title: Agenda 2000 : Dictamen de la Comisión sobre la solicitud de adhesión a la Unión Europea de Rumania.

eurovoc_concepts:
Romania
accession to the European Union
economic situation
political situation


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Report from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on Community measures affecting tourism (1995-1996)'

eurovoc_concepts:
EU action
EU programme
report
tourism policy

formats: html pdf print

text: C 19/116 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Report from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on Community measures affecting tourism (1995-1996)’ (98/C 19/30) On 8 July 1997 the Economic and Social Committee, acting under Rule 23(2) of its Rules of Procedure, decided to draw up an opinion on the above-mentioned report. The Section for Regional Development and Town and Country Planning, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 21 October 1997. The rapporteur was Mr Lustenhouwer. At its 349th plenary session (meeting of 30 October 1997), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 52 votes to three, with six abstentions. 1. Introduction 1. 1. The Economic and Social Committee noted with interest the Commission report on the measures affecting tourism taken at EU level in 1995 and 1996. The Committee takes note of the fact that the Commission has also issued a separate working document (1) on the various measures developed in the same period under the Commission’s specific policy for tourism. Against the background of its comments on the Green Paper on tourism (2) and the Commission proposal for a multiannual programme for tourism entitled ‘Philoxe- nia’ (3), the Committee will in this additional opinion confine itself to a number of comments of a more fundamental nature. The Commission’s 1. 2. report on Community measures which influence tourism shows once again that EU policy impinges on the tourism sector in many areas. This is only natural given the fact that what is usually referred to as the tourism sector involves in practice a large number of types of enterprise in many branches of activity, distributed all over Europe. After all, tourism is noteworthy for its diversity of enterprises. 1. 3. The Committee welcomes the fact that the Commission, by publishing this report, makes it clear that the European Union does concern itself, through a number of measures, with the tourism industry and those working in it. The Community’s activity in the sector would indeed appear very limited if the measures under the specific tourism policy — which have only a very modest scope — were the only ones to be considered. 1. 4. However, the Committee does find the report rather too general. In the Committee’s view the Com- mission ought to indicate more precisely — not just in the above-mentioned working document but also in this report, which carries more legal weight and is circulated widely — which financial resources directly benefit the sector. The Committee also urges the Commission to measure in greater detail the effects of the various measures in terms of job creation in the sector or improving the quality of the tourism product. Impact analyses of this kind would make it easier to determine the future direction of policy and where it needs to be stepped up. 2. Tourism policy in relation to environment and consumer policy (1) Community actions affecting tourism, Commission staff working paper, Brussels, 11. 7. 1997, SEC(97) 1419. (2) Economic and Social Committee, Opinion on the European Union’s role in the field of tourism — Commission Green Paper (COM(95) 97 final) — OJ 301, 13. 11. 1995. (3) Economic and Social Committee, Opinion on the first multiannual programme to assist European tourism (1997- 2000) — Philoxenia (COM(96) 168 final) — OJ C 30, 30. 1. 1997. 2. 1. As the Committee concluded in earlier opinions on tourism, the sector is of worldwide importance in economic terms. Despite the very positive growth of the tourist industry, including in employment terms, its market share continues to be under pressure. Data from the European Commission, the World Tourism Organization and the OECD show that competing destinations outside the European Union have increased considerably in popularity in recent years, and this trend is likely to continue. 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/117 2. 2. Although it is primarily the firms themselves which determine the attractiveness of the tourism product, it follows from the nature of the product that local and national authorities, and increasingly the European Community authorities, also have an important part to play in maintaining the attractiveness of Europe as a tourist destination. thereby increasing the administrative burden upon tourism entrepreneurs. In contrast to the situation with other types of product, in tourism the consumer always goes to the product and not the other way round. When setting off, the consumer needs to be reassured about his/her legal position, particularly when the destination is outside his/her own country. The tourist/consumer’s financial security will be enhanced by the introduction of the euro. 2. 3. The tourism product amounts to more than just the quality of the transport mode (aircraft, train etc. ) or hotel: it depends above all on the quality of the surroundings in which the product is offered. This involves precisely those aspects on which public policy can have considerable influence — such as accessibility, safety and quality of life in the widest sense (e. g. environmental pollution!). 2. 4. The Committee therefore regards it as essential for the European tourism industry that a balance be found between (a) Community objectives such as sustainable growth and cohesion, and (b) the objective of promoting the tourism sector for reasons of continuity and employment. 2. 5. It is not only the authorities which are concerned with finding this balance: the industry itself has an interest in matters such as clean surroundings and improving accessibility. The Committee takes the view that even more account must be taken in European environment policy of tourism-related issues. The EU must make a greater effort to develop a better balance than prevails at present between environment policy and promotion of an entrepreneurial spirit in the sector. The Committee points out that this effort must take as its starting-point both the practical capabilities of the enterprises in the sector and environmentally desirable policy objectives and measures. Past experience has shown that norms or standards drawn up from a purely environmental viewpoint are sometimes totally unattainable for industry, for a variety of reasons (technical and/or commercial). In EU programmes designed to promote the tourism sector in non-member countries, care must be taken to ensure that European environmental protection standards are respected. 2. 6. The Commission report is right to point out that EU policy is formulated on the basis of a number of different objectives. One of them is of course the promotion of a favourable climate for tourism enter- prises, while concern for the environment has already been mentioned. But it is also right for the position of the tourist/consumer to receive attention in EU policy. The EU, too, can contribute to creating basic conditions of safety and security for the tourist/consumer without 3. Employment and tourism As stated above, 3. 1. tourism’s contribution to employment is impressive and still growing. About 6 % of the working population, i. e. about 9 million people, are employed in the sector. This percentage is expected to rise to 9 % by the year 2010 (1). In the United Kingdom it is predicted that by the year 2000 tourism will be its biggest industry. All the more reason, against the background of the still problematic employment situ- ation in the European Union, to devote special attention to job creation in tourism/recreation. The Committee feels that every measure in the fields of labour market, education and promotion of job-creating investment must pay special attention to its impact on tourism enterprises. Further economic growth is to be expected here if certain conditions, mentioned by the Committee in the above-mentioned opinions, are fulfilled; and in this case it leads directly to job creation. The tourism sector is exceptionally labour-intensive and will remain so in many of its activities, even after the application of new technologies, provided that measures are drawn up — at all appropriate levels — which will help to increase competitive capacity. The Committee notes that recent concentration trends can set in train important changes in the sector, which must be examined critically in the context of competition policy. 3. 2. The Committee is pleased that the Luxembourg Presidency and the Commission have taken the initiative of organizing, for early November 1997, a conference on tourism and employment. The Committee hopes that this conference will produce practical recommendations to Member States and the Union itself which will lead to more, and qualitatively better, jobs in tourism enterprises and more concern for continuity in the sector. Precisely because this sector is one of the few growth areas in the Union in employment terms, the (1) WTTC, Travel and Tourism — Jobs for the Millennium, London 1997. C 19/118 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 Committee hopes that the recommendations of this conference will also serve as an ‘input’ for the special European summit on the employment situation in Europe. When discussing employment in terms of labour market adjustments, flexibility and atypical forms of work, experience in the tourism sector (best practice exchange in line with the new Article 5 under the new employment heading of the draft Treaty of Amsterdam) could serve as an example for other sectors where these developments are still in their infancy. 3. 3. The Committee also thinks that the recommen- dations made recently by the World Tourism Organ- ization must receive sufficient attention at the conference and can be put into practice. In the Madrid Declaration on Tourism Human Resources Development (1) the WTO sought to: be an incentive to take on new staff. The ‘wedge’ between total employer’s costs and the employee’s net wages will therefore have to be significantly reduced, without, however, affecting wage levels or endangering the financing of the social security system. However, any measures taken must not be restricted to individual sectors. Such an approach, coupled with an improvement in working conditions, will also help to reduce ‘moon- lighting’, a phenomenon which in some regions of the Union increasingly involves non-EU workers who are illegally residing in the Union. On the other hand, Member States must continue to be allowed to tax overnight stays and catering services (food and drink) at the low VAT rate. — urge all actors to give the highest priority to the development of human resources; 4. Conclusion — advocate new paradigms which consider general tourism education and skilled training which best respond to changing environments; — acknowledge that education and training provide the foundation underlying the development of tourism professions; — consider the development of universal standards, certification and accreditation to strengthen existing programmes and guide formulation of new education and training systems; — recommend the integration of new technologies and information systems into tourism education and training; — recognize the importance of quality and professional- ism as essential factors in both education and service deliveries. Given the labour-intensive nature of the mainly 3. 4. small and medium-sized enterprises in the sector, the conference will need to debate fully the possibilities for reducing labour costs. Taxes on the labour and social security contributions component often still cause the final costs for the employer to be too high for there to (1) WTO Conference ‘Human capital in the tourism industry of the twenty-first century’, Madrid, 21-23 January 1996. In earlier opinions (2) the Committee expressed 4. 1. its majority support for including a separate article on tourism in the Treaty on European Union. The Committee notes that the Treaty of Amsterdam did include such a provision. The Committee is not disappointed that, as far as it knows, there was no substantive response at the Intergovernmental Conference leading to the Amsterdam Treaty to this wish expressed by both the Committee and the European Parliament (3). 4. 2. The Committee also regrets that, a full year after its presentation by the Commission, no agreement has yet been reached by the Council on the proposed multiannual ‘Philoxenia’ programme for tourism. The Committee is pleased that at all events the European Parliament has made available ECU 4 million in the 1997 budget, and calls upon the Parliament to continue this for tourism policy in the coming years. The Committee takes the view that the Council cannot continue to frustrate the wish of the Committee and the European Parliament to see a fully-fledged Community (2) Economic and Social Committee, Opinion on the European Union’s role in the field of tourism — Commission Green Paper (COM(95) 97 final) — OJ 301, 13. 11. 1995; Economic and Social Committee, Opinion on the first multiannual programme to assist European tourism (1997- 2000) — Philoxenia (COM(96) 168 final) — OJ C 30, 30. 1. 1997. (3) See (most recently) Resolution on tourism, European Parliament, 12. 6. 1997, PE 260. 312. 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/119 tourism policy (1). The Committee therefore welcomes the announcement by the President-in-Office of the Tourism Council (2) that the Luxembourg Presidency (1) See inter alia the EP Resolution, 24. 4. 1997 on the Commission Communication on the integrated programme for SMEs and the craft sector, OJ C 150, 19. 5. 1997. In point 21 of the resolution the European Parliament ‘Regrets the fact that enhancing the competitiveness of one very important category of SMEs, namely those in the tourism sector, is not deemed to be important enough to merit specific Community actions, let alone a specific Community policy’. See also observation by Mr L. Harrison (PSE), European Parliament, Verbatim report of proceedings, 10. 6. 1997: ‘Whenever we mention tourism to the Council, or indeed to the Member States, it seems that they collectively all go on holiday. Mention tourism and they leave their brains to broil on the beach. Speak about Europe’s biggest industry and our decision-makers become indecisive. They sink back deeper in their deck chairs and tan themselves in complacency believing Europe’s most successful industry needs neither help nor understanding. ’. (2) Presentation of Community tourism and the Luxembourg Presidency’s programme by Mr Fernand Boden, President- in-Office of the Tourism Council, Minister for Trade and Tourism of the Grand Duchy of Luxembourg, at a meeting of the European Parliament’s Transport and Tourism Committee on 3 September 1997. Brussels, 30 October 1997. has taken the initiative of putting Philoxenia back on the agenda. The Committee urges the Council to take a decision before the end of this year on all aspects of the Commission proposals, and to ensure that such a clear, positive signal is translated into practical measures which will benefit the sector, those working in it and consumers of the tourism product. 4. 3. Be that as it may, the Committee takes the view that in any case the points from the Philoxenia programme on coordinating tourism policy with overall EU policy and on exchange of information on develop- ments in the Member States must be implemented as soon as possible. Of course the first point — ‘integration’ of tourism policy into activities in other policy fields (consumer protection, environment, transport, structur- al funds, technical and scientific research etc. ) — lacks a specific heading in the Treaty and is therefore more than ever a political task falling to both the Commission and the Council. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: Verordening (EG) nr. 2200/97 van de Raad van 30 oktober 1997 betreffende de sanering van de productie van appelen, peren, perziken en nectarines in de Gemeenschap

