title: Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om samordningen av stödåtgärder för små och medelstora företag och hantverksföretag (1997)

eurovoc_concepts:
EU activity
business policy
competitiveness
handicrafts
small and medium-sized enterprises

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 25. 11. 1997 KOM(97) 610 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN OM SAMORDNINGEN AV STÖDÅTGÄRDER FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG OCH HANTVERKSFÖRETAG 1997 INNEHÅLLSFÖRTECKNING SAMMANFATTNING INLEDNING Samordningens mål och omfattning Rapportens uppläggning En gemensam definition av små och medelstora företag Förbättrad kunskap om små och medelstora företag AVSNITT I- BÄTTRE FÖRHÅLLANDEN FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG 13 13 i. Enklare handläggning och bättre rättslig ram 1. 1 Samordnade åtgärder med medlemsstaterna och företagarorganisationerna för enklare 5 9 handläggning och rättsregler 1. 2 Bedömning av hur EG-rätten påverkar företagen 1. 2. 1 Samråd inom kommissionen om lagförslag 1. 2. 2 Gemenskapens metod för att bedöma hur lagförslag påverkar företagen, särskilt de små och medelstora 1. 3 Förenkling och förbättring av den befintliga lagstiftningen om den inre marknaden 1. 4 Program för den inre marknaden 1. 5 Företagsöverlåtelser 1. 6 Konkurrenspolitik 1. 6. 1 Konkurrensregler med tillämpning på 1. 6. 2 Statligt stöd 2. Ekonomiska villkor 2. 1 Betalningsfrister vid handelstransaktioner 2. 2 Förberedelser inför euron 2. 3 Gränsöverskridande betalningar 2. 4 Tillgång till finansiering av innovation 3. Beskattning 3. 1 Företagsbeskattning 3. 2 Indirekt beskattning: mervärdesskatt 3. 3 Tull 2000 4. Arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor 4. 1 Insatser för sysselsättningen i Europa: En 4. 2 Den sociala dialogen 4. 3 Samråd med näringslivet företag förtroendepakt 4. 3. 1 Samråd med företrädare för små och medelstora företag på EU-nivå 4. 3. 2 Samråd med företrädare för näringsdrivande 4. 3. 3 Samråd med företrädare för handel och distribution föreningar 4. 4 Lokal utveckling och sysselsättning 4. 5 Hygien, folkhälsa, arbetsmiljöfrågor 5. Miljörätt 5. 1 Femte åtgärdsprogrammet för miljön 5. 2 Miljöstyrning och miljörevision 5. 3 Flyktiga organiska föreningar 13 13 13 14 15 16 19 19 20 21 22 22 22 23 23 23 23 24 24 25 25 26 28 28 28 29 29 30 31 31 31 32 AVSNITT II: PROGRAM OCH ÅTGÄRDER TILL STÖD FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG 1. Samordnade åtgärder med medlemsstaterna till stöd för de små och medelstor^ företagen, 2. Benchmarking 3. Tillgång till finansiering och lån 3. 1 Åtgärder för att underlätta tillgången till finansiering 3. 1. 1 Partnerskap mellan bankerna och de små och medelstora företagen: bankernas 33 33 34 35 35 rundabordskonferens 3. 1. 2 Europeiska kapitalmarknader 3. 1. 3 Ömsesidigt 3. 2 Unionens finansiella instrument 3. 2. 1 Europeiska investeringsbanken (EIB) risktagande 35 36 37 37 37 företag. 37 3. 2. 1. 1 Europeiska investeringsbankens globala lån till små och medelstora 3. 2. 1. 2 Räntesubventionerade lån till små och medelstora företag som skapar arbetstillfällen 3. 2. 1. 3 Särskilda handlingsprogrammet från Amsterdam 3. 2. 2 Europeiska investeringsfonden 3. 2. 2. 1 Garantier för lån till små och medelstora 3. 2. 2. 2 Pilotprojektet Tillväxt och miljö: garantier för miljölån riskkapital 3. 2. 3 Försöksverksamhet inom företag 3. 2. 3. 1 Försöksverksamhet för startkapital 3. 2. 3. 2 Åtgärden Eurotech Capital 3. 2. 3. 3 Finansiering av innovation 4. Utvecklingsstöd till regionala små och medelstora 4. 1 Regionala insatser 4. 2 Gemenskapsinitiativ 4. 3 Nya typer av insatser 5. Insatser till förmån för små och medelstora företag i särskilda sektorer (jordbruk och företag fisjœ) 6. Stftd till de små och medelstora företagens europeisering och internationalisering av deras strategier, särskilt genom bättre tjänster för information och samarbete 6. 1 Företagsinformation 6. 1. 1 Nätverket av Euro Info Centres 6. 1. 2 Övrig informationsverksamhet 6. 2 Samarbete och partnerskap mellan företag för europeisering och internationalisering 6. 2. 1 Företagens europeisering 6. 2. 1. 1 Ett rättsligt instrument som lämpar sig för transnationellt samarbete: den europeiska ekonomiska intressegrupperingen (EEIG) 6. 2. 1. 2 Partnerskapsprogrammen: Europartnerskap och Interprise 6. 2. 1. 3 Uppmuntran av mellanregionalt samarbete: Recite II 6. 2. 1. 4 Transnational underentreprenad 6. 2. 1. 5 Europeiska samriskföretag: programmet JEV 6. 2. 2 Företagens internationalisering: samarbete med tredje land 6. 2. 2. 1 Handelspolitik 6. 2. 2. 2 Samarbete med EFTA 6. 2. 2. 3 Samarbete med den nordamerikanska marknaden 6. 2. 2. 4 Industriellt samarbete med Japan 6. 2. 2. 5 Samarbete med länderna i Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien 6. 2. 2. 6 Samarbete med länderna i Central- och Östeuropa och Oberoende staters samvälde 38 38 38 38 40 41 41 42 42 43 43 46 48 50 51 51 51 53 53 54 54 54 56 56 58 59 59 60 60 62 63 66 6. 2. 2. 7 Utvecklingssamarbete med de associerade länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsregionen(AVS-länderna) 6. 2. 2. 8 Samarbete med Sydafrika 7. Stärkt konkurrenskraft och bättre tillgång till forskning, innovation och utbildning. 7. 1 Företagens konkurrenskraft 7. 1. 1 Textil och beklädnad 7. 1. 2 Kemisk industri 7. 2 Kvalitet och standardisering 7. 2. 1 Kvalitetspolitik 7. 2. 2 Standardisering - certifiering 7. 2. 2. 1 Informationskampanj om standardisering 7. 2. 2. 2 NORMAPME 7. 3 Forskning och teknisk utveckling 7. 3. 1 Små och medelstora företags deltagande i gemenskapens fjärde ramprogram för FoTU 7. 3. 1. 1 Teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag 7. 3. 1. 2 Andra åtgärder inom det fjärde ramprogrammet som berör de små och medelstora företagen 7. 3. 1. 3 Det femte ramprogrammet (1998-2002) 7. 4 Innovation 7. 5 Informationssamhället 7. 5. 1 Informationsteknikprogrammet (IT-programmet) 7. 5. 2 Programmet för avancerad kommunikationsteknik och avancerade kommunikationstjänster (Acts) 7. 5. 3 Projekt för utveckling av multimedia 7. 5. 4 Programmet för telematiktillämpningar (TAP) 7. 6 Elektronisk handel 7. 7 Utbildning 7. 7. 1 Mål 4 för Europeiska socialfonden 7. 7. 2 Initiativet ADAPT 7. 7. 3 Programmet LEONARDO DA VINCI 7. 7. 4 Programmet Media II - utbildning 7. 8 Miljö 7. 8. 1 Ordningen för miljöstyrning och miljörevision 7. 8. 2 Pilotåtgärden Euromanagement-miljö 7. 8. 3 Handledning i miljöstyrning 7. 8. 4 LIFE 7. 9 Energi och transport 7. 10 Den audiovisuella industrin 7. 10. 1 Programmet MEDIA II - utveckling och distribution av europeiska audiovisuella verk (1996-2000) 7. 10. 2 Åtgärdsprogram för att införa avancerade televisionstjänster i Europa (Åtgärdsprogram 16:9) 8. Främjande av företagaranda och stöd till särskilda målgrupper 8. 1 Hantverk, småföretag och mikroföretag 8. 2 Kvinnliga företagare och medföretagare, företag ledda av personer från mindre gynnade grupper 8. 3 Handels- och distributionsföretag 8. 4 Näringsdrivande föreningar: kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och tiftelser SLUTSATSER 69 70 71 71 71 72 72 72 73 73 73 73 74 75 82 83 84 87 87 88 88 89 89 91 91 92 93 99 99 99 100 101 101 101 103 103 103 104 104 106 107 108 109 SAMMANFATTNING Rapporten om samordningen av åtgärder för de små och medelstora företagen och hantverket har upprättats till följd av rådets beslut av den 9 december 1996 om det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Den ingår i uppföljningen av rådets resolutioner om samordning respektive det integrerade programmet samt av parlamentets motsvarande resolutioner från 1997. Denna rapport ger en överblick över gemenskapens åtgärder för de små och medelstora företagen och är ett konkret uttryck för det integrerade programmets målsättning. Den är utarbetad som en ram för samordningen av åtgärderna för små och medelstora företag. Syftet är att se till att unionens alla åtgärder för företag görs tydligare, mer sammanhängande och effektivare. Samordningens syfte är att se till att man tar hänsyn till de små och medelstora företagen när man utarbetar och genomför gemenskapspolitiken, samt att de små och medelstora företagens deltagande i gemenskapens program ökar. Rapporten är indelad i två delar: bättre förhållanden för små och medelstora företag samt program och åtgärder till stöd för små och medelstora företag. Den är en uppdatering av den senaste rapporten från 1995. I <slutsatserna redogörs för de framsteg som gjorts sedan den första rapporten sammanställdes 1992. De små och medelstora företagen har successivt börjat prioriteras politiskt i unionen, eftersom de har möjligheter att skapa arbetstillfällen. Denna prioritering har tagit formen av positiva signaler från Europeiska rådets senaste möten. För att förbättra de små och medelstora företagens förhållanden, både i fråga om förvaltning, juridik, beskattning och ekonomi, anstränger sig kommissionen att bättre beakta dessa företags särdrag vid utarbetandet av all gemenskapspolitik (såsom programmet för den inre marknaden, konkurrens, beskattning, miljö och socialpolitik) och har föreslagit särskilda åtgärder. Den nya definition av små och medelstora företag som antogs 1996 bidrar till att ge en bättre målsättning för åtgärderna för små och medelstora företag. Samordningen sker med hjälp av konsekvensbedömningar för lagförslag och genom samråd mellan kommissionens olika avdelningar. Beträffande befintlig lagstiftning har man tagit initiativ för att förenkla lagstiftningen för den inre marknaden. Efter Europeiska rådets möte i Amsterdam i juni 1997 har kommissionen inrättat en arbetsgrupp (BEST-gruppen) för enklare företagsvillkor. En rekommendation om förbättrade och förenklade villkor för nystartade företag antogs 1997. Arbetet med Förbättrade finansieringsvillkor för små och medelstora företag har varit den centrala frågan vid bankernas rundabordskonferens och har också blivit föremål för ett meddelande om de europeiska kapitalmarknaderna. De praktiska frågorna i samband med övergången till euron granskas av arbetsgrupper, varav en är särskilt inriktad på små och medelstora företag. Efter mötet i Amsterdam lade kommissionen dessutom fram förslag till riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik som ett diskussionsunderlag för det särskilda sysselsättningstoppmötet i Luxemburg (20-21 november 1997). Dessa riktlinjer omfattar flera ämnen, bland annat främjandet av en ny företagaranda i Europa. företagsöverlåtelser betalningsfrister fortsätter. och Programmen och åtgärderna för stöd till företag syftar främst till att ge tillgång till finansiering och lån, stöd till utveckling av små och medelstora företag i mindre gynnade regioner, europeisering och internationalisering av små och medelstora företag, förstärkt konkurrenskraft, bättre tillgång till forskning, innovation och utbildning, främjande av företagarandan samt större hänsyn till miljön. Stödåtgärderna inom företagspolitiken rör främst information via nätverket av Euro Info Centres (Euroinfocentrer-EIC), som är allmänt erkänt som det viktigaste sättet att sprida gemenskapsinformation till företagen, europeisering och internationalisering av företagen via nätverk för samarbete mellans företag (BC-NET och BRE) och programmen Europartnerskap och Interprise samt verksamhet inom transnationell underentreprenad, främst genom inköpsmässor (International Buyers' Exhibitions, IBEX). Verksamheten rör också hantverket, handeln (som blev föremål för en grönbok) och de näringsdrivande föreningarna. Den 20-21 november 1997 anordnas den tredje europeiska hantverkskonferensen i Milano på temat "Innovation för sysselsättningen", ett tecken på den betydelse som läggs vid denna sektor. Dessutom har ett antal åtgärder till stöd för småföretag och hantverksföretag vidtagits, främst för att utveckla en företagarkultur och för att stödja kvinnliga företagare. Kommissionen har antagit det nya programmet "JEV-Joint European Venture" för att främja grundandet av samriskföretag i Europeiska unionen. En åtgärd med titeln Euromanagement-Environment har också vidtagits för att hjälpa de små och medelstora företagen att delta i gemenskapens system för miljöstyrning och miljörevision. Andra stödprogram och åtgärder från gemenskapens sida som berör de små och medelstora företagen är främst strukturfonderna, samt programmen för forskning och teknisk utveckling, för yrkesutbildning och för internationellt samarbete. Andra åtgärder påverkar de små och medelstora företagen på områdena kvalitet och standardisering, innovation, miljö (Eco-audit), transporter, energi samt den audiovisuella branschen. De små och medelstora företagens medverkan i programmen har gradvis ökat. För det första är dessa företag en målgrupp för strukturfonderna, unionens viktigaste finansinstrument. Mellan perioderna 1989-1993 och 1994-1999 kan man notera att gemenskapens bidrag till små och medelstora företag nästan fördubblats. Andelen små och medelstora företag utgör i medeltal 10 % totalt, och för mål 2-områdena i medeltal 16 % i programmen för 1997-1999. 1 de nya medlemsstaterna uppgår andelen till 30-40 %. Kommissionen har också föreslagit att de disponibla medlen i de befintliga anslagen skall inriktas på små och medelstora företag. Gemenskapens initiativ för små och medelstora företag, som nu håller på att genomföras, är särskilt inriktat på de små och medelstora företagens anpassning till den inre marknaden, överlag kan man notera ökade bidrag till de små och medelstora företagen. Europeiska investeringsbanken har 1993-1996 fördubblat volymen på sina globala lån för att öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag. Antalet mottagande företag har också fördubblats till 11 034 under 1996. Den särskilda verksamheten för små och medelstora företag har omfattat 4 435 företag vilka skapat mer än 45 000 arbetstillfällen. Europeiska investeringsfonden ägnar numera 34 % av sin verksamhet till små och medelstora företag, vilket motsvarar 613 miljoner ecu i garantier, varav 397 miljoner ecu för försöksverksamheten inom tillväxt och miljö. I programmen för forskning och teknisk utveckling har man genom att införa särskilda åtgärder för små och medelstora företag kunnat öka deras deltagande i det fjärde ramprogrammet med nästan det dubbla jämfört med det tredje ramprogrammet. 2 500 små och medelstora företag har mottagit tekniska stimulansåtgärder under 1994-1996, och flertalet av dem är företag med mindre än 50 anställda. Kommissionen startade också i juli 1997 inom innovationsprogrammet pilotprojektet I-tec för att uppmuntra investering av startkapital i små och medelstora företag som sysslar med innovativ teknik. För att främja de små och medelstora företagens internationalisering har gemenskapens metoder och verktyg för information och partnerskap inom unionen utvidgats till ett antal länder utanför gemenskapen, i Medelhavsområdet (Meda), Latinamerika (AL-Invest), och helt nyligen i Asien (Asia-Invest) samt i Central- och Östeuropa (Phare, Coopme) och i länderna som omfattas av programmet Tacis. Möten för att främja partnerskap har anordnats i länder utanför gemenskapen genom programmen Europartnerskap och Interprise. Inom yrkesutbildningen är de små och medelstora företagen en prioriterad målgrupp i de program som rör Europeiska socialfondens mål 4 och initiativet Adapt, inom vilka bidragen varierar mellan 50 och 80 % efter medlemsstat. I programmet LEONARDO DA VINCI svarar de små och medelstora företagen, inom den del som ägnas åt företagspolitik, för 16 % av partnerskapen i samband med pilotprojekt och 26 % i samband med rörlighetsprojekt. Denna andel från branschorganisationernas nätverk och ökad prioritering av små och medelstora företag, hantverksföretag och mikroföretag. tack vare ökad medverkan i nästa projektomgång torde öka Slutligen redogörs i rapporten för de framsteg som gjorts. Man erkänner att samordningen kan förbättras för att göra åtgärderna för de små och medelstora företagen rationellare och effektivare. För att öka dessa företags deltagande i gemenskapens program måste hindren för deras fulla utnyttjande av åtgärderna kartläggas och tänkbara lösningar undersökas. Även om politiken för små och medelstora företag främst är medlemsstaternas sak, kan kommissionen spela en viktig roll. I enlighet med artikel 130 i EG-fördraget kan den vidta samordnade åtgärder för att uppmuntra ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna genom att anordna utbyte och spridning av lämpliga metoder för att förenkla och förbättra företagens förhållanden, samt av stödåtgärder för små och medelstora företag. Den strukturerade dialogen mellan kommissionen och branschorganisationerna gör det möjligt att ordentligt beakta de små och medelstora företagens förhållanden och förankra de politiska besluten. Alla aktörer måste samverka för att omsätta de politiska prioriteringarna i handling och på så sätt till fullo utnyttja de små och medelstora företagens potential för sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft. FINANSINSTRUMENTEN, GEMENSKAPSPROGRAMMEN OCH DE SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN (SMF) Bidrag från gemenskapen Belopp till SMF (ecu) Antal SMF Andel deltagande SMF i samtliga projekt Andel deltagande SMF i den totala budgeten 3:e FoTU-ramprogrammet (91-94) 4:e FoTU-ramprogrammet (94-98) 700 M (preliminärt) 6 276(4 år) 5 439(2 år) 2 500 18% 24% 100 % 47% Finansinstrumeut EIB - Krediter på globala lån sedan 1990 under 1995 under 1996 Subventionerade globala lån till små och medelstora företag 1994 EIF (garantier) 1994-1997 därav tillväxt och miljö Åtgärden för startkapital Strukturfonderna «4-99** ccA/Docvr Gemenskapsinitiativ (94-99* SME LEADER II EMPLOI-NOW Forskning och utveckling TSME (i 10 program) (94-98) Resultat 94-96 Innovationsprogrammet Yrkesutbildning ESF, mål 4 ADAPT LEONARDO DA VINCI (95-99) Internationellt samarbete JOP 91-97 PHARE SMF (95-96, nationella program COOPME (95-97) TACIS-SMF (95-96) MED-INVEST/MEDA (95-96) AL-INVEST (95-99) ECIP (95-99) ASIA-INVEST (97-2002) Miljö Finansinstrumentet LIFE (93-97) Programmet MEDIA II varav lån till utveckling av SMF Handlingsplan 16:9 42 000 11736 11034 4 435 (45 000 arbeten) 11 MM 2,9 MM 2,6 MM 1 MM 613,5 M 397 M 35 M (investeringar) 207 (3000 arbeten) 45 % av lånen till industri och tjänster 58,4 % 100% 100 % 100% 100% 100 % 34 % av EIF:s samlade verksamhet 100% 1 0% i snitt för m a ll 16 % för mål 2 30-40 % för nya stater 1 MM 100 % 100 % 2 0% 5 0% 100 % 50-80 % majoritet majoritet SMF 100 % 100 % 100 % majoritet 16 % (företag) 26 % (rörlighet) majoritet, varav 69% företag < 100 anställda 100 % 100 % 100 % 117,5 M 124 samföretag 33 M 13 M 31 M 41 M 250 M 42 M 4 000 kontakter 825 (95-96) Inriktning mot SMF Del 1:100% Del 2: 80 % 250 projekt 85% 3M 220 220 4 0% 4 5% MM=1 000 miljoner OBS: Tabellen sammanfattar gemenskapsinsatser av olika slag (subventioner, lån, garantier) under olika perioder, varför beloppen inte kan adderas. * En uppskattning av de små och medelstora företagens prognosticerade medverkan anges INLEDNING Denna samordningsrapport har tillkommit enligt artikel 5. 2 i rådets beslut av den 9 december 1996 om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag i Europeiska unionen 1997-20001. I beslutet anges att "/kjommissionen skall vartannat år förelägga Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén en rapport med en värdering av de framsteg som gjorts genom att små och medelstora företags intressen inbegripits i all gemenskapspolitik och alla gemenskapsprogram till följd av dess samordningsinsats". Denna samordningsrapport om gemenskapens åtgärder för små och medelstora företag och hantverksföretag är den fjärde i ordningen, efter rapporterna från 19952 (som gavs ut 1996 och spreds i över 20 000 exemplar till de berörda), från 19943 och från 19924. Den gäller åren 1995 och 1996 samt en del av 1997. för små och medelstora Rådet reagerade på årsrapporten 1995 med resolutionen av den 22 april 1996 om samordningen av åtgärderna för små och medelstora företag och hantverksföretag5, i vilken kommissionen särskilt uppmanas att närmare granska hur gemenskapens politik påverkar de små och medelstora företagen. Innevarande års samordningsrapport är också kommissionens svar på rådets begäran. Kommissionen antog i juli 1996 den uppdaterade versionen av Integrerade programmet företag och hantverksföretag6, och bekräftade därigenom att det behövs en övergripande ram för alla åtgärder riktade till små och medelstora företag, så att åtgärderna blir synligare och effektivare. Det integrerade programmet utgör således dels ett verktyg för yttre samordning, genom att medlemsstaterna stimuleras att samordna sina insatser, dels ett verktyg för inre samordning, genom att tonvikten läggs på att samordna företagspolitiken med gemenskapens integrerade övriga politik och program. Samordningsrapporten ger uttryck för det programmets mål och bör ses mot bakgrund av rådets begäran i resolutionen av den 9 december 19967 om det integrerade programmet där rådet efterlyser en rekommendation om hur de små och medelstora företagen skall beredas större utrymme i gemenskapens program och politik. Europaparlamentet har också visat sitt intresse för samordning av åtgärderna för små och medelstora företag genom att den 24 april anta en initiativresolution om årsrapporten 19958 och en initiativresolution om det integrerade programmet från 19969, i vilka kommissionen uppmanas att intensifiera och konkretisera sina samordningssträvanden. Kommissionens omsorg om samordningen av åtgärderna för små och medelstora företag fick den att i april 1996 inrätta ett nytt direktorat med ansvar för samordnade åtgärder inom företags- och turistpolitik. Detta skedde efter det att man omorganiserat avdelningarna med ansvar för företagspolitiken. I detta nya direktorat har en ny enhet det direkta ansvaret för samordnade åtgärder med medlemsstaterna i fråga om små och medelstora företag, samt för samordning av den berörda gemenskapspolitiken och för att de små och medelstora företagen 1 Rådets beslut 97/15/EG av den 9 december 1996, EGT L 6, 10. 1. 1997, s. 25. 2 KOM(95) 362, 8. 9. 1995, hädanefter årsrapporten 1995. 3 KOM(94) 221, 7. 9. 1994, hädanefter årsrapporten 1994. 4 5 Rådets resolution 96/C 130/01 av den 22 april 1996 om samordningen av gemenskapens åtgärder för små SEK(92) 704, 26. 5. 1992. och medelstora företag och hantverksföretag, EGT C 130, 3. 5. 1996, s. 1. 6 KOM(96) 329, 10. 7. 1996. 7 Rådets resolution 97/C 18/01 av den 9 december 1996 om att till fullo utnyttja små och medelstora företags, inbegripet mikroföretags och hantverkssektorns, kapacitet genom ett integrerat program för att förbättra företagsklimatet och främja stödåtgärder för företagen, EGT C 18, 17. 1. 1997, s. 1. Föredragande: Garosci, A4-0100/97, EGT C 150, 19. 5. 1997, s. 50. Föredragande: Peijs, A4-0034/97, EGT C 150, 19. 5. 1997, s. 47. 8 9 deltar mer i gemenskapens stödprogram. Kommissionen har således tydligt visat sin vilja att bättre samordna åtgärderna för små och medelstora företag, på grund av att de är så viktiga för tillväxten, konkurrenskraften och sysselsättningen. I samordningsrapporten behandlas små och medelstora företag i allmänhet, oberoende av bransch och bolagsform. Turistnäringen är en så mångsidig och övergripande bransch att kommissionen 1997 gav ut en särskild rapport om de gemenskapsåtgärder som rör turismen10. I den redovisas gemenskapspolitiken visavi turismen, som växer i betydelse för ekonomin och sysselsättningen i Europa. SAMORDNINGENS MÅL OCH OMFATTNING Samordningen har två delar: en yttre - genom de samordnade åtgärderna med medlemsstaterna, där syftet är att främja samarbetet medlemsstaterna emellan och mellan medlemsstaterna och kommissionen, särskilt med hjälp av utbyte av erfarenheter och lämpliga metoder - och en inre - genom samarbete mellan kommissionens olika avdelningar. Den inre samordningen omfattar alla gemenskapens program och åtgärder som kan beröra de små och medelstora företagen, både rättsligt (social-, miljö- eller konkurrenslagstiftning) och ekonomiskt (finansieringsverktyg och program som strukturfonderna, forskning och teknisk utveckling samt yrkesutbildning). Samordningen skall uppfylla två mål, nämligen dels att säkerställa att de små och medelstora företagen beaktas vid utarbetandet och genomförandet av gemenskapens politik så att man tar bättre hänsyn till deras särdrag, dels att förmå dessa företag att i större utsträckning medverka i gemenskapens program. Hänsyn till dessa företag i den internt samråd vid kommissionen under det övriga politiken tas främst genom förberedande lagstiftningsarbetet (se systemet med konsekvensbedömningar för små och medelstora företag) och i fråga om förslag till gemenskapsprogram. Beträffande stödprogrammen omfattar förutom utarbetande och planering också samordningen genomförande, uppföljning och utvärdering. RAPPORTENS UPPLÄGGNING innehåller två avsnitt i vilka kommissionens företagspolitiska Samordningsrapporten prioriteringar redovisas enligt huvuddragen i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag från den 9 december 1996. Det första avsnittet handlar om bättre förhållanden för små och medelstora företag ur administrativ, rättslig, ekonomisk, skattemässig och social synvinkel. Det andra rör program och åtgärder till stöd för små och medelstora företag, och här behandlas särskilt samordnade åtgärder, tillgång till finansiering och lån, stöd till europeisering och internationalisering, stärkt konkurrenskraft för små och innovation och medelstora företag och förbättrad tillgång för dem yrkesutbildning samt främjande av företagaranda och stöd till särskilda kategorier av företag, såsom hantverksföretag, handelsföretag och näringsdrivande föreningar. Slutligen redovisas i avslutningen de framsteg som gjorts inom samordningen sedan den första rapporten antogs 1992. till forskning, EN GEMENSAM DEFINITION AV SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG Den 3 april 1996 utfärdade kommissionen en rekommendation om definitionen av små och medelstora företag11 och angav därmed för första gången en fast referens för alla åtgärder riktade till små och medelstora företag. Rekommendationen riktades till medlemsstaterna, Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden. I rekommendationen 10 KOM(97) 332, 2. 7. 1997. 11 EGT L 107, 30. 4. 1996, s. 4. 10 förespråkar kommissionen att samma definition för små och medelstora företag, småföretag och mikroföretag används på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå. Meningen är att samtliga insatser på området därmed skall bli enhetligare och effektivare samt få större spridning. Ett medelstort företag definieras således som ett företag som har färre än 250 anställda, en årsomsättning på högst 40 miljoner ecu eller en årsbalansomslutning på högst 27 miljoner ecu, och vars aktiekapital eller röster inte kontrolleras till mer än 25 % av ett eller flera företag som själva inte är små eller medelstora. Andra gränser används för att definiera småföretag (det lilla företaget: färre än 50 anställda, högst 7 miljoner ecu i årsomsättning eller högst 5 miljoner ecu i årsbalansomslutning samt kriteriet om oberoende) och mikroföretag (färre än 10 anställda). Eftersom kommissionens avdelningar måste följa rekommendationen torde det, när således samma definition används inom alla gemenskapens program för små och medelstora företag, bli möjligt att förbättra samstämmigheten och samordningen mellan programmen samt mellan dem och nationella insatser till stöd för små och medelstora företag. FÖRBÄTTRAD KUNSKAP OM SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG Mer än 99,8 % av Europeiska unionens 17,9 miljoner företag är små eller medelstora, de sysselsätter 66 % av den privat anställda arbetskraften och de svarar för 56,2 % av den totala omsättningen. Kommissionen har vidtagit två viktiga åtgärder för att öka sin kunskap om de små och medelstora företagen. För det första har den sedan 1987 tillsammans med de nationella statistikinstituten arbetat med det europeiska statistiska systemet för små och medelstora företag, en databas med uppgifter om företag uppdelade i storleksklasser. För det andra har den fortsatt det samarbete som inleddes 1992 med det europeiska observationscentret för små och medelstora företag, en av de viktigaste källorna till uppgifter om dessa företags ekonomiska prestanda och villkor. Centret ger varje år ut en oberoende rapport. Det europeiska statistiska systemet för små och medelstora företag De två senaste åren har kommissionen avsevärt byggt ut det europeiska statistiska systemet för små och medelstora företag, samtidigt som den undvikit att belasta företagen ytterligare. Databasen utnyttjades vid den fjärde utgåvan av skriften Företagen i Europa och för de tredje och fjärde rapporterna från Europeiska observationscentret för små och medelstora företag. Den fjärde utgåvan av Företagen i Europa kom i slutet av 1996 och erbjuder en beskrivande faktaanalys, illustrerad med grafik och tabeller. Den ger en bild av de europeiska företagen (på grundval av antal, antal anställda och omsättning), jämförelser med USA och Japan, ämnesartiklar (åldersfördelning, innovation, arbetskraftskostnader och produktivitet, underentreprenad, återverkningar av recessionen i Europa osv. genomgående med anknytning till de små och medelstora företagens situation), regionanalyser, branschanalyser (27 branscher granskas) och länderanalyser (EES-länderna). En uppdatering av det europeiska statistiska systemet för små och medelstora företag har just inletts, inför den femte utgåvan av Företagen i Europa som kommer i början av 1998. Dessutom innehåller databasen BACH uppgifter om företag fördelade på olika storleks grupper på grundval av en harmoniserad definition. Uppgifterna kommer från centralbanker och statistikkontor. Databasen är väl lämpad för ekonomiska analyser, och en första undersökning, European Economy (Supplement A): Financial Situation of European Enterprises, publicerades den 14 juli 199712. 12 ISSN-0379-2056. 11 Europeiska observationscentret för små och medelstora företag Under perioden 1995-1996 har Europeiska observationscentret för små och medelstora företag givit ut två rapporter, den tredje och den fjärde. De innehåller både kvantitativa och kvalitativa uppgifter, samt flera djupgående ämnesstudier. Den tredje rapporten omfattar de 15 länderna i Europeiska medlemsstaterna i Europeiska unionen samt Norge, den fjärde ekonomiska samarbetsområdet samt Schweiz. Den senare rapporten inriktas särskilt på globaliseringens inverkan på de små och medelstora företagen och på dessas verksamhet på den inre marknaden. Den utmynnar i slutsatsen att den inre marknaden hittills inverkat positivt på den ekonomiska tillväxten i Europa, särskilt på företagens export och produktivitet, och att de små och medelstora företagen haft avsevärd nytta av den. Det är de små och medelstora företagen som för närvarande har de största utsikterna till tillväxt och därmed nya arbetstillfällen. Ämnesstudierna i den fjärde rapporten inriktas dels på kvinnor och små och medelstora företag, dels på kooperativa foretag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser. Under 1997 har man börjat arbeta med den femte rapporten, som skall innehålla två ämnesstudier om turism respektive miljö samt nya avsnitt om extern rådgivning, insolvens och konkurs samt samarbete mellan små och medelstora företag. 12 AVSNITT I: BÄTTRE FÖRHÅLLANDEN FÖR SMÅ OCH MFDFI STORA FÖRETAG Gemenskapens åtgärder med syfte att ge bättre förutsättningar åt små och medelstora företag är särskilt inriktade på enklare handläggning, hänsynstagande till småföretagens behov när nya lagförslag utarbetas och när för dem relevant politik utformas (särskilt konkurrens, inre marknad, beskattning, socialpolitik och miljöpolitik), enklare rättsregler, särskilda initiativ när det gäller exempelvis betalningsfrister och överlåtelser, delaktighet i den sociala dialogen samt samråd med företagarorganisationer. 1. ENKLARE HANDLÄGGNING OCH BÄTTRE RÄTTSLIG RAM 1. 1 Samordnade åtgärder med medlemsstaterna och företagarorganisationerna för enklare handläggning och rättsregler Betungande extraarbete för företagen beror i huvudsak på medlemsstaternas regleringar och inte på Europeiska unionens13. Därför har kommissionen bestämt att arbeta både med att förbättra EG-rätten enligt de linjer som beskrivs i punkt 1. 