europäischen Stiftung für Berufsbildung22 (nachstehend "Stiftung" genannt) erlassen. Die Finanzvorschriften für die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen sollten möglichst weitgehend harmonisiert werden. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit für die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Vorstandes - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 11 der Verordnung (EG) Nr. 1360/90 erhält Absatz 4 folgende Fassung: " 4. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Vorstandes dem Direktor Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident 20 C) 21 (-) 22 ABl. Nr. L 131 vom 23. Mai 1990, S. 1. Diese Verordnung wurde zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2063/94 (ABl. Nr. L 216 vom 20. August 1994, S. 9). 13 VERORDNUNG (EG) NR. ( ) ZUR ÄNDERUNG DER ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EG) NR. 2965/94 DES RATES VOM 28. NOVEMBER 1994 ZUR ERRICHTUNG EINES ÜBERSETZUNGSZENTRUMS FÜR DIE EINRICHTUNGEN DER EUROPÄISCHEN UNION X «^-\ \ oZ(©i ( c KM DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 235, auf Vorschlag der Kommission23, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments24, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 28. November 1994 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 2965/94 zur Errichtung eines Übersetzungszentrums fur Einrichtungen der Europäischen Union25 (nachstehend "Zentrum" genannt) erlassen. Die Finanzvorschriften fur die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen sollten möglichst weitgehend harmonisiert werden. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit für die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Verwaltungsrates - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 2965/94 erhält Absatz 4 folgende Fassung: " 4. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Verwaltungsrates dem Direktor des Zentrums Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " 23 (•••) 24 C) 25 ABl. Nr. L 314 vom 7. Dezember 1994, S. 1; zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2610/95 vom 30. Oktober 1995 (ABl. Nr. L 268 vom 10. 11. 1995, S. l). 14 Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident 15 VERORDNUNG (EG) NR. ( ) DES RATES VOM ( VERORDNUNG (EG) NR. 1035/97 DES RATES VOM 2. JUNI 1997 ZUR ERRICHTUNG EINER EUROPÄISCHEN STELLE ZUR BEOBACHTUNG VON RASSISMUS ) ZUR ÄNDERUNG DER DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION, gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 213 und 235, 0 2 X , i ( c K \) auf Vorschlag der Kommission26, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments27, In Erwägung nachstehender Gründe: Am 2. Juni 1997 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 1035/97 über die Errichtung einer Europäischen Stelle zur Beobachtung von Rassismus und Fremdenfeindlichkeit28 (nachstehend "Beobachtungsstelle" genannt) erlassen. Die Finanzvorschriften fur die von der Gemeinschaft geschaffenen dezentralen Ein richtungen sollten möglichst weitgehend harmonisiert werden. Es ist wünschenswert, die Zuständigkeit fur die Erteilung der Entlastung - auf Empfehlung des Verwaltungsrates - dem Europäischen Parlament zu übertragen. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN : Artikel 1 Bei Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 1035/97 erhält Absatz 11 folgende Fassung: " 11. Das Europäische Parlament erteilt auf Empfehlung des Verwaltungsrates dem Direktor Entlastung zur Ausführung des Haushaltsplans. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Im Namen des Rates Der Präsident 26 C) 27 (-) 28 ABl. Nr. L 151 vom 10. Juni 1997, S. 1. 16 ISSN 0254-1467 KOM(97) 489 endg. DOKUMENTE DE 01 13 Katalognummer : CB-C0-97-515-DE-C ISBN 92-78-25658-7 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg »


title: Reglamento (CE) nº 1950/97 del Consejo de 6 de octubre de 1997 por el que se establece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de sacos y bolsas de polietileno o polipropileno originarias de la India, de Indonesia y de Tailandia y por el que se percibe definitivamente el derecho provisional impuesto

eurovoc_concepts:
anti-dumping legislation
import policy
originating product
packaging product
plastics
third country