eurovoc_concepts:
EU production
decontamination
grubbing premium
market stabilisation
pip fruit
stone fruit
terms for aid

formats: html pdfa1b print


eurovoc_concepts:
EU policy
continuing education
new technology
vocational retraining
vocational training

text: C 19/120 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens beretning om adgang til efter- og videreuddannelse i Den Europæiske Union« (98/C 19/31) Kommissionen for Den Europæiske Union besluttede den 12. maj 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede José Isaı´as Garcı´a-Caro til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 17. oktober 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 30. oktober 1997, enstemmigt følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Den 30. juni 1993 vedtog Rådet en henstilling om adgang til erhvervsmæssig efterog videreuddannelse (93/404/EØF) med det hovedsigte at fremme udviklingen af efter- og videreuddannelse, som tager udgangspunkt i en solid grunduddannelse og fortsætter gennem hele arbejdslivet. 1. 2. Henstillingen vedrører en indsats på tre planer: 1. 2. 1. Et generelt mål baseret på det princip, at enhver arbejdstager skal have adgang til efter- og lige så længe den pågældende er videreuddannelse, erhvervsaktiv. 1. 2. 2. Femten specifikke mål, der sigter mod oven- nævnte generelle mål, og hvis gennemførelse overlades til medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter. 1. 2. 3. Overvågning af udviklingstendenserne i med- lemsstaterne og på EU-plan. 1. 3. Overvågningen baseres i overensstemmelse med henstillingen på følgende elementer: — nationale rapporter om de foranstaltninger, der træffes, — støtte til den sociale dialog, — evalueringsrapport udarbejdet af Kommissionen om adgangen til erhvervsmæssig efter- og videreuddan- nelse. 1. 4. ØSU blev hørt om forslaget til henstilling og vedtog sin udtalelse herom på plenarforsamlingen den 25. maj 1993 (1). 1. 5. ØSU’s bemærkninger kan sammenfattes i følgen- de hovedpunkter: — Støtte til forslaget i betragtning af den betydning, det tillægger efter- og videreuddannelsen og en (1) EFT L 181 af 23. 7. 1993, s. 37. Rådets henstilling af 30. juni 1993 om adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse. forbedret adgang hertil til gavn for arbejdstagerne, arbejdsgiverne samt de nationale økonomiers og Fællesskabets konkurrenceevne. — Opfordring til arbejdsmarkedsparterne om inden for rammerne af arbejdsmarkedsdialogen at anlægge en fælles strategi til forbedring af adgangen til efter- og videreuddannelse på fællesskabs- og nationalt plan og skabe de nødvendige strukturer til gennemførelse af strategien. — Arbejdsmarkedsparterne er henstillingens rette mål- gruppe. — Vigtigheden af at udbygge og supplere den efter- og videreuddannelse, der organiseres af virksomhed- erne, med et effektivt system af offentlige og private uddannelsestilbud. — Udbygning af de offentlige og private uddannelsesin- stitutioner særlig med henblik på at reintegrere problemgrupper på arbejdsmarkedet ved hjælp af ESF-midler. — Uigennemskuelig information, som vanskeliggør ad- gangen til efter- og videreuddannelse. — Fremme af adgangen til efter- og videreuddannelse i mindre virksomheder og i kriseramte erhvervssekto- rer gennem bedre ordninger for arbejdstagernes deltagelse i uddannelsesforanstaltninger (udnyttelse af uddannelsestilbud). — Støtte til Kommissionens opfordring til som led i arbejdsmarkedsdialogen at undersøge, om der kan indgås rammeaftaler om adgangen til efter- og videreuddannelse i virksomhederne. — Manglende støtte til de eksisterende arbejdsfritagel- ses- og uddannelsesorlovsordninger, der er en forud- sætning for, at arbejdstagerne kan realisere deres egne uddannelsesplaner. — Visse målsætninger for efter- og videreuddannelsen, der er vigtige for tilrettelæggelsen og finansieringen, nævnes ikke i kommissionsforslaget. — Udvikling af nye undervisningsmetoder. — Indførelse af et europæisk erhvervsuddannelsespas, der beskriver den gennemgåede grunduddannelse og oplyser om erhvervserfaring og efter- og videreud- dannelsesaktiviteter. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/121 — Det vigtige krav om, at medlemsstaterne skal aflægge rapport. — Mangelen på statistiske data om efter- og videreud- dannelse på nationalt og EF-plan og nødvendigheden af at udarbejde sådanne statistikker. 1. 6. Fire år efter henstillingens offentliggørelse frem- lægger Kommissionen den foreskrevne rapport, der har følgende tre formål: — Evaluering af de generelle fremskridt i medlemssta- terne. — Forslag til nye retningslinjer for den fremtidige indsats på grundlag af de nationale rapporter. — Igangsættelse af en debat om den fremtidige politik på området. 2. Kommissionens rapport Første kapitel i Kommissionens detaljerede rap- 2. 1. port indeholder et interessant resumé af de nationale rapporter om de foranstaltninger, der er truffet i med- lemsstaterne for at fremme og udvikle adgangen til efter- og videreuddannelse på grundlag af henstillingens specifikke mål. Samme kapitel indeholder en god oversigt over arbejds- markedsparternes syn på medlemsstaternes gennemfø- relse af Rådets henstillinger. 2. 2. I andet kapitel analyserer Kommissionen med udgangspunkt i forskellige data- og informationskilder de vigtigste hindringer for adgangen til efter- og vide- reuddannelse i de enkelte medlemsstater og EU som helhed, og den skitserer derefter de fremtidige perspek- tiver. 2. 3. Endelig fremlægges der i den foreliggende rapport en række konklusioner, som dels vedrører den metode, der er anvendt ved rapportens udarbejdelse, dels de mål, der fastlægges i henstillingen. Rapporten skitserer sluttelig tre hovedretningslinjer, der skal danne oplæg til debatten og sikre kontinuiteten i EU’s indsats på dette område. 2. 3. 1. kan kort sammenfattes i følgende hovedpunkter: Rapportens konklusioner vedrørende metoden — Udarbejdelsen af nationale rapporter bedømmes positivt. — Betydningen af arbejdsmarkedsparternes deltagelse. — Positiv vurdering af det forhold, at rapporterne er udarbejdet i samarbejde mellem de nationale myndigheder og arbejdsmarkedsorganisationerne. — Tilfredshed med initiativerne til fremme af adgangen til efter- og videreuddannelse, hvad angår såvel medlemsstaternes politik som arbejdsgivernes og fagforeningernes indsats. — Større viden om de faktiske adgangsmuligheder kan erhverves gennem foranstaltninger såsom Fællesska- videreuddannelse angående bets (CVTS). undersøgelse — Etablering af et sæt indikatorer. — Offentliggørelse af de resultater, der kan udledes af rapporterne for at udnytte disse bedst muligt. — Opnåelse af interessante resultater trods instrumen- tets ikke-bindende karakter. — Fremlæggelse af forslag vedrørende de instrumenter, der skal til for at videreføre fællesskabsindsatsen. 2. 3. 2. sammenfattes således: Konklusionerne om målsætningerne kan — Efter- og videreuddannelse er afgørende for udvik- lingen af arbejdstagernes kompetence og dermed for virksomhedernes konkurrenceevne og arbejdstager- nes beskæftigelsesevne. — Der er store forskelle mht. arbejdstagernes adgang til efter- og videreuddannelse. Der bør gøres en indsats for at sikre langt bedre adgang til uddannel- sesforanstaltninger. — Disse forskelle skaber store uligheder mellem ar- bejdstagerne, som kan påvirke deres fremtidige beskæftigelsesmuligheder. — Adgang til efter- og videreuddannelse er et led i den generelle målsætning om livslang uddannelse. — De mest markante initiativer på dette område er at finde i de medlemsstater, som i forvejen er nået langt med hensyn til adgang til uddannelse. Derfor er der risiko for, at forskellene mellem vilkårene i de enkelte medlemsstater bliver endnu større. Dette skal der tages hensyn til ved strukturfondsplanlægningen. — Indsatsen for at forbedre adgangsvilkårene er baseret på forskelligartede tiltag og udnyttelse af forskellige muligheder og vilkår, hvilket gør den svær at måle. — Positiv vurdering af de forskellige initiativer, der er taget for at sætte arbejdstagerne i stand til at evaluere deres kompetence. — Tilskyndelse til etablering af fuld lighed med hensyn til livslang uddannelse og erhvervelse af nye fær- digheder og kvalifikationer. 2. 3. 3. Rapporten afsluttes med følgende retnings- C 19/122 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 linjer for den fremtidige indsats som et oplæg til debatten om EU’s indsats fremover: melse — så dog i det mindste så stor konsensus som muligt, således at situationen i de enkelte medlemsstater kan gengives med færrest mulige forvrængninger. — Fastlæggelse af ensartede vilkår på fællesskabsplan for at skabe bedre adgang til uddannelse, og dette skal ske i samråd med arbejdsmarkedets parter. — Rapportudarbejdelsen skal styrkes gennem fastlæg- gelse af fælles kriterier, som på længere sigt kan muliggøre en komparativ evaluering gennem udnyt- telse af alle de muligheder, EU har til sin rådighed. — Fremme af tendenser i den hastige udvikling, som kan udvide og forbedre adgangen til efter- og videreuddannelse ved hjælp af den nye teknologi, samfundet får til sin rådighed. 3. Bemærkninger 3. 1. Generelle bemærkninger 3. 1. 1. ØSU understreger nødvendigheden af at frem- me enhver politik, som kan bidrage til opfyldelsen af det for virksomhederne og borgerne nødvendige mål, nemlig at give alle arbejdstagere lettere adgang til efter- og videreuddannelse under hele arbejdslivet. 3. 1. 2. Dette vigtige princip, der er baseret på rettighe- der, som er grundlovsfæstet i alle medlemstater, skal efterleves i praksis. Det bør nu som før danne grundlaget for ethvert initiativ, der tages efter fremlæggelsen af nærværende rapport. 3. 1. 3. ØSU er enig i, at evalueringsinstrumenter er nødvendige for at få et så klart indblik i situationen som muligt, selvom der ofte kan være vanskeligheder forbundet hermed. ØSU er således indforstået med den fremgangsmåde, der er anvendt ved udarbejdelsen af den endelige rapport. De mange forskellige, undertiden divergerende synspunkter, som dog alle afspejler samme interesse for at forbedre adgangen til uddannelse, viser, at metoden har været frugtbar, idet rapporten giver et detaljeret billede af de resultater, der opnået i forbindelse med efterfølgelsen af henstillingen. 3. 1. 