2. och med att utbyta information och bra metoder med medlemsstaterna och företagarnas representanter för att åstadkomma enklare rättsregler och enklare handläggning inom den offentliga förvaltningen14. Avsikten är att sprida information om detta metodutbyte så att medlemsstaterna kan jämföra sina resultat (till exempel genom benchmarking) och i förlängningen inspireras att, om det behövs, ta fram nya förenklingsförslag. Arbetet har bedrivits med stöd av expertgruppen för bättre och enklare företagsklimat, som består av företrädare för medlemsstaterna och företagen15. inom Det ansågs lämpligt att först koncentrera sig på det inledande skedet i ett företags livscykel, dvs. starten och utvecklingen under de första åren. Trots att nyföretagande är så viktigt för sysselsättningen tar det i vissa medlemsstater för lång tid att starta ett företag på grund av att det saknas samordning mellan myndigheterna, vilket leder till en labyrint av formalia och förfaranden. Detta konstaterande bekräftas av en jämförelse av förhållandena i Europa, USA första och Japan som gjordes samverkansprojekt mellan medlemsstaterna och företagarnas organisationer inleddes med ett forum i Paris i juni 1995 och åtföljdes av tre workshops inriktade på särskilda frågor. På detta informations- och metodutbyte följde kommissionens rekommendation om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag16. När det gäller den formella sidan av företagsnybildning rekommenderar kommissionen medlemsstaterna att sköta all handläggning på ett ställe (s. k. "one-stop-shop"), använda endast en registreringsblankett och ett förespråkar identifieringsnummer kommissionen stimulansåtgärder under företagens första år i form av lättnader när det gäller skatt, socialförsäkring, miljöskydd och uppgiftsinlämning. tillståndsförfarandena. Vidare innovationsprogrammet - EISM-96/142. Ett påskynda samt 1. 2 Bedömning av hur EG-rätten påverkar företagen 1. 2. 1 Samråd inom kommissionen om lagförslag Vid samråd inom kommissionen i företagspolitiska frågor, även beredning av lagförslag, skall kommissionen ta tillbörlig hänsyn till hur företagen påverkas, särskilt de små och medelstora. 13 Rapport från den oberoende expertgruppen om en förenkling av lagstiftning och administration (Molitor- gruppen), KOM(95) 288, 21. 6. 1996 och en rapport från 1995 av UNICE om lagstiftning med titeln Releasing Europe's Potential: Through Targeted Regulatory Reform. 14 Se Det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkssektorn, KOM(96)329 slutlig, 10. 7. 1997. 15 Rådets resolution av den 10 oktober 1994, EGT C 294, 22. 10. 1994, s. 6. 16 Rekommendation av den 22 april 1997, EGT L 145, 5. 6. 1997, s. 29. 13 Det är ofta nödvändigt med lagstiftning för att skydda miljön, värna om de anställdas säkerhet och hälsa eller införa viktiga sociala trygghetsbestämmelser. Men lagstiftningen påverkar ofta företagen, skapar anpassningskostnader och tynger förvaltningssidan, med åtföljande risk för försämrad konkurrenskraft, tillväxt och förmåga att skapa varaktiga arbeten. Bördan är relativt sett tyngre för de mindre företagen, eftersom de inte har tillräckliga resurser, i form av personal eller likvida tillgångar, som de större företagen. De små och medelstora företagen känner ofta inte till eller har svårt att förstå komplicerad lagstiftning. De har varken den tid eller den sakkunskap som krävs för att delta i remissbehandling och beredning av lagstiftning. Faktum är att små och medelstora företag svarar för en stor del av Europeiska unionens ekonomi. De tjänstemän vid kommissionen som handlägger företagspolitiska frågor skall därför se till att man i lagförslag som förväntas påverka mindre företag tar hänsyn inte bara till anpassningskostnader och andra bördor till följd av rättsakten i sig, utan också till olika former av byråkrati som rättsakten ger upphov till. De företagspolitiska avdelningarna vid kommissionen håller på att införa ett "Think Small First"-synsätt i den interna samrådsprocessen. Det är meningen att detta synsätt skall tillämpas av kommissionen när rättsakter utarbetas. Man föreställer sig att medan stora företag kan anpassa sig till lagstadgade krav som utformats med de mindre företagens situation för ögonen, så är det motsatta förhållandet inte sant. Detta betyder att förslag till lagstiftning skall betraktas ur småföretagets synvinkel och att lämpliga småföretagarorganisationer skall rådfrågas på ett ändamålsenligt sätt. Områden där de företagspolitiska avdelningarna varit aktiva och deltagit i den interna samrådsprocessen på grund av att de konstaterat ett sannolikt inflytande på företagsklimat och småföretagarsektorn omfattar följande: den sociala dialogen, programmet för den gemensamma marknaden (det nya gemensamma mervärdesskattesystemet, offentlig upphand ling, den omarbetade Intrastat-förordningen (Eurostat)), den omarbetade förordningen om miljömärkning, euro, miljöansvar, grönboken om livsmedelslagstiftning samt affärs kommunikation. Alla dessa är områden som påverkar små och medelstora företag väsentligt. Därför har kommissionens tjänstemän med ansvar för företagspolitiska frågor försökt sörja för att de mindre företagens situation blivit känd och beaktad samt att småföretagar- organisationerna tillfrågats och involverats. 1. 2. 2 Gemenskapens metod för att bedöma hur lagförslag påverkar företagen, särskilt de små och medelstora När det är troligt att ett lagförslag inverkar väsentligt på företagen, särskilt de små och medelstora, skall de företagspolitiska avdelningarna be det ansvariga generaldirektoratet att göra en utredning av konsekvenserna för näringslivet. Konsekvensutredningen skall ge en koncis och fullständig bild av hur små och medelstora företag påverkas så att de som beslutar kan se att småföretagens särskilda situation beaktats på ett riktigt sätt. I kommissionens årligen återkommande lagstiftningsprogram anger man vilka lagförslag som kräver en konsekvensutredning, så att utomstående intressegrupper får förhandsbesked om att näringslivet kommer att påverkas. De får då möjlighet att delta i rådfrågningsprocessen. Konsekvensutredningen skall baseras på den analys av lagförslagets effekter som det ansvariga generaldirektoratet har utfört. Avsikten är att försöka åstadkomma rätt avvägning mellan nya krav, exempelvis nödvändig kontroll av miljö eller arbetsmiljö, och anpassningskostnader eller andra negativa effekter för företagen. 14 Under 1995 gjordes 14 konsekvensutredningar, däribland 4 om lagförslagen om statistik över strukturer i affärsverksamhet17, skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet18, sammankoppling inom telekommunikation19 samt utsläpp från förbränningsmotorer i terränggående maskiner20. Av 19 lagförslag i kommissionens lagstiftningsprogram för 1996 ansågs 10 kunna inverka väsentligt på företagen, särskilt de små och medelstora, och de ansvariga generaldirektoraten ålades göra särskilda konsekvensutredningar. Av dessa 10 färdigställdes 7 medan de återstående 3 sköts upp till 1997. Bland dessa finns lagförslag om användning av organiska lösningsmedel i viss verksamhet, t. ex. kemtvätterier, tryckerier och bilverkstäder, vilka ofta är små- eller medelstora företag21, genomförandet av ramavtalet om föräldraledighet, där flera småföretagarorganisationer inom EU var angelägna om att man tog hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation22, avgifter på tunga godstransporter för användning av vissa infrastrukturer23 samt statistik över arbetskraftskostnader24. Alla dessa konsekvensutredningar kan studeras i från Europeiska gemenskapernas motsvarande KOM-dokument publikationsbyrå. som kan erhållas Slutligen har kommissionen som ett led i den första handlingsplanen för innovation i Europa åtagit sig att inrätta en förebyggande mekanism för att bedöma bestämmelsernas konsekvenser för innovationen inom de allmänna riktlinjerna för lagstiftning. 1. 3 Förenkling och förbättring av den befintliga lagstiftningen om den inre marknaden SLIM-projektet25 (Förenklad lagstiftning på den inre marknaden), som kommissionen lanserade i maj 1996, är inriktat på att inskränka de olägenheter för företagen, särskilt de minsta, som regleringen av den inre marknaden medför samt på att göra unionen öppnare och effektivare. Det nya med SLIM är att små arbetslag bestående av sakkunniga från de nationella förvaltningarna och representanter för berörda grupper, t. ex. företagen (produktion och handel, inklusive små och medelstora företag), ombeds ge förslag till hur lagstiftningen kan förenklas. SLIM-projektets första fas fokuserades på följande fyra områden: Intrastat (insamlingssystem för statistikuppgifter om varuhandeln mellan medlemsstaterna), byggprodukter, examensbevis och prydnadsväxter. På vart och ett av dessa områden kunde sakkunniggrupperna lämna förslag till hur lagstiftningen kan förenklas och förbättras26. På grundval av dessa rekommendationer har kommissionen redan utarbetat förslag till förbättringar av Intrastat- systemet27 och kommer sedan att ta fram förslag på andra områden. 17 KOM(95) 99 slutlig, 31. 3. 1995. 18 KOM(95) 425 slutlig, 13. 9. 1995. 19 KOM(95) 379 slutlig, 19. 7. 1995. 20 KOM(95) 350 slutlig, 6. 9. 1995. 21 KOM(96) 538 slutlig, 6. 11. 1996. 22 KOM(96) 26 slutlig, 31. 1. 1996. Rådets direktiv 96/34/EG, 3. 6. 1996, EGT L 145, 19. 6. 1996, s. 4. 23 KOM(96) 331 slutlig, 10. 7. 1996. 24 KOM(96) 475 slutlig, 16. 10. 1996. 25 KOM(96) 204 slutlig, 8. 5. 1996. 26 Rapport från kommissionen om pilotprojektet SLIM - KOM(96)559 slutlig, 6. 11. 1996. 27 KOM(97) 252 slutlig, 30. 5. 1997 och KOM(97) 275 slutlig, 4. 6. 1997. 15 Den andra fasen i SLIM-projektet kommer att gälla skyldigheter i fråga om mervärdeskatt, banktjänster, gödningsmedel samt den kombinerade nomenklaturen, som används vid gemenskapsextern handel. Arbetet kommer att utmynna i rekommendationer som kommer att behandlas i ett meddelande från kommissionen till rådsmötet (inre marknad) i november 1997. SLIM-projektet är en del av ett större program som saknar bortre tidsgräns och är inriktat på att ge den inre marknaden enklare och bättre lagstiftning. Målsättningen är att åstadkomma en effektivare inre marknad, vilket är ett av de strategiska målen i handlingsplanen för den inre marknaden. Inom detta fortlöpande förenklingsprogram kombineras SLIM-metoden med andra rationaliseringsåtgärder för att före årsskiftet 1999 förenkla flera lagstiftningsområden, såsom försäkringar och värdepapper, konsumentrådgivning, telekommunikation, regler och förfaranden vid tullbehandling samt bolagsrätt. 1-4 Program fflr den inre marknaden Kommissionen försöker värna om att små och medelstora företags krav och behov tillgodoses när den genomför programmet för den inre marknaden. Euro Info Centres förmedlar värdefull information från små och medelstora företag som är verksamma på den inre marknaden. Frågor kring offentlig upphandling behandlades i en grönbok28, som lämnar öppet för synpunkter från berörda grupper. Dessutom granskar kommissionens interna samrådsgrupper lagstiftningen om den inre marknaden på olika områden med hänsyn till eventuella konsekvenser. En av Europeiska unionens prioriterade uppgifter är att nå fullt utnyttjande av den inre marknadens potential. Detta är också ett av de centrala inslagen i Förtroendepakten om sysselsättningen29. Det är meningen att företagen skall få hjälp att dra nytta av den inre marknaden. I rapporten om den inre marknadens följder och effektivitet30 slår kommissionen fast att den inre marknaden inverkar positivt på ekonomin (nära 1,5 % extra tillväxt och nära 900 000 nya arbetstillfällen) och erinrar om att dröjsmål med genomförandet av lagstiftningen om den inre marknaden på nationell nivå håller tillbaka det positiva inflytandet på tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning. Efter denna rapport gjorde kommissionen sina prioriteringar för att stärka den inre marknadens funktion under de kommande åren och lade fram dem i handlingsplanen för den inre marknaden31. Handlingsplanen omfattar 4 strategiska mål, nämligen att stärka regelsystemets effektivitet, undanröja de största snedvridningarna på marknaden, avlägsna hinder för marknadsintegrering i vissa branscher samt ge alla medborgare möjlighet att dra fördel av den inre marknaden. Vissa av de konkreta åtgärdsförslagen borde ge i synnerhet de små och medelstora företagen bättre tillträde till den inre marknaden, nämligen de som syftar till att förbättra företagens möjligheter att tillägna sig den information de behöver (genom informationsförmedling via Internet som komplement i samordning med Euroinfocentrernas verksamhet), förenkla bestämmelserna i nationell rätt och i EG-rätten samt förbättra situationen vad gäller betalningsfrister vid handelstransaktioner. Vid sitt möte i Amsterdam (16-17 juni 1997) ställde sig Europeiska rådet bakom handlingsplanen och stödde målsättningen i den, vilket utgjorde en bekräftelse på att det krävs ett förnyat politiskt engagemang för att undanröja kvarstående hinder och göra de potentiella fördelarna med den inre marknaden påtagliga. till och 28 KOM(96) 583, 27. 11. 1996. 29 CSE(96) 1 slutlig, 5. 6. 1996. 30 KOM(96) 520 slutlig, 30. 10. 1996. 31 CSE(97)1 slutlig, 4. 6. 1997. 16 Enkäter och undersökningar tyder på att de större företagen haft störst fördel av programmet för den inre marknaden. Små och medelstora företag verkar på regional och lokal nivå. De större företagen har en bredare kunskapsbas och är bättre insatta i lagstiftningen om den inre marknaden. Av samma källor kan man emellertid utläsa att sådana små och medelstora företag som redan före programmet var verksamma på EU-nivå och sådana som verkar i gränsregioner ansåg att programmet hade positiv inverkan på deras affärer. De medgav att ett högre konkurrenstryck i det omgivande näringslivet hade resulterat i högre kvalitet och produktivitet. Oberoende av om de är verksamma över gränserna eller inte är det svårt för de flesta av de små och medelstora företagen att klara kostnaderna för anpassning till nya bestämmelser när det gäller teknik, administration eller beskattning. Större företag rapporterar att de kunnat avdela en anställd till att uteslutande sköta det pappersarbete som föranleds av att man måste anpassa sig till nya bestämmelser. Småföretagen uppger att det orsakar väsentliga kostnader för dem. Dessa fasta engångskostnader är normalt en större andel av ett mindre än av ett större företags omsättning. Dessutom brukar små tillverkare i vissa branscher, t. ex. maskinteknik, kundanpassa sina produkter och då blir anpassningskostnaden för varje ny modell hög. Exempelvis betraktar mindre maskintillverkare CE-märkningen som nödvändig vid marknadsföringen. Men kostnaden för att erhålla märkningen är en fast kostnad, som med nödvändighet höjer break-even-pwrikten. Höjningen är försumbar för stora tillverkare som producerar stora mängder, men den kan vara nog så allvarlig för dem som tillverkar specialbyggda modeller i enstaka exemplar eller små serier. tillträde Icke desto mindre har små och medelstora företag yttrat sig positivt om den inre marknadens inflytande på verksamheten. När det gäller rengöringsmedel och kosmetika har t. ex. de små och medelstora företagen dragit fördel av bättre till EU-marknaden. För anläggningsmaskiner32 gäller att 29 % av de små och medelstora företagen mot 7 % av de större företagen angav att lagstiftningen om den inre marknaden stimulerat dem att söka sig ut på andra marknader. Småföretag med sedan tidigare etablerad verksamhet över gränserna ansåg att systemet med självcertifiering för CE-märkning är ett viktigt stöd för små och medelstora företag, eftersom det hjälper dem att höja den tekniska kvaliteten på produkterna och konkurrera mera effektivt med större företag. Andra undersökningar33 bekräftar bilden: sedan den inre marknaden genomfördes har, enligt egen utsago, 37 % av de små och medelstora företagen väsentligt förbättrat distribution och marknadsföring inom EU, 27 % utvecklat bättre produkter och produktionsprocesser och 12 % anställt personal med ny kompetens för anpassning till efterfrågan på EU-marknaden. När det gäller momsregler för försäljning inom EU anser vidare 32 % av de små och medelstora företagen att det nya systemet har inverkat positivt på verksamheten, mot 30 % av de större företagen. Bolagsrätt Europeiska kommissionen har nyligen inlett ett stort rådslag med medlemsstaterna, yrkessammanslutningar och universitetskretsar kring temat "Den inre marknaden och bolagsrätten"34. Med hjälp av detta initiativ försöker kommissionen utreda om de bolagsformer som nu finns för företagen är lämpliga eller om ändringar inom ramen för den 32 Ws/Atkins. Impact and effectiveness of the Internal Market Programme in the Construction Site Equipment sector, maj 1996. 33 EU initiatives for SMEs - are the policies appropriate?, Deloitte Touche Tohmatsu International, 1995. 34 På basis av kommissionens rapport The Simplification of the Operating Regulations for Public Limited Companies in the European Union, 1995 17 inre marknaden eller den ekonomiska och monetära unionen är påkallade. Kommissionen vill bl. a. veta vilka behov särskilt små och medelstora företag har av enklare regler idag. lägga ett nytt Kommissionen planerar att tionde direktiv om gränsöverskridande fusioner av aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar. Tillämpningsområdet för detta nya förslag är inte begränsat till aktiebolag utan omfattar alla bolag med begränsat ansvar. Detta bredare tillämpningsområde gynnar framför allt de små och medelstora företagen, som ofta drivs i någon bolagsform med begränsat ansvar men inte som aktiebolag. till ett förslag Möjligheten att fusionera företag i olika länder kommer att driva på internationaliseringen av de mindre företagens verksamhet, en utveckling som kommissionen förespråkar i det fleråriga programmet för de små och medelstora företagen. Dessutom ämnar kommissionen anta ett förslag till ett fjortonde direktiv om flyttning av ett företags säte från en medlemsstat till en annan. Detta direktiv, som har samma tillämpning som det nya förslaget till gränsöverskridande fusioner, kan också bli ett användbart redskap för de små och medelstora företagens internationalisering. Erkännande av examensbevis Den 8 februari 1996 antog kommissionen ett förslag till direktiv om införande av en ordning för erkännande av examensbevis som omfattas av direktiven om liberalisering och övergångsåtgärder, en ordning som kompletterar den generella ordningen för erkännande av examensbevis35. Förslaget syftar till att stöpa om huvudbestämmelserna i direktiven om liberalisering och övergångsåtgärder, som särskilt gäller handel, industri och hantverk, för att göra EG-rätten tydligare och enklare. Förslaget syftar också till att införa en ordning för erkännande av examensbevis som skall. gälla sådan yrkesverksamhet som inte omfattas av den generella ordningen. Med hjälp av den nya ordningen skall migrerande arbetstagare kunna begära att deras examensbevis erkänns, även när de inte har den yrkeserfarenhet som krävs för att kunna åberopa något av direktiven om övergångsbestämmelser. Redovisningsregler I kraft av direktiven 78/660/EEG36 om årsbokslut i vissa typer av bolag och 83/349/EEG37 om sammanställd redovisning kan medlemsstaterna medge undantag från vissa skyldigheter för små och medelstora bolag samt små koncerner som inte överstiger vissa storleksgränser. I artikel 53. 2 i direktiv 78/660/EEG anges att storleksgränserna skall ses över vart femte år och anpassas till unionens ekonomiska och monetära utveckling. Den senaste översynen gjordes i mars 1994. Nästa skall göras 1999. Ändringarna av storleksgränserna kommer att ingå i ett projekt för att anpassa direktiven till den ekonomiska utvecklingen, i synnerhet vad gäller små och medelstora företag. Vissa planerade ändringar har med övergången till euro att göra, men kommissionen kommer också att se över bokföringsreglerna för små och medelstora företag, för att eventuellt göra reglerna smidigare, samtidigt som den inre marknadens krav beaktas. Kommissionen har utarbetat ett frågeformulär om bokföring i små och medelstora företag, och kommentarerna till denna enkät kommer att beaktas när ändringarna i direktiven tas fram. Den nya definitionen av små 35 KOM(96) 22 slutlig, 8. 2. 1996. 36 EGTL222, 14. 8. 1978,s. 11. 37 EGTL 193, 18. 7. 1983, s. l. 18 och medelstora företag38 är en annan sak som kommissionen kommer att beakta i utarbetandet av förslagen. Immaterialrättsligt skydd Som uppföljning av rådslaget som 1995 inleddes med grönboken Bruksmönsterskydd inom den inre marknaden*9 torde kommissionen inom den närmaste tiden lägga ett förslag till rättsakt om harmonisering av den nationella lagstiftningen på området, eftersom nu rådande olikheter inverkar på fri rörlighet för varor och på förutsättningarna för sund konkurrens. Bruksmönster är en flexibel och billig skyddstyp som lämpar sig väl för små och medelstora företag inom vissa innovativa branscher. Kommissionen försöker också se till att förslagen om mönsterskydd snabbt antas, vilket kan ha stor betydelse för de små och medelstora företagen. Offentlig upphandling Den 27 november 1996 antog kommissionen grönboken Offentlig upphandling inom den Europeiska unionen: Överväganden inför framtiden*® i avsikt att driva på ansträngningarna att avreglera offentlig upphandling med hjälp av ett brett rådslag med alla berörda parter. I grönboken utvecklar kommissionen sina åsikter om små och medelstora företags särskilda svårigheter att dra nytta av de nya avsättningsmöjligheter som gemenskapsdirektiven skapar. Vidare inleder kommissionen en debatt som förväntas mynna ut i konkreta åtgärder för att främja de små och medelstora företagens möjligheter att erövra offentliga kontrakt. Åtgärderna bör särskilt vara inriktade på sådant företagsstöd som utbildning, upplysning, sakkunskap och företagssamverkan. Ett antal Euro Info Centres, särskilt i Nederländerna, Förenade kungariket och Frankrike, har utvecklat en speciell anbudsprogramvara som skall göra det lättare för deras kunder att få information om anbudsinfordringar. Därutöver deltar Euro Info Centres i olika tillämpningar och en anknytande undersökning av SIMAP (System för information om offentlig upphandling). 1. 5 Fftretagsöverlåtelser Den 7 december 1994 riktade kommissionen en rekommendation till medlemsstaterna om överlåtelse av små eller medelstora företag41. Sedan dess har många av dem beslutat om, eller åtminstone förberett, åtgärder som skall ge företagen bättre lagstiftning och skatteregler på området. Kommissionen gav medlemsstaterna två år fram till den 31 december 1996. Därefter skulle medlemsstaterna underrätta kommissionen om alla lagar eller andra författningar som de hade antagit om företagsöverlåtelser. Kommissionen anordnade ett europeiskt forum i Lille den 3-4 februari 1997 om företagsöverlåtelser42 för att göra en första genomgång av åtgärder efter 1994 och urskilja bra metoder. Under forumet kunde man särskilt notera framsteg när det rätten att byta bolagsform, personassociationers gäller fåmansbolag, enmansföretag, fortbestånd företagsöverlåtelse. Strävandena att underlätta företagsöverlåtelser kommer att följas upp framöver. samt gåvoskatt, arvsskatt och försäljningsskatt vid 1. 6 Konkurrenspolitik Europeiska företag gynnas i allmänhet av en verksam konkurrenspolitik. Detta gäller i särskilt hög grad för små och medelstora företag. Konkurrenspolitiken gynnar dessa företag direkt på 38 EGTL 107, 30. 4. 1996, s. 4. 39 KOM(95) 370, 19. 7. 1995. 40 KOM(96) 583, 27. 11. 1996. 41 EGT L 385, 31. 12. 1994, s. 14 och C 400, 31. 12. 1994, s. 1. 42 EGT C 284, 27. 9. 1996, s. 3 av omslaget. 19 marknader där storföretagens inflytande hotar dem eller indirekt genom att hålla nere priser och kostnader. Samtidigt gynnas nya företag av konkurrenspolitiken, och dessa företag är ofta små eller medelstora. Dessutom snedvrids marknadskrafterna av omotiverat statligt stöd, vilket leder till nackdelar för små och medelstora företag. l'6-l Konkurrensregler med tillämpning på företag De små och medelstora företagen har mest att vinna på kommissionens nyligen utgivna meddelande43 om översynen av meddelandet av den 3 september från 1986 om avtal av mindre betydelse (med tillämpning av artikel 85 i EG-fördraget om avtal mellan företag). Kommissionen slår fast att avtal mellan små och medelstora företag, enligt definitionen i kommissionens rekommendation av den 3 april 199644, sällan har något väsentligt inflytande på handeln mellan medlemsstaterna eller konkurrensen. De omfattas därmed i allmänhet inte av förbudet i artikel 85. 1. Om sådana avtal i undantagsfall omfattas av artikeln är de inte tillräckligt betydelsefulla för gemenskapen för att motivera ett ingripande. Enligt kommissionens ovannämnda meddelande kommer den inte att inleda något förfarande, varken på begäran eller på eget initiativ, för att tillämpa bestämmelserna i artikel 85. 1 på sådana avtal. Kommissionen förbehåller sig dock rätten att ingripa mot sådana avtal när de berör en väsentlig del av marknaden i fråga och när konkurrensen begränsas genom sammanlagd verkan av parallella avtal i distributionsledet. Vidare har kommissionen nyligen publicerat en grönbok45 om vertikala begränsningar, dvs. avtal mellan aktörer i olika led i framställningskedjan. Genom grönboken inleds en bred diskussion om hur konkurrensreglerna skall tillämpas i framtiden. I detta sammanhang och mot bakgrund av rådets resolution av den 10 oktober 199446, där kommissionen uppmanades att undersöka samarbetsmöjligheter för små och medelstora företag, planerar kommissionen att fördjupa analysen av samarbete i form av gemensamma inköp. När det gäller tillämpning av konkurrensregler på särskilda verksamhetsområden, såsom försäljnings- och serviceavtal för motorfordon, infördes genom förordning 1475/9547 flera bestämmelser som gör det möjligt att ge större frihet åt återförsäljarna, vanligen små och medelstora ändrade styrkeförhållanden mellan å ena sidan dem som tillverkar eller säljer reservdelar och å andra sidan biltillverkare. tillverkarna. Vidare medför företag, gentemot förordningen Den 31 januari 1996 antog kommissionen en ny förordning om tillämpning av artikel 85. 3 på grupper av avtal om tekniköverföring48 som skall underlätta vissa typer av tekniköverföring, vilket borde gynna de små och medelstora företagen. 43 KOM(96) 722 slutlig om avtal av mindre betydelse, EGT C 29, 30. 1. 1997, s. 3. 44 Kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 till medlemsstaterna, EIB och EIF om definitionen på små och medelstora företag, EGT L 107, 30. 4. 1996, s. 4. 45 KOM(96) 721 slutlig, 22. 1. 1997. 46 Rådets resolution 94/C 294/04, 10. 10. 1994, om fritt spelrum för de små och medelstora företagens, inbegripet hantverksföretagens och mikroföretagens, dynamiska kraft och innovationspotential i en konkurrensutsatt ekonomi, EGT C 294, 22. 10. 1994, s. 7, tredje stycket, fjärde strecksatsen. 47 EGT L 145, 29. 6. 1995, s. 25. 48 EGTL 31, 9. 2. 1996, s. 2. 20 1. 6. 2 Statligt stod Kommissionen har i sin allmänpolitiska hållning till statligt stöd tagit hänsyn till de små och medelstora företagens situation. Denna hållning konkretiserades 1992 i en första uppsättning särskilda riktlinjer för stöd till små och medelstora företag49. Enligt dessa riktlinjer kunde stöd till små och medelstora företag, förutsatt att det hölls inom vissa gränser, omfattas av undantaget i artikel 92. (3) (c) i fördraget och därmed betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden. Genom riktlinjerna infördes också en regel om försumbart stöd som upphäver medlemsstaternas anmälningsskyldighet till kommissionen vid stöd på mycket låga belopp. Sådant stöd antas inte påverka handeln mellan medlemsstaterna. Även om det inte anges att denna regel endast gäller företag upp till en viss storlek är den uppenbart främst avsedd för små och medelstora företag. Riktlinjerna för stöd till små och medelstora företag omarbetades och presenterades ånyo I995S0 (granskning av tillämpningen skulle ske efter tre år). Huvuddragen från 1992 (allmänna bedömningskriterier, tillåten stödnivå) ligger fast, men på vissa punkter har man gjort preciseringar eller ändringar. Först och främst breddas fältet för tillåtna stödsyften genom att samma positiva bedömning som gäller för stöd till materiella investeringar också skall tillämpas på stöd till immateriella investeringar i form av tekniköverföring. Det rör sig om stöd som förväntas stimulera små och medelstora företag att använda avancerad teknik som de inte skulle kunnat utveckla själva. När det gäller andra stödtyper överensstämmer de nya riktlinjerna i stort med de tidigare (stöd till rådgivning, utbildning och kunskapsspridning) eller också hänvisar de till särskilda riktlinjer för respektive stödtyp51. Ofta innehåller dessa riktlinjer förmånligare bedömningsregler för stöd till små och medelstora företag. Exempelvis får miljöstöd samt forsknings- och utvecklingsstöd till små och medelstora företag vara 10 procentenheter högre än normalt tillåten stödnivå för större företag. Vidare har regeln om försumbart stöd ändrats och behandlas nu i ett särskilt meddelande52. Jämfört med den ursprungliga regeln är den nya betydligt enklare att använda. Samtidigt vidgas dess och alla tillämpningsområde ackumuleringsreglerna ersätts av ett enda tröskelvärde. Oberoende av stödtyp behöver belopp under ett tröskelvärde på 100 000 ecu fördelat över tre år inte anmälas till kommissionen. Slutligen har den definition av små och medelstora företag som används i riktlinjerna anpassats (se inledningsavsnittet). som kommissionen här antagit53 till den gemensamma definition exportstöd) stödtyper omfatta (utom till att Det bör tilläggas att kommissionen, med anledning av tre anmälningar som inkommit under 1996, har beslutat att riktlinjerna också skall gälla för stöd till direktinvesteringar i utlandet om det utgår till små och medelstora företag. Beslutet speglar kommissionens positiva inställning när det gäller stimulans till små och medelstora företag som vill internationalisera sin verksamhet, även genom investeringar i länder utanför gemenskapen. Vid sidan om dessa nya riktlinjer har kommissionen nyligen antagit riktlinjer för företagsstöd i ekonomiskt eller socialt utsatta stadsdelar. Därmed tillåts stöd till nya eller befintliga företag 49 Gemenskapens riktlinjer för stöd till små och medelstora företag, 92/C 213/02, 20. 5. 1992, EGT C 213, 19. 8. 1992, s. 2. 50 Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag, 96/C 213/04, EGT C 213, 23. 7. 1996, s. 4. 51 Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd, EGT C 72, 10. 3. 1994, s. 3; Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till forskning och utveckling, EGT C 45, 17. 2. 1996, s. 5; Riktlinjer för stöd till sysselsättning, EGT C 334, 12. 12. 1995, s. 4. 52 Kommissionens meddelande om försumbart stöd, EGT C 68, 6. 3. 1996, s. 9. 53 Kommissionens rekommendation av den 3 april 1996, EGT 107, 30. 4. 1996, s. 4. 21 i stadsdelar som uppfyller kraven i riktlinjerna. Eftersom det huvudsakligen är små och medelstora företag som kan komma i fråga för sådant stöd bör kommissionens initiativ vara särskilt positivt för dem. Det bör noteras att kommissionens hållning gentemot små och medelstora företag, såsom den kommer till uttryck i nämnda texter, är ett allmänpolitiskt förhållningssätt. När kommissionen kontrollerar stöd eller utövar någon annan befogenhet försöker den ta hänsyn till de små och medelstora företagens särskilda situation och understödja deras utveckling under noggrant iakttagande av konkurrensreglerna. 2. EKONOMISKA VILLKOR 2. 1 Betalningsfrister vid handelstransaktioner Betalningsförseningar är ett allt större hinder för utveckling av företagen inom EU, särskilt de små och medelstora eftersom deras likviditet, lönsamhet och konkurrenskraft urholkas. I rekommendationen av den 12 maj 1995 om betalningsfrister vid handelstransaktioner54 anger kommissionen en serie praktiska åtgärder och lagstiftningsinitiativ för att angripa lämpligaste sätt problemet. I rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att på åstadkomma bättre betalningsrutiner och att lämna en rapport till kommissionen om vad man gjort före den 31 december 1997. Kommissionen gjorde en utvärdering av resultatet av rekommendationen 1997 och offentliggjorde ett meddelande55 som visar att medlemsstaterna gjort mycket litet för att åtgärda problemen, och att betalningssituationen inte blir bättre. Om medlemsstaterna tillräckliga åtgärder före utgången av 1997 kommer kommissionen att föreslå ett direktiv för att motverka betalningsförseningar. Direktivet kommer att innehålla minimikrav som skall införlivas i nationell rätt. Minimikraven bör omfatta lagstadgad rätt till dröjsmålsränta, effektiva och billiga indrivningsförfaranden samt en föreskriven längsta betalningsfrist vid offentlig upphandling. inte vidtar 2. 2 Förberedelser inför euron Kommissionens företagspolitiska avdelningar har tagit aktiv del i allt arbete som rör euron. De har deltagit i arbetsgrupperna för företag, konsumenter, betalningssystem, betalningsmedel respektive redovisning och skatt om övergången till euro. De har också hjälpt till att organisera rundabordskonferensen om de praktiska frågorna kring övergången till euro, som hölls den 15 maj 1997 och där alla berörda ekonomiska aktörer deltog. De har regelbundet fört övergången till euro på tal vid möten med yrkessammanslutningar, Euro Info Centres samt deltagarna i rundabordskonferensen för bankfolk och småföretagare. De har bildat en särskild arbetsgrupp om de mindre från förmedlingsinstanserna för att främja informationsutbyte dels mellan mellanhänderna, dels mellan dessa mellanhänder och kommissionen. De har uppmuntrat privata och offentliga uppslag inriktade på att informera små och medelstora företag om euron och försett infocentrerna med allt material om euron som de kan tänkas behöva. Under 1996 inledde infocentrerna dessutom en informationskampanj om övergången till euro som skall fortsätta under 1997 och därefter. Informationskampanjen kommer att omfatta många arrangemang och trycksaker som skall ge svar på de viktigaste frågorna om hur övergången till euro kommer att påverka funktionerna i ett företag. Informationskampanjen riktar sig också till hantverksföretag och mycket små företag. företagen och euron med deltagare 54 EGTL 127, 10. 6. 1995, s. 19. 55 C(97) 2121, 9. 7. 1997, EGT C 216, 17. 7. 1997. 22 2. 3 Gränsöverskridande betalningar För att underlätta de små och medelstora företagens transaktioner över gränserna och siinka överföringskostnaderna har kommissionen lagt fram konkreta förslag såsom direktivet om gränsöverskridande betalningar56. Genom direktivet är det meningen att företagen skall kunna tillförlitligt. Vidare måste sköta lösa medlemsstaterna enligt direktivet se gränsöverskridande tvister om sådant som omfattas av direktivet. sina betalningstransakticner snabbare och mer till att det förfaranden för att finns 2. 4 Tillgång till finansiering av innovation I och med handlingsplanen för innovation i Europa, som antogs den 20 november 1996, införs åtgärder för att uppmuntra finansiering av innovation, i synnerhet med hjälp av riskkapital. Europeiska rådet bekräftade i sin resolution om tillväxt och sysselsättning, antagen vid toppmötet i Amsterdam, hur viktigt det är för spetsteknikprojekt och för små och medelstora företag att få tillgång till finansiering. 3. BESKATTNING Kommissionens politik när det gäller tull och beskattning syftar till att genomföra den inre marknaden fullt ut genom att anpassa regelsystemet på dessa områden till den inre marknaden. Samtidigt strävar man efter att förenkla lagstiftningen ordentligt. Detta förväntas leda till enklare administration för företagen, särskilt de små och medelstora. Inom handlingsplanen för innovation i Europa överväger man ett meddelande om beskattning och innovation. 3. 1 Företagsbeskattning Efter det att kommissionen presenterade diskussionsunderlaget Beskattning inom Europeiska unionen den 20 mars 199657 inrättades en högnivågrupp om beskattning. På grundval av gruppens diskussioner lade kommissionen fram meddelandet Beskattning inom Europeiska unionen - Rapport om skattesystemens utveckling59. I rapporten förespråkas en ny ständig arbetsgrupp för att få en strategisk överblick över skattepolitiken. Enligt rapporten skulle en sådan arbetsgrupp bl. a. kunna granska olika sätt att förenkla beskattning av små och medelstora företag samt annan näringsverksamhet. Denna nya arbetsgrupp för skattepolitik har nu inrättats och inledde sitt arbete den 11 mars 1997. Som en uppföljning av arbetet inom skattepolitiska gruppen, vilken redan sammanträtt fyra gånger, och av det informella rådsmötet (ekonomi och finans) i Mondorf-les-Bains antog kommissionen den 1 oktober 1997 ett meddelande59 till rådet om en serie åtgärder för bekämpning av skadlig skattekonkurrens i unionen. Dessa åtgärder omfattar bland annat regler för gott uppförande genom vilka medlemsstaterna politiskt åtar sig att bekämpa skadlig skattekonkurrens på företagsbeskattningens område, åtgärder för att avhjälpa de mest betydande snedvridningarna på den indirekta beskattningens område samt åtgärder i syfte att avskaffa källbeskattning som slår mot räntebetalningar och avgifter mellan närstående företag belägna i olika medlemsstater. På detta sista område kan kommissionen tänka sig att utfärda ett nytt förslag. 56 Direktiv 97/5/EG, EGT L 43, 14. 2. 1997, s. 25. 57 SEK(96) 487 slutlig, 20. 3. 1996. 58 KOM(96) 546 slutlig, 22. 10. 1996. 59 KOM(97) 495 slutlig, 1. 10. 1997. 23 Indirekt beskattning; mervärdesskatt 3. 2 I fråga om indirekt beskattning föreslog kommissionen i juli 1996 ett arbetsprogram för att införa ett nytt gemensamt mervärdesskattesystem (moms)60. Konkret uttryckt innebär detta att kommissionen lägger ett antal förslag för att nå följande mål: - Lika behandling av inhemska näringsidkare och näringsidkare från de övriga gemenskapsländerna, vilket ger små och medelstora företag möjlighet att verka i hela gemenskapen från etableringsorten utan risk för extra belastning på förvaltningssidan (genom tillämpning av ursprungslandprincipen vid uppbörd). - Ett harmoniserat mervärdesskattesystem som skall tillämpas enhetligt och svara mot de krav en verkligt gemensam marknad ställer, varvid skatteuttaget skall ligga på oförändrad nivå. Med ett sådant system blir tillämpningen mindre osäker och komplicerad. - Förändring av momskommitténs stadga. Detta skulle begränsa den osäkerhet som skiljaktiga tolkningar av direktiven skapar. Liksom fallet är när det gäller tull och punktskatter skulle rådet kunna ge kommittén i uppdrag att bistå kommissionen med genomförandet. Denna strategi omfattar en förebedelsefas under vilken kommissionen lagt fram två förslag om ändring av momskommitténs stadga61 och om förstärkt administrativt samarbete (Fiscalis- programmet)62. Ett förslag om ömsesidigt bistånd vid uppbörd skall utfärdas senare i år. I fortsättningen tänker sig kommissionen tre serier av formella förslag: - Det första syftar till definitioner av beskattningsbar verksamhet, skattepliktiga, beskattningsbar inkomst samt reglering av undantag och avdrag, innan man går vidare med att på nytt tillnärma skattesatserna. - Den andra rör momsens geografiska räckvidd, beskattningsort och organisation av transaktioner, de skattepliktigas rättigheter och skyldigheter samt kontrollmetoder. - Den sista sammanfattar mekaniserna för fördelning av skatteintäkterna, särskilda regler och övergånsbestämmelser samt en sista tillnärmning av skattesatserna. Vid konferensen mervärdesskattesystemet företrädare för små och medelstora företag. i Limelette (Belgien) i november 1996 om det gemensamma inhämtades synpunkter från olika berörda parter, även från För övrigt har kommissionen behållit mervärdesskatten som ämne för nästa del i projektet SLIM (Förenklad lagstiftning på den inre marknaden) som genomförs under 1997. Avsikten är att granska två områden (skattebetalarens skyldigheter, skattskyldig person) för att förbättra det nuvarande systemet. SLIM-gruppen med ansvar för frågan har koncentrerat sig på ett visst antal grundläggande skyldigheter i fråga om moms på nations- och gemenskapsnivå, vilka utgör en belastning för företagen. Meningen är att kartlägga de områden där förenklingar bör införas. luiumm 3. 3 Handlingsprogrammet Tull 2000 antogs genom Europaparlamentets och rådets beslut av den 19 december 199663 och är inriktat på att modernisera de nationella tullmyndigheterna och stimulera samarbete dels dem emellan, dels mellan dem och kommissionen. Målsättningen är 60 KOM(96) 328 slutlig, 22. 7. 1996. 61 KOM(97) 325, 25. 6. 1997 62 KOM(97) 175, 23. 4. 1997 63 EGTL 33,4. 2. 1997, s. 24. 24 att EG-rätten skall tillämpas enhetligt vid unionens yttre gränser och att den inre marknaden skall fungera optimalt. I programmets artiklar 6. 2 och 9 stadgas om förenklingar som skall ge kommissionen en enhetlig ram för att förenkla tullregler och -förfaranden och därigenom underlätta för företagen att bedriva handel med utlandet. De viktigaste åtgärderna på detta område rör följande: - Anpassning och förenkling av systemen för tulltransitering tack vare ändringar i tullreglema samt framförhandling av en ny konvention för gemensam transitering. Datorisering av tull förvaltningen. Åtgärderna torde öka säkerheten och effektiviteten i dessa system, som är viktiga för de ekonomiska aktörerna. tillämpningsföreskrifterna gemenskapstransitering och för - Förenklade ekonomiska tullregler i form av ändringar i gemenskapens tullkodex och dess tillämpningsföreskrifter samt datorisering för att låta företagen exportera produkter från gemenskapen till ekonomiskt fördelaktiga villkor. - Ändringar i gemenskapens tullkodex för att möjliggöra en centraliserad förvaltning av de förenklade förfarandena samt en uppmjukning av kravet på att uppvisa vissa följehandlingar, vilket skall underlätta datoriseringen av tullklareringen. - Tillnärmning och förenkling av förmånsregler, vilket under första halvåret 1997 uttrycktes genom att man antog en enhetlig text om ursprungsprotokollet i bilagorna till de frihandelsavtal gemenskapen ingått med sina europeiska partnerländer. Samma text skall i höst föreläggas Medelhavsländerna och antagligen också Mexico och Sydafrika. En liknande text kommer att föreläggas de länder som omfattas av systemet med allmäna förmånstullar, när det träder i kraft den 1 januari 1998. Dessutom pågår verksamhet inom SLIM med att förenkla den kombinerade nomenklaturen för yttre handel. Syftet är att lägga fram ett förslag till modernisering av nomenklaturen, eftersom delar av den blivit föråldrade på grund av den ekonomiska utvecklingen. 4. ARBETSMARKNADSFRÅGOR OCH SOCIALA FRÅGOR 4. 1 Insatser för sysselsättningen i Europa: En förtroendepakt Arbetslösheten har växt stadigt i Europa sedan 1970-talet. Konkret innebär detta att miljoner män och kvinnor är socialt utsatta och att den europeiska samhällsbildningen försvagas. I syfte att ge en allmän ram åt insatserna för att skapa arbetstillfällen antog kommissionen ett meddelande64 i juni 1996 om en europeisk förtroendepakt. Den europeiska förtroendepakten bygger på strategin i kommissionens vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning från 1993. Tanken är att återskapa tron på samhället och mobilisera alla aktörer, både de offentliga myndigheterna och arbetsmarknads parterna, för att få dem att engagera sig för samordnade och övergripande sysselsättningsskapande insatser. Strategin är en kombination av makroekonomisk sysselsättningspolitik med kraftiga insatser för att fullborda den inre marknaden, snabba arbetslöshetsreformer samt effektivare europeisk strukturpolitik. De små och medelstora företagen berörs särskilt av ansträngningarna att dra optimal nytta av den inre marknaden. Kommissionen lägger fast sina prioriteringar när det gäller små och medelstora företag och sin inställning till statligt stöd riktat till små och medelstora företag. Kommissionen vill också använda extra ekonomiska medel från strukturfonderna för utveckling av små och medelstora företag, anpassning till industriförändringar, lokala initiativ för utveckling och sysselsättning samt geografiska pakter för sysselsättningsskapande åtgärder. Vidare borde närmare 64 Insatser för sysselsättningen i Europa: En förtroendepakt, CSE(96) 1 slutlig, 5. 6. 1996. 25 samverkan med Europeiska strukturfonderna. investeringsbanken (EIB) stötta företagsbildning genom stöd fick brett av medlemsstaterna, Förtroendepakten arbetsmarknadens parter, Europaparlamentet och Regionkommittén. Vid Europeiska rådets möte i Amsterdam den 16- 17 juni 1997 bekräftades åtagandet att lätta på de små och medelstora företagens förvaltningsbörda. Mötet riktade också en uppmaning till EIB om att undersöka om det går att avsätta medel till finansiering av spetsteknik i små och medelstora företag. Mötet i Amsterdam var också en vändpunkt i sysselsättningspolitiken i unionen. Genom att anta avsnittet om sysselsättning visade stats- och regeringscheferna att sysselsättningen skall ses som en fråga av gemensamt intresse. I och med det nya fördraget stärks samordningen mellan de olika nationella sysselsättningsåtgärderna. I fördraget anges också att gemensamma riktlinjer skall dras upp vilka senare kan leda till rekommendationer till medlemsstaterna. I syfte att förekomma tillämpningen av det nya avsnittet antog kommissionen den 1 oktober 1997 ett meddelande om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik65 som ett diskussionsunderlag för Europeiska rådets särskilda möte i Luxemburg den 20-21 november 1997. Kommissionen kommer, med utgångspunkt i ordförandeskapets slutsatser från detta möte, att förelägga rådet ett slutligt förslag för antagande. De föreslagna riktlinjerna är fyra huvudlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, nämligen inriktade på företagaranda, anställbarhet, anpassningsförmåga och lika möjligheter. För att främja en ny företagaranda i Europa krävs ytterligare ansträngningar. Exempelvis måste det bli enklare att grunda och driva företag (särskilt genom administrativ förenkling), riskkapitalmarknaderna måste utvecklas och beskattningen måste göras mer sysselsättningsvänKg. 4. 2 Dep sociala dialogen På EU-nivå bedrivs den sociala dialogen, liksom i många medlemsstater, antingen inom varje verksamhet för sig eller yrkesövergripande. Små och medelstora företag är företrädda i bägge fallen. Det finns ingen separat social dialog för små och medelstora företag, vare sig på gemenskapsnivå eller nationell nivå. Yrkesövergripande social dialog på EU-nivå Den yrkesövergripande sociala dialogen (även kallad Val Duchesse) inleddes 1985 när de tre europeiska arbetsmarknadsorganisationer som företräder de viktigaste arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna kallades samman. Dessutom rådfrågas alla de europeiska arbetsmarknadsparterna, även UEAPME, om frågor som behandlas. Den informella (fram till Enhetsakten och Avtalet om socialpolitiken) och frivilliga dialogen har bidragit positivt till EU:s arbetsmarknads- och socialpolitik genom gemensamma yttranden eller uttalanden. 1995 tog den yrkesövergripande dialogen ett stort steg framåt genom direktivet om föräldraledighet66 som rådet antog den 3 juni 1996 och som vuxit fram ur avtalet om föräldraledighet mellan Unice, CEEP och EFS från den 14 december 1995. Detta är det första avtalet på gemenskapsnivå enligt artikel 4 i det sociala protokollet till Maastricht-fördraget. Enligt artikel 4 får arbetsmarknadens parter låta "dialogen mellan dem på gemenskapsnivå leda till avtalsförhållanden, inklusive ingående av avtal. " Ramavtalet om föräldraledighet omfattar särbestämmelser för små och medelstora företag där man tar hänsyn till deras speciella organisation och arbetssätt. Vissa småföretagarorganisationer undrar dock om denna del av den sociala dialogen verkligen kan gälla för små och medelstora företag. De anser att avtalen, eftersom små och medelstora företag inte deltar i förhandlingarna om avtal i 65 KOM(97) 497 slutlig, 1. 10. 1997. 66 Direktiv 96/34/EG, 3. 6. 1996, EGT L 145, 19. 6. 1996, s. 4. 26 arbetsmarknads- och socialpolitiska frågor, inte tar tillräcklig hänsyn till de små och medelstora företagen. Sektorsinriktad social dialog på EU-nivå Alla sektorer har inte utvecklat någon social dialog på EU-nivå. Det finns flera förklaringar till detta. Det måste finnas en gemensam vilja att agera och en gemensam idé om vad som skall göras på EU-nivå (t. ex. jordbruk, fiske och vägtransporter), ett förestående behov av omstruktureringar på EU-nivå (t. ex. textil, tele eller trafikflyg) eller erkännande av sektorn och dess särskilda behov (t. ex. industristädning eller industrisäkerhet). Sektorerna skiljer sig kraftigt åt när det gäller företagens storlek. Inom basnäringarna, som domineras av små och medelstora företag, är den sociala dialogen som regel väletablerad. Parterna har använt detta sysselsättning, kompetensutveckling och arbetsmiljöfrågor. Förutom samtal har verksamheten också omfattat deltagande förhandlingar. Exempelvis undertecknade arbetsmarknadens parter i jordbrukssektorn den 24 juli 1997 de första bransch rekommendationerna om sysselsättning i jordbruket. De innehåller rekommendationer om anpassning av arbetstider samt tilläggsbestämmelser om arbetsvillkor. i EU-utbildningsprojekt eller för att diskutera sådant forum som Tjänstesektorerna kan grovt delas in i sektorer under omstrukturering och sektorer med tillväxt. De flesta av omstruktureringssektorerna, såsom bank- och försäkringsväsen, tele, post, flyg och järnvägar, domineras av stora (offentliga) bolag. Många av dessa sektorer upplever ekonomiska förhållanden i snabb förändring: globalisering, accelererande informationsteknik och privatiseringskrav. Detta är en utveckling som kanske leder till nya, mindre företag. Tillväxtsektorerna kännetecknas mestadels av att andelen små och medelstora företag är hög. Den sociala dialogen är väletablerad i traditionella sektorer såsom vägtransporter (sedan 1965), hotell- och restaurangbranschen (sedan 1983) eller handelssektorn (1985). Här rör sig diskussionerna kring sysselsättning, arbetsförhållanden och politiska frågor. De resulterar i gemensamma yttranden eller gemensamma åtgärder. Att nya tjänster kommer till och expanderar, såsom säkerhet och rengöring, har lett till att antalet sektorer som aktivt deltar i den sociala dialogen ökat. Eftersom en önskan att vinna erkännande för sektorn kan vara en orsak till att delta i den sociala dialogen på gemenskapsnivå har parterna ett gemensamt intresse av att nå konkreta resultat. Allmänt gäller att sektorer söm domineras av stora bolag brukar koncentrera sig på industripolitiska frågor, medan sektorer som domineras av små och medelstora företag, särskilt tillväxtsektorer, inriktar sig mera på arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor (sysselsättning, arbetsmiljö eller jämställdhet). EU:s sociala dialog i ett vägskäl Parallellt med att en verklig europeisk union successivt tar form växer insikten om att EU:s politik på området arbetsmarknad och sociala frågor måste utvecklas. Detta gäller särskilt sysselsättningspolitiken, vilket angavs vid Europeiska rådets möten i Florens och Amsterdam. Den sociala dialogen är ett viktigt redskap när det gäller att utforma och genomföra politiken på området arbetsmarknad och sociala frågor. Den förväntas dessutom få allt större betydelse, särskilt mot bakgrund av att avtalet om socialpolitiken till följd av rådets möte i Amsterdam I juni 1997 införlivades med Maastricht-fördraget. Kommissionen har redan haft samtal med arbetsmarknadsparterna i EU om den europeiska förtroendepakten om sysselsättningen. En direkt följd av detta blir att både den yrkesövergripande och den sektorsinriktade dialogen i allt större grad kommer att fokuseras på sysselsättningen och därtill direkt knutna sociala frågor. De små och medelstora företagen, 27 som kommer att vara motorn i kommande sysselsättningsskapande verksamhet, förväntas spela en nyckelroll. För att stärka den sociala dialogen lämnade kommissionen den 18 september 1996 ett meddelande om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå67. Meddelandet innehöll en uppmaning till alla arbetsmarknadsparterna att lämna åsikter om hur den sociala dialogen skall utformas i framtiden. Ett forum arrangerades i Haag den 28-29 april 1997 för att sammanföra arbetsmarknadens parter och samtala om reaktionerna på meddelandet. Småföretagarorganisationer som hade lämnat åsikter ombads att delta. Med utgångspunkt i erhållet material och i en bedömning av nuvarande ordning ur effektivitets- och genomslagssynpunkt kommer grunden för framtida social dialog att läggas fast i ett andra meddelande som skall antas före utgången av 1997. Enligt ett förslag i meddelandet om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå har kommissionen också tagit initiativ till en undersökning av i hur hög grad de arbetsmarknadsparter som nu deltar i den sociala dialogen representerar basen. 4. 3 Samråd med näringslivet 4. 3. 1 Samråd med företrädare for små och medelstora företag på EU-nivå Kommissionen anser att det är viktigt att samråda med företrädare för små och medelstora företag i EU. De företagspolitiska avdelningarna har därför en övergripande roll som omfattar att säkerställa korrekt samråd i sådana frågor som har betydelse för små och medelstora företag och som drivs av kommissionen. Möten arrangeras regelbundet där tjänstemän från kommissionen redogör för de politiska målen, t. ex. idéer som skall ingå i en grönbok eller förslag och målsättningar innan ett förslag till direktiv eller förordning antas slutgiltigt. Mötena under 1996 behandlade t. ex. miljöansvar, den sociala dialogen, en grönbok om skydd för bruksmönster på den inre marknaden, användning av lösningsmedel i industrin (kommissionens förslag till direktiv), från arbetstidsdirektivet undantagna sektorer och verksamheter samt ett förslag till direktiv om uttjänta fordon. Vid sidan om dessa företagens samrådsmöten branschorganisationer om andra för dem angelägna frågor. Bland dem kan man nämna betalningsförseningar vid handelstransaktioner, överlåtelse av företag till ny ägare, rundabordssamtalen om bankfrågor samt kommissionens förslag till rekommendation om förenklade administrativa förfaranden i medlemsstaterna vid företagsnybildning. små och medelstora information lämnades till de 4. 3. 2 Samråd med företrädare för näringsdrivande föreningar En särskild dialog har förts med Rådgivande kommittén för kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser. Den berörda sektorn har själv skapat kommittén, som sedan plenarmötet den 11 december 1995 inte längre är provisorisk. Kommittén ersätter varken de formella olika sektorernas företagarorganisationer eller de europeiska institutionernas remissinstanser. Dess huvuduppgift är att, med hjälp av temagruppsindelningen, vidarebefordra synpunkter till kommissionen, på begäran av kommissionen eller på eget initiativ, från kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser om alla frågor som rör Europabygget och dess inverkan på dem. Kommittén har yttrat sig om kommissionens meddelande gällande information till och samråd med arbetstagare68, om översynen av de europeiska fördragen och därvid särskilt om tillämpningen av begreppet allmänintresset på kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser samt 67 KOM(96) 448 slutlig, 18. 9. 1996. 68 KOM(95) 547 slutlig, 14. 11. 95. 28 antagit ett uttalande om den rättsliga grunden till arbetsprogrammet för kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser. Kommittén förbereder dessutom yttranden om vitboken om utbildning, grönboken om informationssamhället samt om övergången till euro. 4. 3. 3 Samråd med företrädare for handel och distribution rådslag om gemenskapsintern handel. En grönbok om handel, som kommissionen antog den 20 november 199669, är utgångspunkt för ett stort Innehållet diskuterades med generaldirektörerna för inrikeshandel. De inledde sedan debatten på nationell nivå med seminarier anordnade tillsammans med kommissionen. Kommittén för handel och distribution70 höll flera möten för att dryfta olika frågor med direkt anknytning till handel och ta ställning. Sedan slutet av 1996 har flera frågor varit särskilt vertikala viktiga, konkurrensbegränsningar, elektronisk handel och grönboken om handel. Efter det att kommittén under 1997 förnyats och omorganiserats för att bli effektivare, bör den nya kommittén kunna yttra sig mycket snabbt och informera kommissionen om näringsidkarnas synpunkter. euron och övergången en gemensam valuta, särskilt till 4. 4 Lokal utveckling och sysselsättning Vid Europeiska rådets möte i Essen (december 1994) skisserades en europeisk sysselsättningsstrategi som utformades närmare vid Europeiska rådets därpå följande möten. Den innebär att de lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativen betraktas som ett prioriterat inslag i gemenskapens politik. Mot den bakgrunden lade kommissionen i juni 199571 fram meddelandet En europeisk strategi för att främja lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ. I meddelandet redogjorde man för lokalsamhällets sysselsättningsskapande potential och angav vilka strukturhinder som måste bort för att möjligheterna skall förverkligas. Lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ är intressanta av tre orsaker: de ger nya arbetstillfällen på områden där det finns behov att fylla, de innebär en möjlighet för nya företagare att engagera sig i projekt som, förutom att skapa arbete, hjälper till att stärka den lokala sammanhållningen, de bidrar ofta till att de sociala nätverken i utsatta stads- eller landsbygdsmiljöer förstärks och utvecklas. Men de lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativen konfronteras ofta med ekonomiska, juridiska, tekniska eller administrativa problem. Efter hand har lokal sysselsättningstillväxt blivit ett centralt inslag i gemenskapens politik. Olika initiativ har tagits både politiskt och via gemenskapens strukturfonder72. Efter Jacques Santers utspel om en europeisk förtroendepakt73 gav regeringskonferensen i Florens (juni 1996) kommissionen klartecken att på försök upprätta ett sextiotal regionala sysselsättningspakter som skulle finansieras via gemenskapens strukturfonder, närmare bestämt med hjälp av tillgängliga reserver. Genom att sysselsättningspakterna präglas av ett gräsrotsperspektiv, dvs. betoning på innovation och partnerskap med lokal förankring, är de en praktisk tillämpning av den lokala 69 KOM(96) 530, 20. 11. 96 70 Kommissionens beslut 81/428/EEG, 20. 5. 81, EGT L 165, 23. 6. 1981, s. 24. 71 KOM(95) 273 slutlig, 13. 6. 1995. 72 KOM(96) 109, 20. 3. 1996 Gemenskapens strukturinsatser och sysselsättningen. 73 CSE(96) 1 slutlig, 5. 6. 1996. 29 som kommissionen utvecklingsmodell konkurrenskraft och sysselsättning gavs ut. 4. 5 Hygien, folkhälsa, arbetsmiijflfrågor förespråkar, sedan vitboken om tillväxt, År 1995 publicerades Self audit handbook for SMEs i 20 000 exemplar och spreds via gemenskapsnätverken, särskilt Euroinfocentrerna (EIC) och de särskilda nätverken för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Handboken skall ge ledning när det gäller att identifiera och värdera felaktigheter och skaderisker. Den är ett centralt verktyg för att åstadkomma bättre säkerhet och hälsa för arbetstagarna samt bättre produktkvalitet och prestanda i små och medelstora företag. Detta slags revision görs ofta i stora företag men av uppenbara kostnadsskäl mera sällan i små och medelstora företag. Europeiska kommissionens avsikt med handboken var att den skulle tjäna som utvärderingsverktyg och hjälpmedel för ledningen i små och medelstora företag inför arbetsmiljöbeslut. Med hjälp av handboken skall företagarna själva kunna analysera och bearbeta arbetsmiljöfrågorna i företaget. Kommissionen svarar dagligen på förfrågningar om publikationer, som för det mesta kommer från små och medelstora företag eller från deras organisationer. Förutom nämnda handbok efterfrågas särskilt två andra publikationer i serien Hälsa och säkerhet på arbetsplatsen: Guidance on risk assessment at Work och A guide for small and medium-sized enterprises. Tillsammans med Institut national de recherche et de sécurité och det franska socialministeriet samt med stöd av de övriga medlemsstaterna anordnade kommissionen 1995 den andra europeiska filmfestivalen om arbetsmiljö. Målet med den var att stimulera till större produktion och högre kvalitet när det gäller audiovisuella verk i ämnet. Många företrädare för små och medelstora företag deltog och det märktes att många konstruktörer hade tagit fram produkter som var avsedda för små och medelstora företag. Dessutom arrangerade kommissionen 1996 tillsammans med den internationella sammanslutningen för social trygghet en tävling för utbildningsmaterial inriktat på förebyggande åtgärder. Även här hade de små och medelstora företagen en given plats, både som upphov till tävlingsbidrag och som målgrupp för vinnande produkter. I oktober 1996 innebar den första europeiska veckan för hälsa och säkerhet i arbetet en stor och snabb kraftsamling som mynnade ut i ett stort antal arrangemang och insatser. En stor del av projekten anknöt till konkreta insatser för de små och medelstora företagen. De var också målgrupp för nästan hälften av de 36 projekt som Europeiska kommissionen stödde ekonomiskt. Exempelvis kan studiebesöken på små och medelstora företag i metallindustrin i Belgien nämnas. De talrika informationsmötena för små och medelstora företag rönte samtidigt stor framgång. I Irland anslöt sig över 50 stora företag och arbetsmarknadsparterna till pilotprojektet "goda grannar", vilket även stöttar mindre aktiva små och medelstora företag. Aktiviteterna bevakades som regel av media och fick ett bra genomslag. Eftersom den första europeiska veckan blev så framgångsrik kommer en andra vecka att organiseras 1997 kring ämnet "riskbedömning: ett första steg". De små och medelstora företagen bör uppmärksammas särskilt. Under 1995-1996 utgick dessutom ekonomiskt stöd till många projekt som riktar sig till små och medelstora företag. Ett sådant, som inleddes 1995 i form av pilotprojekt, är "Safety check". Syftet var att utveckla ett praktiskt verktyg för riskbedömning i mycket små företag. Pilotprojektet utformades i Tyskland och provades sedan med framgång i Frankrike, Belgien och Luxemburg. Nu tillämpar arbetarskyddsinstanser i andra länder i gemenskapen metoden på andra hantverkaryrken. När resultaten är klara kommer informationsutbyten att äga rum. På sektorssidan utgick stöd till ett projekt inriktat på att framställa en handbok om bedömning och kontroll när det gäller risker med kemiska ämnen i små och medelstora företag. Ett liknande projekt går ut på att ta fram en handbok för arbetstagare som hanterar 30 avfall. Projektet inleddes 1996 och är inriktat på problem för arbetstagare i små och medelstora företag, där det ofta saknas avancerad utrustning och lämplig sakkunskap. Under 1996 drogs flera projekt igång inom SAFE-programmet (Safety Actions For Europe). Den allmänna målsättningen är att förbättra säkerhet, hygien och hälsa i arbetet samt att förebygga eller begränsa arbetsmiljöriskerna, särskilt i små och medelstora företag. Under 1997 kommer två slags insatser att genomföras: konkreta projekt och informationsaktiviteter. När det gäller den första kommer en förslagsomgång att offentliggöras i EGT. Den andra (information) kommer att pågå i nära samarbete med nätverket av Euro Info Centres. Förutom projekt inriktade på information till små och medelstora företag finns också några projekt som går ut på att samla in uppgifter om små och medelstora företag i förhållande till hälsa och säkerhet i arbetet. Ett sådant projekt syftar till att föra in ett avsnitt om arbetsförhållanden och livskvalitet i arbetet i små och medelstora företag i den femte årsrapporten från det europeiska observationsorganet för små och medelstora företag. Ett annat är utgivningen av en rapport om hälsa och säkerhet i arbetet i Europeiska unionen. Denna rapport, som planeras till 1998, kommer att innehålla vissa uppgifter om de små och medelstora företagen. Europeiska arbetsmiljöbyrån, som har sitt säte i Bilbao, öppnades officiellt 1996 och verksamheten börjar ta form, särskilt informationsnätet som skulle kunna vara i funktion 1997. 5. MILJÖRÄTT 5. 1 Femte åtgärdsprogrammet för miljön År 1996 antog kommissionen en interimsrapport74 om genomförandet av det femte åtgärdsprogrammet för miljön75. I rapporten bedöms framstegen mellan 1992 och 1995. Kommissionen betonar att man på andra politikområden tar allt större hänsyn till miljön, men slutsatsen är att framstegen är ojämna. Vidare antog kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön Mot en hållbar utveckling16. I förslaget anges fem prioriterade områden där intensifierade insatser krävs. Enligt förslaget måste särskild vikt läggas vid att utveckla program för att ytterligare stärka de små och medelstora industriföretagens miljömedvetande. Små och medelstora företag som önskar introducera miljövänlig teknik bör få hjälp med att klara tekniska och ekonomiska problem. Den 9 december 1996 nådde rådet politisk enighet om en gemensam ståndpunkt. 5. 