4. Ikke desto mindre mener ØSU, at man endnu ikke har fundet den ideelle metode til udarbejdelse af rapporter om udviklingen og tendenserne mht. adgangen til efter- og videreuddannelse. Metoden bør derfor forbedres ved at tilstræbe — om ikke fuld overensstem- ØSU støtter ethvert initiativ, der sigter mod at harmoni- sere kriterierne for udarbejdelse af medlemsstaternes og arbejdsmarkedsparternes rapporter. Harmonisering på dette område er på ingen måde en indblanding i medlemsstaternes kompetence, men tjener derimod til at give indblik i adgangsmulighederne i alle medlemssta- terne på grundlag af ensartede parametre. 3. 1. 5. Det Europæiske Center for Udvikling af Er- hvervsuddannelserne (CEDEFOP) har stor erfaring på dette område, idet det bistår Kommissionen i dens indsats for at fremme og udvikle erhvervsfaglig grund- og videreuddannelse på EU-plan. ØSU er forundret over, at der intetsteds i rapporten henvises til det arbejde, CEDEFOP har udført på erhvervsuddannelsesområdet. Kommissionen bør efter ØSU’s mening tage denne indsats i betragtning som et supplement til de bestræbelser, der udfoldes for at forbedre adgangen til efter- og videreuddannelse. Virksomhederne er nødt til at tilpasse sig 3. 1. 6. efterspørgslen. Derfor må arbejdstagerne holde trit med markedsøkonomiens stadig tættere kapløb mellem udbud og efterspørgsel ved at tilpasse deres faglige kvalifikationer til udviklingen. Konkurrenceevnen kræ- ver en indsats både af virksomhederne og af arbejdstager- ne, som skal erhverve den viden, der er nødvendig for at blive stadig mere konkurrencedygtig. Adgang til kvalifikationer må derfor uden tøven priorite- res højt af både arbejdsgivere og arbejdstagere. Hvis sidstnævnte sakker agterud og ikke forbedrer deres kvalifikationer, kan de blive alvorligt hæmmet i deres faglige løbebane. Efter- og videreuddannelse er arbejdsgivernes 3. 1. 7. og arbejdstagernes fælles ansvar, idet arbejdsgiverne skal skabe betingelserne for arbejdstagernes videreud- dannelse, mens den enkelte arbejdstager selv må indse nødvendigheden af at videreuddanne sig. Det nytter ikke at tvinge folk til at følge kurser, hvis de ikke er overbevist om nytten heraf. Derfor tillægger ØSU det afgørende betydning, at der ydes støtte til ethvert initiativ til fremme af efter- og videreuddannelse, således at man ikke kommer i den paradoksale situation, at adgangen til efterog videreud- dannelse bliver lettere, mens arbejdstagerne selv ikke ser det som en chance til at forbedre deres faglige kvalifikationer. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/123 3. 1. 8. I den aktuelle situation, hvor så mange EU- borgere er ramt af arbejdsløshed, er efter- og videreud- dannelse i hele det erhvervsaktive liv nødvendig for at forbedre den enkeltes faglige kvalifikationer. Det er den eneste måde, hvorpå arbejdstagerne kan erhverve den kompetence, som vort konkurrenceprægede samfund kræver af dem, der søger ud på arbejdsmarkedet. Man må ikke glemme, at arbejdstagernes beskæftigelses- og forfremmelsesmuligheder direkte afhænger af deres uddannelsesniveau. Derfor bør arbejdsmarkedets parter, medlemsstaterne og Kommissionen sammen arbejde for at forbedre adgangen til livslang efter- og videreuddan- nelse. Ensartede kriterier for udarbejdelsen af rapporterne kunne tilføre vurderingerne af adgangsmulighederne i medlemsstaterne og EU en større objektivitet. 3. 2. 4. ØSU kan ikke støtte den kategoriske formule- ring af punkt 1. 3. Arbejdsmarkedets parter har ofte forskellige holdninger, fordi de skal forsvare de interes- ser, de repræsenterer, men det er ikke rigtigt at hævde, at de holdninger, der er sammenfattet i rapporten, generelt er diamentralt modsatte. 3. 2. Særlige bemærkninger 3. 2. 1. ØSU er enig i den fællesskabsmålsætning, der anføres som retningslinje for aktion nr. 1, men tager dog forbehold over for fastlæggelsen af ensartede vilkår for adgangen til uddannelse. Der bør gøres en særlig indsats for at skabe lige adgang for mænd og kvinder. Arbejdsmarkedsparternes aktive deltagelse i samråds- processen er uomgængelig nødvendig for at finde en balance mellem selve målsætningen og forslaget til aktion. 3. 2. 2. De forskellige nationale rapporter tegner et bestemt billede af de respektive medlemsstater afhængigt af hvem, der har udarbejdet dem. At dømme efter den foreliggende tekst er der en tendens til, at de nationale rapporter kommenterer foranstaltningerne i lyset af henstillingens specifikke mål, mens eventuelle mangler på andre områder forbigås. Man bør ikke nøjes med at få det bedst mulige ud af de allerede opnåede resultater. Medlemsstaterne må forpligtes til at medvirke aktivt til opfyldelsen af det endelige mål med henstillingen. 3. 2. 3. Kommissionen viser i sin rapport særlig interes- se for de synspunkter, som arbejdsmarkedets parter tilkendegiver i deres rapporter. Således noterer Kommissionen, at arbejdsmarkedets parter ser forskelligt på fremskridtene mht. adgangen til efter- og videreuddannelse, og i øvrigt mener den ikke, at nogen af parterne har ret. Ifølge EFS er der ikke sket virkelige fremskridt, mens der er sket betydelige fremskridt ifølge UNICE. Arbejdsmarkedets parter bør være selvkritiske i deres vurderinger, men den synsvinkel, som de forskellige berørte parter anlægger, afhænger nødvendigvis af, om de optræder som observatør eller — hvad der er mere vigtigt — som aktør. Dette kommer klart til udtryk i de sammenfaldende holdninger, der gengives forskellige steder i rapporten: a) Begge parter understreger, at henstillingen har haft en begrænset virkning, og at der ikke er et tilstrækkeligt godt kendskab til den i medlemsstaterne. Efter ØSU’s opfattelse bør Kommissionen og medlemsstaterne gøre en større indsats på dette område. fremskridt mht. b) Arbejdsmarkedets parter er også enige om, at der er sket støtte- og fremmeforan- staltninger for SMV og virksomheder, som berøres af industriel omlægning. Medlemsstaternes indsats anerkendes. ØSU håber dog, at denne indsats for- stærkes. c) Endvidere er begge parter bekymrede for de dårligst kvalificeredes uddannelse, og de er enige om, at der ikke er sket meget på dette felt. Der er brug for størst mulig støtte fra medlemsstaterne for at sikre borgerne lige muligheder og kvalifikationer, således at de kan melde sig på arbejdsmarkedet med den nødvendige grundlæggende viden. Dette mål bør prioriteres højt for at undgå endnu større afstand mellem de højt kvalificerede, som samtidig har lettest adgang til uddannelse, og de lavt kvalificerede, der befinder sig i en situation, som gør det meget vanskeligt for dem at erhverve sig større kompetence. d) Endelig er arbejdsmarkedets parter særligt opmærk- somme på de unge arbejdsløse. Arbejdsgiverne er bevidste om, at det er nødvendigt at alliere sig med de uddannelsesinstitutioner, som tager sig af denne befolkningsgruppe, således at de unges kvalifikatio- ner modsvarer arbejdsmarkedets behov. 3. 2. 5. I det følgende kommenteres resultaterne af fællesskabsundersøgelsen vedrørende efter- og videreud- dannelse. De overraskende slutninger, som visse rundspørger på det seneste har givet anledning til, viser, at det ikke C 19/124 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 er tilrådeligt at tage udgangspunkt i synspunkter og oplysninger, som ikke sammenholdes med anden doku- mentation end den, de adspurgte stiller til rådighed. Efter ØSU’s mening er den analyse, som Kommissionen fremlægger i rapportens punkt 2. 1 af begrænset værdi, idet den hovedsageligt er baseret på fællesskabsundersø- gelsens resultater. 3. 2. 6. ØSU ønsker ikke at rejse tvivl om trovær- digheden af rapportens resultater, men at understrege nødvendigheden af at fastlægge indikatorer som nævnt i punkt 3. 1, sjette led, i Kommissionens rapport. Man må finde frem til pålidelige instrumenter, som kan give medlemsstaterne og Kommissionen mulighed for at følge udviklingen i adgangen til efter- og videreuddannelse og så vidt muligt eliminere det subjektive element i dokumentationsmaterialet. 3. 2. 7. Kommissionen betegner resultaterne af de for- skellige nationale rapporter som lovende. Det kan meget vel være tilfældet for nogle medlemsstater, men ikke for EU som helhed. Den fremtidige indsats bør først og fremmest rettes mod den gruppe, som er dårligst stillet. Henstillingen er tilsyneladende baseret på den antagelse, at medlemssta- terne ikke er lige bevidste om problemet og derfor griber det forskelligt an. Derfor må man prioritere foranstaltninger, der sigter mod at skabe lige vilkår i EU, herunder i første række lige adgang til erhvervsud- dannelse i de forskellige medlemsstater, og initiativerne bør koncentreres om de medlemsstater, hvor niveauet er lavest i forhold til EU-gennemsnittet. 3. 2. 8. ØSU opfordrer Kommissionen og medlemssta- terne til ud fra det enkle princip om lighed og solidaritet Bruxelles, den 30. oktober 1997. at koncentrere indsatsen om de grupper, der har flest kvalifikationsproblemer, dvs. unge arbejdsløse, langtids- ledige, arbejdsløse over fyrre år, lavt kvalificerede osv. Som på andre af livets områder gælder det også her, at dem, der regelmæssigt har adgang til uddannelsesforan- staltninger, netop er dem, der i forvejen har de bedste uddannelsesmuligheder, mens dem, som er dårligst stillet beskæftigelsesmæssigt, sakker stadig mere bagud. 3. 2. 9. ØSU understreger grundskolens betydning. Un- dervisningen af børnene skal tilpasses den situation, de vil blive konfronteret med, når de skal integreres i samfundet i almindelighed og på arbejdsmarkedet i særdeleshed. Undervisningen bør hele tiden sigte mod at sætte eleverne i stand til at opfylde de uddannelseskrav, som er en forudsætning for, at de kan klare sig i den hårde konkurrence på arbejdsmarkedet. Heri ligger vigtigheden af livslang uddannelse, og ØSU støtter fuldt ud ethvert initiativ, der går i denne retning. Arbejdsmarkedets parter har på denne baggrund en fremtrædende og afgørende rolle at spille i politikken på dette område, og alle foranstaltninger vedrørende arbejdstagernes efter- og videreuddannelse kræver aktiv medvirken fra begge parters side for at sikre en effektiv indsats. 3. 2. 10. Endelig henviser ØSU til den rolle, der tilkom- mer aktørerne på de forskellige institutionelle niveauer. Kommissionen og medlemsstaterne skal fastsætte ret- ningslinjerne, men arbejdsmarkedets parter bør have flere beføjelser, fordi det er dem, der skal tage sig af den praktiske gennemførelse. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: 97/759/ΚΕΠΠΑ: Κοινή θέση της 30ής Οκτωβρίου 1997 που υιοθετήθηκε από το Συμβούλιο βάσει του άρθρου Ι.2 της συνθήκης για την Ευρωπαϊκή Ένωση σχετικά με την Αγκόλα, για να παροτρυνθεί η «UNIAO NACIONAL PARA A INDEPENDENCIA TOTAL DE ANGOLA» (Unita) να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της στην ειρηνευτική διαδικασία