2 Miljöstyrning och miljörevision För att industriföretagen ständigt skall bli bättre på att värna om miljön antog rådet den 29 juni 1993 en förordning om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning77. Enligt ordningen skall företagen upprätta och genomföra miljöplaner, miljöprogram och miljöstyrsystem för varje produktionsanläggning. Därtill kommer en systematisk och regelbunden kontroll av miljöprestanda för varje anläggning. Kontrollen görs av oberoende inspektörer och varje företag som deltar i ordningen skall offentliggöra en miljöredovisning per år. Att delta i ordningen kan innebära en konkurrensfördel och kan vara ett krav för ordergivning. Men miljöregistrering är svårt att 74 KOM(95) 624, 10. 1. 1996. 75 Environment Fifth Action Programme, KOM(92) 23, 18. 3. 1992. 76 KOM(95) 647, 24. 1. 1995. 77 Förordning 1836/93/EEG, EGT L 168, 10. 7. 1993, s. 1. 31 erhålla för små och medelstora företag som ofta saknar tillräckliga styrmedel och ekonomiska resurser. Kommissionen har därför tagit fram verktyg som skall göra det lättare för dem att delta (se avsnitt II). 5. 3 Flyktiga organiska föreningar Miljöpolitikens återverkningar på små och medelstora företag togs också med i beräkningen när man utarbetade förslaget till rådets direktiv om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i viss industriell verksamhet78. Kommissionen gjorde en omfattande utredning av regelverkets inverkan och en undersökning av konsekvenserna för näringslivet. Enligt förslaget skall man kunna nå uppställda miljömål med hjälp av teknik som begränsar utsläppen och/eller genom att ersätta ämnen som har hög lösningsmedelshalt med sådana som har låg halt eller inte innehåller några lösningsmedel alls. Denna flexibilitet infördes särskilt med hänsyn till oro från de många små och medelstora operatörer som driver sådana anläggningar som omfattas av direktivet. 78 KOM(96) 538 slutlig, 6. 11. 1996. 32 AVSNITT II: PROGRAM OCH ÅTGÄRDER TILL STÖD FÖR SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG 1. SAMORDNADE ÅTGÄRDER MED MEDLEMSSTATERNA TILL STÖD FÖR DE SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN. Genom samordnade åtgärder säkerställs samrådet med medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna och kommissionen i syfte att främja de lämpligaste åtgärderna för att förbättra företagens förutsättningar (se avsnitt I, punkt 1. 1 om den samordnade åtgärden nr 1) samt riktlinjer och åtgärder till stöd för de små och medelstora företagen. Detta bör efterhand kunna leda till en bättre samordning mellan gemenskapens och medlems staternas bestämmelser. Ramen för de samordnade åtgärderna anges i det integrerade programmet79 och är en påtaglig följd av artikel 130 i Fördraget om Europeiska unionen. Här föreslås en serie forum avseende centrala frågor, med deltagande av politiska beslutsfattare, nationella och regionala tjänstemän, branschorganisationer och näringsidkare, tillsammans med olika former av uppföljning. Flera forum har nu ägt rum, med inriktning på frågor som uppkommer i olika skeden av företagets livscykel. Som ett led i den samordnade åtgärden nr 2 om stödåtgärder till företag diskuterade man vid Madridforumet den 16-17 november 1995 åtgärder för att stödja de små och medelstora företagen i dessas startfas och tidiga utveckling. Man undersökte ekonomiskt stöd och beskattning, hjälpåtgärder, utbildning och rådgivning samt hur stödet var organiserat. Deltagarna hade vid sina överläggningar hjälp av Europeiska katalogen över åtgärder till förmån för startande av företag och hjälp till nya företag80, i vilken intressanta erfarenheter och lämpliga åtgärder i varje medlemsstat belyses. I uppföljningen, som sker genom en styrgrupp, har man försökt att ta fram lämpliga metoder för att peka ut och främja lämpliga åtgärder. Detta arbete skall understödjas genom en databas med stödåtgärder och olika Internetverktyg för främjande av utbyte av information mellan stödorganisationer och företagare. Båda dessa åtgärder skall under 199781. Dessutom väntas diskussioner med medlemsstaterna medföra att dessa anordnar en serie seminarier om de olika former av stödåtgärder som pekades ut i Madrid för att i detalj gå vidare med de samordnade åtgärderna. Som ett led i den samordnade åtgärden nr 3 anordnades ett forum i Dublin i november 1996 för att öka synligheten och effektiviteten hos tjänsterna till stöd för de små och medelstora företagen. Fler än 200 olika aktörer - företag, myndigheter (nationella, regionala och lokala) och mellanhänder - diskuterade nuläget på marknaden för tjänster till stöd för de små och medelstora företagen, befintliga svårigheter och brister, för att kunna ta fram åtgärder för att förbättra eventuella misslyckanden på denna marknad. Tre arbetsgrupper behandlade de senaste tendenserna i fråga om offentliga åtgärder och program på regional och lokal nivå, de senaste tendenserna i fråga om mellanhändernas åtgärder och program samt erfarenheterna av att marknadsföra stödtjänsterna. Arbetsgrupperna ställde sig tre grundläggande frågor: Vilka är de små och medelstora företagens krav? Vilka roller spelar mellanhänderna respektive staten? På vilka sätt kan man utvärdera om tjänsterna svarar mot de små och medelstora företagens krav, och om de är effektiva och av hög kvalitet? 79 KOM(94) 207, 3. 6. 1994. 80 Denna katalog finns tillgänglig från Publikationsbyrån. 81 EGT S189, 30. 9. 1997, s. 33 33 Arbetsgruppernas slutsatser gick ut på följande: samordnad information om stödet till de små och medelstora företagen, nödvändigheten av att decentralisera informationen för att nå de lokala små och medelstora företagen, samt bygga ut mellanhändernas roll och öka användningen av datasystem. Tonvikt lades också på den administrativa förenklingen och det avgörande behovet av samordning mellan de lokala, regionala och nationella myndigheterna samt mellan staten och företagens branschorganisationer. Kommissionen kommer att fortsätta sitt arbete via särskilda arbetsgrupper. Ett forum till om företagsöverlåtelser ägde rum i Lille i februari 1997, där man granskade åtgärder för att förenkla och stödja överlåtelser. 2. BENCHMARKING Den inre marknaden, den planerade ekonomiska och monetära unionen och globaliseringen tvingar alla det europeiska näringslivet att ständigt förbättra sin konkurrenskraft. För att möta utmaningarna måste Europa systematiskt och beslutsamt ta itu med alla faktorer som begränsar dess möjligheter till tillväxt. På rådets och näringslivets begäran har kommissionen i sitt meddelande i april 199782 föreslagit att benchmarking inom ekonomi och förvaltning används för att jämföra prestanda på olika viktiga områden och för att peka ut de faktorer som är av avgörande betydelse för den ekonomiska framgången. Benchmarking kommer att främjas på olika nivåer: benchmarking av enskilda företag, sektorer och de övergripande villkoren för ekonomin och samhället. På företagsnivå är benchmarking främst näringslivets eget ansvar. Myndigheterna kan bidra med att se till att den når en vid publik, i synnerhet små och medelstora företag utan resurser eller kunskap för att genomföra benchmarkingen själva. Kommissionen har erbjudit sig att tillsammans med alla berörda parter undersöka om det går att inrätta ett europeiskt nätverk för benchmarking mellan företag. Ett sådant nätverk skulle säkerställa att samordnade, tillförlitliga och likvärdiga tjänster finns tillgängliga, i synnerhet för små och medelstora företag, i hela unionen. Kommissionen stödjer följande initiativ: • Ett pilotprojekt från Forbairt (Irland) med syftet att samla de erfarenheter, tjänster och metoder som redan utvecklats i Europa och att ta fram en handlingsplan för inrättandet av ett europeiskt nätverk för benchmarking av företag. • Ett projekt från Eurochambres i syfte att använda det befintliga nätverket av europeiska handelskamrar för att främja kvalitetsmedvetandet i små och medelstora företag, att genom pilotprojekt uppmuntra dem att använda sig av benchmarking samt att förbättra dessa företags tillgång till det europeiska nätverket för benchmarking av företag. På sektorsnivå inriktas benchmarkingen på utvärdering av vissa övergripande förhållanden som är nödvändiga för att bevara konkurrenskraften i sektorn. Kommissionen och näringslivet har tagit olika initiativ inom sektorsvis benchmarking: Konsumentelektronik: kommissionen och det japanska ministeriet för internationell handel och industri (MITI) ansvarade för ett femårsprogram mellan EU och Japan inom konsumentelektronik som löpte ut 1996. Syftet var att förbättra kvaliteten hos europeiska leverantörer genom benchmarking mot de bästa metoderna från Japan. Bilindustrin: kommissionen genomför ett projekt med benchmarking av europeiska tillverkningsanläggningar inom bilindustrin. 82 KOM(97) 153, 16. 4. 1997. 34 Kemikalier: ett projekt genomförs i nära samarbete med branschen och fackliga företrädare. Det har tre faser: planering, analys och genomförande. Det har just kommit in i analysfascn. Bioteknik, läkemedel och livsmedel: en undersökning med särskild vikt vid de områden där benchmarking kan tillämpas och åtgärder kan vidtas, t. ex. regelverket. Man skall också granska företagskultur, riskkapital, lämpligaste storlek för framgångsrik innovation samt faktorer som påverkar forskarnas rörlighet och produktivitet. Verkstadsindustri: åtgärder för denna sektor skall inventeras som en utgångspunkt för sektorsvis benchmarking som koncentreras på några avgörande faktorer. Byggnadsindustri: genom fallstudier kartläggs de bästa metoderna och jämförelsematerialet inom denna sektor. Benchmarking av Övergripande villkor, särskilt kostnader, infrastruktur, kunnande, innovation och miljö, är ett sätt att utvärdera effektiviteten i den offentliga politik som påverkar konkurrensförmågan och peka ut de åtgärder som krävs för att förbättra dem. Kommissionen kommer i samarbete med medlemsstaterna att genomföra fyra pilotprojekt under former som skall säkerställa öppenhet, dialog och sakkunskap. Ämnena för dessa projekt är följande: ett nytt paradigm för teknik och organisation (benchmarking som huvudsakligen och kommunikationsteknik i företagen), finansiering av innovation, logistik och kompetens. Det första pilotprojektet kommer att inriktas på utbildning i små och medelstora företag. Det andra projektet kommer att bygga på kommissionens erfarenheter från innovationsprogrammet. spridning och informations- användning omfattar av ny Kommissionen föreslår i sitt meddelande också ytterligare tillämpningar av benchmarking, exempelvis lagstiftningen som belastning på de små och medelstora företagen, skydd av immateriell egendom samt innovation. Exempelvis ämnar man inom det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverksföretag genomföra benchmarking av det rättsliga och administrativa klimat i vilket företagen verkar. Benchmarking av stödåtgärder till företagen ingår också som ett led i uppföljningen av den samordnade åtgärden nr 2. Resultaten kommer att skickas ut till medlemsstaterna, gemenskapens institutioner och andra berörda parter. Slutligen ämnar man inom handlingsplanen för innovation i samarbete med branschen utveckla ett benchmarkingsystem för europeiska riskkapitalfirmor. 3. TILLGÅNG TILL FINANSIERING OCH LÅN 3. 1 Åtgärder för att underlätta tillgången till finansiering 3. 1A Partnerskap mellan bankerna och de små och medelstora företagen: bankernas rundabQrdskQnferens Rundabordskonferensen, som startades i september 1995 av kommissionär Christos Papoutsis, fortsatte med sin verksamhet under 1996. Dess huvudsakliga mål var att förbättra relationerna mellan bankerna och de små och medelstora företagen genom att föra samman experter från banksektorn och europeiska småföretagsorganisationer i en serie seminarier. 22 ledamöter deltog: 7 från europeiska småföretagsorganisationer och 15 bankrepresentanter (en från varje medlemsstat), med förenings-, spar- och affärsbanker företrädda. Europeiska kommissionen fungerade i huvudsak som förmedlare, försåg initiativet med ett sekretariat och hjälpte till att överbrygga meningsmotsättningar när sådana uppstod. Slutrapporten från rundabordskonferensens ledamöter offentliggjordes den 27 februari 1997 och innehåller ett brett spektrum av lämpliga metoder och rekommendationer. Bankernas åtgärder för att utveckla och förbättra sina tjänster till de små och medelstora företagen tas upp. Dessutom ser man över satsningar på att förbättra kommunikationen, initiativ för att stödja företagandet samt bankernas omorganiseringar för att bättre och snabbare svara mot 35 sina företagskunders krav. Rekommendationerna är riktade till ett antal olika målgrupper: banker och andra finansinstitut, små och medelstora företag, dessas organisationer och andra företag, regionala och nationella myndigheter samt de europeiska institutionerna. En sammanfattning av slutrapporten, de lämpligaste metoderna och rekommendationerna finns tillgänglig på alla gemenskapens elva språk. I kommissionens innovationsprogram ingår projektet I-tec Info (Intensive Transeuropean Exchange and Communication on Innovation Financing, ett projekt för utbyte av information om innovationsfinansiering). Inom detta program kommer man att fortsätta med att undersöka de stödmekanismer som EU:s banker finansiering av innovationsprojekt. En serie workshops för utbyte av metoder kommer sedan att anordnas av kommissionen, där de berörda beslutsfattarna och aktörerna på området kommer att medverka. På just det här området manade man i den första handlingsplanen för innovation till stärkta förbindelser mellan innovation, teknik och finans. för att underlätta inrättat 3. 1. 2 Europeiska kapitalmarknader Kommissionens åtgärder för att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till kapitalmarknaderna och för att stimulera framväxten av nya marknader för små och inom kommissionen, med medelstora företag har genomförts av olika avdelningar avdelningen för företagspolitik i ledningen. Kommissionen har exempelvis bidragit ekonomiskt till starten av European Association of Securities Dealers, vilket senare ledde till att det startades. en europeisk kapitalmarknad företag, EASDAQ. Kommissionen utfärdade 1995 ett meddelande om genomförbarheten av upprättandet av en europeisk kapitalmarknad för expansiva mindre företag83 om vilket parlamentet antog en resolution den 4. 7. 199684. Som uppföljning utfärdade kommissionen meddelandet Europeiska kapitalmarknader för små och medelstora företag: framtidsutsikter och tänkbara hinder för framsteg5 som handlade om nära samarbete mellan kommissionens berörda avdelningar, nämligen företagspolitik, telekommunikation, finans och den inre marknaden. Dessutom betonade kommissionen i sin första handlingsplan för innovation hur viktigt det är att skapa gynnsamma förhållanden för nya aktiemarknader för innovativa små och medelstora företag med hög tillväxt. Kommissionen har också uppmanat medlemsstaterna att överväga åtgärder på området. för expansiva Sedan 1995 har ett antal börser inrättats för att sörja för de små och medelstora företagens behov, särskilt för företagen med hög tillväxt. Dessa nya börser är reglerade marknader i den bemärkelse som avses i direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster, och därför kan de i förekommande fall verka över gränserna (t. ex. EASDAQ). Om inte detta direktiv fanns skulle gränsöverskridande verksamhet bli mycket svårare eller helt omöjlig. Den alternativa investeringsmarknaden (AIM), som startades i London den 19 juni 1995, omfattade 270 företag vid slutet av mars 1997. Den nya marknaden i Paris startade sin handel den 20 mars 1996 och omfattade 26 företag i slutet av maj 1997, och andra marknader har öppnats i Frankfurt, Amsterdam och Bryssel under 1997. Dessa fyra marknader utgör nätverket Euro. NM (bildat som en europeisk ekonomisk intressegruppering) inom vilket inträdeskraven, noteringsförfarandena och informationsspridningen har harmoniserats. Därför torde det mot slutet av 1998 bli möjligt att handla med värdepapper från den ena marknaden till den andra inom nätverket. Den europaomfattande marknaden EASDAQ startades i Bryssel 83 KOM(95) 498 slutlig, 25. 10. 1995. 84 A4-0168/96, EGT C 211, 22. 7. 1996, s. 40. 85 KOM(97) 187 slutlig, 5. 5. 1997. 36 den 30 september 1996. Kommissionen bevakar utvecklingen noga på dessa nya marknader och står till de ansvarigas tjänst med information om de möjligheter EU:s direktiv erbjuder. 3. 1. 3 Ömsesidigt risktagande Europeiska föreningen för ömsesidigt risktagande har fortsatt sin verksamhet under 1996 med stöd från kommissionen. Man har stött införandet av ömsesidigt risktagande i Portugal och Grekland. Ett seminarium i Budapest syftade till att göra länderna i Östeuropa medvetna om de möjligheter som det ömsesidiga risktagandet erbjuder. Slutligen utförde man en genomförbarhetsstudie för införandet av ett system för ömsesidigt risktagande i Finland, som gått med i föreningen, även om systemet ännu inte tagits i drift. 3. 2 Unionens finansiella instrument 3. 2. 1 Europeiska investeringsbanken (EIB) Europeiska investeringsbankens verksamhet har allmänt sett inte ändrats sedan den föregående rapporten. Det bör noteras att banken utvidgat sin verksamhet inom samarbete med tredje land till att även omfatta Sydafrika. 3. 2. 1. 1 Europeiska investeringsbankens globala lån till små och medelstora foretag EIB finansierar indirekt genom sina globala lån de små och medelstora företagens investeringar. De ajourförda talen i tabellen nedan visar på EIB:s betydelse för att stödja dessa investeringar. Sedan 1990 har EIB lämnat ett avsevärt stöd till de små och medelstora företagens finansiering. Nära 42 000 små och medelstora företag har således fått lån till en total summa om mer än 11 miljarder ecu, nära 45 % av det ekonomiska stödet till industri- och tjänstesektorn. Mer än 80 % av dem är företag med mindre än 50 anställda, och 97 % mindre än 250. Mer än 23 000 lån (6,4 miljarder ecu) rör investeringar i stödområden och ungefär 13 000 projekt utanför dessa områden. EUROPEISKA INVESTERINGSBANKEN OCH DE SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAGEN 1996 beviljade EIB globala lån till ett belopp om totalt 5 580 miljoner ecu, jämfört med 5 175 miljoner ecu under 1995. Under året beviljades 13 033 lån av de löpande globala lånen till en summa av 4 444 miljoner ecu (13 801 lån och 4 354 miljoner ecu under 1995) 58,4 % av detta belopp gick till 11 034 små och medelstora företag, varav 80 % av dem med mindre än 50 anställda. 70 % av dessa företag låg i områden som fick stöd för regional utveckling. Cirka 42 % av lånen rörde små eller medelstora investeringar inom infrastruktur (miljö, kommunikation, energi) som vanligtvis genomfördes av lokala förvaltningsorgan. EIB:s finansieringsverksamhet inom gemenskapen till stöd för företagens konkurrenskraft omfattade följande: 1995: 3,5 miljarder ecu, varav 2,9 miljarder ecu till 11 736 små och medelstora företag. 1996: 3,8 miljarder ecu, varav 2,6 miljarder ecu till 11 034 små och medelstora företag, Italien (882 miljoner ecu), Frankrike (409 miljoner ecu), Tyskland (295 miljoner ecu), Spanien (279 miljoner ecu), Förenade kungariket (253 miljoner ecu) och Belgien (247 miljoner ecu) är de största mottagarna av globala lån. Dessutom stöder EIB de små och medelstora rationell energianvändning. inom miljö och investeringar företagens 37 3. 2. 1. 2 Räntesubventionerade arbetstillfällen lån till små och medelstora företag som skapar 4 435 mottagande små och medelstora företag skapar mer än 45 000 arbetstillfällen. Ministerrådet godkände i april 199486 ett system för räntesubventionering av Europeiska unionens medel avseende en miljard ecu av EIB:s globala lån till små och medelstora företag. Ett avtal ingicks mellan Europeiska kommissionen och EIB den 14 juni 1994 om att banken skulle genomföra detta system. Kommissionen utfärdade sin tredje rapport om genomförandet av detta beslut den 25 oktober 199687. Detta system står öppet för företag med anläggningstillgångar på högst 75 miljoner ecu och högst 500 anställda. Minst 60 % av låntagarna skall vara företag med mindre än 250 anställda och en årlig omsättning på högst 20 miljoner ecu eller balansomslutning på högst 10 miljoner ecu. Räntesubventionen på 2 % per år tillämpas under 5 år på ett maximalt lånebelopp på 30 000 ecu per skapat arbetstillfälle, vilket leder till en subvention om 3 000 ecu på fem år per intygar att arbetstillfälle. Subventionen medges låntagaren mot att denne skriftligen arbetstillfällena varar i åtminstone 6 månader. Subventionen tillgodoförs när lånet betalats ut och den första räntan förfallit till inbetalning. Efter rådets beslut togs systemet i drift i september 1994. Vid slutet av december 1995 hade hela summan om en miljard ecu avsatts för 4 435 små och medelstora företag och 8 % betalats ut till 444 företag. I mitten av juni 1997 hade 63 % av medlen betalats ut till 3 086 företag, vilket motsvarar 626 miljoner ecu i lån och 36 000 nya arbetstillfällen. 95 % av lånevolymen hade gått till företag med mindre än 250 anställda och 80 % till företag med mindre än 50 anställda. Mot slutet av 1997 skall EIB ha slutfört alla utbetalningar av subventioner till små och medelstora företag. Då kommer 4 435 företag att ha utnyttjat detta system, vilket motsvarar mer än 45 000 nya arbetstillfällen. Uppdelningen på sektorer visar att de flesta lånen gått till de sekundära (71 %) och tertiära sektorerna (28 %). Metallindustrin och verkstadsindustrin utgör 20 %, följda av privata och offentliga tjänster (19 %); andra betydande sektorer (5-7 % var) är livsmedel, handel, träarbete, gummiindustrin samt pappers- och massaindustrin och tryckerinäringen. 3. 2. 1. 3 Särskilda handlingsprogrammet från Amsterdam På grundval av resolutionerna från Europeiska rådets möte i Amsterdam har EIB under sommaren 1997 antagit riktlinjer för ett treårigt program, Särskilda handlingsprogrammet från Amsterdam. Det omfattar bland annat en verksamhet för små och medelstora företag som sysslar med ny teknik. Programmets anslag kommer att uppgå till högst en miljard ecu, och detta belopp skall tas från bankens överskott. 3. 2. 2 Europeiska investeringsfonden 3. 2. 2. 1 Garantier för lån till små och medelstora företag Europeiska investeringsfonden (EIF) inrättades som ett led i sysselsättmngsinitiativet efter Europeiska rådets möte i Edinburgh, och dess syfte är att stå för lånegarantier i samband med projekt för transeuropeiska nät och för små och medelstora företag. EIF förfogar över ett kapital på 2 miljarder ecu och hade vid slutet av 1996 1 786 miljoner ecu fördelade på EIB 86 Rådets beslut EG/94/217 av den 19 april 1994, EGT L 107, 28. 4. 1994, s. 57. 87 KOM(96) 522 slutlig, 25. 10. 1996. Kommissionens rapport om genomförandet av beslutet gällande gemenskapens tillhandahållande av räntesubventioner avsedda för lån som Europeiska investeringsbanken beviljat små och medelstora företag genom sin tillfälliga utlåningsverksamhet (SMF-mekanismen). 38 (40%), gemenskapen (30%) och 76 finansinstitut i medlemsstaterna (19,3%), och kan bevilja garantier för belopp som totalt uppgår till åtta gånger det egna kapitalet, dvs. 16 miljarder ecu. I juni 1997 uppgick de samlade garantiåtagandena till förmån för små och medelstora företag till 613,5 miljoner ecu (utom garantier för transeuropeiska nät, motsvarande 1 195 miljoner ecu), varav 397 miljoner ecu till pilotprojektet Tillväxt och miljö och 14,5 miljoner ecu för delägande. Åtagandena för små och medelstora företag utgjorde 34 % av EIF:s totala verksamhet. Sedan mitten på 1996 har EIF också kunnat gå in som delägare i företag som specialiserar sig på att försörja små och medelstora företag med kapital. Fram till mitten av februari 1997 hade EIF mottagit och granskat mer än 25 förslag till delägarskap i små och medelstora företag, och 3 har hittills ingåtts. EIF koncentrerar sina resurser (70-80 miljoner ecu fram till slutet av 1998) på sådant delägarskap som kan komplettera den privata sektorns och kapitalmarknadernas insatser, det vill säga tillskott av riskkapital till företag med utsikter till hög tillväxt, i synnerhet de som utvecklar och utnyttjar ny teknik och/eller nya produkter. Ytterligare verksamhet inom garantier och delägande är under övervägande, och för 1997 uppskattar man att EIF:s delägande kommer att uppgå till cirka 4 % och nya garantier för små och medelstora företag kommer att uppgå till cirka 30-35 % av den totala verksamheten. Fördelningen mellan EIF:s verksamhet inom transeuropeiska nät och den inom små och medelstora företag för ny verksamhet är således någorlunda välbalanserad. EEF:s strategi är att successivt diversifiera sin verksamhet till att omfatta transaktioner med stort mervärde för små och medelstora företag. Under 1996 beviljade fonden, förutom projektet Tillväxt och miljö, fem transaktioner till förmån för små och medelstora företag, vilket visar på dess förmåga att mobilisera privata investeringar i europeiska små och medelstora företag. Exempel på EIF:s verksamhet för små och medelstora företag under 1996: Scottish Equity Partnership, ett finansverktyg som syftar till att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till eget kapital, genom vilket EIF garanterar lån till privata finansinstitut (banker eller andra institutionella investerare). Härigenom titlskjuts vid sidan av de allmänna medlen ytterligare riskkapital till delägarskap i skotska små och medelstora företag. First Irish Mezzanine Fund II, genom vilken EIF kommer att garantera den privata sektorns lån genom ett finansinstrument inrättat av Allied Irish Bank, en delägare av EIF, som skall investera eget kapital i irländska små och medelstora företag. Refinansiering genomförd av Caisse Nationale du Crédit Professionel (CNCP) i Belgien, där EIF garanterar de finansieringar som krävs för att till tredje part överlåta CNCP:s lån till små och medelstora företag. Härigenom blir det möjligt för CNCP att bevilja nya lån till små och medelstora företag, Merseyside Special Investment Fund i Förenade kungariket, där EIF garanterar en del av lånet från Barclays till olika underfonder som främjar nya investeringar genom lån till de brittiska små och medelstora företagen. Efibanca-transaktianen har som mål att ge bättre kreditvillkor för ett av EIB: s globala lån till Efibanca, en institution som verkar inom sektorn små och medelstora företag i Italien, varigenom det blir möjligt att öka EIB:s kredit till Efibanca. 39 3. 2. 2. 2 Pilotprojektet Tillväxt och miljö: garantier för miljölån Efter ett initiativ från Europaparlamentet till förmån för de små och medelstora företagen och miljön ingick kommissionen och Europeiska investeringsfonden (EIF) ett avtal om genomförandet av pilotprojektet Tillväxt och miljö. Härigenom garanterar EIF delvis län till företag med mindre än 100 anställda (företräde ges åt företag med mindre än 50 anställda) för investeringar som leder till betydande miljöförbättringar. Projektet Tillväxt och miljö är en av de åtgärder som vidtagits i samband med vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning samt kommissionärsgruppen om konkurrenskraft. Projektets mål är att uppmuntra de små och medelstora företagens miljöinvesteringar i unionen. Gemenskapen betalar avgifterna för de garantier som EIF beviljar på lån till investeringar från förmedlande banker i medlemsstaterna. EIF ingriper alltså indirekt via ett nätverk av banker i de olika medlemsstaterna, vilka väljs ut genom offentlig upphandling88. Ansvaret för att bevilja och förvalta lånen delegeras till de finansiella intermediärerna. Volymen för de garanterade lånen uppskattas till 1 800 miljoner ecu. Genom detta system med lånegarantier kan de små och medelstora företagen till bästa möjliga villkor finansiera miljövänliga investeringar. Med hjälp av EIF. s garantier blir det inte bara enklare att låna, utan räntorna blir också lägre. Systemet har följande kännetecken: - Garantierna täcker lån för investeringar som löper i minst 3 år (inget rörelsekapital) och är mindre än 1 miljon ecu. - Endast investeringar som direkt eller indirekt medför betydande miljöfördelar är berättigade till lånegarantier i programmet (t. ex. förebyggande eller minskning av alla former av utsläpp, energibesparing, anpassning av produktionsprocesser till miljön, produkter och tjänster som förbättras så att de ger ett bättre skydd för miljön). - EIF:s garantier täcker upp till 50 % av projektets totala kostnad. - Endast nya lån kan berättiga till garantier enligt systemet. Hittills har EIF undertecknat 12 avtal med finansiella intermediärer i 9 medlemsstater och diskussioner pågår för att fullborda ett heltäckande nät i alla 15 medlemsstaterna. De första garantiåtagandena löper från slutet av 1996, och kommissionen ser fram emot att uppnå målsättningen. Detta mål är att underlätta finansieringen av små och medelstora företags miljöinvesteringar i Europeiska unionen. Med tanke på att programmet är ett pilotprojekt skall det utvärderas med avseende på total volym och typ av miljöinvesteringar. Denna utvärdering kommer att göra det möjligt att avgöra om och hur man kan göra detta program permanent. 88 Offentliggjord i EGT C 177, 12. 7. 1995, s. 10-13. 40 3. 2. 3 Försöksverksamhet inom riskkapital 3. 2. 3. 1 Försöksverksamhet för startkapital FÖRSÖKSVERKSAMHET FÖR STARTKAPITAL I slutet av 19$$ lade Europeiska kommissionen fram en pilotplanför att stimulera startkapital (regionalpolitik och företagspolitik). Pilotplanen omfattar 23 investeringsfonder i drift, inrättade mellan 1990 och 1993 efter en anbudsomgång. De 23 fonderna har under fem år kunnat dra nytta av återbetalningspliktiga förskott som täckt 50 % av driftskostnaderna. Dessutom har 15 av fonderna i unionens stödregioner fått kapitaltillskott från kommissionen genom Europeiska centrer för företagsamhet och innovation i dessa regioner. Dessa fonder finns i 8 av unionens länder ~ Tyskland, Belgien, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Nederländerna och Förenade kungariket - och är oberoende civilrättsliga enheter som ansvarar för sina egna investeringar. Tre fonder verkar över gränserna. Dessa omfattar Benelux-länderna, Frankrike-Spanien respektive Saarland-Lorraine-Luxemburg. Försöksverksamheten utvärderades externt mellan november 1996 och maj 1997, och rapporten från denna utvärdering skall finnas tillgänglig det andra halvåret 1997. De 23 fonderna har hittills uppbådat 49,7 miljoner ecu och investerat 35 miljoner ecu i 207 nystartade, fortfarande verksamma företag. Härigenom har 3 000 arbetstillfällen skapats direkt. I den interimistiska utvärderingsrapporten görs en naturlig uppdelning av de 23 fonderna i två huvudtyper av verksamhet: 1. 2. Privata fonder med en rent kommersiell inriktning. Offentliga eller privata fonder för utveckling av lokalsamhället. När det gäller den första typen av fonder hänger begreppet startkapital samman med ett strikt urval av ett mycket litet antal investeringar av förhållandevis stor omfattning. Endast 3 av 23 fonder har förvaltats som startkapitalfonder med rent kommersiell inriktning. Bidraget till driftskostnaderna genom försöksverksamheten har varit betydelsefullt i 2 av dessa 3 fall. För de andra fondema handlar startkapitalet om små delägarposter i lokala små och medelstora företag med begränsad tillväxtpotential och huvudsakligen regional marknad. För de regionala fonderna var försöksverksamhetens bidrag nödvändigt för att de skulle startas. I rapporten betonas Europas, särskilt de södra regionernas, avsevärda eftersläpning efter USA i fråga om startkapitalverksamhet. De bästa europeiska fonderna ger emellertid avkastningar som inte ligger mycket under de amerikanska fondernas. Tyskland framstår som ledande inom investeringar i startkapital, med 41 % av de totala investeringarna inom denna sektor i Europa. 41 Några resultat från försöksverksamheten för startkapital Technostart (Stuttgart): Delägande med 12 % i företaget Jet & Lasersystem, som tagit fram en prototyp till system för ytbeläggning med laser. Tillämpning inom flygindustrin. Nio nya arbeten. F. A. I. R. (Liège); Delägande med 33 % i företaget ICM, som specialiserat sig på att ta fram och tillverka bärbar röntgenutrustning med konstant potential för kvalitetskontroll på plats av svetsfogar, Fem nya arbeten. Business Innovation Fund (Dublin): Delägande med 20 % i företaget EDI Factory, som specialiserat sig på att utveckla datalösningar inom utbyte av data mellan datoriserade företag. Sex nya arbeten. Innovi-Euroventures (Benelux): Delägande med 20 % i företaget Fondatech, som utvecklar utrustning för förstärkning av husgrunder med hjälp av trycksatt gas. Femton nya arbeten. RTVL (Lille): Delägande med 37,5 % i företaget ACTN, vilket gör det möjligt för företaget att utvidga sin verksamhet från metallbearbetning till ytbehandling, målning samt lackering med pulver och vätska, med införskaffande av en produktionslinje för automatisk målning. Tjugofem nya arbeten. Körda Associates (Loudon): Delägande med 26,5% i Cambridge Animation, som specialiserat sig på produktion av animerad film. Femton nya arbeten. 