eurovoc_concepts:
Angola
UN Security Council
international sanctions
peacekeeping
political group
trade restriction


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2147/97, annettu 30 päivänä lokakuuta 1997, asetuksessa (EY) N:o 1883/97 tarkoitetun tavallisen vehnän vientiä koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta

eurovoc_concepts:
ACP countries
Ceuta and Melilla
award of contract
exchange of information
export refund
export tax


title: Le traité d'Amsterdam : un traité pour les citoyens européens.

eurovoc_concepts:
European integration
Treaty on European Union


title: Verordening (EGKS, EG, Euratom) nr. 2190/97 van de Raad van 30 oktober 1997 tot wijziging van Verordening (EEG, Euratom, EGKS) nr. 260/68 tot vaststelling van de voorwaarden en de wijze van heffing van de belasting ten bate van de Europese Gemeenschappen

eurovoc_concepts:
Community tax
European official
enlargement of the Union
indemnification
termination of employment


title: Förslag till rådets förordning (EG) om anordnande av en urvalsundersökning av arbetskraften i gemenskapen

eurovoc_concepts:
economic statistics
labour market
sample survey
unemployment
working population

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 30. 10. 1997 KOM(97) 376 slutlig 97/ 0202 (CNS) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om anordnande av en urvalsundersökning av arbetskraften i gemenskapen (framlagt av Kommissionen) MOTIVERING 1. För att kunna fullgöra sina uppgifter, framför allt följa upp sysselsättnings- och arbetslöshetssituationen (årsrapporten till rådet efter toppmötet i Essen), för att kunna spåra de regioner som hårdast har drabbats av arbetslöshet (berättigande till stöd från strukturfonderna - mål 2) och för att kunna analysera individens och hushållens situation på arbetsmarknaden måste kommissionen regelbundet fa de senaste jämförbara uppgifterna som på regional nivå ger en representativ bild av sysselsättnings- och arbetslöshetssituationen i medlemsstaterna. 2. För närvarande består gemenskapens undersökning av arbetskraften av parallella nationella arbetskraftsundersökningar som genomförs i medlemsstaterna. Även om de formellt sett är harmoniserade (rådets förordning EEG nr 3711/91 av den 16 december 1991) har dessa undersökningar i allt väsentligt bevarat sina särskilda variabler för att svara mot de nationella behoven. Skillnader föreligger dels i fråga om periodiciteten, definitionen av referensperioden, de observerade enheterna, undersökningsområdet, observationsmetoden och urvalsplanen, dels i fråga om extrapoleringsmetod och frågeformulär. Jämförbarheten mellan olika länder för erhållna data, i synnerhet i fråga om sysselsättning och arbetslöshet, måste således förbättras. 3. Ett av hindren för en överensstämmelse mellan undersökningsmetoderna är den tröghetsfaktor som de stora urvalsundersökningarna är behäftad med: att reformera en nationell undersökning av arbetskraften utgör en kraftig investering i fråga om undersökningsplan, uppläggning av databehandlingen och undersökningsnäten. Först finns det verkliga då man utvecklingsmöjligheter. Av denna anledning anges det i förslaget till förordning ett mål men överlåts åt medlemsstaterna att under ett övergångsskede endast genomföra en årsundersökning på våren. i en medlemsstat ser över undersökningen 4. Stor uppmärksamhet har ägnats åt att begränsa kostnaderna för att genomföra en kontinuerlig undersökning: att sprida ut insamlingen över hela året borde göra det möjligt att organisera verksamheten mera rationellt och att utnyttja datautrustningen effektivt (framför allt den bärbara utrustningen); den fastställda precisionsnivån innebär i allmänhet inte någon omåttlig ökning av det årliga urvalet; tvånget att använda hushållet som undersökningsenhet har övergivits så att de medlemsstater som så önskar kan använda sig av individurval under förutsättning att de svarar mot övriga specifikationer för hushållen; vissa variabler som förekommer i den nuvarande undersökningsserien har strukits. 5. Med tillämpning av subsidiaritetsprincipen skall enbart de variabler som tjänar till att bestämma verksamhetsstatus och undersysselsättning samlas in genom direkta frågor till personerna, varvid man följer gemensamma, mycket stränga principer som är nödvändiga för att resultaten skall bli acceptabelt jämförbara: övriga variabler kan erhållas genom svar på frågor, för vilka de nationella statistiska instituten bestämmer sekvens och lydelse utan krav från gemenskapen eller komma från andra källor (förvaltningshandlingar). <Å Dessutom förutsätter inte målstrukturen en roterande urvalsplan (oväsentlig för resultatens jämförbarhet) för att göra det möjligt att använda den effektivaste undersökningsplanen med tanke på de nationella egenheterna. Förslaget till förordning har varit föremål för omfattande diskussioner med de nationella statistiska instituten och har mottagits positivt av Programkommittén för statistik. Avsikten med förslaget är att efter hand åstadkomma en anpassning av medlemsstaternas undersökningar av arbetskraften och göra dem till ett pålitligare, modernare och flexiblare statistiskt instrument. FÖRSLAG TILL RÅDETS FÖRORDNING (EG) om anordnande av en urvalsundersökning av arbetskraften i gemenskapen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och särskilt artikel 213 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och med beaktande av följande: För att kunna fullgöra sina uppgifter måste Europeiska unionen förfoga över jämförbar statistisk information om sysselsättningens och arbetslöshetens nivå, struktur och utveckling i medlemsstaterna. Den bästa metoden för att få tillgång till sådana uppgifter på gemenskapsnivå är att genomföra harmoniserade undersökningar av arbetskraften. I rådets förordning (EEG) nr 3711/91l av den 16 december 1991 om anordnande av årliga statistiska urvalsundersökningar av arbetskraften i gemenskapen föreskrivs att det fr. o. m. 1992 skall anordnas en årlig undersökning varje vår. Tillgången till resultaten, harmoniseringen av dessa samt arbetets omfattning garanteras bättre genom en kontinuerlig undersökning än genom en årlig undersökning på våren. En kontinuerlig undersökning kan dock knappast genomföras samtidigt i alla medlems staterna. Det är viktigt att underlätta användningen av befintliga administrativa källor, i den mån som dessa kan tillföra ytterligare uppgifter utöver dem som samlats in genom intervjuer eller också tjäna som underlag för urvalet. De uppgifter som samlas in i samband med undersökningen i enlighet med denna förordning kan kompletteras med en rad ytterligare variabler som ett led i ett ilerärigt program med ad hoc-moduler; eftersom det rör sig om genomförandebestämmelser åligger det kommissionen att utforma dem på lämpligaste sätt. Den konfidentiella hanteringen av statistiska uppgifter styrs av rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik2 och rådets förordning (Euratom, EEG) nr 1588/90 om 1 F. GT nr L 351, 20. 12. 1991, s. 1 2HGTnrL52, 22. 2. 1997, s. 1 V utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter statistikkontor3. till Europeiska gemenskapernas I enlighet med artikel 3 i beslutet har samråd skett med Kommittén för det statistiska programmet, inrättad genom rådets beslut 89/382 (EEG/Euratom)4 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: 3EGTnrL 151, 15. 6. 1990, s. 1 4EGTnrL 181, 28. 6. 1989, s. 47 5" Artikel 1 Periodicitet Medlemsstaterna skall varje år genom föra en urvalsundersökning av arbets kraften, nedan kallad "undersökningen". Undersökningen skall genomföras konti nuerligt och ge såväl kvartalsresultat som årsresultat; de medlemsstater som inte har möjlighet att genomföra en kontinuerlig få genomföra endast en årsundersökning under våren. undersökning kan rör De variabler som undersökningen om fattar förhållandena i allmänhet under en kalendervecka (från måndag till söndag), kallad observationsvecka. För en kontinuerlig undersökning gäller följande: Observationsveckorna jämnt fördelade över året. skall vara veckan omedelbart Utfrågningen skall normalt äga rum under efter observations observationsveckan; vecka och utfrågningsdatum får inte ligga mer än från varandra, utom under det tredje kvar talet. fem veckor Med observationskvartal och observa tionsår avses 13 respektive 52 på varandra följande veckor; förteck ningen över de veckor som utgör ett visst kvartal eller ett visst år skall fastställas i god tid i enlighet med det förfarande som anges i artikel 8 i denna förordning. Artikel 2 Undersökningens enheter och område samt observationsmetoder 1. Undersökningen skall i varje med lemsstat genomföras på ett urval av de hushåll eller individer som har sin hem vist på denna medlemsstats ekonomiska territorium vid tidpunkten för under sökningen. 2. Undersökningen omfattar i huvudsak populationen av privata hushåll som har sin hemvist på varje medlemsstats eko nomiska territorium. Om möjligt skall huvudområdet, som utgörs av popula tionen av privata hushåll, kompletteras med populationen av kollektiva hushåll. I största möjliga utsträckning skall sär skilda stickprov tas från de kollektiva hushållen, för att man direkt skall kunna observera de personer som ingår i dessa hushåll. Om detta inte är möjligt och dessa personer har bibehållit en för bindelse med ett privat hushåll, skall variablerna gällande dessa personer istället observeras genom detta privata hushåll. 3. De variabler som används för att avgöra verksamhetsstatus och under sysselsättning skall samlas in genom en intervju med den berörda personen, eller, om detta inte är möjligt, med en annan medlem av hushållet. De andra variab lerna kan hämtas från andra källor, till exempel administrativa register, under förutsättning att likvärdiga uppgifter erhålls. 4. Oavsett vilken enhet som används vid undersökningen (individ eller hushall) skall det i regel samlas in uppgifter för alla medlemmar i hushållet. Om under sökningsenheten är en lï'ir uppgifterna om de andra medlemmarna i hushållet individ Q - inte omfatta de variabler som anges i artikel 4. 1 g, h, i ochj, - samlas in genom ett delurval som skall göras så att vånare är kraven inte riktigt lika strikta: standardavvikelsen skattning av kvartalsvisa variationer far inte vara mer än 3 % av den depopulation som undersökningen gäller. för - observationsveckorna är j ämnt fördelade över året, - antalet observationer (utvalda individer plus medlemmarna i deras hushåll) är tillräckligt för att säkerställa den nog grannhet som anges i artikel 3 för de årliga skattningarna. Artikel 3 Urvalets tillförlitlighet 1. För att säkerställa ett tillförlitligt grundlag för jämförande analyser på gemenskapsnivå, nationell nivå och regional nivå skall urvalsplanen ut formas så att standardavvikelsen för skattningen av årsmedelvärdena (eller för vårens skattningar om det gäller en årsundersökning som utförs på våren) på NUTS 2-nivå inte skall överskrida 8 % för de variabler som rör 5 % av befolk ningen i yrkesarbetande ålder, med hänsyn tagen till urvalsplanens inverkan på variabeln "arbetslöshet". Detta krav gäller inte regioner med mindre än 300 000 invånare. 2. När det gäller en kontinuerlig under sökning bör urvalsplanen utformas så att skattning av för standardavvikelsen variationer mellan två på varandra följande kvartal för delpopulationer, som totalt är i storleksordningen 5 % av befolkningen i yrkesarbetande ålder, på nationell nivå inte får överskrida 2 % av den depopulation som undersökningen gäller. För medlemsstater med en befolkning på in mellan 1 miljon och 20 miljoner ^ Dessa krav gäller inte medlemsstater med en befolkning på mindre än 1 miljon invånare. 3. För en undersökning som sker varje vår skall minst en fjärdedel av under sökningsenheterna ha i den föregående undersökningen och minst en fjärdedel i den följande undersökningen. Tillhörigheten två grupper skall anges med en kod. till en av dessa ingått 4. Ofullständiga uppgifter till följd av uteblivna svar på vissa frågor skall i allmänhet kompenseras genom impute- ring. 5. Viktningen beräknas med beaktande av urvalssannolikheterna samt av upp från andra, källor om den gifter undersökta populationens fördelning efter kön, åldersklasser (i klasser om 5 år) och regioner (nivå NUTS 2), i den utsträckning dessa uppgifter från andra källor är tillräckligt tillförlitliga. Samma viktningskoefficient skall an vändas för alla medlemmar i ett hushåll5. 