3. 2. 3. 2 Åtgärden Eurotech Capital Åtgärden Eurotech Capital har som syfte att stimulera privat finansiering av transnationella högteknologiska projekt. Kommissionen har utsett europeiska riskkapitalfonder som specialiserar sig på investeringar i ny teknik. Dessa finansorgan har vart och ett en investeringskapacitet på minst 50 miljoner ecu och har godtagit att avsätta minst 20 % därav till delägande i små och medelstora företag som utvecklar transnationella högteknologiska projekt. År 1996 omfattade nätverket Eurotech Capital 14 medlemmar i flertalet av medlemsstaterna. Nätverket har åtagit sig att totalt investera 232 miljoner ecu i transnationella högteknologiska projekt. Då de totala anslagen ur gemenskapens budget är 9,2 miljoner ecu är hävstångsverkan 1 till 25. 3. 2. 3. 3 Finansiering av innovation Flera åtgärder till stöd för finansiering av innovation har vidtagits sedan 1995 inom ramen för programmet för innovation i Europa. Investeringsforum i medlemsstaterna (5 under 1995 och 2 under 1996) samlade dels företagare från cirka 500 små och medelstora innovationsföretag i full tillväxt på jakt efter finansieringskällor, dels finansinstitut på jakt efter (främst riskkapitalföretag från hela unionen). investeringsmöjligheter Den 1 juli 1997 inleddes officiellt pilotprojektet I-TEC {Innovation and Technology Equity Capital, ett projekt för kapitaltillskott till innovation och teknik) inom innovations programmet. Syftet är att uppmuntra tillskott av startkapital till tekniskt innovativa små och medelstora företag, samt att utveckla riskkapitaloperatörernas förmåga att bedöma och förvalta investeringar i nystartade, tekniskt innovativa företag, vilka trots sin inneboende lönsamhet och kvalitet inte skulle beaktas annars. Nio riskkapitaloperatörer skall fram till 42 slutet av 1997 väljas ut för att delta i pilotprojektet I-TEC med en sammanlagd investeringskapacitet på 380 miljoner ecu. Under 1997 skall man genomföra försök med en kontakttjänst mellan å ena sidan de små och medelstora företag som deltar i ramprogrammet för forskning och utveckling och å andra sidan finansinstituten. Detta pilotprojekt går ut på att man inrättar en rådgivningstjänst för innovationsfinansiering för att upplysa hugade investerare om de projekt som pågår och dessas utsikter, samt att hjälpa de berörda små och medelstora företagen eller forskarna att enklare få tillgång till privat kapital, särskilt på det transnationella planet (exempelvis information om källor och tillgång till riskkapital och investerarnas förväntningar). Inom innovationsprogrammet har man skaffat sig erfarenheter av innovationsfinansiering genom undersökningar och seminarier för utbyte av lämpliga metoder. Denna verksamhet skall utvecklas med hjälp av exempelvis Europeiska obsevationscentret för innovation (EIMS) och I-TEC INFO. 4. UTVECKLINGSSTÖD TILL REGIONALA SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG I de föregående rapporterna från 1992, 1994 och 1995 redovisades principerna för strukturfonderna närmare. De långsiktiga riktlinjerna för målen 1, 2, 3, 4 och 5b (för perioden 1994-1999) som angavs i rapporten för 1995 gäller fortfarande. Vad gäller mål 2 har de nya programmen för perioden 1997-1999 varit föremål för förhandlingar under 1996 och 1997. Dessutom har program antagits för de tre nya medlemsstaterna som anslöt sig till unionen 1995. Kom ihåg att det totalt inom gemenskapens stödramar och de samlade programplanerings dokumenten särskilt ägnas cirka 10 % av fondernas resurser åt stimulansåtgärder inom projektledning, förbättring av produktionsapparaten samt förbättring av de små och medelstora företagens ekonomiska förhållanden; dessutom är denna andel högre i mål 2-regionerna. Regionala insatser 4. 1 Mål 1,2 och 6 Vad gäller mål 1 (regioner som utvecklas långsammare) håller de operativa programmen och de samlade programplaneringsdokumenten för närvarande på att genomföras. Halvtids utvärderingen är ännu inte tillgänglig. De mål 1-program som främst rör de små och medelstora företagen, t. ex. de operativa industriprogrammen för Irland, Italien, Portugal och Grekland, skall följas upp av kommissionens företagspolitiska avdelningar i syfte att bättre beakta de små och medelstora företagen under programmens genomförande och i förekommande fall sprida lämpliga metoder och beprövad försöksverksamhet. Efter det att tre nya medlemsstater (Österrike, Finland och Sverige) 1995 gick med i unionen förhandlade man fram samlade programplaneringsdokument där ett betydande stöd beviljades små och medelstora företag. Satsningen på dessa företag (30-40 % av gemenskapsstödet) i dessa länder är nästan det dubbla jämfört med de andra målen (15-20 %). I sitt meddelande i juli 199689 redogjorde kommissionen för de tre nya medlemsstatemas samlade programplaneringsdokument (särskilt i fråga om innehåll och anslag) som på ett betydande och utökat sätt är anpassade till de små och medelstora företagens förhållanden, jämfört med tidigare programplaneringsdokument. Mål 6 89 KOM(96) 316 slutlig, 3. 7. 1996 om genomförandet av unionens regionalpolitik i Österrike, Finland och Sverige. 43 upprättades för unionens glesast befolkade regioner (mindre än 8 invånare/km2) i Sverige och Finland. Stöd till att överta, starta och utveckla små och medelstora företag har en framskjuten plats i de program som tillkommit på nationellt initiativ och som regionerna och medlemsstaterna lägger fram som fleråriga satsningar på regional strukturpolitik. Här måste man komma ihåg att regional- och sammanhållningspolitiken är en politik med delat ansvar. Gemenskapens åtgärder är avsedda som ett komplement till motsvarande nationella och regionala åtgärder eller ett bidrag till dessa (artikel 4 i rådets förordning 2081/93 av den 20 juli 199390). Insatserna ingår i en övergripande regional strategi för utveckling eller omställning på flera års sikt. I unionens centrala regioner, vilka ofta kännetecknas av närhet till storstäder, ligger tonvikten på kvaliteten på de små och medelstora företagens ekonomiska villkor och dessas anpassning till utvecklingen på de yttre marknaderna. I de mindre utvecklade områdena, inbegripet landsbygdsområdena, visar sig de små och medelstora företagen vara bräckligare, varför det krävs andra medel i regionalpolitiken. I synnerhet genom att bygga ut nätverk av små och medelstora företag kan dessa både uppnå kritisk storlek för att föra ut vissa produkter på den lokala och utomregionala marknaden och dela på kompetensen. I de arktiska regionerna inriktar man sig på att i lokalsamhällena utveckla ett decentraliserat nätverk som utnyttjar den nya informationstekniken och de nya kommunikationstjänsterna för att erbjuda tjänster på den globala marknaden, eftersom den lokala efterfrågan är ytterst begränsad. De som söker kvalificerade arbeten har vanligtvis en god utbildning. Den 30 maj 1997 lade kommissionen fram riktlinjer för att anta program för strukturfonderna fram till 1999 för mål 1 och 6. Dessa skall främst ta hänsyn till de politiska prioriteringar som uttrycktes vid det informella rådsmötet för ministrarna med ansvar för regionalpolitik och markanvändning i Ballyconnell (IRL) i november 1996 och Europeiska rådets möte i Florens i juni 1996. Vid det sistnämnda mötet föreslog man att man skulle använda tillgängliga resurser i de befintliga programmen för att stödja de små initiativ för lokal utveckling och sysselsättning. och medelstora företagen och Prioriteringarna inriktas således främst på att skapa sysselsättning, i synnerhet i små och medelstora företag. Det är alltså lämpligt att uppmuntra medlemsstaterna och regionerna att använda dessa resurser för att utnyttja de små och medelstora företagens möjligheter att skapa sysselsättning. Vad gäller mål 2 (industriregioner på tillbakagång) var 1996 ett mellanår som ägnades åt förhandlingarna om nya program för perioden 1997-1999 som skall antas under 1997. Utvecklingen av små och medelstora företag är något kommissionen prioriterar i sina riktlinjer samlade programplaneringsdokument. En hänvisning till den nya definitionen på små och medelstora företag92 har införts för att harmonisera begreppen på nations- och gemenskapsnivå. för mål291, vilka kommer i medlemsstaternas till uttryck Så framträder gradvis en politisk prioritering av de små och medelstora företagen som i de senaste samlade programplaneringsdokumenten konkret omsätts i ökade ekonomiska satsningar på direkta åtgärder med inriktning på företagen, i synnerhet genom samfinansiering av nationella åtgärder. De partner som svarar för genomförandet av dessa 90 Samordningsförordningen, EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 5-19. 91 Upplysningsmeddelande om ingripanden programperioden 1997-1999, dokument C(96)952 slutlig, av den 29. 4. 1996. industriella regioner på i tillbakagång för den andra 92 Kommissionens rekommendation till medlemsstaterna, EIB och EIF av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag, EGT L 107, 30. 4. 1996, s. 4. 44 program (kommissionen, medlemsstaterna, regionerna och arbetsmarknadens parter) har ett ansvar för att säkerställa att programmen uppfyller sina mål och att åtgärderna till förmån för de små och medelstora företagen utnyttjas effektivt, så att företagens konkurrenskraft stärks och sysselsättningen ökar. De företagspolitiska avdelningarna skall stå för samordning med regionalpolitiken, i synnerhet genom samråd mellan tjänstegrenarna som skall omfatta inte bara de talrika regionalprogrammen utan också tematisk verksamhet som meddelandena om strukturell politik och sysselsättning93, vari förespråkas att man utnyttjar flexibiliteten i programmen och att man inriktar dem på att skapa sysselsättning (investeringar i humankapitalet, förstärkta tjänster till sysselsättning samt genomförande av regionala sysselsättningspakter mellan myndigheter och privata aktörer); sammanhållningspolitiken och kulturen94; sammanhållningspolitiken och miljön95, vari man erkänner de små och medelstora företagens betydelse som en ny resurs för sysselsättning på miljöområdet och vikten av att uppmuntra produkter och teknik som skonar miljön, särskilt i de små och medelstora företagen; stadsfrågan: riktlinjer för en europeisk debatt96; samt sammanhållningen och informationssamhället97. innovation och möjligheter till företagen, teknisk Kommissionen utfärdade också sin första rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen under 199698 i enlighet med artikel 130b i Fördraget om Europeiska unionen. I rapporten analyseras hur medlemsstaternas och gemenskapens politik samt strukturpolitiken inverkar på sammanhållningen. En bedömning av företagspolitikens konsekvenser för sammanhållningen visar att trots att åtgärder till förmån för de små och medelstora företagen ofta syftar till att förstärka sammanhållningen kan man notera ett bristande eller obefintligt gensvar från företag i vissa områden som utvecklas långsammare. Årsberättelserna för strukturfonderna innehåller, efter den för verksamhetsåret 199499, numera ett avsnitt om hur strukturfonderna, politiken för de små och medelstora företagen samt turismen kompletterar varandra, och detta skall förbättras gradvis. I syfte att enligt SEM 2000 (Sund och effektiv förvaltning) säkerställa en sund och effektiv förvaltning av den verksamhet som medfinansieras av strukturfonderna håller kommissionen för närvarande på att utarbeta en förordning om de närmare formerna för medlemsstaternas ekonomiska kontroller av verksamhet som medfinansieras med medel från strukturfonderna. Kommissionen har i det här sammanhanget tagit fram regler för utgifter som berättigar respektive inte berättigar till medfinansiering från gemenskapen. Informationsblad har utarbetats för bland annat finansieringslösningar som riskkapital och garantifonder (tillgängliga på Internet: http://dgl608/intro. html). Olika undersökningar har genomförts, däribland en under 1996, rörande strukturpolitikens inverkan på unionens sociala och ekonomiska sammanhållning 1989-1999100. 1 syfte att få ett bättre grepp om hur de samfinansierade projekten ser ut och hur de påverkar de små och medelstora företagen genomförde kommissionen under 1997 en tematisk utvärdering av 93 KOM(96) 109, 20. 3. 1996. 94 KOM(96) 512, 20. 11. 1996. 95 KOM(95) 509, 22. 11. 1995. 96 KOM(97) 197, 6. 5. 1997. 97 KOM(97) 7, 21. 1. 1997. 98 KOM(96) 542, 6. 11. 1996, publicerad av Publikationsbyrån, ISBN 92-827-8878-4. 99 KOM(95) 583, 14. 12. 1995 och KOM(96)502, 30. 10. 1996. 100 Publicerad av Publikationsbyrån, ISBN 92-827-9168-8. 45 strukturfondernas inverkan på de små och medelstora företagen101, som omfattade alla löpande program, inbegripet gemenskapsinitiativ. Utvärderingen ompletterade och uppaterade den som genomfördes 1993. Resultaten av denna utvärdering kommenterades i rapporten från 1994102. I samband med nätverket av 250 Euro Info Centres (EIC) är det på sin plats att nämna det arbete som utförs av strukturfondsgruppen, bestående av 49 centrer i de 15 medlemsstaterna. Denna grupp anordnade under 1996 möten för utbyte av information och åsikter om gemenskapsinitiativet för de små och medelstora företagen och mellanregionalt samarbete i enlighet med artikel 10 i ERUF. Dessutom samlade man in exempel på framgångsrika projekt som bidragit positivt till den lokala utvecklingen i exempelvis Tyskland och Italien. Runt hundra projekt valdes ut och lades fram för kommissionen. De specialiserade infocentrerna är också en mycket viktig förmedlande länk för att vidarebefordra uppgifter från fältet till kommissionen och för teknisk rådgivning till lokala, regionala och nationella myndigheter för utarbetande och genomförande av program med stöd från strukturfonderna. Ett betydande antal infocentrer spelar en viktig roll när det gäller att informera de små och medelstora företagen om vilka möjligheter de regionala programmen erbjuder dem. Infocentrerna är ofta med om att utveckla och främja program för regional utveckling som Interreg och Ouverture. Vid evenemanget Directoria om mellanregionalt samarbete, som anordnades i Bryssel den 4-6 december 1995 och i Strasbourg den 24-26 februari 1997, bidrog Euroinfocentrerna (EIC) med att ge dem publicitet, och ett tiotal av medlemmarna i nätverket deltog i Europeiska unionens monter. Mål 5b (utsatta landsbygdsområden) livsviktig del företagen är en Om de små och medelstora företagen med Eurostats formulering i den fjärde rapporten om företag i Europa utgör "ryggraden i EU:s ekonomi", är det fallet i ännu högre grad i unionens landsbygdsområden. De små och medelstora i landsbygdsområdenas ekonomi, och detta gäller i ännu högre grad när en ekonomi som hittills främst varit beroende av lantbruket, en sektor som förändrats i grunden, utvecklas mot en samhällsekonomisk mångfald. Därför får de små och medelstora företagen via olika program och utvecklingsåtgärder som medfinansieras genom strukturfonderna ett särskilt stöd som syftar inte bara till att det skall bli lättare att grunda nya företag och att de små och medelstora företagen skall kunna leva vidare, utan också till att förbättra förhållandena för dem, exempelvis genom att bidra till de tjänster de behöver för att förbättra sin konkurrenskraft. Under den andra perioden av strukturfondernas omdaning, 1994-1999, går mer än 25 % av de beviljade lånen för mål 5b-program till produktiva investeringar, till små och medelstora företag, till hantverks- och tjänstesektorn, vilket motsvarar ett bidrag från gemenskapen om cirka 1,7 miljarder ecu. 4. 2 Gemenskapsinitiativ Programmen för gemenskapsinitiativ utarbetas på grundval av riktlinjer som kommissionen drar upp. De gäller vanligen ämnen som är intressanta på gemenskapsnivå, eller som kan behandlas på lämpliga eller nyskapande sätt genom att den europeiska dimensionen erbjuder möjligheter att lösa problem och vidta åtgärder. Man beslutade således om 13 gemenskapsinitiativ 1994 (löptid 1994-1999): Små och medelstora företag (1 065 miljoner ecu), Adapt (1 600 miljoner ecu, anpassning av arbetskraften till industriella förändringar), Leader II (1 755 miljoner ecu, anpassning av landsbygdsområden), Interreg II (3 472 miljoner ecu, gränsområden), Regis II (600 miljoner 101 EGT S 133, 12. 7. 97, s. 39 102 KOM(94) 221, 7. 9. 1994. 46 ecu, de yttersta randområdena), Emploi (1 810 miljoner ecu, humankapital), Rechar II (453 miljoner ecu, omställning av områden som påverkas av kolindustrins tillbakagång), Résider II (568 miljoner ecu, omställning av järn- och stålområden), Konver (7425 miljoner ecu, omställning av områden som starkt påverkas av nedgången i militära industrier och anläggningar), Retex textilområden), Urban (596 miljoner ecu, omställning av (869 miljoner ecu, städer), Pesca (296 miljoner ecu, omställning av områden som är beroende av fiske) samt Peace (295 miljoner ecu, särskilt stödprogram för försoning i Nordirland) vilka kan bidra till de små och medelstora företagens utveckling. Initiativen Regis, Urban och Retex presenteras i den förra utgåvan103. II Gemenskapsinitiativet för de små och medelstora företagen Gemenskapsinitiativet för de små och medelstora företagen har anslag på en miljard ecu (mål 1, 2, 5b och 6), varav 800 miljoner för mål 1-områden som ett komplement till åtgärderna enligt det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverksföretag, enligt de metoder och förfaranden som gäller för strukturfonderna. Detta initiativ syftar till att göra unionens små och medelstora företag konkurrenskraftigare genom att förbättra villkoren för dem och deras kunnande. Under 1995 och 1996 antogs de operativa programmen för detta initiativ (med undantag för programmet för England). De omfattar åtgärder som varierar mellan medlemsstaterna på området samarbete mellan små och medelstora företag, i synnerhet i syfte att internationalisera dem och ge dem bättre tillgång till den inre marknaden och den offentliga upphandlingen, åtgärder på områdena legoarbete, övergripande kvalitets strategier, samarbete med forskningscentrer, tillgång till ny teknik, marknadsföring, finansiering, förbättrad företagsorganisation och -ledning samt förbättrad miljöförvaltning (miljörevisioner). Avdelningarna med ansvar för företagspolitiken deltar i allmänhet i uppföljningskommittéerna och medverkar regelbundet i möten i medlemsstaterna. Läget för programmen varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. I Irland, till exempel, är programmet som inriktas på finansieringslösningar (räntesubventioner) för småföretag (mindre än 50 anställda) så gott som fulltecknat. I Frankrike har man börjat välja ut projekt på grundval av två anbudsinfordringar rörande samarbete mellan företag inom modernisering och innovation samt gränsöverskridande partnerskap. I Italien har anbudsinfordringar också påbörjats. Däremot har programmen svårt att komma i gång i Spanien och Portugal. Sju stödstrukturer för små och medelstora företag har valts ut i Grekland, efter politisk enighet om att samordna de olika ministeriernas åtgärder till förmån för dessa företag, i syfte att se till att alla de berörda gemenskapsprogrammen gynnar dessa företag i så stor omfattning som möjligt. Åtgärden till förmån för grupperingar har nått fram till projekturvalet. De program för de nya medlemsstaterna som antogs under 1996 omfattar åtgärder i Österrike inom miljörevision, rådgivning och utbildning inom telematik och miljöteknik; i Sverige tillträde till marknader genom nätverk, förbättrad utbildning och företagsledning, tillgång till den inre marknaden, ny informations- och miljöteknik som konkurrensfaktor; i Finland förstärkning av förbindelserna mellan forskning och utbildning, samt tillämpning av de tekniska bestämmelserna för den inre marknaden och för grupperingar. Med resurser ur reserven på 25 miljoner ecu i gemenskapsinitiativet för de små och medelstora företagen har kommissionen den 17 november 1996 dessutom föreslagit Kommittén för förvaltning av gemenskapens initiativ tre slags åtgärder för att underlätta handel över gränserna: 1. utbyte av erfarenheter och lämpliga metoder mellan medlemsstaterna på de ovannämnda områdena, 2. stöd till inköpsmässor (International Buyers' Exhibitions - IBEX)104 samt 3. teleturism (i syfte att underlätta turistföretagens 103 KOM(95) 362 slutlig, 8. 9. 1995. 104 Broschyr med handledning: ISBN 92-827-7852-5 och offentliggjord i EGT S 38, 22. 2. 1997, s. 46. 47 användning av Internet)105. Kommissionen har efter ett anbudsförfarande106 valt ut ett förmedlande stödorgan för att leda och organisera gränsöverskridande åtgärder, bland annat utbyte av erfarenheter inom ramen för initiativet för de små och medelstora företagen och industriell förändring. Avdelningarna med ansvar för företagspolitik samarbetar nära inom alla åtgärder genom att överföra sina politiska metoder för små och medelstora företag till den regionala politiken och genom att bidra med tekniskt stöd vid valet av projekt (särskilt för IBEX och turism). Gemenskapsinitiativet Leader II Stödet till små och medelstora företag och till hantverket är ett viktigt led i Leader II, som hittills omfattar 100 program och globala bidrag. Gemenskapens bidrag uppgår till 1 755 miljoner ecu (i 1995 års penningvärde och med reserven inräknad), vilket torde medge investeringar på mer än 4 miljarder ecu inom 800 Leader-områden. Man uppskattar att i genomsnitt drygt 20 % av medlen går till små och medelstora företag och hantverksföretag. Denna andel varierar mellan de olika områdena och motsvarar bara en del av det stöd som via Leader når hantverket och de små och medelstora företagen. Visserligen finns det i Leader II åtgärder som direkt stödjer små och medelstora företag {dessa företags och hantverkets tillgång till företagstjänster, inrättande av samordnade tjänster i närmiljön, stöd till innovativa investeringar, stöd till startande av företag eller underlättande av distansarbete), men andra stödjer dessa företag indirekt inom de berörda områdena. Så är fallet för olika åtgärder för tekniskt stöd till utvecklingen på landsbygden, åtgärder för att utnyttja och marknadsföra produkter från det lokala jordbruket, skogsbruket och fisket, samt stöd till utbildningen. Det är dock onekligen genom det främsta tillvägagångssättet vid Leaders genomförande, nämligen en integrerad utvecklingsstrategi på det lokala planet med medverkan från alla berörda parter, som de små och medelstora företagen kan utveckla sin verksamhet på ett mer övergripande sätt. Eftersom innovation är en förutsättning för att kunna få bidrag genom Leader-programmet kan man i projekten pröva nya organisationsformer, metoder för marknadsföring och nya produkter, varigenom de små och medelstora företagen erbjuds nya möjligheter. Slutligen har man infört en ny del i Leader II avseende gränsöverskridande samarbete, med anslag på 137 miljoner ecu. På så sätt kan bidragstagarna inom Leader II gemensamt ta fram, tillverka och marknadsföra produkter och tjänster inom alla landsbygdsutvecklingens områden. Genom denna del kan de små och medelstora företagen i Leader-områdena samarbeta och utveckla sin verksamhet. 4. 3 Nya typer av insatser De europeiska centrerna för företagsamhet och innovation, som stöds av kommissionen i enlighet med artikel 7 i ERUF-förordningen, har som mål att bidra till skapandet av innovativa företag och till modernisering och utveckling av befintliga små och medelstora företag. För närvarande finns det 140 sådana centrer i unionen, främst i områden som är berättigade till stöd enligt mål 1 och 2 men också enligt 6 och 5b. Dessa centrer är organiserade i det europeiska nätverket EBN (European Business and Innovation Centre Network). Kommissionen inledde i maj 1997 en utvärdering av sitt stöd till centrerna, vilket givits sedan 1984 som ett led i regionalpolitiken. Genom denna utvärdering, som förväntas vara klar i mars 1998, hoppas kommissionen kunna upprätta en första översikt över sitt stöd, 105 Uppmaning till förslagsgivning rörande upprättande av ett europeiskt samordnings- och överföringsorgan for främjande av elektronisk reklam och affärsverksamhet över Internet bland små och medelstora företag som verkar inom turistnäringen och är belägna i mindre gynnade regioner i unionen. EGT C 162, 6. 6. 1996, s. 21. 106 Öppet förfarande, EGT S 142, 25. 7. 1996, s. 33. 48 bedöma hur detta stöd överensstämmer med andra, liknande insatser till förmån för regional utveckling som finansieras av gemenskapens eller medlemsstaternas medel samt föreslå de ändringar som krävs för genomförandet av detta stöd. i ERUF-förordningen107 Enligt artikel 10 finansierar undersökningar och pilotprojekt inom regional utveckling, i synnerhet i medlemsstaternas gränsområden. Budgeten för åtgärder enligt artikel 10 begränsas till 1 % av ERUF:s årliga anslag. En budget om nära 400 miljoner ecu planeras för verksamhet kring fyra ämnen: inre och yttre mellanregionalt samarbete (Recite II och Ecos/Ouverture II - 180 miljoner ecu), innovation för tillåts att gemenskapen regional och lokal ekonomisk utveckling (90 miljoner ecu), markanvändning (45 miljoner ecu) och stadspolitik (80 miljoner ecu). Denna verksamhet skall ske genom offentlig upphandling i EGT. Stöd kommer alltså att ges till pilotprojekt på följande områden: städer, informationssamhället, innovation och tekniköverföring, nya möjligheter till sysselsättning, kulturelltsamarbete, inre och yttre mellanregionalt samarbete samt markanvändning. Recite II är särskilt inriktat på de små och medelstora företagen. Dessutom överväger kommissionen för närvarande möjligheten att starta ett nytt instrument med namnet Eurofin för att underlätta finansiering av innovativa små och medelstora företag genom delägande. Kommissionen stödjer också regionala utvecklingsstrategier för innovationen och informationssamhället. I detta sammanhang drivs pilotprojekt enligt artikel 10 i ERUF- förordningen - RIS (Regionala innovationsstrategier) och RISI (Regionala strategier för informationssamhället) - av cirka 60 regionala myndigheter som skall samla ungefär 1 000 betydande regionala offentliga och privata aktörer, särskilt chefer för små och medelstora företag, kring en strukturerad diskussion i syfte att utarbeta en regional strategi och omsätta denna strategi i en konkret handlingsplan, särskilt i form av prioriterade projekt. RIS- projekten syftar till att främja innovationen, inbegripet teknik- och forskningsaspekter såväl som de lika viktiga rent ekonomiska och organisatoriska aspekterna, inom den traditionella produktionsstrukturen. RISI-projekten syftar till att peka ut ekonomiska möjligheter och risker som informationssamhället kommer att medföra i regionerna, så att man där kan förutse denna revolutions följder och därigenom maximera tillfällena och minimera dess negativa inverkan. Dessa två åtgärder genomförs i samarbete med den innovationsfrämjande verksamheten (RITTS i innovationsprogrammet) och med informationssamhället. Utarbetandet av dessa regionala strategier, inbegripet handlingsplanerna, grundas på ett förstärkt samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn, samt mellan företagen, särskilt de små och medelstora, och den utbudsinfrastruktur, teknik eller tjänster, som hänger samman med den tekniska innovationen och informationssamhället i regionen. All strategisk planering utgår från en analys av efterfrågan, särskilt de små och medelstora företagens behov, och integrerad metod, på grundval av genomförandet av en verklig subsidiaritet i det regionala ansvaret. tvärvetenskaplig och innefattar en I artikel 8 i förordningen om riktlinjer för EUGFJ anges möjligheten att stödja pilotundersökningar och -projekt, demonstration och spridning av gemenskapens resultat i fråga om utveckling på landsbygden och av jordbruket (se exempelvis avsnittet om kvinnliga företagare). I artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden anges möjligheten att finansiera till och pilotprojekt för demonstration av innovativa åtgärder tekniskt stöd inom 107 Förordning 2083/93 av den 20. 7. 1993, EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 38. 49 yrkesutbildning och utveckling av sysselsättning samt uppföljning och utvärdering av de åtgärder som medfinansieras via Socialfonden. 5. INSATSER TILL FÖRMÅN FÖR SMA OCH MEDELSTORA FÖRETAG I SÄRSKILDA SEKTORER (JORDBRUK OCH FISKE) Mål Sa (strukturanpassning av jordbruket och modernisering/omstrukturering av fisket) Åtgärderna enligt den tidigare EG-förordningen nr 866/90, numera ersatt av rådets förordning nr 951/97 av den 20 maj 1997, och EG-förordningen nr 867/90 om förbättring av villkoren för bearbetning och avsättning av jordbruks- och skogsbruksprodukter rör i första hand små och medelstora företag. Praktiska erfarenheter och statistik över strukturen i livsmedelssektorn visar att mer än 90 % av de cirka 253 000 företagen i EU:s livsmedelssektor hade mindre än 20 anställda och 6 % mellan 20 och 99 anställda. Dessa åtgärder har dock inte de små och medelstora företagen som en särskild målgrupp och innefattar inga särskilda åtgärder eller bestämmelser för dessa företag. Dessutom finns det inga kvantitativa uppgifter om de små och medelstora företagens deltagande i programmen eller om gemenskapens ekonomiska deltagande i samband med det. Den gemensamma fiskeripolitiken Fiskerisektorn kännetecknas av en mångfald små och medelstora företag: den europeiska industrin för bearbetning av produkter från fisket och vattenbruket sysselsatte enligt en undersökning från Europeiska kommissionen108 cirka 90 000 personer i 2 240 företag, med ett gemenskapsmedeltal på 40 arbetare per företag (från ett lägsta medeltal på 16 i Italien till ett högsta på 91 i Tyskland). Dessutom är 95 % av fartygen i gemenskapens fiskeflotta kortare än 24 meter. Här utgör de små och medelstora företagen en avsevärd andel av dem som tar emot strukturellt stöd till fisket och vattenbruket. Det är till de små och medelstora företagen som huvuddelen av de strukturella och socio-ekonomiska åtgärderna vänder sig, i synnerhet via Finansiella instrumentet för utveckling av fisket (FIUF) och gemenskapsinitiativet Pesca. FIUF utgör sedan 1994 EU:s fjärde strukturfond (mål 5a) och har anslag på 2 800 miljoner ecu för 1994-1999. Genom FIUF kan insatser på följande områden finansieras: - anpassning av fiskets omfattning (indragande av fartyg, bildande av blandade företag), - modernisering och förnyelse av fiskeflottan, - utveckling av vattenbruk, - skydd av marina kustområden, - utrustande av fiskehamnar, - bearbetning och marknadsföring av produkter, - främjande av produkter, - socio-ekonomiska åtgärder för fiskarna, samt - övriga åtgärder (tekniskt stöd). 108 Statistisk undersökning av sektorn för bearbetning av produkter från fisket och vattenbruket i Europeiska gemenskapen, april 1993, Europeiska kommissionen. 50 6. S T ÖD T I LL DE S MA O CH M E D E L S T O RA F Ö R E T A G E NS E U R O P E I S E R I NG O CH INTERNATIONALISERING AV DERAS STRATEGIER, SÄRSKILT GENOM BÄTTRE TJÄNSTER FÖR INFORMATION OCH SAMARBETE 6. 1 Företagsinformation 6. 1. 1 Nätverket av Euro Info Centres I januari 1995 medförde Europeiska unionens utvidgning till 15 medlemsstater att 7 Euro Info Centres (EIC) öppnades i Finland, 9 i Sverige och 7 i Österrike. Samtidigt fortsatte man att inrätta infocenterfilialer i länderna i Central- och Östeuropa och började inrätta dem i länderna i Medelhavsområdet. De 227 Euroinfocentrema (EIC), tillsammans med 21 filialer, utgör ett unikt nätverk med kontakter till offentliga, privata och blandade organisationer som har direkta förbindelser med små och medelstora företag (handelskammare, kontor för lokal utveckling eller banker). De är helt ägnade åt företag, och genom sin tvärvetenskapliga natur erbjuder de en allmän kompetens i gemenskapsfrågor till de små och medelstora företagen. På grund av detta är Euroinfocentrema (EIC) den bästa förbindelsen mellan Europa och de små och medelstora företagen. De ger företagen information och råd och hjälper dem med allt som rör gemenskapens politik och program. En ny uppgift för Euroinfocentrema (EIC) Enligt rådets beslut från 1996 om det tredje fleråriga programmet skall Eurorifocentrerna tjäna som en första inkörsport till information om gemenskapen (First Stop Shop) för de små och medelstora företagen. Euroinfocentrernas (EIC) nya uppgifter torde ge de små och medelstora företagen en enklare, tydligare och därigenom effektivare tillgång än tidigare till Europeiska unionens lagstiftning, program och möjligheter. Uppgifterna har formulerats konkret i en strategi för att anpassa nätverket, vilken mottogs positivt av medlemsstaterna den 19 september 1997. I strategin anges konkret vad uppgiften som inkörsport innebär, utbudet av tjänster som centrerna skall tillhandahålla samt metoderna för returinformation om små och medelstora företag. Uppgiften som första inkörsport för information I enlighet med tanken om inkörsport skall infocentrerna ägna sig åt förmedling och lokal handläggning av ärenden. De små och medelstora företagen får därmed en samtalspartner som kan komma med enkla och praktiska svar på alla frågor: antingen direkt, eller indirekt genom att förmedla dem vidare till organisationer eller tjänsteleverantörer som har den specialistkompetens som krävs för att fördjupa sig i ärendet. I praktiska termer innebär uppgiften som inkörsport ett nära samarbete med de små och medelstora företagens andra organisationer, bland annat de andra gemenskapsnätverken såsom centrerna för innovationsförmedling, Craft-nätverket av nationella kontaktpunkter och de europeiska centrerna för företagande och innovation. Euroinfocentrema (EIC) skickar vidare företagare till dessa organisationer när det står klart att deras behov bättre täcks av dem. Uppgiften som inkörsport innebär inte att Euroinfocentrema (EIC) blir den enda samtals partnern för de små och medelstora företagen. Centrerna odlar på ett organiserat sätt sina partnerskap med andra förmedlande organisationer för de små och medelstora företagen (värdorganisationer eller partnerskap som kan vara organiserade lokalt, regionalt, nationellt, yrkesvis eller branschvis) för att uppmuntra samverkansfördelar och undvika dubbelarbete, samtidigt som subsidiaritetsprincipen följs. Det är viktigt att var och en av de små och medelstora företagens samtalspartner på bästa sätt tar sitt ansvar för information och rådgivning på en tydligt definierad nivå som kompletterar de andra insatserna (allmän gemenskapsinformation för Euroinfocentrema (EIC), specialiserad gemenskapsinformation 51 för kommissionens andra nätverk, lokal och nationell information för de lokala och nationella partnerna). För att garantera kvaliteten på tjänsterna är Euroinfocentrema (EIC) ständigt föremål för oberoende revision. Denna utvärdering skall leda till att infocentrerna delvis förnyas mot slutet av 1997. Dessutom skall organisationer som representerar små och medelstora företag, sektoriellt eller horisontellt, lokalt eller nationellt, inbjudas att kandidera till poster som associerad medlem i nätverket av Euro Info Centres (EIC). Euroinfocentrema (EIC) erbjuder följande tjänster: Information samt vägledningar informationsbulletiner Under 1995 svarade Euroinfocentrema (EIC) på 310 000 frågor från företag inom Europeiska unionen om allt som rör Europa. Under 1996 svarade man på mer än 350 000 frågor. Som ett led i informationsspridningen erbjuder infocentrerna företagen ett mycket rikt utbud av material: broschyrer, såsom Guide Eco- Management, som är en vägledning för självrannsakan och ökad medvetenhet om de europeiska miljönormerna inom små och medelstora företag. Infocentrerna anordnar också seminarier och konferenser, och deltar aktivt i evenemang med bred uppslutning såsom de europeiskaveckorna för informationssamhället som anordnades tillsammans med ISPO {Information Society Project Office) i Europeiska unionens medlemsstater, i Central- och Östeuropa samt i Medelhavsområdet. Andra evenemang var kampanjerna 1996 och 1997 för främjande av anordnade informationsdagar, gjorde enkäter hos företagen samt spred broschyrer och mjukvara för företagens självanalys. I slutet av 1997 uppskattar man att dessa kampanjer medfört mer än 6 miljoner kontakter. Slutligen har under 1997 ett hundratal infocentrer anordnat 150 evenemang som en del av PR kampanj inom området hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i de små och medelstora företagen. för vilken centrerna respektive euron, standardisering Första rådgivning och hjälp Euroinfocentrema (EIC) ger företagen en första hjälp i olika skeden av deras utveckling. Insaterna inriktas främst på rådgivning om europeisk finansiering av företag, exempelvis gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling och strukturfonderna, den europeiska politiken för kvalitet, standardisering och certifiering samt miljöpolitiken. Dessutom stöder infocentrerna upprätthållande och konsolidering av nya marknader. Detta ämne omfattar infocentremas verksamhet på de områden som rör företagens europeisering och internationalisering, genom att de tillförsäkras bättre övergripande information om marknaderna i länder utanför gemenskapen och om de EU-program som rör dem, om främjandet av samarbete mellan företag både inom och utanför EU, med stöd från andra av gemenskapens nätverk och instrument. På dessa olika områden använder nätverket sig av specialiserade grupper av infocentrer, vilka utvecklar produkter och tjänster som svarar mot de små och medelstora företagens behov. De viktigaste områdena som dessa grupper specialiserar sig på är miljön, euron, yttre förbindelser, informationssamhället, offentlig upphandling samt standardisering. Gensvar från de små och medelstora företagen Kommissionens- avdelningar är medvetna om att Euroinfocentrema (EIC) är särskilt väl placerade för att känna till de särskilda problem som de små och medelstora företagen stöter på i samband med att de genomför lagstiftning eller deltar i vissa gemenskapsprogram. Denna returinformation tar formen av direkt samråd med infocentrerna eller undersökningar av företagen i deras region. Infocentrerna fortsätter med det arbete som inleddes 1994 om den 52 gemensamma marknaden, och som utförs genom beprövade metoder för returinformation samt insamling av exempel på framgångsrika företag. Infocentrerna har också deltagit i samrådspaneler, exempelvis momspilotgruppen, och vidarebefordrat yttranden och kommentarer, både sina egna och klienters, om ett antal grönböcker: gemensamma valutan, innovation samt offentlig upphandling. Slutligen spelar infocentrerna en konkret roll för att den gemensamma marknaden skall fungera genom att informera de små och medelstora företagen om hur man lämnar in klagomål och genom att följa upp inlämnade klagomål. 6. 1. 2 Övrig informationsverksamhet studerande) (företag, branschorganisationer, konsulter, För att uppfylla de talrika krav på information som ställs direkt till kommissionen av mycket olika grupper genomförde avdelningarna med ansvar för företagspolitiken 1995 en omorganisation av sin service med allmän information till företagen genom att inrätta ett center för besökare. Tack vare ett nära samarbete med kommissionens andra avdelningar kan alla effektivt få information och organisera studiebesök och gruppbesök. Det kortfattade månadsbrevet Euro-info, med de små och medelstora företagen som målgrupp, distribueras gratis i 60 000 exemplar till organisationer, sammanslutningar, yrkesgrupperingar, medlemmarna i nätverken BRE, BC- NET, EIC, företag och de europeiska institutionemas informationsavdelningar samt till de representationskontor och delegationer som begär det. Den företagspolitiska montern med specialiserat informationsmaterial är ett av de mest efterfrågade verktygen, särskilt i unionens mindre gynnade regioner där montern ibland är det enda direkta mediet för gemenskapens information. Montern är förbehållen evenemang som inriktas på små och medelstora företag (särskilt Interprise, Europartnerskap, inköpsmässor och hantverkskonferenser) där det genomsnittliga deltagandet kan förväntas ligga på 300 personer. Sedan flera år tillbaks har deltagandet skett tillsammans med andra av kommissionens avdelningar, i syfte att ge gemenskapens insatser för de små och medelstora företagen större genomslagskraft. Slutligen i har kommissionen stött medlemsstaterna. för små och medelstora företag informationsseminarier 6. 2 Samarbete internationalisering och partnerskap mellan företag för europeisering och Ett område som prioriteras i företagspolitiken är samarbete mellan företagen, i synnerhet i Europeiska unionen men också med tredje land. För att uppmuntra partnerskap mellan företag i unionen har kommissionen byggt upp nätverk för efterforskande av partner och särskilda program för möten mellan företag (Europartnerskap och Interprise). För att gynna företagens internationalisering, särskilt partnerskap mellan unionens företag och företag i tredje land, har kommissionen infört särskilda program och åtgärder. Nätverk för att finna partner Under 1996 lade BRE:s 500 medlemmar i 73 länder fram 8 200 erbjudanden eller förfrågningar om samarbete. Samtidigt lade de 300 rådgivare i 40 länder som för närvarande ingår i BC-NET fram 7 300 erbjudanden eller förfrågningar om samarbete. Dessa förfrågningar kommer från små och medelstora företag som vill ingå avtal om långsiktigt samarbete av tekniskt, ekonomiskt eller kommersiellt slag. I det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag (1997-2000) ingår upprättandet av en databas för allmän tillgång till partnerskapets möjligheter. Härigenom skall man samla alla tillfällen till samarbete inom BRE, BC-NET, Interprise och Europartnerskap. I enlighet med dessa riktlinjer och efter ett omfattande samråd med nätverkens medlemmar har BC-NET och BRE påbörjat arbetet med att ta fram ett nytt dataverktyg som skall koppla samman medlemmarna sinsemellan och med kommissionen. Vissa aspekter har varit avgörande för utformningen av verktyget, särskilt att det skall vara användarvänligt och 53 lättanvänt, utnyttja den moderna tekniken samt bevara särdragen i vart och ett av nätverken, i form av funktionssätt och medlemmarnas tillgång till databasen. Det är således viktigt att det nya dataverktyget gör det möjligt för medlemmarna i BC-NET och BRE att spela en aktiv roll. Medlemmarna skall i framtiden kunna nå den gemensamma databasen i realtid och hämta de profiler som intresserar dem genom att kombinera olika fördefinierade sökparametrar. 6. 2. 1 Företagens europeisering 6. 2. 1. 1 Ett rättsligt instrument som lämpar sig för transnationellt samarbete: den europeiska ekonomiska intressegrupperingen (EEIG) Den europeiska ekonomiska intressegrupperingen (EEIG)109 utgör en rättslig ram som är särskilt lämpad för att främja transnationellt samarbete mellan små och medelstora företag. Därför har kommissionens avdelningar med ansvar för företagspolitiken tagit initiativet till att bygga upp ett nätverk av EEIG, kallat Regie, vars syfte är att ge information och teknisk hjälp för att skapa intresse för EEIG hos de ekonomiska aktörerna110. Som ett led i denna verksamhet anordnades en konferens i mars 1996 i nära samarbete med avdelningarna med ansvar för bolagsrätt, i syfte att summera de sex första årens erfarenheter av EEIG och främja detta rättsliga instrument gentemot de små och medelstora företagen. Denna konferens var ett unikt tillfälle till möten mellan kommissionens avdelningar och de nuvarande och presumtiva användarna av EEIG, och konferensen gav nödvändig politisk tyngd åt nya åtgärder till förmån för EEIG. Av dessa åtgärder bör särskilt framhållas att kommissionen den 9 september 1997 antog ett meddelande om främjande av EEIG:s deltagande i offentlig upphandling och i offentligt finansierade program111. Dessa åtgärder kommer att omfatta utarbetandet av praktiska arbetsredskap, såsom en broschyr för de små och medelstora företag som vill utnyttja detta samarbetsverktyg. 6. 2. 1. 2 Partnerskapsprogrammen: Europartnerskap och Interprise Europartnerskap till utveckling av de regioner som har rätt Europartnerskap syftar till bidrag ur strukturfonderna (mål 1, 2, 5b och 6) genom att stimulera transnationellt samarbete mellan små och medelstora företag. Programmet styrs gemensamt av avdelningarna för företagspolitik och regional- och sammanhållningspolitik och ger företagen möjligheter att möta tänkbara partner för att diskutera och förhandla fram eventuella avtal om samarbete. Två evenemang äger rum varje år i Europeiska unionen. Organisationen följer beprövade metoder: val av värdland, urval av små och medelstora företag på det valda området som vill utveckla ett partnerskap (cirka 400), utgivning av en katalog med profiler över de företag som valts ut, spridning av katalogen till de femton medlemsstaterna och tredje land, anordnande av skräddarsydda affärsmöten samt utvärdering och uppföljning av resultaten av kontakterna. Denna framgångsrika metod har gjort det möjligt för Europartnerskap att omfatta mer än 70 länder. I samarbete med de berörda generaldirektoraten kan främjandet av varje evenemang utvidgas till länderna i Central- och Östeuropa, Oberoende staters samvälde, länderna i Latinamerika samt länderna i Sydostasien. Metoden har också anammats i gemenskapens program för ekonomisk utveckling i dessa länder. 109 Rådets förordning (EEG) nr 2137/85 av den 25 juli 1985 om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG), EGTL 199, 31. 7. 1985, s. 1. 110 Se meddelandet om etablering av ett europeiskt nätverk av europeiska ekonomiska intressegrupperingar (Regie), EGT C 146, 13 juni 1995. Regie-projektets nuvarande rättsliga grund är rådets beslut om det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag, EGT L 6, 10. 1. 1997, s. 25. 1 *x Meddelande av den 9. 9. 1997, EGT C 285, 20. 9. 1997, s. 17. 54 Europartnerskap i siffror: 1995, Tyskland och Portugal. I Europartnerskap Nordrhein-Westfalen (Dortmund 20-21 mars 1995) deltog ungefär 5 000 besökare från 54 länder. De 357 tyska företagen kunde genomföra cirka 10 000 affärsmöten med de 2 000 besökande små och medelstora företagen, varav 200 från länderna i Oberoende staters samvälde. Utvärderingsrapporten visar att 18$ samarbetsavtal ingicks mellan tyska och besökande företag och 124 mellan besökande företag. De lokala tyska myndigheterna är medvetna om de ekonomiska konsekvenserna för företagen och vill därför följa upp detta evenemang genom att i februari 1998 anordna ett andra evenemang inom ramen för programmet Interprise. Europartnerskap Portugal (Lissabon 24-25 november 1995). De 406 portugisiska företagen mötte ungefär 2 000 små och medelstora företag (varav 250 från Sverige, Norge och Finland) under nära 11 000 samtal. Detta evenemang var en milstolpe i Europartnerskapsprogrammet genom att man införde mjukvara för att administrera spontana möten mellan besökarna. Sedan dess har Europartnerskap blivit en plattform för europeiska och internationella möten mellan små och medelstora företag. 1996, Sverige och Italien. I Europartnerskap Nord-Skandinavien (Luleå 13-14 juni 1996), det första Europartner- skapet som anordnats i en av unionens tre nya medlemsstater, deltog mer än 1 500 små och medelstora företag från 50 länder. Evenemanget riktade sig för en gångs skull inte till ett enda land utan till Sverige, Finland och Norge. 386företag kunde genomföra ungefär 7 500 affärsmöten med 1 200 besökande företag, varav 225 från länderna i Central- och Östeuropa och 160 från Oberoende staters samvälde. Samtidigt ägde flera seminarier rum, bl. a ett om kvinnliga företagare. 1 Europartnerskap Italien (Genua 27-29 november 1996) deltog, förutom många företag från Central- och Östeuropa, Oberoende staters samvälde och Medelhavsområdet, för första gången ett betydande antal företag från Asien, Latinamerika och Förenta staterna, med cirka 70 länder representerade. De 406 utvalda företagen från Nord- och Mellanitalien mötte nära 2 350 små och medelstora företag under cirka 12 000 möten. 1997, Hellas och franska Centralmassivet Europartnerskap Hellas (Pireus, 23-24 juni 1997). 400 grekiska små och medelstora företag mötte 1733 besökande företag från mer än 60 länder. Av de 1733 registrerade från besökande Medelhavsområdet, 360 från PHARE-länderna, 200 från TACISAänderna, 64 fr ån Asien och 12 från Förenta Staterna. Totalt organiserades 11 336 möten. från EU, 37 från EFTA- företagen, kom 758 länderna, 299 Europartnerskap Frankrike Centralmassivet (Clermont-Ferrand, 16-17 oktober 1997). 418 franska små och medelstora företag mötte 1750 besökande företag från mer än 60 länder. Av de 1750registrerade besökande företagen, kom 974 från EV (333 från Frankrike), 48 från EFTA-länderna, 213 från Medelhavsområdet, 201 från PHARE-länderna, 138 från TACIS- länderna, 104 från Asien, 34 från Latinamerika, 25 från Förenta Staterna och 13 från Kanada. Totalt organiserades 11 336 möten. Kommande evenemang: Europartnerskap Nederländerna 1998 (Apeldoorn, 11-12 juni) och Europapartnerskap Spanien 1998 (Valencia, 12-13 November). 55 INTERPRISE Syftet med Interprise, som genomförs i enlighet med företagspolitiken, är att få till stånd fler lokala, regionala eller nationella initiativ för att stimulera transnationellt samarbete mellan små och medelstora företag på grundval av samtal mellan företagsledare. Detta program är uppbyggt med Europartnerskap som förebild. Det finns dock tydliga skillnader mellan programmen. Genom Interprise stöds evenemang av begränsad omfattning (runt 100 små och medelstora företag), inriktade på en eller två branscher och alla europeiska regioner, oavsett om dessa är berättigade till stöd ur strukturfonderna eller inte. Genom dessa egenskaper blir det möjligt för de lokala aktörerna att använda Interprise för att konkret belysa en politik för ekonomisk utveckling inom de utvalda branscherna. Metoden har rönt avsevärda framgångar. Mer än 200 projekt har genomförts sedan 1990, då programmet startades. inledningsvis kunnat vara associerade Länderna utanför gemenskapen - länder i Central- och Östeuropa och partnerländer i Medelhavsområdet - har till dessa projekt. Kommissionen har senare utvidgat detta förfarande till att omfatta Central- och Östeuropa, Oberoende staters samvälde, Latinamerika, partnerländerna i Medelhavsområdet samt Sydostasien. Det evenemang som anordnades i samarbete mellan unionen och länderna kring Persiska viken i Riyadh den 20-22 maj 1997 är ett exempel på en utvidgning av Interprise- metoden. Vid detta tillfälle deltog 170 företag, varav 75 från länderna kring Persiska viken och 95 från Europeiska unionen, och 800 möten genomfördes mellan deltagarna. Under 1995 anordnades 38 Interprise-evenemang i medlemsstaterna med 6 000 deltagare och 15 000 affärsmöten. Nästan 500 samarbetsavtal omnämndes i utvärderingarna av projekten. Under 1996 stöddes 35 evenemang och under 1997 planeras 32 evenemang. 6. 2. 1. 3 Uppmuntran av mellanregionalt samarbete: Recite II Som ett led i det interna mellanregionala samarbetet offentliggjordes en förslagsinfordran i oktober 1996112 för att stödja projekt inom fem verksamhetsområden, varav två direkt berörde de små och medelstora företagen, nämligen dessa företags förbättrade tillgång till den europeiska marknaden, främst genom teknik som lämpar sig för samarbete mellan företag och förbättrat utbud av tjänster till de små och medelstora företagen i fråga om uppmuntran till innovation. 6. 2. 1. 4 Transnationell underentreprenad Kommissionen har successivt utvecklat en politik för underentreprenad som från en början inriktades på att underlätta framväxten av en sant europeisk marknad för underentreprenad; på senare tid har tyngdpunkten lagts på att göra den europeiska underentreprenadsverksamheten mer internationell och att stärka dess konkurrenskraft i den globala ekonomin. Initiativ tas i enlighet med företagspolitiken som ett led i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag i Europeiska unionen. Gemensamma initiativ genomförs tillsammans med kommissionens övriga avdelningar, i synnerhet industri, regionalpolitik och Eurostat. Kommissionen har också goda arbetsförbindelser med ett antal branschorganisationer och mellanhänder inom underentreprenad såsom handelskamrar och kontor för industri och utveckling på europeisk, nationell och lokal nivå. Initiativen inriktas på följande tre mål: - Förbättrad överskådlighet på marknaden för underentreprenad genom att det utarbetas en praktisk handbok om de rättsliga aspektema på industriell underentreprenad och en katalog över organisationer som förmedlar underentreprenad (tredje upplagan är 112 EGT C 326, 31. 10. 1996, s. 9. 56 under utarbetande), statistiska undersökningar av underentreprenadens ekonomiska betydelse samt genom att anordna och stödja seminarier och forum för underentreprenad (konsumentelektronik, textil/konfektion och bygge). Förstärkta partnerskap inom industrin genom uppbyggandet av ett nätverk för underentreprenad vid namn SCAN (resultaten från pilotfasen lade fram i Bryssel i februari 1995) för att koppla samman befintliga databaser om underentreprenad och utbyten över hela Europa på grundval av en gemensam metod för att sammanställa data om leverantörer i de viktigaste för underentreprenad; främjande av och stöd till internationella inköpsmässor (IBEX, se faktaruta) och utgivning av en europeisk vägledning till samarbete och riktlinjer för partnerskap inom industriell underentreprenad i samarbete med Unice, utvecklare av underentreprenad och sektorsvisa projekt inom framför allt konsumentelektronik och lätta motorcyklar. industrisektorerna; utarbetande av sektors vi s nomenklatur Uppmuntran av den europeiska underentreprenadens internationalisering genom stipendier för utbildningsprogram i Japan (personalutbildningsprogrammet, HRTP, numera känt under namnet Japan Industry Insight) i samarbete med EU-Japan-centret för industrisamarbete och Europeiska bilunderleverantörernas besök i Michigan i februari 1997. 57 IBEX: INTERNATIONAL BUYERS' EXHIBITIONS - INKÖPSMÄSSOR IBEX-modellen lanserades och testades som ett led i företagspolitiken på rådets begäran113 för att pröva metoden med möten mellan företag på grundval av de stora företagens efterfrågan i syfte att utveckla nya partnerskap inom industrin (inköpsmässor). Denna metod används igen inom regionalpolitiken och gemenskapens initiativ för de små och medelstora företagen. På så sätt uppmuntrar och stödjer kommissionen anordnandet av IBEX-mässor (International Buyers' Exhibitions) i de regioner som är berättigade till stöd ur strukturfonderna, i synnerhet mål 1-områdena. Vid IBEX-mässorna anordnas bokade möten mellan storföretag och små och medelstora företag på internationell nivå, inriktade på storföretagens tydligt angivna krav och de små och medelstora företagens förmåga att uppfylla dessa. Dessa kontakter mellan företag inriktas på en särskild sektor (bilar, livsmedel, textil, trä osv,) och har som syfte att dels stödja de stora företagen i deras internationella letande efter små och medelstora partnerföretag för väl avgränsade samarbetsbehov, dels främja förbindelserna mellan storföretag och små och medelstora företag genom att erbjuda de senare tillfallen till direkt kontakt med de storföretag som är intresserade av deras varor, tjänster eller kunnande. Genom IBEX-mässorna blir det möjligt att optimera kvaliteten och intresset för att koppla samman de små och medelstora företagen med de stora; dessutom erbjuds deltagarna besparingar i tid och pengar i jämförelse med traditionella underleverantörsmässor. Som ett led i företagspolitiken har kommissionen stött 7 IBEX-mässor: VETIS i Turin i november 1996 (bilar) där 67 beställare mötte 316 underleverantörer i 4 550 möten, som en uppföljning av VETIS 1994 där 54 inköpare mötte 530 leverantörer vid 7 314 möten. MET i Strasbourg i oktober 1996 (spetsteknik), 20 köpare, 156 leverantörer och I 485 möten. AEROMART i Toulouse i december 1996 (flygbranschen) där 31 köpare mötte 182 leverantörer vid 2 500 möten. Elmia Food i Jönköping i mars 1997 (livsmedel) där 25 köpare mötte 68 leverantörer vid 280 möten. Eurocontract i Bryssel i oktober 1995 (tvärsektoriett) där 54 köpare mötte 145 leverantörer vid 1 340 möten. Telematics planeras äga rum i Milano i november 1997. 6. 2. 1. 5 Europeiska samriskföretag: programmet JE V Syftet med det nya programmet JEV (Joint European Venture, europeiska samriskföretag) är att stödja grundandet av transnationella företag som ägs gemensamt av små och medelstora företag i Europeiska unionen. Det överensstämmer med slutsatserna i kommissionens meddelande av den 10 juli 1996 om det integrerade programmet för de små och medelstora företagen och rådets beslut av den 9 december 1996 om det fleråriga programmet för de små och medelstora företagen, vari kommissionen uppmanas uppmuntra de små och medelstora företagen att påbörja eller vidareutveckla verksamhet i andra medlemsstater. Stödet ges i form av ett bidrag som skall täcka en del av utgifterna i samband med grundandet av ett gemensamt företag. Beloppet och utbetalningsreglerna ser ut på följande sätt: 113 Rådets resolution av den 22 november 1993, EGT C 326, 3. 12. 1993, s. 1. 58 - Upp till 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna i stöd, med ett högsta belopp på 50 000 ecu. - Om ett gemensamt företag grundas kan detta bidrag höjas till högst 100 000 ecu omfattande utöver 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna en tilläggsutbetalning på 10 % av det totala investerade beloppet. Detta program kommer att drivas genom ett nätverk av finansiella intermediärer, vilka specialiserat sig på att finansiera investeringar. 6. 2. 2 Företagens internationalisering: samarbete med treqje land En stor del av Europeiska unionens välstånd beror på handel med och investeringar i länder utanför gemenskapen. Det finns ett positivt samband mellan fri världshandel och ökad företagsamhet, ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Trots den ökade konkurrensen har därför världsekonomins globalisering givit de små och medelstora företagen aldrig tidigare skådade möjligheter till tillväxt och konkurrensförmåga. Dessa möjligheter måste ökas. EU:s företag måste både utnyttja den enhetliga marknadens fördelar fullt ut och säkerställa sin närvaro på marknaderna i tredje land. Utländska konkurrenters fördelar från liberaliseringen på den inre marknaden bör mötas med insatser för att se till att EU:s företag, även de små och medelstora, får möjlighet att investera och göra affärer i tredje land. Kommissionen har utvecklat, förutom fri tillgång till marknaderna i tredje land genom sin handelspolitik, särskilda verktyg för att stödja de små och medelstora företagens verksamhet utanför gemenskapens gränser. 6. 2. 2. 1 Handelspolitik Den 14 februari 1996 antog kommissionen en marknadsstrategi114 med riktlinjer för att öppna andra marknader. Kommissionen förordar en strategi på två nivåer, en bilateral och en multilateral, inom Världshandelsorganisationen och annorstädes. Ett viktigt led i denna marknadsstrategi har varit att inrätta den interaktiva marknadsdatabasen (tillgänglig via Internet), genom vilken små och medelstora företag kan informera kommissionen om handelshinder som de stöter på under verksamhet utomlands. Därigenom kan kommissionen handla på deras vägnar, antingen inom Världshandelsorganisationen eller bilateralt. I och med förordningen om handelshinder115, som trädde i kraft den 1 januari 1996, infördes en tredje nivå. Där kan enskilda företag, även små och medelstora, (tillsammans med medlemsstater och EU-branscher) framföra klagomål på handelshinder i tredje land. I syfte att erbjuda de små och medelstora företagen relevant och lättåtkomlig information om möjligheterna till handel och verksamhet utomlands håller EU på att utveckla ett system för information om villkor och krav på marknader utanför gemenskapen. Ömsesidigt erkännande kan vara mer attraktivt (och därmed mer verksamt) än unilaterala påtryckningar för att libéralisera marknader i tredje land, genom att de byråkratiska hinder som europeiska handlare och exportörer ställs inför undanröjs. Hittills har avtal om ömsesidigt godkännande av bedömningar om överensstämmelse hos reglerad utrustning påbörjats med Australien, Nya Zeeland, Kanada och USA. Detta kommer främst att gynna små och medelstora företag, vilka oftast inte kan hantera problemen med flera olika regelsystem. Samtidigt eftersträvar EU med fast hand en strategi för marknadsöppning på det multilaterala planet. Den går ut på att a) konsolidera Uruguayrundans regelverk och se till att åtagandena i 114 Den internationella handelns världsomspännande utmaning: en marknadsstrategi för Europeiska unionen, KOM(96)53 slutlig, 14 februari 1996. n5 Rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22. 12. 1994, EGT L 349, 31. 12. 1994, s. 71. 59 samband med det följs till punkt och pricka, b) kartlägga sätt att öppna marknader ännu mer och behandla nya områden såsom konkurrens och investeringar multilateralt samt c) svara på de nya utmaningar och hinder som världsekonomins globalisering medför. De små och medelstora företagen kommer antagligen att påverkas positivt av detta. i vilken deltagarna åtog sig att avskaffa Inom Världshandelsorganisationen har EU spelat en viktig roll i de framgångsrika förhandlingarna om grundläggande teletjänster och informationstekniska produkter och givit den avgörande drivkraften till avtalet om finanstjänster, där förhandlingarna nu återupptagits. I slutet av Världshandelsorganisationens ministerkonferens i Singapore i december 1996 antog ministrarna närmare bestämt en deklaration om handel med informationstekniska produkter, tullar och andra avgifter på informationstekniska produkter fram till år 2000. I den slutgiltiga överenskommelsen deltog 41 medlemsstater i Världshandelsorganisationen, vilka svarar för 92 % av världshandeln i IT- produkter. EU:s extra import uppgick till cirka 105 miljarder USD under 1995, vilket gör EU till den näst störste importören av IT-produkter. EU:s avskaffande av tull på ungefär 400 IT- produkter utgör en avsevärd förbättring av de utländska leverantöremas marknadstillträde. Härigenom kommer EU:s företag, särskilt små och medelstora, att kunna köpa IT-produkter billigare, vilket onekligen kommer att öka deras konkurrenskraft. 6. 2. 2. 2 Samarbete med EFTA EES-avtalet (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) mellan EU och EFTA-länderna (Norge, Island och Liechtenstein) trädde i kraft den 1 januari 1994. Fran och med detta datum kunde EFTA-ländemas delta i gemenskapens fleråriga åtgärdsprogram för företagen, särskilt de små och medelstora. Samarbetet har förlängts till det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag som trädde i kraft den 1. 1. 1997. 6. 2. 2. 3 Samarbete med den nordamerikanska marknaden FÖRENTA STATERNA I november 1995 invigde de europeiska kommissionärerna för handel och industri samt den amerikanske handelsministern den transatlantiska affärsdialogen (Transatlantic Business Dialog, TABD), en unik affarsinriktad process varigenom europeiska och amerikanska verkställande direktörer kan lägga fram gemensamma rekommendationer till de högsta nivåerna i EU:s och USA:s regeringar och på så sätt underlätta handel och investeringar över Atlanten. Ett år senare, i november 1996, startades det transatlantiska småföretagsinitiativet vid TABD-konferensen i Chicago för att sörja för småföretagens särskilda behov. Initiativet är en viktig del av TABD och syftar tvärsektoriellt sätt underlätta affärsförbindelserna mellan europeiska och amerikanska små och medelstora företag till allas fördel. För närvarande består den av två huvudsakliga delar: till att på ett - Partnerskapsevenemang som inriktas på att sektorsvis stimulera små och medelstora företag på ömse sidor av Atlanten att ingå affärsallianser och partnerskap. - Utvecklandet av ett sammankopplat informations- och samarbetssystem mellan EU och USA som fungerar som en samordnad upplysningscentral som förser företagen med fullständig information om allt som har att göra med affärer i EU och USA. Dessutom beaktas de små och medelstora företagens särskilda bekymmer när man handlägger viktiga frågor såsom standarder och certifiering och när man genomför EU:s och USA:s gemensamma undersökning. 60 företag såsom elektronisk handel. TASBI kommittén, I november 1997, under TABD konferensen i Rom gjordes ytterligare framsteg angående utvecklingen av TASB. Ytterligare nyckelområden identifierades angående små och medelstora (bestående av representanter från Europeiska Kommissionen, amerikanska regeringen och privata sektorn) kommer att bli större och mötas två gånger per år. Nya förslag gavs ut för vidare undersökning (inom områdena för analys, utbildning, succespridning och generell information). Nya handlingsprogram för partnerskapsevenemang och utveckling av information och samarbetsordning bestämdes. • Partnerskapsevenemang Två partnerskapsevenemang anordnades under 1997: a) I USA: de europeiska underleverantörerna till bilindustrin besökte Detroit, Michigan i februari under världens största mässa för bilindustri (Society of Automotive Engineers, SAE-Expo). Detta var den första åtgärd som samordnats och stötts av Europeiska kommissionen. 