6. Medlemsstaterna skall till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, nedan kallat "Eurostat", lämna önskade upp gifter om undersökningens uppläggning och metoder, och i synnerhet de kriterier som har använts för intervjuplanen och urvalets omfattning. Detta krav skall stå kvar i förordningen endast om de pågående undersökningarna visar att det är välgrundat. Artikel 4 Undersökningsvariabler Î. Uppgifter som skall samlas in gäl lande a) demografiska förhållanden: - ordningstal i hushållet - kön - födelseår - i hur hög grad personen står till arbetsmarknadens förfogande c) uppgifter om den huvudsakliga yrkes verksamheten: - yrkesställning - den lokala enhetens ekonomiska verksamhet - yrke - födelsedatum i förhållande till slutet på observationsperioden - antal personer som arbetar i den lokala enheten - civilstånd - land där arbetsplatsen ligger - relation till observationspersonen - region där arbetsplatsen ligger - makas/makes ordningstal - faderns ordningstal - moderns ordningstal - nationalitet - bosättning i det aktuella landet (antal år) - födelseland (frivilligt) - typ av deltagande i undersökningen (direkt deltagande eller genom en annan medlem av hushållet) b) verksamhetsstatus: - verksamhetsstatus under observa tionsveckan - orsak till att personen ifråga inte har arbetat, fastän han/hon har ett arbete - sökande efter arbete för arbetslös - typ av sökt arbete (som egen före tagare eller anställd) - år och månad då personen började på sitt nuvarande arbete - arbetets varaktighet (och skäl till detta) - varaktighet för tillfälligt eller tids begränsat arbete - uppdelning heltid/deltid (och skäl till detta) - hemarbete d) arbetstid: - antal timmar normal arbetstid - antal timmar effektiv arbetstid - viktigaste orsak till att normalarbets tiden skiljer sig från den effektiva arbetstiden e) sekundär verksamhet: - förekomst av mer än ett arbete - yrkesställning - metoder som använts för att hitta ett arbete - den lokala enhetens ekonomiska verksamhet f - antal timmar effektiv arbetstid - ort f) synlig undersysselsättning: - total längd - önskan att generellt prestera fler i årsunder- arbetstimmar (frivilligt sökning) - sökande efter annat arbete samt orsaker - totalt antal timmar utbildning - nivå på den högsta utbildning som genomgåtts med godkänt resultat - år då denna utbildning avslutats - typ av sökt arbete (avlönat eller oav lönat) - utbildning där praktik varvats med teoretisk utbildning - metoder för att söka efter annat arbete - skäl till att personen inte söker annat arbete (frivilligt i årsundersökning) i) tidigare arbetslivserfarenhet för arbets lös - tidigare arbetslivserfarenhet - tillgänglighet för att börja arbeta - år och månad då personen senast - önskemål om arbetstimmar (frivilligt i årsundersökning) g) sökande efter arbete: - typ av sökt arbete (heltid eller deltid) - period under vilken arbete sökts arbetade - viktigaste orsak till att personen slutade sitt senaste arbete - yrkesställning i det senaste arbetet - ekonomisk verksamhet i den lokala enhet där personen senast arbetade - personens situation innan arbete sök - utövat yrke i det senaste arbetet tes - registrering hos en myndighet som ägnar sig åt arbetsförmedling och utbetalning av understöd - önskan att arbeta hos person som inte söker arbete - skäl till att personen ifråga inte har sökt arbete h) teoretisk och praktisk utbildning - deltagande i utbildning under de fyra närmast föregående veckorna - mål - nivå j) situation ett år före undersökningen - huvudsaklig verksamhet - yrkesställning - ekonomisk verksamhet i den lokala enhet där personen arbetade - bosättningsland - bosättningsregion k) huvudsaklig verksamhet (frivilligt) 1) inkomst (frivilligt) m) uppgifter av teknisk natur gällande samtalet 9 - undersökningsår - observationsvecka - intervjuvecka - medlemsstat - hushållets region urbaniseringsgrad - hushållets ordningstal - typ av hushåll - typ av institution - viktningskoefficienter - delurval med avseende på föregående undersökning (årsundersökning) - delurval med avseende på följande undersökning (årsundersökning) - undersökningsomgångens ordningstal 2. Uppgifterna som omnämns i punkt 1 ovan kan kompletteras med en rad ytterligare nedan kallad "ad hoc-moduler". variabler, Varje år skall ett flerårigt program med ad hoc-moduler fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 8 i denna förordning. - I detta program skall för varje ad hoc- modul anges ämne, berörda medlems stater och regioner, observations- period, urvalets omfattning (lika med eller mindre än vad som föreskrivs i för artikel inlämnande av resultaten (som even tuellt avviker från de tidsfrister som anges i artikel 6). tidsfrister samt 3) - En detaljerad förteckning över de uppgifter som skall samlas in genom fastställas en ad hoc-modul skall tolv månader senast innan den observationsperiod inleds då modulen skall tillämpas. - En ad hoc-modul far inte vara av större omfattning än modul c som anges i punkt 1 i denna artikel. 3. Definitioner, kontrollregler, kodning av variabler samt en förteckning över principerna för hur frågorna om verk samhetsstatus skall skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 8 i denna för ordning. formuleras Artikel 5 Genomförande av undersökningen Medlemsstaterna kan använda sig av svarsplikt för att kunna genomföra undersökningen. De skall se till att de begärda uppgifterna är korrekta och fullständiga, och lämnas in inom utsatt tid. Artikel 6 Inlämnande Senast tolv veckor efter observations kvartalets slut, om det är fråga om en kontinuerlig undersökning (och senast nio månader efter observationsperiodens slut om det är fråga om en vårunder sökning), skall medlemsstaterna till Eurostat lämna de kontrollerade resul ingår i taten för varje person som undersökningen, utan att ange namn och adress. Artikel 7 Rapporter Vart tredje år, och med början år 2000, skall kommissionen till parlamentet och rådet överlämna en rapport om genom förandet av denna förordning. Denna /b Om åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommis sionen emellertid genast underrätta rådet om detta. I sådana fall far kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna med tre månader räknat från den dag då rådet underrättades. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalifierad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke. Artikel 9 Bestämmelse om upphävande Förordning (EEG) nr 3711/91 skall upp höra att gälla. Artikel 10 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. till alla delar Denna förordning är bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. rapport skall i synnerhet innehålla en utvärdering av kvaliteten på de statis tiska metoder som medlemsstaterna avser att använda för att förbättra resultaten eller förenkla undersöknings förfarandet. Artikel 8 Förfarande statistiska programmet, Kommissionen bistås av Kommittén för det inrättad (EEG, Euratom) nr genom beslut 89/382, nedan kallad "kommittén". tid den som Kommissionens företrädare skall före lägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom ordföranden bestämmer med hänsyn till hur bråd skande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta. Kommissionen skall fastställa de åt gärder som är omedelbart tillämpliga. ii FINANSÏERINGSOVERSIKT NR 1 1. ÅTGÄRDENS BETECKNING Förslag till rådets förordning om en undersökning av arbetskraften inom gemenskapen. 2. BERÖRDA BUDGETPOSTER B5 - 6000 och budgetposter avsedda för social- och regionalpolitik. 3. RÄTTSLIG GRUND Artikel 213 i fördraget och rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik. 4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 4. 1 Allmänt mål Syftet med denna förordning från rådet är att göra den senaste, den mest frekventa och den mest harmoniserade statistiken om sysselsättning och arbetslöshet i Europeiska unionen tillgänglig för alla användare. 4. 2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förlängning I den föreslagna förordningen avser man att organisera en undersökning över en obegränsad tidsperiod. 5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 5. 1 Icke-obligatoriska utgifter 5. 2 Differentierade anslag 5. 3 Typ av inkomster som avses Försäljning av statistiska produkter publikationer) täcker en liten del av produktionskostnaderna. (uppgifter i databaser samt 'i 6. TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Det finansiella bidraget från kommissionen till medlemsstaterna står bara för en begränsad del av de verkliga kostnaderna i samband med datainsamlingen, eftersom statistikverksamheten på kommissionen i stor utsträckning är subven tionerad och kostnaderna för organisationen och förvaltningen nästan uteslut ande vilar på medlemsstaterna. Likväl är den tänkta kostnaden huvudsakligen till för att påskynda anpassningen av de nationella undersökningarna och därigenom minska den övergångsperiod som nämns i artikel 1. 2. BUDGETKONSEKVENSER FÖR ANSLAG FÖR ÅTGÄRDER (DEL B I BUDGETEN) 7. 1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (definition av kostnad per enhet) Eftersom det handlar om att anpassa den befintliga uppgiftsinsamlingen, har åtgärden i gemenskapsbudgeten beräknats på grundval av den varierande vikt som gäller i varje medlemsstat för de nödvändiga anpassningarna. Karaktären på de nödvändiga anpassningarna och de kostnader som vilar på medlemsstaterna är intervjuerna (CAPI/CATI), revidering av undersökningsplanerna, anpassning av frågeformulären, pilotundersökningar, anpassning av programmen för databashantering. följande: automatisering av Gemenskapsstödet till medlemsstaterna skulle uppgå till sju miljoner ecu. 7. 2 Kostnadens fördelning mellan åtgärdens olika delar (miljoner ecu) Medlemstat Totalt 1998 2000 2000 1999 2000 2000 2000 1000 1000 2001 1000 1000 2002 Totalt 1000 7000 1000 7000 7. 3 Omkostnader för studier, experter etc. i del B i budgeten (miljoner ecu) Inga 7. 4 Vägledande tidsplan över anslag EG C. P. 1998 2000 1000 1999 2000 2000 2000 1000 1500 2001 1000 1000 2002 1000 1000 2003 - 500 13 8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING DESSA ÅTGÄRDER) (ELLER RESULTATEN AV Kommissionens finansiella bidrag betalas bara ut på grundval av utförliga rapporter om genomförandet av den planerade verksamheten, de uppnådda resultaten och vid uppvisandet av en detaljerad budget. 9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 9. 1 Särskilda och kvantifierbara mål. Målgrupp Syftet med denna förordning från rådet är att upprätta jämförbar statistik över omfattningen och strukturen på sysselsättningen och arbetslösheten inom Europeiska unionen. I överensstämmelse med riktlinjerna i vitboken Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning samt slutsatserna från toppmötet i Essen är denna statistik oumbärlig när man ska utarbeta, övervaka och utvärdera arbetsmarknadspolitiken regionalt, nationellt och på gemenskapsnivå. Den är dessutom lika nödvändig när det gäller att genomföra strukturpolitiken och utvärdera den. 9. 2 Skäl för åtgärden Ansvaret för att finansiera denna verksamhet vilar huvudsakligen på medlemsstaterna (jfr punkt 6 ovan) vilka förfogar över en väl inarbetad organisation för insamling och bearbetning av uppgifter. Det verkar dock som om det vore nödvändigt med finansiering ur gemenskapens budget för anpassning av de befintliga undersökningarna till behoven inom gemenskapen. Med detta bidrag vill man samfinansiera de kostnader som följer av anpassningen av undersökningsmetoderna. Målsättningen med denna satsning är att - förse EG:s institutioner med kvantitativ data för att utarbeta, följa upp och utvärdera alla slags handlingsprogram i enlighet med artikel 3. 2 i budgetförordningen, där det sägs att detta medverkar till att gemenskapens budget utnyttjas på ett effektivare och mer relevant sätt. - förse regeringarna i medlemsstaterna med jämförbar statistik över samtliga medlemsstater för utvärdering och övervakning av åtgärder från gemenskapens sida. - förse beslutsfattare i politiska, ekonomiska och sociala frågor inom unionen med de uppgifter som de behöver för att fatta och bedöma beslut inom sina respektive verksamhetsområden. Därför är detta en nyckelfaktor inom den europeiska informationsmarknaden - förse vetenskapsvärlden med den information som behövs för fordjnpat forskning och fa mer information om ekonomiska och sociala levnadsförhållanden i unionen. Resultaten av åtgärden kommer att bidra till en förbättring av den statistiska information som används i det arbete som rör socialpolitik och strukturpolitik. Informationen samlas in genom ett förfarande som till stor del baseras på subsidiaritetsprincipen där de nationella organen har ett stort ansvar. Gemenskapens statistiska program kommer att bli en väsentlig del av de nationella statistiska programmen och därigenom medverka till att det skapas ett europeiskt statistiskt område. Förbättringen av arbetskraftsundersökningarna kommer att ha viktig positiv effekt på hela det europeiska statistiksystemet och särskilt leda till en högre grad av harmonisering mellan de olika undersökningarna av hushållen och bättre uppskattningar i Europeiska nationalräkenskapssystemet. 9. 3 Uppföljning och utvärdering av åtgärden Åtgärden är en del av gemenskapens statistiska program som kontinuerligt följs upp av den statistiska programkommittén inom ramen för förordning 322/97/EG om gemenskapsstatistik. /r 10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A I BUDGETEN) 10. 1 Personal - intern omstrukturering Typ av tjänster Personal som berörs av satsningen Fasta tjänster Tillfälliga tjänster varav Period Ytterliga re tjänster Befintliga tjänster inom berört GD eller berörd enhet Fast anställda eller tillfälligt anställda Andra tjänster Totalt A B C 2 4 1 7 0 0 0 0 0 2 4 1 0 7 fr. o. m. 1999 0 0 0 0 0 10. 2. Om kostnader för personal och administration Inga (intern omstrukturering) Fast anställd Personal Tillfällig personal Övriga resusrser (ange budget- post) TOTALT 1 Belopp 0 0 0 0 10. 3 Övriga kostnader för verksamheten. Inga Beräkningsmetod (ecu) Budgetpost (nummer och beteckning) Belopp Beräkningsmetod (ecu) TOTALT I 0 | If Inga konsekvenser för företagen i och med att det handlar om en undersökning av hushållen. n LAGSTIFTNINGSFORSLAGETS RUBRIK Förslag till rådets förordning om organisering av en undersökning av arbetskraften inom gemenskapen. EFFEKTER FOR EFTA-LÄNDERNA INOM EES EFTA-länderna inom EES berörs av den föreslagna förordningen och de har deltagit i diskussionen om denna. Dessa länder har deltagit i arbetsgruppens möten. FINANSIERINGSÖVERSIKT Finansieringsöversikten i bilagan till detta dokument berör Europeiska unionens medlemsstater. ii ISSN 1024-4506 KOM(97) 376 slutlig DOKUMENT SV 17 04 Katalognummer : CB-C0-97-372-SV-C ISBN 92-78-22846-X Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg /?