140 europeiska företag och organisationer deltog under evenemanget i mer än 200 möten med 52 amerikanska bilföretag eller ställde ut i den europeiska delen av mässan. b) I Europa: Eurobenefit Matchmaker anordnades i april av USA:s handelsministerium med stöd av kommissionen. 15 amerikanska företag inom läkemedels-, bil-, idrotts-, datorbranscherna samt franchising och övriga sektorer besökte Amsterdam, Bryssel och Rom och deltog i en affärskonferens i samband med detta evenemang. Amerikanska företag deltog i Europartnerskap i Grekland (Pireus den 23-24 juni 1997) och i Frankrike-Centralmassivet (Clermont-Ferrand den 16-17 oktober 1997). Ytterligare partnerskapsevenemang planeras för 1998-1999: a) EASM98, de europeiska bildelsleverantörernas tredje besök till Michigan; b) I februari 1998, "partnerskapsevenemang inom hälsovård" organiserat av amerikanska Handelsministeriet; c) Amerikanska företag kommer att deltaga i 1998 års partnerskapsevenemang i Apeldoom. d) Partnerskapsevenemang som involverar europeiska och amerikanska små och medelstora företag inom högteknologi i Texas 1999; e) Kommissionen andra partnerskapsevenemang som kan anordnas både i Europa och i USA (ett evenemang i stil med Interprise och USA:s partnerskapevenemang inom franchising sektorn). amerikanska Handelsministeriet undersöker och det • System för information och samarbete EU och USA håller på att utveckla en databas för konsumentvänlig information och samarbete. USA:s handelsministerium har satt upp en hemsida för små och medelstora företag inom den transatlantiska affärsdialogen med information om tjänster och kommande evenemang. Kommissionen funderar nu på hur den skall sammanfoga informationssystemet med sina befintliga nätverk, särskilt BC-NET och BRE. Handelsministeriet överväger att utvidga nätverket BC-NET till USA. KANADA I december 1996 undertecknade EU och Kanada en politisk deklaration och handlingsplan, vilket innebar en milstolpe i relationerna mellan EU och Kanada. Kontakter mellan företag prioriteras, och tonvikten kommer att ligga på följande: 61 - Ta fram och stödja inrättandet av transnationella affärsallianser, tekniköverföring och andra former av industriellt samarbete. - Undersöka möjligheterna att stödja kontakter mellan företag, inbegripet rundabords- intresse, i sammanträden, seminarier och konferenser om frågor av gemensamt förekommande fall med användning av de befintliga mekanismerna i ramavtalet av 1976. Kommittén för industriellt samarbete kommer att tas i bruk igen och ges en ledande roll för att främja affärskontakter, och särskild vikt kommer att fästas vid kontakter mellan små och medelstora företag. En kanadensisk företagardelegation deltog för första gången i Europartnerskap Frankrike- Centralmassivet 1997. 6. 2. 2. 4 Industriellt samarbete med Japan Industriellt samarbete är en av de fyra hörnstenarna för konkurrenspolitiken, vilken definierades i kommissionens meddelande En industriell konkurrenspolitik för Europeiska unionenU6. Syftet är att stärka den europeiska industrins närvaro på snabbt växande marknader och förbättra företagens konkurrenskraft genom utbyte av erfarenheter och kunnande. Kommissionens industriella samarbete med Japan bedrivs därför längs tre huvudsakliga, kompletterande linjer: - Långsiktiga immateriella investeringar genom program för utbildning och utbyte vilka torde frambringa europeiska företagsledare, forskare och statstjänstemän som förstår sig på Japan. EU-Japan-centret för industriellt samarbete inrättades 1987 som ett gemensamt projekt för kommissionen och MITI. Det sörjer för en effektiv affärsinforma- tionsservice och för utbildningsprogram. I juni 1996 öppnades ett kontor i Bryssel. Verksamheten, bestående av tvåveckors seminarier om särskilda industrirelaterade frågor och det högre utbildningsprogrammet för företagsledare med seminarier om 11 till 16 veckor med kurser och besök hos enskilda företag, gav europeiska ledare för små och medelstora företag tillfälle att studera det japanska språket och den japanska kulturen och ledarstilen, att analysera marknaden och lära sig något om industriella strukturer, distributionskanaler och rättsliga frågor, och sist men inte minst knyta värdefulla kontakter med den japanska industrin. Med tanke på de små och medelstora företagens begränsade ekonomiska resurser fick deltagarna stöd med stipendier från kommissionen som ett led i företagspolitiken. - Stöd till initiativ inom olika näringsgrenar, inbegripet företagares besök i Japan, första JAMA-CLEPA-konferensen om affärskonferenser och seminarier. Den europeiska bildelar till den japanska bilindustrin anordnades i Paris i mars 1995 och omfattade 80 möten mellan europeiska och japanska företagare. Den andra konferensen ägde rum i Berlin i maj 1996. Dessutom fortsatte kommissionen med sitt stöd till konsumentelektronikprogrammet, vilket löper från 1991 och har lett till avsevärt konkurrenskraftigare produkter från de deltagande komponenttillverkarna och -köparna. Detta branschledda program har utvidgats till de östeuropeiska partnerländerna och till ytterligare områden inom konsumentelektroniken. - Uppmuntran av kontakter på hög nivå mellan företagsledare genom rundabords- gruppen med företagare från EU och Japan (som har sammanträtt tre gånger sedan 1995), mötena mellan Unice och Keidanren samt affärsforumet EU-Japan. 116 KOM(94) 319, 14. 9. 1994. 62 För att genomföra denna politik fortsatte man med dialogen mellan MITI och Europeiska kommissionen, vilken inleddes 1993. Olika möten på hög nivå mellan MITI:s och kommissionens företrädare ägde rum under 1995 och 1996 i syfte at - påbörja, övervaka och stödja gemensamma program inom industriellt samarbete mellan EU och Japan (program för utbildning och utbyte, industriella initiativ inom särskilda branscher, rundabordsgruppen med företagare från EU och Japan), - främja samstämmigheten i industripolitiken genom gemensamma arbetsgrupper om informationssamhället, bioteknik, standarder och kvalitet. 6. 2. 2. 5 Samarbete med länderna i Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien Samarbetet mellan EU och utvecklingsländerna i Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien syftar främst till att stödja den ekonomiska utvecklingen i tredje land, särskilt genom små och medelstora företag, men europeiska små och medelstora företag drar också nytta av affärssamarbete, i synnerhet genom samriskföretag eller tillhandahållande av utrustning och tjänster i dessa länder. Förutom främjande av investeringar inom ramen för biståndet till dessa länder har de program och nätverk för partnerskap mellan företag som tagits fram inom företagspolitiken utvidgats successivt i dessa länder. På så sätt används de metoder som utarbetats för europeiska företag till att utveckla samarbete med företag i tredje land. • ECIP-programmet: främjande av direkta investeringar och samriskföretag i Medelhavsområdet, Asien, Latinamerika och Sydafrika Kommissionen har utvecklat ett särskilt instrument: European Community Investment Partners117 - ECIP (250 miljoner ecu 1995-1999) som syftar till att underlätta direkta investeringar i länderna i Medelhavsområdet, Asien, och Latinamerika; sedan 1996 omfattar programmet även Sydafrika. Genom ECIP stöds grundandet av samriskföretag mellan EU-företag och lokala företag eller licensavtal. ECIP är inriktat på små och medelstora företag men insatser från större företag kan också komma i fråga. Stora multinationella företag omfattas inte av programmet. Under 1995 och 1996 godkändes 825 förslag (jämfört med 624 under 1993 och 1994) vilket svarar mot en finansiering på 99 miljoner ecu, något som tyder på att allt fler insatser stöds. Genom de fyra olika delarna i programmet ges bidrag eller lån till att finna investeringspartner och ta fram projekt (del 1), genomförbarhetsstudier och/eller pilotprojekt (del 2), samriskföretag med kapital (del 3) och utbildning, ledning och tekniskt stöd i form av kostnadstäckning (del 4). Allt del 1-stöd är inriktat på små och medelstora företag och mer än 80 % av del 2. Kommissionen försöker inrikta detta program uteslutande på små och medelstora företag och undvika stora multinationella projekt. I den nya förordningen infördes särskilda förbättringar för små och medelstora företag i fråga om villkoren för finansiering, i synnerhet inom del 2 och 4. EU ger nu ekonomiskt stöd till verksamhet som sker före kontroll av genomförbarheten. Om en insats enligt del 2 är framgångsrik kan gemenskapens bidrag överstiga 50 % och nå upp till 100 % av kostnaden för små och medelstora företag. Enligt del 4 räknas som bidragsgrundande endast de små och medelstora företagens kostnader 117 ECIP-förordningen 213/96 av den 29. 1. 1996, EGT L 28, 6. 2. 1996, s. 2. 63 för utbildning, teknisk hjälp och ledarskap från yttre källor eller från den europeiska partnern i samriskfbretaget. • MEDA: samarbete med Medelhavsområdet Det ekonomiska partnerskap mellan EU och Medelhavsområdet som upprättades genom Barcelonakonferensen i november 1995 syftar på sikt till att skapa ett område med delad välfärd. Detta skall uppnås genom att man successivt inrättar ett frihandelsområde fram till år 2010, och genom lämpliga ekonomiska samarbetsåtgärder. I Barcelonadeklarationen118 betonas vikten av den privata sektoms utveckling och de små och medelstora företagens roll för den ekonomiska övergångsperioden. industriministrar Under 1996 har kommissionens företagspolitiska avdelningar haft mycket att göra med förberedelserna inför och uppföljningen av den första konferensen mellan Europas och Medelhavsområdets (20-21 maj 1996) vid vilken man antog Brysseldeklarationen om industriellt samarbete. I denna deklaration anges prioriteringar för att uppmuntra industriell modernisering och investeringar i regionen. De små och medelstora företagen är högt prioriterade, och andra prioriteringar är bland annat utvecklingen av särskilda servicecentrer, grundande och utveckling av små och medelstora företag, stärkande av partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet, samt nätverk för information och kommunikation för att uppmuntra samarbetet mellan företagen. Ett arbetsprogram ingår i Brysseldeklarationen och detta inriktas på samarbete. Kommissionens företagspolitiska avdelningar kommer att aktivt bidra till uppföljningen av det, särskilt inom arbetsgruppen för utveckling av industrin och företagarandan, i vilken politiken för små och medelstora företag behandlas. Sedan 1992 har kommissionen inom det före detta Med-Invest-programmet bidragit avsevärt till att främja transnationellt samarbete bland små och medelstora företag i Europeiska unionen och Medelhavsområdet. Denna verksamhet utökades under 1996 med anslag ur Meda. Små och medelstora företag från Medelhavsregionen deltar i partnerskapsinstrumenten på följande sätt: - Dessa företags deltagande i Europartnerskap och Interprise har uppmuntrats. Sedan 1992 har 2 000 sådana företag deltagit i 9 Europartnerskap och 200 förväntas delta i de kommande Europartnerskapen under 1997 i Grekland och Frankrike. - Metoderna för partnerskap (Med-partnerskap och Med-Interprise) har utvidgats till att omfatta Medelhavsområdet. Med-partnerskap har ägt rum i maj 1995 (Marocko) och med särskilt högt deltagande i oktober 1995 (Israel). Med-Interprise drar också uppmärksamheten till sig (10 Med-Interprise har hittills anordnats i olika länder). Under 1996 ägde 3 Med-Interprise-evenemang rum, i Bethlehem (Palestina), Kairo (Egypten, med inriktning på elektronik och informationsteknik) och Med-Interprise Algeriet i Montpellier där algeriska företagare kunde möta sina europeiska kolleger. Sammantaget har evenemang inom Europartnerskap, Med-partnerskap och Med- Interprise gjort det möjligt för nära 4 000 företag från partnerländerna kring Medelhavet att knyta målinriktade kontakter med små och medelstora företag från Europeiska unionen under de senaste fyra åren. Utvidgande av nätverken BC-NET, BRE och Euro Info Centres till länderna kring Medelhavet. 1 *8 EU-bulletinen 11. 1995, 2. 3. 1. 64 BRE omfattar nu alla partnerländer kring Medelhavet utom Syrien. BC-NET verkar i 8 av de 12 partnerländerna, inbegripet Egypten, Israel och Jordanien. Dessa nätverk följer målen för partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet och stöder små och medelstora företag och dessas stödorganisationer i sökandet efter långsiktiga ekonomiska partnerskap. Filialer till Euro Info Centres har också upprättats i 10 av de 12 länderna; senast skedde detta i Gaza, Libanon och Syrien. I likhet med sina europeiska motsvarigheter förser dessa infocentrer de små och medelstora företagen med all information som krävs om EU:s verksamhet och program. I juni 1996 anordnades det första forumet mellan Europa och Medelhavsområdet om informations- och samarbetsnätverk för småföretag och hantverksföretag i Rom, varvid man antog en handlingsplan i syfte att inrätta ett integrerat, ständigt nätverk mellan Europa och Medelhavsområdet, för utbyte av information, erfarenhet och lämpliga metoder. För 1997 är redan fyra Med-Interprise (Libanon, Marocko, Persiska viken och Malta) inplanerade tillsammans med två Med-partnerskapsevenemang (Jordanien, Tunisien). Man planerar att utvidga BRE till Syrien, och tonvikten kommer att läggas på synergin och kopplingarna mellan dessa nätverk och de företagarcentrer som nyligen inrättats i en del av partnerländerna kring Medelhavet. All denna verksamhet finansieras nu genom Meda-programmet, eftersom kommissionen har beslutat att inte förlänga programmet Med-Invest. Kommissionen stöder också inrättandet av nätverk av företagare mellan Europa och Medelhavsområdet, såsom handelskamrar, branschorganisationer, banker, exportfrämjande organ och mässor. 1997 enades kommissionens berörda avdelningar om ett program för partnerskapsåtgärder 1998-1999 i Medelhavsområdet. I detta anslås ett högt tempo (ett Med-partnerskap och fem Med-Interprise per år) och länderna i målgruppen anges. Den politiska dimensionen och det regionala förhållningssättet kommer att inta framskjutna platser i alla planerade evenemang, i synnerhet i Mellanöstern som stöd till fredsprocessen. • AL-INVEST: Samarbete med länderna i Latinamerika Efter inledningsskedet (1992 till 1994) beslutade kommissionen 1995 att starta AL-InvestII (41 miljoner ecu 1995-1999). Syftet med AL-Invest är att öka de europeiska investeringarna i Latinamerika samt öka handeln mellan de två regionerna. Målgruppen är både europeiska och latinamerikanska små och medelstora företag, och man har inriktat sig på att uppmuntra möten mellan europeiska och latinamerikanska företagare, främst genom evenemang såsom Interprise. Det första evenemanget inom partnerskapet EU-Mercosur kommer att äga rum i Montevideo i Uruguay den 3-5 december 1997. 300 företag från Mercosur-området (Argentina, Brasilien, Paraguay och Uruguay) och Chile kommer att möta 200 företag från Europeiska unionen för att knyta kontakter och undersöka samarbete inom några av följande områden: jordbruk och livsmedel, kemikalier, plast och komponenter, textil och konfektion, metallurgi samt maskiner. Förutom dessa branschvisa möten inrättades ett nätverk av sydamerikanska organisationer ^Eurocentros de cooperaciôn empresarial") som kopplades samman med de europeiska nätverken för samarbete och information (främst BC-NET och BRE) som är i full drift i de flesta länderna i Latinamerika. • ASIA-INVEST: Samarbete med länderna i Asien Asia-Invest (32 miljoner ecu 1997-2002) inrättades för att underlätta samarbete mellan ekonomiska aktörer från Europa och Asien. Det omfattar flera instrument för att stimulera ökad handel och ökade investeringar och för att höja medvetenheten hos europeiska 65 företag, i synnerhet små och medelstora, om affärsmöjligheterna i Asien. 1996 utvidgades ASIA-INVEST till att omfatta Kina med tilläggsanslag om 10 miljoner ecu. ASIA-INVEST kommer att administreras av ett sekretariat som inrättades i Bryssel under hösten 1997. ASIA-INVEST har tre former av stöd till samarbetsinitiativ: - Förberedelsefonden, vars syfte är att förbereda företag för nya marknader och partnerskap, - Asia-Interprise och Asia-Partnerskap. Partnerskapsevenemanget mellan ASEAN och EU äger rum i Singapore i november 1997. - Investera i Asien, för undersökning landsvis och sektorsvis av investeringstendenser och -villkor i Asien. Genom ASIA-INVEST sammanknyts de EG-stödda Europeiska affärsinformationscentrema i Asien med Euroinfocentrema, handelskammare och branschorganisationer i Europa, vilket underlättar för företagen att knyta kontakter. Affärsinformationscentrer finns redan i Bangkok, Kuala Lumpur, Manila och Bombay, och de planeras i Colombo, Jakarta och Hanoi/Saigon. ASIA-INVEST innebär att BC-NET och BRE byggs ut i södra och sydöstra Asien samt Kina. ECIP och EIB-lån är också tillämpliga (340 miljoner ecu i lån till Asien). Som en följd av det första toppmötet mellan Europa och Asien, som anordnades i Bangkok 1996, ägnas mycket uppmärksamhet åt att stärka de små och medelstora företagens internationaliseringsprocess, i synnerhet i Asien. Toppmötets affärsforum sammanträdde första gången i Paris 1996 och är ett exempel på utmärkt samarbete mellan EU:s och Asiens affärskretsar på detta område. 6. 2. 2. 6 Samarbete med länderna i Central- och Östeuropa och Oberoende staters samvälde. EU stöder länderna i Central- och Östeuropa i deras politiska och ekonomiska omvandling, särskilt med tanke på deras framtida anslutning till unionen. I fråga om små och medelstora företag uppmuntrar EU grundandet av samriskföretag och direkta investeringar (JOP- programmet, en del av PHARE-programmet) samt utveckling av stödorganisationer och nätverk för små och medelstora företag (PHARE-programmet). EU:s stöd till Oberoende staters samvälde (NIS) och Mongoliet via TACIS-programmet omfattar stöd till de små och medelstora företagen i form av uppbyggnad av förmedlande organisationer, expertrådgivning samt partnerskapsevenemang. • JOP: främjande av samriskföretag och direkta investeringar i Central- och Östeuropa, Oberoende staters samvälde samt Mongoliet. JOP (Joint Venture Programme, 117,5 miljoner ecu i anslag hittills) startades 1991 och är ett särskilt program inom Phare som syftar till att underlätta grundandet av samriskföretag i länderna i Central- och Östeuropa mellan gemenskapens små och medelstora företag och deras partner i dessa länder. Sedan 1995 omfattar JOP också Ryska federationen. Man arbetar för närvarande med att utvidga JOP till de andra länderna i Tacis-programmet (Oberoende staters samvälde och Mongoliet). Med ECIP som förebild stöder JOP via ett nätverk av finansiella i gemensamma företag, personalutbildning samt den information som krävs för att grunda företaget. De vidtagna åtgärderna har främst gjort det möjligt för gemenskapens små och medelstora företag att förbereda sina samriskprojekt, och på så sätt lindrat de administrativa, ekonomiska och rättsliga belastningarna. Genom att uppmuntra grundandet eller utvidgningen av samriskföretag i Central- och Östeuropa gynnas utlandsinvesteringar från gemenskapens små intermediärer genomförbarhetsstudier, delägande 66 och medelstora företag av programmet. Genom programmet stöds främst små och medelstora företag: 69 % av de godkända ansökningarna har lämnats in av företag med färre än 100 anställda. Under 1996 fick 400 projekt stöd. 1 slutet av 1996 hade 124 gemensamma företag grundats och genererat i storleksordningen 90 miljoner ecu, vilket motsvarar en hävstångsverkan på 1 till 9. investeringar • PHARE-programmet Inom PHARE119 har kommissionen inrättat nationella program för små och medelstora företag genom tekniskt bistånd till följande länder: Polen, Ungern, Tjeckien, Slovakien, Slovenien, Bulgarien, Rumänien, Albanien, Litauen, Lettland, Estland samt den f. d. jugoslaviska republiken Makedonien. Till dessa program anslog EU 33 miljoner ecu under 1995 och 1996 varav 23 miljoner ecu (69 %) ägnades åt tekniskt bistånd och kunskaps överföring samt 10 miljoner ecu (30 %) åt finansiella instrument. De flesta av programmen sköts decentraliserat av en styrgrupp i varje land. Genom Phare har EU stött framväxten av stödorganisationer för små och medelstora företag (information, rådgivning och utbildning), nationella myndigheter för små och medelstora företag (inrättade i Albanien, Tjeckien, Ungern, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien och Slovenien) och lokala förmedlare av tekniskt bistånd, antingen offentliga eller privata eller en kombination därav. Det finns nu lokala institutioner med stöd från Phare i alla partnerländer och nätverk av regionala utvecklingsorganisationer i några av dem. Dessutom har EU via Phare stött ett antal ekonomiska planer genom olika förmedlingar för att tillfredsställa brådskande behov som det befintliga finanssystemet inte utan vidare kan klara av, samtidigt som det finansiella instrumentet används som en hävstång för att främja strukturell utveckling av banksystemet. Genom Phare har också ett antal transnationella åtgärder fått stöd, i syfte att främja kontakter mellan företag i EU och Central- och Östeuropa (de central- och östeuropeiska ländemas medverkan i Europartnerskap och Interprise), främja inrättandet av EU:s nätverk i Central- och Östeuropa (EIC, BC-NET), sprida de bästa metoderna och erfarenheterna från EU:s institutioner och organisationer. Hittills har en Euroinfocenterfilial inrättats i varje associerat land. De har verkat i nära samarbete med Euroinfocentrema i EU, eftersom de ingår i deras nätverk. Förutom JOP finns COOPME, ett flernationellt program (13 miljoner ecu 1995-1997) med följande syfte: att förbättra organisationerna för små och medelstora företag i Central- och Östeuropa och deras möjligheter att betjäna sina medlemmar; att utvidga relationerna och partnerskapen mellan EU:s små och medelstora företag, branschorganisationer och deras motsvarigheter i Central- och Östeuropa; att utvidga samarbetet och partnerskapet mellan små och medelstora företag i de två regionerna. Coopme stöder bland annat utvidgandet av EU:s nätverk (BC-NET, Euroinfocenterfilialer, centrer för företagsamhet och innovation) till Central- och Östeuropa, Phare-ländernas medverkan i Europartnerskaps- och Interprise- evenemang och anordnandet av sådana evenemang i Phare-länderna (Europartnerskap Polen anordnades i Gdansk och ett Interprise-evenemang i Ungern), samt två program för företagsledarnas rörlighet och finansverksamhet under ledning av europeiska organisationer (t. ex. Eurochambres, Europeiska riskkapitalföreningen och Eurada). Östersjöpartnerskapet anordnades i Gdynia i Polen i september 1996. Evenemanget finansierades genom COOPME, och 700 små och medelstora företag från Östersjöregionen 119 Förordning (EEG) 3906/89, EGT L 375, 23. 12. 1989, s. 1, ändrad genom förordning (EG) 753/96, EGT L 103, 26. 4. 1996, s. 5. 67 och EU deltog i affärsmöten (200 företag från dessa länders marina industri och 500 besökande företag från EU och andra länder i Central- och Östeuropa). Syftet var att låta små och medelstora företag undersöka partnerskap med sina motsvarigheter i andra länder och därigenom underlätta den vidare utvecklingen av den internationella affärs verksamheten i Östersjöregionen. Östersjöpartnerskapet blev ett mycket framgångsrikt evenemang som kommer att bidra till att stärka den ekonomiska utvecklingen i denna region och banden mellan denna region och EU. PHARES insatser under de närmaste fem åren kommer att inriktas på följande: säkerställandet av förhållanden som är gynnsamma för små och medelstora företag (i fråga om lagar och andra författningar, bland annat skatteregler) som en förutsättning för ytterligare hjälp; en systematisk bedömning av PHARE-programmens konsekvenser för de små och medelstora företagen; ytterligare integration av stöd till de små och medelstora företagen i programmen för utveckling av den privata sektorn samt i miljööverväganden och jämställdhet; utveckling av små och medelstora företag i integrerade utvecklingsprogram, regionalt eller på landsbygden, kompletterat på nationell nivå med ökade satsningar på reformer av finanssektorn; utveckling av finansinstrument (främst delägande, skulder och säkerheter) genom professionellt skötta förmedlande organisationer (investeringsfonder eller banker) som är fristående från staten; ökat samarbete mellan små och medelstora företag i EU och i Central- och Östeuropa för att underlätta kunskapsöverföring om den inre marknaden samt ledarskap,;- och yrkesutbildnings program för små och medelstora företag. I och med de nya riktlinjerna för PHARE bekräftas satsningen på små och medelstora företag i flera länder för att främja investeringarna i Central- och Östeuropa. Denna satsning håller nu på att förberedas gemensamt av kommissionens avdelningar för utrikespolitik, finans och företagspolitik, samt av Europeiska investeringsbanken och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. Enligt de nya riktlinjerna skall man också koncentrera verksamheten på några få områden som är viktiga för anslutningen. Mot den bakgrunden håller ett nytt program till stöd för ekonomisk verksamhet (särskilt små och medelstora företag) och dennas integration på den inre marknaden på att utarbetas av en grupp med företrädare för avdelningarna för utrikespolitik, finans, industri och företagspolitik. Det nya programmet kan ta över och rikta om en del av den befintliga verksamheten, till exempel JOP och Coopme. De företagspolitiska avdelningarna är djupt involverade när det gäller att ta fram åtgärder inom Phare-programmet till stöd för de små och medelstora företagen. Denna samordning sker på flera nivåer, främst genom tekniskt stöd till de små och medelstora företagens utveckling i dessa länder, i form av bidrag till utformning, övervakning och utvärdering av anbudsinfordringar samt gemensamt anordnande av seminarier. De bidrar till att successivt integrera nya partner från Central- och Östeuropa i EU:s nätverk för information och samarbete mellan små och medelstora företag, och till utvecklingen av samriskprojekt inom JOP. Slutligen kommer ett antal gemenskapsprogram att öppnas för de associerade länderna i Central- och Östeuropa, i enlighet med tilläggsprotokollen till Europaavtalen och strategin före anslutning. För närvarande görs förberedelser för att öppna det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag för länderna i Central- och Östeuropa från och med den 1 januari 1998. 68 • TACIS-programmet TACIS120 (Tekniskt bistånd till Oberoende staters samvälde) är ett initiativ från Europeiska unionen för utvecklingen av harmoniska och sunda ekonomiska och politiska band mellan Europeiska unionen och Oberoende staters samvälde och Mongoliet. Inom TACIS har EU anslagit 51 miljoner ecu till stöd för små och medelstora företag under 1992-1994 och 31 miljoner ecu under 1995-1996. TACIS program för små och medelstora företag grundas på behovet att bygga upp förmedlande organisationer som kan tillhandahålla stöd till befintliga företagare och nystartade företag. Sedan 1992 har mer än 40 centrer inrättats i Oberoende staters samvälde. Program har startats för att stödja enskilda företagare, exempelvis europeiska programmet tillhandahåller praktiska för erfarenhetsnätverket, varigenom erfarna företagsledare ledarskapsrelaterade erfarenheter, kunnande och färdigheter direkt till företag i OSS. Projekt har också tagits fram i samarbete med Eurochambres för att stödja handelskamrarna i OSS. Dessutom kommer kommissionen att gradvis införliva TACIS stödcentrer i nätverket BC- NET, med början i Ryska federationen och Ukraina. I juni 1994 deltog företagare från OSS i Europartnerskap i Gdansk i Polen. Sedan dess har Tacis formaliserat OSS deltagande i Europartnerskap och utbildar nationella rådgivare. Även om det är kommissionens avdelningar med direkt ansvar för Tacis som finansierar de nationella rådgivarna, har de företagspolitiska avdelningarna tagit med dem i all verksamhet som rör Europartnerskap. Slutligen skall sex paneler inrättas i Ungern, Ryssland, Ukraina, Estland, Lettland och Litauen av Kommittén för handel och distribution med stöd från kommissionen. Målet är att höja medvetenheten i dessa länder om de problem som EU-företag ställs inför när de vill göra affärer där samt att tillhandahålla teknisk rådgivning och stöd för att utveckla oberoende branschorganisationer och effektiva distributionsnät i dessa länder. Sammanfattningsvis finns det ett stabilt och konstruktivt samarbete mellan kommissionens avdelningar vid genomförandet av Tacis program för små och medelstora företag, vilket leder till att de av kommissionens avdelningar som ansvarar för Tacis kan dra nytta av de erfarenheter som gjorts av kommissionens företagspolitiska avdelningar på området små och medelstora företag. 6. 2. 2. 7 Utvecklingssamarbete med de associerade länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsregionen (A VS-länderna) Sedan 1990 är den rättsliga grunden för utvecklingssamarbetet och de ekonomiska banden mellan EU och de 70 associerade länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS- länderna) den fjärde Lomékonventionen. Den 4 november 1995 undertecknades avtalet om ändring av den fjärde Lomékonventionen på Mauritius av AVS-EU-rådet. Konventionen löper ut år 2000. Kommissionen inledde debatten om de framtida förbindelserna mellan EU och AVS-länderna med att ge ut en grönbok i november 1996121, i vilken kommissionen utvärderar det utvecklingssamarbete som skett hittills. När kommissionen lägger fram sina alternativ för att få ny fart på partnerskapet mellan EU och AVS-länderna betonar den vikten av att stödja den privata sektorn. Särskild vikt bör fästas vid samarbetet mellan främst de europeiska regioner som gränsar till vissa AVS-länder (till exempel de yttersta 120 Förordning (EEG, Euratom) 2053/93, EGT L 187, 29. 7. 1993, s. 1, och förordning (EG, Euratom) 1279/96, EGT L 165,4. 7. 1996, s. 1. 121 KOM(96) 570, 20. 11. 1996. 69 randområdena) och AVS-statema för att uppmuntra mellanregionalt samarbete på området små och medelstora företag. Tekniskt stöd i syfte att främja små och medelstora företag omfattar stöd till specialiserade organisationer (handelskamrar), expertrådgivning till banker som finansierar små och medelstora företag men framför allt främjandet av investeringsforum. Vid dessa forum har hundratals europeiska investerare kunnat möta lokala företagare. På sistone har kommissionen börjat anordna branschvisa forum som hjälper de lokala företagen att förbättra sin konkurrenskraft. Sedan femton år tillbaka stöder Centrerna för industriell utveckling samarbetet mellan europeiska små och medelstora industriföretag och liknande företag i AVS-länderna, genom samriskföretag, ledarskapskontrakt, licensiering och underentreprenad med hjälp av ett nätverk av lokalkontor och europeiska kontor och ett nära samarbete med medlemsstatemas främjandeorganisationer. Centret får cirka 600 ansökningar om stöd per år och förbrukar en budget om 72 miljoner ecu för cirka 300 direkta insatser till förmån för små och medelstora företag i AVS-länderna och i EU. Eftersom deras roller kompletterar varandra bedriver kommissionen, Europeiska investeringsbanken och centret ett nära operativt samarbete. Exempelvis väljer centret ut lönsamma projekt som skulle behöva en enklare tillgång till EIB:s resurser, och vissa globala lån från EIB till de lokala små och medelstora företagen åtföljs av erbjudanden om tekniskt stöd från kommissionen och centret. En fond för tekniskt bistånd har inrättats av kommissionen och genom den medfinansieras centrets verksamhet till stöd för företagsledare som undertecknat samarbetsprotokoll inom ramen för industriforumen mellan EU och AVS. De europeiska små och medelstora företagen medverkar på ett övergripande sätt i genomförandet av gemenskapens utvecklingsbistånd genom upphandling av arbeten, varor och tjänster. Även om de europeiska storföretagen dominerar marknaden för offentliga arbeten är det numera de små och medelstora företagen - särskilt via handelsbolagen -som är överlägset mest aktiva på marknaderna för varor och tjänster (tekniskt bistånd). För att öka de små och medelstora företagens deltagande i denna upphandling har kommissionen förbättrat tillgången till information, framför allt om gemenskapens konkurrensregler och de befintliga möjligheterna. Informationen om program och projekt, som finns tillgänglig på Internet och i de blå sidorna i The ACP-EU Courier, blir således föremål för mer än 800 förfrågningar per dag. 6. 