title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) työvoimaa koskevasta otantaan perustuvasta tietojenkeruusta Euroopan yhteisössä

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 30. 10. 1997 KOM(97) 37b ïopuïï. 97/ 0202 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) työvoimaa koskevasta otantaan perustuvasta tietojenkeruusta Euroopan yhteisössä (komission esittämä) (1) (2) (3) (4) (5) :;piHîSTELOT seuratakseen tunnistaakseen Täyttääkseen velvollisuutensa, varsinkin työllisyystilanteen kehitystä (vuosittainen kertomus Eurooppa-neuvostolle Essenin huippukokouksen seurauksena), alueet (rakennerahastojen tavoitteeseen 2 kuuluminen) sekä analysoidakseen yksilöiden ja kotitalouksien tilannetta työmarkkinoilla komissiolla on oltava käytössään säännölliset, vertailukelpoiset, ajantasaiset tiedot työllisyydestä ja työttömyydestä jäsenvaltioissa. ja alueellisesti edustavat työttömyydestä kärsivät eniten tietojenkeruu tietojenkeruu. Vaikka Tällä hetkellä yhteisön tietojenkeruussa rinnastetaan jäsenvaltioissa toteutettu kansallinen onkin muodollisesti yhdenmukaistettu (neuvoston asetus (ETY) N:o 3711/91, 16. 12. 1991), sillä on eri valtioissa pääosin omat, kansallisia tarpeita vastaavat ominaispiirteensä. Eroavaisuudet koskevat yhtä lailla keruutiheyttä, viitejakson määritelmää, yksiköitä, kuin ekstrapolointimenetelmiä ja kyselylomakkeita. On siis parannettava saatujen tietojen ja vertailukelpoisuutta työttömyystietojen osalta. tutkimuskohdetta, keruumenetelmiä valtioidenvälistä otosasetelmaa työllisyys- varsinkin ja tutkimussuunnitelman, Yksi keruumenetelmien lähentämisen esteistä on suurten otostutkimusten jäykkyys: kansallisen työvoimaa koskevan tietojenkeruun uudistaminen on raskas investointi ja tutkimusrakenteen kannalta. Todellinen mahdollisuus kehittämiseen on ainoastaan jäsenvaltiossa. Siksi silloin, kun asetusehdotuksessa määritellään jäsenvaltioille siirtymäajaksi mahdollisuus toteuttaa ainoastaan vuosittainen tutkimus keväällä. tietojenkeruuta ollaan muokkaamassa tietojenkäsittelyn järjestämisen jätetään tavoite, foiutta Erityistä huomiota on kiinnitetty jatkuvan tietojenkeruun toteuttamiskustannusten pitämiseen alhaisina. Kun tietoja kerätään pitkin vuotta, toimet voidaan järjestää järkevämmin ja tietokoneita (varsinkin kannettavia tietokoneita) voidaan käyttää tehokkaammin. Vahvistetut tarkkuusasteet eivät yleensä edellytä vuosittaisen otoksen koon kohtuutonta kasvattamista. Kotitaloutta ei enää tarvitse käyttää tutkimusyksikkönä, joten jäsenvaltiot voivat halutessaan käyttää yksilöistä muodostuvaa otosta, jos kotitalouksiin liittyvät tiedot saadaan kerättyä. Tietyt nykyisessä tietojenkeruussa esiintyvät muuttujat on poistettu. joilla määritetään Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ainoastaan muuttujat, työmarkkina-asema ja vajaatyöllisyys, pitäisi kerätä suorilla henkilökohtaisilla kyselytutkimuksilla yhteisten, hyvin tiukkojen periaatteiden mukaan, jotta taattaisiin tulosten vertailukelpoisuus. Muut muuttujat voidaan saada vastauksina kysymyksiin, joiden järjestyksen ja sanamuodon kansalliset tilastoviranomaiset vahvistavat ilman yhteisön asettamia vaatimuksia, tai ne voidaan saada muista lähteistä (hallinnollisista tiedostoista). Ehdotetussa rakenteessa ei edellytetä otoksen vaihtumista (joka ei ole välttämätön tulosten vertailtavuuden kannalta), jotta olisi mahdollista käyttää kansallisten erityspiirteiden suhteen tehokkainta keruusuunnitelmaa. (6) Asetusehdotuksesta on keskusteltu tilastoviranomaisten kanssa, ja se on saanut tilasto-ohjelmakomitean myönteisen lausunnon. Asetuksen työvoimaa koskevaa tarkoituksena on vähittäin mukauttaa jäsenvaltioiden laajalti kansallisten oi tietojenkeruuta siten, että siitä tulee luotettavampi, nykyaikaisempi ja joustavampi tilastomtiväline. 3 EHDOTUS: NEUVOSTON ASETUS (EY). työvoimaa koskevasta otantaan perustuvasta tietojenkeruusta Euroopan yhteisössä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että Euroopan unionilla on sille uskottujen tehtävien suorittamiseksi oltava vertailukelpoiset tilastotiedot ja kehityksestä jäsenvaltioissa, työttömyyden työllisyyden rakenteesta tasosta, ja paras tapa saada tällaisia tietoja yhteisön tasolla on kerätä tietoja työvoimasta yhdenmukaistetusti, otantaan perustuvasta työvoimaa koskevasta vuosittaisesta yhteisön tietojenkeruusta 16 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3711/91 ' säädetään, että vuodesta 1992 alkaen on tehtävä vuosittain keväällä otostutkimus, tulosten saatavuus, niiden yhdenmukaistaminen ja työmäärän mittaaminen taataan paremmin toteutettavalla tietojenkeruuUa, mutta jatkuvaa tietojenkeruuta voi olla vaikea toteuttaa samanaikaisesti kaikissa jäsenvaltiossa, tietojenkeruuUa kuin vuosittain keväällä jatkuvalla on helpotettava olemassa olevien hallinnollisten lähteiden käyttöä siinä määrin kuin ne voivat asianmukaisesti täydentää haastatteluilla kerättyjä tietoja tai toimia otannan perustana, tässä asetuksessa kerättäviksi säädettyjä lisämuuttujilla lisäkysymyksiä koskevan monivuotisen ohjelman puitteissa; koska kyseessä ovat täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet, komissio päättää niistä aiheellisella menettelyllä, tietoja voidaan täydentää tilastosalaisuutta säännellään yhteisön tilastoista annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 322/972 sekä salassapidettävien tilastotietojen luovuttamisesta Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, ETY) N:o 1588/903, 1 EYVL N:oL 351, 20. 12. 91, s. 1 2 EYVL N:oL 52, 22. 2. 1997, s. 1 3 EYVL N:oL 151, 15. 6. 1990, s. 1 neuvoston päätöksellä 89/382 (ETY, Euratom)4 perustettua tilasto-ohjelmakomiteaa on kuultu kyseisen päätöksen 3 artiklan mukaisesti on antanut tämän asetuksen: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 4 EYVL N:oL 181, 28. 6. 1989, s. 47 S 1 artikla Keruutiheys on toteutettava Jäsenvaltioiden vuosittain työvoimaa koskeva otantaan perustuva jäljempänä tietojenkeruu, "tietojenkeruu". Tietojenkeruu on jatkuvaa, ja sen avulla saadaan käyttöön neljännesvuosittaisia ja vuosittaisia tietoja; jäsenvaltioille, jotka jatkuvaa eivät pysty tietojenkeruuta, kuitenkin mahdollisuus toteuttaa ainoastaan yksi tietojenkeruu kunkin vuoden keväällä. toteuttamaan annetaan kerätään yhden Tietoja kalenteriviikon (maanantaista sunnuntaihin), eli viiteviikon, tilanteesta. yleensä Jatkuvassa tietojenkeruussa - viiteviikot jakautuvat tasaisesti koko vuoden ajalle tutkimus viiteviikkoa viikon aikana; keruupäivään muulloin vuosinelj änneksellä toteutetaan yleensä seuraavan välittömästi viiteviikosta ei saa kulua viittä viikkoa enempää viimeisellä kuin - viitevuosineljännekset ovat 13 viikon ja viitevuodet 52 viikon yhtäjaksoisia kausia; määritellyn vuosineljänneksen tai määritellyn vuoden muodostavien viikkojen luettelo annetaan hyvissä ajoin tämän asetuksen 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 2 artikla Yksiköt, tutkimuskohde ja keruumenetelmät Tiedot kerätään 1. jokaisessa jäsenvaltiossa sen talousalueella keruun ajankohtana olevien kotitalouksien tai asuvien yksityishenkilöiden otoksesta. Pääasiallisen 2. muodostavat jokaisen tutkimuskohteen jäsenvaltion talousalueella olevien kotitalouksien perusjoukko. Kotitalouksien muodostamaa pääasiallista tutkimuskohdetta täydennetään mahdollisuuksien mukaan laitoskotitalouksilla. siten, avulla Laitoskotitalouksien tiedot on pyrittävä mahdollisimman pitkälle keräämään lisäotoksen että laitoskotitalouksien jäseniltä voidaan kerätä tietoja suoraan. Jos tämä ei ole mahdollista ja jos kyseiset henkilöt ovat johonkin yhteyden säilyttäneet koskevia kotitalouteen, henkilöitä kotitalouksien muuttujia yhteydessä. tutkitaan muuttujista työmarkkina-aseman ja 3. Tiedot on vajaatyöllisyyden kerättävä kyseistä haastattelemalla henkilöä tai muuta saman kotitalouden ovat saadut jäsentä. yhdenveroisia, tiedot muista muuttujista voidaan kerätä muista lähteistä, eli hallinnollisista lähteistä. tiedot Jos kotitalous) riippumatta 4. Valitusta yksiköstä (yksityishenkilöt tai tiedot kerätään yleensä kotitalouden kaikista jäsenistä. Jos yksikkönä on kuitenkin yksityishenkilö, kotitalouden muista jäsenistä tiedot - eivät saa sisältää 4 artiklan 1 kohdan g, h, lueteltuja j ominaisuuksia alakohdassa ja i - voidaan kerätä alaotoksesta, muodostetaan seuraavasti: joka - viiteviikot jakautuvat tasaisesti koko vuoden ajalle tietojen määrän (otokseen - poimitut henkilöt ja heidän taloutensa muut jäsenet) avulla taataan 3 määritetty artiklassa tarkkuustaso. vuosiarvioinneille G 3 artikla Otoksen edustavuus on että otosasetelman viittä väestöstä luotettavuus 1. Jotta vertailuperustan voidaan yhteisön, varmistaa jäsenvaltioiden ja yksittäisten alueiden tasolla, oltava prosenttia sellainen, koskevissa työikäisestä keskivirhe ominaisuuksissa vuosikeskiarvoja koskeviin estimaatteihin verrattuna (tai jos kyse on vuosittaisesta keväisin keruusta, keväällä tehtyyn estimaattiin verrattuna) on NUTS 2:n tasolla enintään kahdeksan prosenttia, kun otetaan huomioon, että otosasetelma vaikuttaa kuvaavaan työttömyyttä muuttujaan. tehtävästä Tämä vaatimus ei koske alueita, joilla on vähemmän kuin 300 000 asukasta. Jatkuvassa tietojenkeruussa 2. otosasetelman on oltava sellainen, että perusjoukon osassa, johon kuuluu viisi väestöstä, työikäisestä prosenttia peräkkäisen kahden keskivirhe vuosineljänneksen muutoksia koskevassa estimaatissa on kansallisella prosenttia enintään tasolla tutkitusta perusjoukon osasta. kaksi sovelletaan on miljoonasta Valtioihin, joissa miljoonaan kahteenkymmeneen lievennettyä asukasta, vaatimusta: neljännesvuosimuutoksen estimaatissa keskivirhe saa olla enintään kolme prosenttia tutkitusta perusjoukon osasta. tarkkuusvaatimuksia ei Kyseisiä sovelleta valtioihin, joissa on asukkaita vähemmän kuin yksi miljoona. tehtävässä vuosittaisessa 3. Keväisin tietojenkeruussa vähintään neljännes otoksesta edellisen tietojenkeruun otoksesta ja vähintään neljännes sisältyy seuraavan keruun poimittu on otokseen. Yksikön kuuluminen jompaan kumpaan näistä otoksista ilmaistaan koodilla. 4. Tiedot, jotka puuttuvat siksi, että joihinkin kysymyksiin ei ole saatu yleensä vastauksia, tilastollisia laskentamenetelmiä käyttäen. arvioidaan ja 5. Painot lasketaan ottamalla huomioon ulkoiset poimintatodennäköisyys tiedot sukupuolen, perusjoukon ikäryhmän (viiden vuoden ryhmät) ja alueen (NUTS 2 -taso) perusteella, jos kyseiset ulkoiset tiedot ovat riittävän luotettavia. Kotitalouden kaikkiin jäseniin käytetään samaa painokerrointa5. on "Eurostat", Jäsenvaltioiden 6. toimitettava Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle, kaikki jäljempänä ja tietojenkeruun menetelmien kannalta tarvittavat tiedot ja erityisesti otosasetelman ja otoksen koon määrittelyssä käytetyt perusteet. järjestämisen 4 artikla Kerättävät ominaisuudet 1. Tietojen keruussa on kerättävä seuraavat tiedot: a) demografinen tausta: - kotitalouden tunniste - sukupuoli - syntymävuosi syntymäpäivämäärä suhteessa viiteajanjakson loppuun 5 Tämä vaatimus jätetään asetukseen ainoastaan, se ei osoittaudu perusteettomaksi jos meneillään olevissa tutkimuksissa. 7 - siviilisääty - suhde kotitalouden viitehenkilöön - aviopuolison tunniste - isän tunniste - äidin tunniste - kansalaisuus - kyseisessä vuosien määrä jäsenvaltiossa asuttujen - syntymämaa (ei pakollinen tieto) - tietojen luovuttamisen luonne (antoiko tiedot kyseinen henkilö vai muu kotitalouden j äsen) b) työmarkkina-asema: - työmarkkina-asema viiteviikon aikana työsuhteen alkamisvuosi nykyisen - työnantajan palveluksessa - työsuhteen luonne (ja syyt) väliaikaisen työsuhteen kesto tai määräaikaisen - täysipäivä- vai osa-aikatyö (ja syyt) - kotona työskentely d) työaika - tavallinen työtuntimäärä - todellinen työtuntimäärä siihen, todellisten - pääsyy työtuntien määrä poikkeaa tavallisesta työtuntimäärästä että - syy, miksi henkilö, jolla on työpaikka, ei ole ollut töissä e) toinen työ: - työttömän henkilön työnhaku työn - haetun itsenäinen palkattu työntekijä) luonne ammatinharjoittaja (esimerkiksi tai - työnhakumenetelmät käytettävissä olo työskentelyn aloittamiseen c) päätyön tiedot: - ammattiasema, - paikallisen toimipaikan toimiala -ammatti paikallisessa toimipaikassa työskentelevien henkilöiden lukumäärä - työpaikan sijaintimaa - työpaikan sijaintialue - onko henkilöllä useampi kuin yksi työpaikka - ammattiasema - paikallisen toimipaikan toimiala - todellisten työtuntien määrä f) näkyvä vajaatyöllisyys: työskennellä - halu tavanomaisesti nykyistä useamman työtunnin ajan (ei vuosittaisessa pakollinen tietojenkeruussa) - muun työpaikan hakuja syy siihen - haetun työn luonne (palkattu työntekijä vai itsenäinen ammatinharjoittaja) - työnhakumenetelmät cP - syy, miksi henkilö ei hae muuta työtä (ei vuosittaisessa tietojenkeruussa) pakollinen käytettävissä olo työskentelyn aloittamiseen - toivottu työtuntimäärä (ei pakollinen vuosittaisessa tietojenkeruussa) g) työnhaku: - haetun työn luonne (täysipäivä- vai osa-aikatyö) - työn hakemiseen käytetty aika - työnhaun aloittamista edeltänyt tilanne työnvälitystoimistoon saanti ilmoittautuminen avustusten ja - niiden henkilöiden halukkuus työhön, jotka eivät hae työtä - osallistuminen koulutukseen, joka on osa että sisältävää työskentelyjaksoja ammatillista koulutusta koulutus- sekä i) työttömien henkilöiden aikaisempi työkokemus: - onko aikaisempaa työkokemusta - vuosi ja kuukausi, jolloin henkilöllä oli viimeksi työtä - pääsyy viimeisimmän lopettamiseen työsuhteen ammattiasema viimeisimmässä työpaikassa - sen paikallisen yksikön toimiala, jossa henkilö oli viimeksi töissä - ammatti viimeisimmässä työpaikassa j) tilanne vuotta ennen tietojen keruuta - syy, miksi henkilö ei ole etsinyt työtä - pääasiallinen työmarkkina-asema h) koulutus ja ammatillinen koulutus: - ammattiasema - sen paikallisen toimipaikan toimiala, jossa henkilö työskenteli - asuinmaa - alue, jolla henkilö asui k) pääasiallinen työmarkkina-asema (ei pakollinen) 1) tulot (ei pakollinen) koulutukseen ammatilliseen koulutukseen osallistuminen viimeksi kuluneiden neljän viikon aikana tai - tavoite -taso - paikka - kokonaiskesto ammatillisen koulutuksen kokonaistuntimäärä - korkein hyväksytysti suoritettu tutkinto tai ammatillinen koulutus - vuosi, jona korkein hyväksytty tutkinto tai ammatillinen koulutus suoritettiin loppuun 9 m) haastatteluun liittyvät tekniset tiedot: - tietojenkeruuvuosi - viiteviikko - haastatteluviikko -jäsenvaltio - alue, jolla kotitalous sijaitsee - taajama-aste - kotitalouden tunniste - kotitaloustyyppi - laitostyyppi - painokertoimet alaotoksen suhde tietoj enkeruuseen tietojenkeruu) edelliseen (vuosittainen alaotoksen suhde tietojenkeruuseen tietojenkeruu) seuraavaan (vuosittainen - keruuaallon tunniste 2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä tietoja voidaan lisämuuttujilla, jäljempänä "lisäkysymykset". täydentää Joka vuosi määrätään lisäkysymyksiä koskevasta monivuotisesta ohjelmasta tämän asetuksen 8 artiklassa määritetyn menettelyn mukaisesti: joita alueet, ohjelmassa määritetään jokaisen lisäkysymyssarjan aihepiiri, jäsenvaltiot ja koskee, viiteajanjakso, otoksen koko (enintään 3 artiklassa säädetyn kokoinen) ja tulosten toimittamisen määräajat (mahdollisesti poikkeavat 6 artiklassa säädetystä) ohjelma yksityiskohtainen luettelo tiedoista lisäkysymyksillä kerättävistä annetaan vähintään kaksitoista kuukautta /o ennen viiteajanjakson alkamista kyseisten lisäkysymysten - lisäkysymysten määrä ei saa olla tämän säädettyä kohdassa 1 artiklan kysymyssarjaa c suurempi. koodauksesta 3. Määritelmistä, valvontasäännöistä, ja muuttujien työmarkkina-asemaa koskevien kysymysten muotoiluperiaatteista määrätään tämän asetuksen 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 5 artikla Tietojenkeruun järjestäminen Jäsenvaltiot voivat velvoittaa henkilöt keräämiseksi tietojen vastaamaan tehtyihin kysymyksiin. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että pyydetyt tiedot annetaan totuudenmukaisina vahvistetun määräajan kuluessa. 6 artikla Tietojen toimittaminen kahdentoista viikon Viimeistään viitevuosineljänneksen kuluttua päättymisestä, jos kyseessä on jatkuva tietojenkeruu, (ja viimeistään yhdeksän kuukautta viiteajanjakson päättymisestä, jos kyseessä on keväisin toteutettava tietojenkeruu) vuosittainen jäsenvaltioiden toimitettava tulokset Eurostatille tietojenkeruun tarkastettuina kaikista asianmukaisesti tietojen olleista henkilöistä ilman nimi-ja osoitetietoja. kohteena keruun on 7 artikla Kertomukset 2000, komissio Joka kolmas vuosi, ensimmäisen kerran vuonna antaa neuvostolle parlamentille asetuksen kertomuksen täytäntöönpanosta. Kertomuksessa arvioidaan erityisesti niiden tilastollisten ja tämän käyttää menetelmien laatua, joita jäsenvaltiot tason aikovat tai parantamiseksi tietoj enkeruumenettelyj en keventämiseksi. tulosten 10 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seuraavana julkaistu päivänä siitä, kun se on virallisessa Euroopan lehdessä. yhteisöjen Tämä asetus on kaikilta osiltaan sovelletaan velvoittava, sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. sitä ja 8 artikla Menettely Komissiota avustaa päätöksellä (ETY, Euratom) N:o 89/382 perustettu tilasto- ohjelmakomitea, jäljempänä "komitea". tekee komitealle Komission edustaja toimenpiteistä. ehdotuksen tarvittavista Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. annetaan Lausunto perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien edustajien jäsenvaltioiden äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä ei osallistu äänestykseen. tavalla. Puheenjohtaja Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio päättämiensä soveltamista kolmella toimenpiteiden kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. lykkää Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää kohdassa toisin asiasta tarkoitetun ajan kuluessa. edellisessä 9 artikla Kumoava säännös Kumotaan asetus (ETY) N:o 3711/91. ii RAHOITUSSELVITYS N:0 1 1. TOIMENPITEEN NIMI Ehdotus neuvoston asetukseksi työvoimaa koskevasta tietojenkeruusta Euroopan yhteisössä 2. BUDJETTIKOHDAT B5-6000 sekä sosiaali-ja aluepolitiikkaa koskevat budjettikohdat 3. OIKEUSPERUSTA Perustamissopimuksen 213 artikla sekä yhteisön tilastoista 17 päivänä helmikuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 322/97 4. TOIMENPITEEN KUVAUS 4. 1 Toimenpiteen yleistavoite Tällä neuvoston asetuksella pyritään antamaan käyttäjille ajantasaisempia työttömyydestä Euroopan unionissa. ja yhdenmukaisempia tilastotietoja tiheämpiä, ja työllisyydestä 4. 2 Toimenpiteen säädetty kestoaika ja sen uudistamista tai pidentämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ehdotetussa asetuksessa säädetään jakson aikana. tietojenkeruusta määrittelemättömän 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 5. 1 Muut kuin pakolliset menot 5. 2 Jaksotetut määrärahat 5. 3 Oletettu tulolaji Tilastotuotteiden (tietokantojen, julkaisujen) myynti kattaa pienen osan tuotantokustannuksista. 6. MENO/TULOLAJI Komission antama rahoitusosuus jäsenvaltioille on vain osa tietojenkeruun todellisista kustannuksista, sillä komission tilastotoiminta on hyvin hajautettua, eli toiminta- ja hallintokulut kuuluvat lähes yksinomaan kansallisten hallitusten vastuulle. Suunnitellut menot ovat kuitenkin välttämättömiä kansallisen & tietojenkeruun mukauttamisen nopeuttamiseksi ja 1 artiklan 2 kohdassa mainitun siirtymäkauden lyhentämiseksi. 7. TALOUDELLISET VAIKUTUKSET INTERVENTIOMAARARAHOIHIN (TALOUSARVION OSA B) 7. 1 Toimenpiteen kustannusten laskentatapa (yksikkökustannusten määritelmä) on kyseessä Koska tietojenkeruujärjestelmän mukauttaminen, yhteisön talousarviosta myönnettävä rahoitus lasketaan sen mukaan, millaisia (hyvin vaihtelevia) mukautuksia kussakin jäsenvaltiossa tarvitaan. olemassa olevan Tarvittavien mukautusten luonne ja jäsenvaltioille aiheutuvat kustannukset: haastattelumenettelyjen automatisaatio (CAPI/CATI), tutkimussuunnitelman tarkistus, pilottitutkimukset, tietojenkäsittelyohjelmien mukauttaminen. kyselylomakkeiden mukauttaminen, Yhteisön antama rahoitusosuus jäsenvaltioille olisi 7 miljoonaa ecua. 7. 2 Kustannusten jakautuminen toimenpiteen osatekijöiden mukaan (miljoonina ecuina) 1998 1999 2000 2001 2002 Yhteensä Jäsenvaltio 2 000 2 000 1000 1000 1000 Yhteensä 2 000 2 000 1000 1000 1000 7 000 ä 7 000 7. 3 Talousarvion osaan B sisältyvät tutkimuksista, asiantuntijakokouksista jne. (miljoonina ecuina) toimintamenot, jotka aiheutuvat Ei lainkaan 7. 4 Maksusitoumusmäärärahojen / maksumäärärahojen aikataulu 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Maksusitoumus määrärahat 2 000 2 000 1000 1 000 1 000 Maksumäärärahat 1 000 2 000 1 500 1 000 1 000 500 /2 8. PETOSTENVASTAISET SÄÄNNÖKSET Komission rahoitusosuudet maksetaan ainoastaan suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten raporttien sekä saatujen tulosten perusteella ja esitettäessä yksityiskohtainen talousarvio. 9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 9. 1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä Tämän neuvoston asetuksen tavoitteena on laatia vertailukelpoisia tilastoja työllisyyden ja työttömyyden asteesta ja rakenteesta Euroopan unionissa. Kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa määriteltyjen periaatteiden ja Essenin huippukokouksen päätöslauselmien mukaisesti nämä tilastotiedot ovat ehdottoman välttämättömiä työllisyyttä koskevien alueellisten, kansallisten ja yhteisön tason toimintaperiaatteiden luomisessa, tarvitaan myös rakennepolitiikan täytäntöönpanoon ja arviointiin. arvioimisessa. Niitä seurannassa ja 9. 2 Toimenpiteen perustelut Vastuu tämän toimen rahoittamisesta on pääasiassa jäsenvaltioilla (ks. 6 kohta edellä), joilla on vakiintunut tietojenkeruu- ja -käsittelyjärjestelmä. Yhteisön budjettivarat näyttävät silti olevan tarpeen olemassa olevan tietojenkeruun muokkaamiseksi yhteisön tarpeita vastaavaksi. Rahallisen tuen tarkoituksena on osallistua keruumenetelmien mukauttamisesta aiheutuviin kustannuksiin. Toimenpiteen tarkoituksena on - saada yhteisön toimielinten käyttöön määrällisiä tietoja toimintaohjelmien perustamiseksi, seuraamiseksi ja arvioimiseksi varainhoitoasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti: "siten se edistää yhteisön talousarvion tehokkaampaa ja merkityksellisempää käyttöä" - saada kansallisten hallintoelinten käyttöön vertailukelpoista tilastotietoa toteutumisen jäsenvaltioista yhteisön toimintaperiaatteiden kaikista seurantaa ja arviointia varten - saada Euroopan yhteisön poliittisten, talouselämän ja yhteiskunnallisten päättäjien käyttöön toiminta-alansa päätösten tekemiseen ja arvioimiseen tarvittavia tietoja; toimi on siten yksi Euroopan tietopalvelumarkkinoiden keskeisistä tekijöistä - saada tiedeyhteisön ja käyttöön Euroopan yhteiskuntaelämän tutkimuksen ja tuntemuksen edistämiseksi tarvittavia tietoja. yhteisön talous- Toimen tulokset edistävät sosiaali- ja rakennepolitiikkaan liittyvissä töissä käytettyjen tilastotietojen parantamista. "r Tilastotietojen keruujärjestelmä perustuu suurelta osin hajauttamiseen, jolloin kunkin jäsenvaltion kansallisilla tilastovirastoilla on suuri vastuu. Yhteisön tilasto-ohjelmasta tulee kansallisten tilasto-ohjelmien kiinteä osa, mikä edesauttaa Euroopan tilastoalueen luomista. Työvoimaa koskevan tietojenkeruun kehittämisellä on merkittävä positiivinen vaikutus koko Euroopan tilastojärjestelmälle, sillä sen avulla voidaan paremmin niveltää eri kotitaloustutkimukset ja arvioida EKT- työllisyyttä. 9. 3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi Toimi on osa Euroopan yhteisöjen tilasto-ohjelmaa, jonka jatkuvasta seurannasta vastaa tilastoista annetun tilasto-ohjelmakomitea yhteisön asetuksen (EY) N:o 322/97 mukaisesti. 10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III KOHTA A) 10. 1 Vaikutus henkilöstön määrään Sisäiset siirrot Toimen tyyppi Toiminnan osoitettu henkilöstö hallintoon Vakinaiset virat Määrä aikaiset virat joista Kesto lisähenkilös tön käyttö ! kyseisen pääosaston ; nykyisen henkilöstön käyttö Virkamiehiä tilapäisiä haltijoita tai toimen Muuta henkilöstöä Yhteensä A B C 2 4 1 7 0 0 0 0 0 2 4 1 0 7 0 0 0 0 vuodesta 1999 lähtien K 10. 2 Ylimääräisen henkilöstön rahoituksellinen kokonaisvaikutus Ei lainkaan (sisäiset siirrot) Määrä I Laskentatapa (ecua) Virkamiehiä Tilapäisiä toimenhaltijoita Muita Yhteensä 0 0 0 0 10. 3 Toimenpiteestä johtuva muiden toimintakulujen kasvu Ei lainkaan Budjettikohta (numero ja Määrä nimike) Yhteensä 0 (ecua) Laskentatapa U SELVITYS VAIKUTUKSISTA YRITYKSIIN Ei vaikutusta yrityksiin, sillä kyse on kotitalouksia koskevasta tietojenkeruusta. ^ EUROOPAN TALOUSALUEEN EFTA MAITA KOSKEVA LISÄSELVITYS EHDOTUKSEN NIMI; Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisössä työvoimaa koskevasta tietojenkeruusta Euroopan VAIKUTUS EUROOPAN TALOUSALUEEN EFTA-MAIHIN: Asetusehdotus koskee Euroopan talousalueen EFTA-maita, ja ne ovat osallistuneet luonnoksesta käytyyn keskusteluun. Nämä maat ovat osallistuneet työryhmän kokouksiin, joissa on käsitelty tätä ehdotusta. RAHOITUSSELVITYS: Tämän asiakirjan liitteenä oleva rahoitusselvitys koskee Euroopan unionin jäsenvaltioita. ie ISSN 1024-4492 KOM(97) 376 lopullinen ASIAKIRJAT FI 17 04 Luettelonumero : CB-C0-97-372-FI-C ISBN 92-78-22845-1 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg ^


title: Regulamentul (CE) nr. 2199/97 al Consiliului din 30 octombrie 1997 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 privind organizarea comună a pieței în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe și legume

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
food processing
fruit product
fruit vegetable
production quota
vegetable product

formats: fmx4 pdf print xhtml

text: 03/vol. 23 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 47 31997R2199 L 303/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 6. 11. 1997 REGULAMENTUL (CE) NR. 2199/97 AL CONSILIULUI din 30 octombrie 1997 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2201/96 privind organizarea comună a pieței în sectorul produselor prelucrate pe bază de fructe ș(cid:13)i legume CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 43, având în vedere propunerea Comisiei (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comitetului Economic ș(cid:13)i Social (3), întrucât Regulamentul (CE) nr. 2201/96 (4) stabileș(cid:13)te la anexa III repartizarea roș(cid:13)iilor proaspete în funcție de state membre ș(cid:13)i grupe de produs pentru anii de comercializare 1997/1998 ș(cid:13)i 1998/1999; întrucât, în cazul Franței, pentru a adapta cotele de roș(cid:13)ii întregi decojite la cutie ș(cid:13)i de alte produse la nevoile industriei prelucrătoare ale acestei țări, cota de roș(cid:13)ii întregi decojite la cutie ar trebui redusă cu 15 000 tone, iar cota pentru alte produse ar trebui mărită cu 15 000 tone; întrucât, ca urmare, cantitățile totale pentru aceste grupe de produse stabilite la articolul 6 alineatul (2) din regulament ar trebui, de asemenea, ajustate în consecință, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Regulamentul (CE) nr. 2201/96 se modifică după cum urmează: Articolul 1 1. La articolul 6 alineatul (2), a doua ș(cid:13)i a treia liniuță sunt înlocuite cu: „— roș(cid:13)ii întregi decojite la cutie: 1 321 119 tone; — alte produse: 929 890 tone. ” 2. Anexa III se înlocuieș(cid:13)te cu următoarea: „ANEXA III Repartizarea roș(cid:13)iilor proaspete pe state membre ș(cid:13)i grupe de produse pentru anii de comercializare 1997/1998 ș(cid:13)i 1998/1999 (tone) Statele membre Concentrat de roș(cid:13)ii Roș(cid:13)ii întregi decojite la cutie Alte produse Total Franța Grecia Italia Spania Portugalia 278 691 999 415 36 113 17 355 1 758 499 1 090 462 664 056 884 592 166 609 10 580 Total 4 585 253 1 321 119 54 804 32 161 622 824 175 799 44 302 929 890 369608 1048931 3471785 1006464 939474 6836262” JO C 266, 3. 9. 1997, p. 17. (1) (2) Aviz emis pe 22 octombrie 1997 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (3) Aviz emis pe 29 octombrie 1997 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (4) JO L 297, 21. 11. 1996, p. 29. 48 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 23 Articolul 2 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Se aplică de la 15 iunie 1997. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Luxemburg, 30 octombrie 1997. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele F. BODEN