2. 2. 8 Samarbete med Sydafrika Under 1997 kommer man att genomföra två betydande program för utvecklingen av den privata sektorn inom det europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling för Sydafrika: programmet för utveckling av småföretag och mikroföretag samt programmet för utveckling av handel och investeringar. Det första programmet består av lånemöjligheter och kreditplaner för småföretag och mikroföretag. Målet med det andra är att skapa en dynamisk och framgångsrik sektor med små och medelstora företag och mikroföretag genom att förbättra dess internationella konkurrenskraft, i synnerhet för de nytillkomna företagarna. Mottagarna förväntas vara tidigare missgynnade småföretag och mikroföretag som kommer att få utbildning i de grundläggande principerna för internationell konkurrensförmåga på exportmarknaden. Detta program för utveckling av handel och investeringar kommer att omfatta utbildning i internationell konkurrenskraft, särskilt utformad för tidigare mindre gynnade små och medelstora företag, produkt- och 70 internationella partnerskap. Åtgärder marknadsutveckling för export och inom det internationella partnerskapsprogrammet kommer att inriktas på små och medelstora företag inom särskilda produktsektorer, som skall få tillfälle att modernisera sin teknik. En serie evenemang planeras: evenemang i stil med Interprise, förbindelser med BRE, ett industriforum med en regional dimension, och andra ad Äoc-initiativ i linje med programmet, exempelvis forskning, mentorskap, studiebesök, deltagande i yttre partnerskapsevenemang eller deltagande i Europartnerskapsevenemang. Under 1997 enades republiken Sydafrika och Europeiska gemenskapen om ett flerårigt vägledande program fram till slutet av 1999 med inriktning på stöd till den privata sektoms utveckling. 7. STÄRKT KONKURRENSKRAFT OCH BÄTTRE TILLGÅNG TILL FORSKNING, INNOVATION OCH UTBILDNING Det är nödvändigt att stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft för att de skall kunna konkurrera i en alltmer global ekonomi som dessutom genomgår dramatiska förändringar framför allt p. g. a. informationssamhällets växande betydelse samt höjda miljö- och kvalitetskrav. Vägen dit går via bättre tillgång för de små och medelstora företagen till FoTU och innovationer. De små och medelstora företagen bör dessutom satsa mer på innovation, integrera den nya kommunikationstekniken bättre för att snabbt och billigt kunna nå avlägsna marknader samt förbättra företagens ledningsfunktion genom att satsa på fortbildning. De bör också integrera miljöhänsyn bättre i sina tillverkningsprocesser eller produkter för att möta efterfrågan bättre. 7. 1 Företagens konkurrenskraft Stärkt konkurrenskraft för industrin i EU I rådets beslut av den 25 juni 1996 om genomförande av ett åtgärdsprogram för gemenskapen för att främja den europeiska industrins konkurrenskraft122 anges ett antal riktlinjer, bl. a. genomförande av meddelandet från 1994 om konkurrenskraft123 på områdena immateriella investeringar, industrisamarbete, standardisering, konkurrens och modernisering av de offentliga myndigheterna, lansering av ett inlärningssamhälle (fortbildning), utveckling av industrisamarbete med tredje land samt förstärkning av förbindelserna med USA med hjälp av den transatlantiska dialogen. Två sektorsinriktade meddelanden antogs 1996, det ena om textil och beklädnad och det andra om kemisk industri. 7. 1. 1 Textil och beklädnad I juni 1996 organiserade kommissionen I maj 1996 antog kommission ett meddelande om underleverantöremas konkurrenskraft i textil- och beklädnadsindustrin124. en rundabordskonferens om den europeiska textil- och beklädnadsindustrin. Det är en sektor som domineras av små och medelstora företag. Genom konferensen fick företrädare för textilindustrins europeiska sammanslutning (EURATEX), ledare för sammanslutningar på nationsnivå, arbetsmarknadens parter samt representanter för medlemsstaterna ett tillfälle att diskutera problemen i sektorn med kommissionen. Efter konferensen tillsattes i juni 1996 på kommissionens initiativ tre partssammansatta arbetsgrupper för att behandla sektoms och konkurrenskraft kompetensutveckling, strukturanpassning, industrisamverkan), gemenskapsintem ramstruktur informationsteknik, sysselsättning (innovation, FoTU, 122 Rådets beslut 96/413/EG, 25. 6. 1996, EGT L 167, 6. 7. 1996, s. 55. 123 KOM(94) 319, 14. 9. 1994. 124 KOM(96) 210,15. 5. 1996. 71 (partnerskap mellan firmor inom EU, statligt stöd, inre marknaden och handel) respektive relationer till omvärlden (industrisamverkan med tredje land, tillgång till marknader, tull och bedrägeribekämpning, gemenskapsextern handel). Tanken är att förbättra informationsflödet mellan industrin och kommissionen, urskilja program och åtgärder med relevans för företag i textil- och beklädnadssektom samt ange andra initiativ som kan främja sektorn och strävandena mot en ny inriktning för att svara optimalt på företagens behov. Arbetsgrupperna har hållit tre möten under 1996 och 1997. Kommissionen förbereder ett meddelande. 7. 1. 2 Kemisk industri I april 1996 offentliggjorde kommissionen ett meddelande om konkurrenspolitik för den kemiska industrin i EU125. Meddelandet hade utarbetats i samråd med företrädare för den kemiska industrin i EU. Det innehåller förslag till konkurrensfrämjande åtgärder. Åtgärderna, som skall vidtas av kommissionen, industrin och/eller medlemsstaterna, hör hemma på något av fyra prioriterade områden enligt meddelandet om industrins konkurrenskraft, nämligen bättre regelverk med inriktning på konsolidering, uppdatering och/eller förenkling av gällande regelverk för kemiska ämnen och produkter samt tillämpning av ett sunt synsätt vid alla nya regleringsinitiativ. Ett exempel på detta som är särskilt viktigt för de små och medelstora företagen är det enklare förfarandet att anmäla nya kemikalier. 7. 2 Kvalitet och standardisering 7. 2. 1 Kvalitetspolitik Av undersökningen Euromanagement (1993-1994) framgick att de små och medelstora företagen, inför marknadens krav på kvalitetscertifiering, har svårt att finna kvalitetsstrategier som passar deras behov (marknadsposition, bättre organisation och konkurrenskraft). Därför har kommissionen försökt införliva småföretagarproblematiken i sin kvalitets politik. Det handlar särskilt om att inordna kvalitetsdebatten (i vidare mening än kvalitetscertifiering) i en övergripande företagsstrategi med sikte på bättre konkurrenskraft. Som ett led i kvalitetspolitiken för kommissionen därför fram två förslag, nämligen Europeiska kvalitetspriset för små och medelstora företag och ett kvalitetsprojekt via Eurochambres. Europeiska kvalitetspriset för små och medelstora företag (premiär 1997) har utformats av EFQM (European Foundation for Quality Management) och EOQ (European Organisation for Quality) med Europeiska kvalitetspriset från 1992 som förebild. Vid pristilldelningen bedöms förmågan att ange en utmärkt kvalitetsstyrningsmodell tillsammans med en metod för att bedöma egenprestationen i förhållande till den angivna modellen, varvid det bör framgå hur begreppet totalkvalitet ser ut och hur det används i små och medelstora företag. Syftet med priset är att dels uppmuntra, dels ge erkännande åt kvalitetsarbetet i små och medelstora företag, såsom bästa strategi för att förbättra konkurrenskraften. Eurochambre-projektet om kvalitet är inriktat på att skapa insikt om kvalitet i små och medelstora företag genom benchmarking och med hjälp av nätverket av europeiska industri-' och handelskamrar. Projektet ingår mera allmänt i försöken att skapa ett europeiskt benchmarkingnätverk bland företagen och målet är att göra det lättare för små och medelstora företag att delta i nätverket. 125 KOM(96) 187, 30. 4. 1996. 72 7. 2. 2 Standardisering - certifiering 7. 2. 2. 1 Informationskampanj om standardisering lämnas på EU:s politik på standardiseringsområdet var enda tema för en publicitetskampanj som Euroinfocentrema (EIC) bedrev 1995-1996. Med hjälp av 1 400 arrangemang och 3 600 artiklar i pressen i olika medlemsstater fick de små och medelstora företagen tillfälle att bekanta sig med de viktigaste säkerhetskraven och de harmoniserade europeiska tekniska standarderna. Fler än 300 000 små och medelstora företag berördes direkt. Förklaringar som maskindirektivet, kunde skyddsutrustningsdirektivet, EMC-direktivet Insatserna omfattade förberedande sonderingar i företagen utförda av infocentrerna, informationsdagar om standarder och tekniska krav som företagen måste uppfylla för att erhålla CE-märkning, produktion av broschyrer, faktablad och programvara som företagarvägledning, upplysning om infocentremas tjänster när det gäller rådgivning/informationsförmedling mellan dels den lokalt etablerade företagaren, dels gemenskapsinstitutionerna och de nationella myndigheter som deltar i arbetet med att genomföra gemenskapsdirektiven. sådana högteknologiska expertområden lågspänningsdirektivet. eller 7. 2. 2. 2 NORMAPME För att ge de små och medelstora företagen bättre möjligheter att delta i EU:s standardiseringsarbete, särskilt i beredningen i CEN (Europeiska organisationen för standardisering)/CENELEC (Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet) gav kommissionen sitt stöd åt att skapa Normapme, Hantverkssektorns och småföretagens europeiska standardiseringsbyrå (Bureau Européen de l'Artisanat et des PME pour la normalisation). Det är ytterst viktigt att involvera de små och medelstora företagen, eftersom ca. 700 europeiska standarder antas varje år av europeiska standardiseringsorgan. De är i princip frivilliga men är avsedda för alla EU-företag, antingen de exporterar eller inte. Inaktuella inhemska standarder skall dras in. De små och medelstora företagen tillfrågas emellertid vanligen inte under arbetet med att ta fram standarden. Därför behövs ett organ som Normapme. Åren 1995 och 1996 har varit en inledningsfas för Normapme som drivs i form av förening utan vinstsyfte enligt belgisk lag. Verksamheten har särskilt fokuserats på att, i samverkan med CEN och kommissionens göra standardiseringsarbetet känt, samla in dokumentation, bygga upp en databank och ett nätverk av experter. Dessutom har Normapme blivit associerad medlem i CEN. företagspolitiska avdelningar, Med tanke på Eurobarometer-enkäten har de europeiska standardiseringsorganisationerna enats med kommissionen om en avsiktsförklaring i syfte att öka kunskapen om den europeiska standardiseringen. Med denna utgångspunkt har flera åtgärder vidtagits i nära samarbete med de små och medelstora företagen (Normapme) och Euroinfocentrema (EIC). En åtgärd som torde gynna de små och medelstora företagen är en tjänst för information om och deltagande i standardiseringen via Internet (Ines-projektet). 7. 3 Forskning och teknisk utveckling Teknik är en viktig faktor som tillåter företag av alla typer och storlekar att skaffa sig konkurrensfördelar. Men det kan vara svårt för företagen att bedriva forskning och teknisk företag och utveckling forskningsorganisationer är en lösning, som ger möjlighet att gemensamt utnyttja resurser och kompletterande kompetens. Samverkan mellan (FoTU) på hand. olika egen EU:s forskningsprogram hjälper partner från olika länder att arbeta tillsammans, genom att de skapar band mellan näringsliv och forskarsamhällen i olika länder. Gemenskapens fjärde 73 ramprogram för forskning126 omfattar all EU-finansierad forskning (13 miljarder ecu under 1994-1998) och har tre huvudmål, nämligen att förbättra EU-industrins konkurrenskraft, höja livskvalitén i Europa och stötta annan EU-politik. 7. 3. 1 Små och medelstora företags deltagande i gemenskapens fjärde ramprogram för FQW21 Små och medelstora företag bidrar kraftigt till att Europas ekonomi utvecklas i snabb takt. I egenskap av underleverantörer understödjer de dessutom de stora företagens konkurrenskraft. Högteknologiska små och medelstora företag är drivkraften i snabbväxande branscher som multimedia, datorprogram, bioteknik, biomedicin och miljöteknik. I USA vet man att de åstadkommer dubbelt så många innovationer per anställd och framställer VA gånger så många nya produkter för varje dollar som investeras i forskning som större företag. Till följd av den inre marknaden finner många små och medelstora företag att deras marknader internationaliseras i allt snabbare takt och att utländska konkurrenter verkar på deras hemmamarknader. Produkter och processer blir också allt mer tekniska och små och medelstora företag måste, om de vill fortsätta att konkurrera, utveckla eller ha tillgång till ny teknik. Genom att delta i gemenskapens forskningsprogram med kostnadsdelning kan små och medelstora företag bygga ut sitt nätverk av företag och forskningspartner över gränserna och samtidigt stärka sin tekniska bas genom att dela på FoTU-arbetet eller få tillgång till FoTU-resultat. I en undersökning som gjordes 1994 bedömdes FoTU utifrån behov och beredskap i ett representativt urval på 2 miljoner små och medelstora företag i EU. De delades in i tre grupper: 1. Teknikutvecklare (1-3 %). Det rör sig om små och medelstora företag som både forskar och tar fram ny teknik och som har en väl etablerad förmåga när det gäller FoTU. De deltar i stor utsträckning i EU-finansierade projekt. De kan dock behöva stöd för att kunna konkurrera på lika villkor med större bolag i ansökningsomgångar. 2. Ledande teknikanvändare (10%). Små och medelstora företag som tekniskt ligger över genomsnittet i sin bransch. De kan urskilja FoTU-behov men har ofta begränsad eller ingen förmåga på området. Därför brukar de lägga ut forskning på entreprenad. De spelar en avgörande roll när det gäller att sprida och anpassa tekniska uppfinningar till företag med genomsnittlig eller låg teknikintensitet. 3. Teknikanvändare - efterföljare (90 %). En bred majoritet av de små och medelstora företagen i EU är bara intresserade av FoTU-slutprodukter. De har litet eller inget behov av att bedriva FoTU-verksamhet och investerar inte surt förvärvade pengar i riskabla och långsiktiga FoTU-projekt. 126 EGTL 126, 18. 5. 1994, s. l. 127 Alltid när delprogram inom det fjärde ramprogrammet omfattar särskilda åtgärder för små och medelstora företag tillämpas en definition med följande tre kriterier: <500 anställda, <38 miljoner ecu i årsomsättning samt högst en tredjedel av bolaget får innehas av en främmande större organisation (större än små och medelstora företag enligt kriterierna på anställda och årsomsättning), utom när den är ett placeringsbolag såsom en bank eller ett riskkapitalbolag. Bara inom det särskilda programmet om informationsteknik tillämpas ett högre tak för årsomsättning, nämligen 50 miljoner ecu, eftersom företag på detta område skapar så stort mervärde. Definitionen är emellertid provisorisk och kommer att användas under en övergångsperiod på forskningsområdet. Den skall i princip ersättas den 31 december 1997 av kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 om definitionen av små och medelstora företag (EGT L 107, 30. 4. 1996, s. 4). Detta stycke omfattar inte de små och medelstora företagens deltagande i EU:s innovationsprogram (se 7. 4), vilket motsvarar område III i det fjärde ramprogrammet. 74 7. 3. 1. 1 Teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag Ännu en prioritering enligt det fjärde ramprogrammet, som går igen i alla FoTU-program, är att stimulera små och medelstora företag till att delta. En särskild serie åtgärder, teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag, har vidtagits inom tio särskilda program. I andra program finns projekt som särskilt är inriktade på att lösa de små och medelstora företagens specifika problem. INNEHÅLL OCH GENOMFÖRANDE Genom de teknikstimulerande åtgärderna för små och medelstora företag, som vidtagits inom det fjärde FoTU-ramprogrammet och som bygger på framgångsrika erfarenheter från Brite- Euramprogrammet, utvidgas CRAFT-programmet till nio andra forskningsprogram om FoTU-verksamhet inom biovetenskap, energi, transporter och miljö. De teknikstimulerande åtgärderna utformades för att hjälpa små och medelstora företag att lösa problem som uppstår när man skall göra en ansökan: få tag i information om EU-program, hitta lämpliga forskningspartner, definiera FoTU-behov, klargöra att projektet är genomförbart innan medel anslås. Syftet med åtgärderna är att ge små och medelstora företag bättre möjligheter att delta i EU:s FoTU-program. De riktar sig särskilt till små och medelstora företag i grupperna teknikutvecklare och ledande teknikanvändare. De teknikstimulerande åtgärderna omfattar följande två huvudåtgärder: 1. 2. Projekteringsbidrag. Små och medelstora företag från olika medlemsstater kan planera ett gemensamt FoTU-projekt och, på basis av ett kortfattat förslag där huvuddragen anges, erhålla finansiering (75 % av totalkostnaden, dock högst 45 000 ecu) för att utarbeta ett fullständigt förslag och/eller utföra en genomförbarhetsstudie. Denna första fas är frivillig och bör vara högst 12 månader lång. CRAFT-projekten vänder sig till gruppen ledande teknikanvändare och ger dem möjlighet att engagera utomstående (s. k. FoTU-leverantörer) att bedriva forskning åt dem. De små och medelstora företagen skall ha äganderätten till resultaten. Kommissionen delar forskningskostnaderna med de små och medelstora företagen genom att skjuta till högst 500 000 ecu eller 50 % av den totala kostnaden. Craft- projekten skall löpa över 1-2 år. Alla EU-finansierade projekt måste vara innovativa och konkurrensneutrala i den meningen att ytterligare utveckling skall krävas efter projektet och innan utfallet av projektet kan marknadsföras. En nyhet gentemot det ursprungliga Craft-initiativet är att större företag eller offentliga organ kan delfinansiera projekt med högst en sjättedel av kostnaden, något som öppnar för vertikalt samarbete mellan de små och medelstora företagen och privata eller offentliga slutanvändare. Att förfarandet är i två steg är inte bara en fördel för små och medelstora foretag med Craft-profil utan också för dem som har egna forskningsresurser, dvs. de i gruppen teknikutvecklare. De kan utnyttja ett projektbidrag till att förbättra förutsättningarna att lyckas med en ansökan om ett samforskningsprojekt, vilket är den normala projektformen i EU:s FoTU-program. De ansöker då företag, universitet och forskningscentra och konkurrerar med andra liknande projekt. tillsammans med stora inrättats en liten På grund av de teknikstimulerande åtgärderna har det dessutom samordningsenhet med uppgift att samordna dessa åtgärder genom alla de tio forskningsprogrammen, att sköta Craft-nätverket av nationella kontaktpunkter och att knyta an till andra EU-åtgärder för små och medelstora företag. Enheten skall fungera som ett första handläggningsställe (s. k. "first stop shop"), där förslag tas emot och bearbetas. Ett samlat informationspaket om de tio programmen har tagits fram och standardformulär finns till alla program. Detta för att förenkla ansökningsförfarandet. De teknikstimulerande 75 åtgärderna genomförs med hjälp av öppna förslagsomgångar som inleddes i december 1994 och kommer att pågå till april 1998. Förslagen bedöms kontinuerligt varje kvartal. Genom att strömlinjeforma samordningsgruppens interna handläggningsrutiner kunde man se till att alla sökande som lämnar förslag på teknikstimulerande åtgärder för information om hur bedömningen utfallit inom tre månader. INFORMATION OCH STÖD I kommissionens meddelande om det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverksföretag påpekas att det behövs information och insikt samt samordnade stödnätverk för att göra det lättare för små och medelstora företag att delta i EU:s ramprogram för forskning. information har ett CRAFT-nätverk av Den som vill delta i EU:s forskningsprogram måste samverka med minst en partner i ett annat land om en projektansökan. För att hjälpa små och medelstora företag genom detta kritiska moment och ge dem inrättade kontaktpunkter skapats. Alla medlemsstater och associerade stater ombads föreslå organisationer med rätt kunskaps- och resursprofil för att tillsammans bilda ett nätverk som ger god såväl ämnestäckning som geografisk täckning i varje stat. Dessa organisationer skall bistå små och medelstora företag med information och annat stöd när de söker en partner eller in en sammanställer ansökningar. Små och medelstora företag som projektansökan kan också söka partner via intresseanmälningar på ARCADE-servern eller söka i Cordis-databasen "RDT Partners". tänker lokalt lämna Dessutom har Euroinfocentrema (EIC), i sin egenskap av första handläggningsställe (s. k. "first stop shop"), lämnat information om de teknikstimulerande åtgärderna. Särskilt några små och medelstora företag uppmuntrades aktivt att samarbeta med medlemmar i CRAFT- nätverket. En gemensam kurs anordnades för Euro Info Centres, Craft och Teknik- förmedlingscentrer under Företagspolitik i december 1997. Bland andra spörsmål diskuterades olika sätt att göra informationsdagar om FoTU-program mera tilltalande för små och medelstora företag. Erfarenheterna från det tredje ramprogrammet visar att systematiska gränsöverskridande informations- och stödinsatser inriktade på små och medelstora företag i ett eller flera forskningsområden/verksamhetsfält gör att partnerskap över gränserna lättare bildas och är en i verksam metod att uppmuntra de små och medelstora företagen teknikstimulerande åtgärder. Sådana insatser omfattar fyra grundläggande steg (med de metoder som utvecklades inom Euromanagement som förebild): spridning av information om de teknikstimulerande åtgärderna, granskning av små och medelstora företag med avseende på EU-projekt, genomgång av intresseanmälningarna i syfte att bilda transnationella konsortier samt hjälp med att skriva projektansökningar. till att delta Som inledning på de teknikstimulerande åtgärderna för små och medelstora företag under 1995 genomfördes tre flernationella informations- och stödinsatser (EU-bidrag på totalt 5 miljoner ecu) av kommissionens olika avdelningar, samordnade av kommissionens avdelning för forskningspolitik. I dessa medverkade cirka 50 privata konsulter som teknikbehov specialiserat sig på att se över de små och medelstora företagens (Euromanagement II), de 20 medlemmarna i Craft-nätverket av kontaktpunkter respektive 17 europeiska branschorganisationer (CECIMO, ORGALIME, FEFAC m. fl. ). Som en följd av dessa insatser informerades 50 000 små och medelstora företag och 2 000 granskades. Inget av dessa företag hade tidigare deltagit i EU:s FoTU-program. Ungefär 40 % av alla ansökningar inom teknikstimulerande åtgärder under det fjärde ramprogrammets första år var en följd av dessa insatser. Kompletterande informations- och stödinsatser (EU-bidrag på 4,5 miljoner ecu) genomfördes 1996 inom programmen med teknikstimulerande åtgärder för 76 små och medelstora företag. Dessa insatser involverade främst Craft-nätverket av nationell kontaktpunkter, men också innovationsförmedlingscentrerna, Euroinfocentrema (EIC) och andra mellanhänder. Upplysningsverksamheten omfattar också evenemang, De första teknikdagarna för små och medelstora företag anordnades i Bryssel i oktober 1996, med 850 deltagare från 21 europeiska länder och Israel, främst små och medelstora företag (35 %) och mellanhänder (30%). Teknikdagarnas deltagare fick tillfälle att träffa kommissionens tjänstemän med ansvar för FoTU-programmen och undersöka vilka möjligheter som finns inom deras områden. Som en följd av alla dessa insatser ökade antalet ansökningar inom de teknikstimulerande åtgärderna markant mot slutet av 1996, och cirka 75 % av de deltagande små och medelstora företagen medverkade för första gången. RESULTATEN HALVVÄGS En analys av de små och medelstora företagens deltagande i EU:s tidigare ramprogram för FoTU visar att de medverkar i tillämpningsorienterade program som Brite-Euram (industri- och materialteknik) eller Esprit (informationsteknik), snarare än mer grundforskningsinriktade program. I tabellen nedan anges antalet avtal som ingåtts med små och medelstora företag inom de tredje och fjärde ramprogrammen (fram till den 31 december 1996). Små och medelstora företags deltagande i fjärde ramprogrammet 1994-1996 och i tredje ramprogrammet fördelat på projekttyp (Antal små och medelstora företag som undertecknat avtal med kommissionen 1. 1. 1995-31. 12. 1996) Deltagande av små och medelstora företag** Program Projekterings bidrag Samarbets forsknings projekt 498 26 - - ej tillämpligt ej tillämpligt ej tillämpligt 6 530 Övriga samforsknings projekt 836 261 114 304 547 459 437 868 3826 TOTALT 2038 456 147 306 617 459 437 979 5439 704 169 33 2 70 ej tillämpligt ej tillämpligt 105 1083 1572 1203 3501 6276 Industriteknik Biovetenskap Miljö Energi (utom kärnkraft)* Transporter Telematik ACTS ESPRIT TOTALT (fjärde ram programmet) (1994-1996) TOTALT (tredje ram programmet) (1991-1994) * Endast FoTU-delen (Joule) ** Företag med färre än 250 anställda 77 6 000 små och medelstora företag deltog i det tredje ramprogrammet, som löpte 1991— 1994. Över 50% av dem var teknikutvecklare som deltog i samforskningsprojekt, men försöksverksamheten Craft inom programmet Brite-Euram inriktades särskilt på ledande teknikanvändare. Craft-projekten fick sammanlagt cirka 70 miljoner ecu i EU-bidrag och tillät att cirka 1 200 små och medelstora företag att delta i detta program, varvid de små och medelstora företagens andel av deltagarna steg från 25 % till 55 %. Inom det fjärde ramprogrammet är ett första viktigt resultat att de små och medelstora företagen i ökande utsträckning deltar i samforskningsprojekt. Cirka 3 800 sådana företag deltar i forskningsprojekt som inletts de första två åren (1995-96). Detta är lika mycket som deltagandet under alla fyra åren av det föregående ramprogrammet och beror främst på bättre och mer målinriktad information samt lättare inträde tack vare de teknikstimulerande åtgärderna. I diagrammen nedan visas att de små och medelstora företagen svarar för ökningen (från 35 % till 40 %) i andelen företag totalt sett mellan det tredje och det fjärde ramprogrammet. 78 Deltagande i det tredje och det fjärde ramprogrammet uppdelat på typ av deltagare Totah deltagande i tredie ramprogrammet Totalt deltagande i fjärde ramprogrammet 1994-1996 Forsknings organisationer 30% Ihiversiet, högskobr 32% Företag 35% -varav 51% små och medelstora Forskrangs- organisatbnei 24% Företag 40% -varav 58% små och medelstora l hivers ict, högskolor 27% De små och medelstora företagen svarar för företagens ökade totala andel i det fjärde ramprogrammet (en ökning från 35 % till 40 %). Tre program (industri- och materialteknik, Esprit - informationsteknik - samt transport) svarar för 66 % av alla bidrag till små och medelstora företag, och 67 % av deltagarna. Emellertid är dessa företags deltagande jämnare fördelat på alla program i det fjärde ramprogrammet än i det tredje. Det är också ett intressant faktum att de små och medelstora företagen utgör en majoritet av alla projektsamordnande företag. Andel bidrag till små och medelstora företag uppdelat per program inom det tredje och det fjärde ramprogrammet EG-bidrag till små och medelstore företag inom tredie ramprogrammet EG-bidrag till små och medelstora företag inom fjärde ramprogrammet 1994-1996 Energi utom kärnkraft 6% Biovetenskap Bergiutom kämkrafi 6% Transport 9% I det fjärde ramprogrammet är EU:s bidrag till små och medelstora företag jämnare fördelat jämfört med det tredje. 79 De teknikstimulerande åtgärderna börjar få avsedd effekt, även om del tog tid att inrätta Craft- nätverket och sprida information om de nya stödåtgärderna för små och medelstora företag. Genom de 668 projekteringsbidrag som hittills betalats ut i samband med de teknikstimulerande åtgärderna blir det möjligt för 1 500 små och medelstora företag att utforma ett förslag tillsammans med en utländsk partner. Samtidigt deltar cirka 1 000 små och medelstora företag, främst ledande teknikanvändare, i 143 forskningsprojekt inom Craft. Bilden överensstämmer med vad som iakttagits för det föregående ramprogrammets sammanlagda fyraårsperiod. Programmet för industri- och materialteknik är det som lockat till sig flest ansökningar, men andra forskningsprogram (jordbruk och fiske, biomedicin och hälsa, transport) lockar i allt större omfattning till sig ansökningar från små och medelstora företag. Teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag: antal ansökningar och utvalda projekt inom det fjärde ramprogrammet 1994-1996 Typ av projekt Projekteringsbidrag Samforskning (Craft) Program Ansökningar Avtal(l) Ansökningar Avtal(l) Brite-Euram III SMT Biomed II Bioteknik Fair Miljö Mast III Joule Transport ESPRIT Totalt, ramprogram 4 (1994-1996) Totalt, ramprogram 3 (1991-1994) 873 81 77 42 247 55 37 38 59 95 1604 885 422 30 33 17 87 17 13 17 32 45 713 391 263 9 - 25 9 - 1 6 Ej tillämpligt Ej tillämpligt 313 331 119 4 - 14 5 - 1 1 144 172 (1) Inbegripet avtal under förhandling fram till februari 1997. Andelen små och medelstora företag som lyckas inom de teknikstimulerande åtgärderna är förhållandevis hög trots att 75 % av dem är nykomlingar. En analys av de små och medelstora företagens deltagande i de teknikstimulerande åtgärderna visar följande: • Ungefär 5 200 små och medelstora företag har deltagit i ansökningsomgångarna inom de teknikstimulerande åtgärderna, och 2 500 ansökningar fick bidrag. När företag som lämnat in ett intressant förslag, som på grund av utvärderingen inte väljs ut, uppmuntras de att söka igen med förbättrade förslag. 80 • I genomsnitt behöver ett företag bara satsa 50 000 ecu av egna medel för att delta i ett Craft-projekt för 700 000 ecu (med i medeltal 7 partner). • Småföretag (färre än 50 anställda) utgör en majoritet av deltagarna (70 % för alla utbetalade projekteringsbidrag och 46 % för alla Craft-projekt, vilket motsvarar 60 % för de teknikstimulerande åtgärderna sammantaget). Företag från mer traditionella sektorer såsom livsmedelsproduktion, byggnad, gruvdrift, textil eller trä utgör 40 % av deltagarna och svarar för merparten av de 6 % företag som har mellan 250 och 500 anställda. • Ungefär 18 % av de små och medelstora företagen kommer från de fyra "samman hållningsländerna" (Spanien, Portugal, Grekland och Irland) vilket är mer än deras genomsnittliga deltagande i EU-projekt. Deras deltagande tyder på en industristruktur grundad på mindre enheter och mindre utvecklade sektorer. Tre av de större industri länderna (Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket) i EU står dock för runt 50 % av alla deltagande små och medelstora företag. • Nytillkomna små och medelstora företag utgör cirka 75 % av dem som får projekteringsbidrag eller deltar i Craft-projekt. Genom de tekniska stimulans åtgärderna blev det alltså möjligt för cirka 1 900 små och medelstora företag att delta för första gången i EU:s FoTU-program. Teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag: projektdeltagare i det fjärde ramprogrammet 1994-1996, uppdelade på storlek Typ av projekt Projekteringsbidrag Samforskning (utom forskande deltagare) (CRAFT) Företagets storlek (antal anställda) Ansökningar Avtal* Ansökningar Avtal* <Färre än 50 50-100 100-250 250-500 >Fler än 500 Totalt • Inbegripet avtal under förhandling fram till februari 1997. 2353 377 343 114 2 3189 1041 206 191 52 2 1492 1057 327 356 144 138 2022 464 171 206 87 75 1003 De första projekten som valdes ut för bidrag inom det första CRAFT-programmet 1993 håller nu på att avslutas. Framgångsrika projekt står att finna inom många branscher, från de mycket traditionella till de mer avancerade. En förteckning över tio av dessa projekt finns att tillgå småföretagamas webbsida från (http://www. cordis. lu/sme/home. html). alla nationella CRAFT-kontaktpunkter och på De flesta deltagarna (70%) i det första CRAFT-programmet nämnde som huvudskäl till deltagandet att de ville förbättra sin tekniska grund och skaffa sig fler internationella kontakter. Andra fördelar med att delta i Craft-projekt är • ökad konkurrenskraft tack vare förbättrad teknik i processerna eller produkterna, • bättre kunskap om konkurrenter, och/eller leverantörer/slutanvändare samt utveckling av FoTU-nätverk, • tillgång till processer och produkter som uppfyller ISO-normer och europeiska normer (CEN/CENELEC), • anseende som tillräckligt framstående på forskning för att kunna delta i EU:s FoTU- projekt. 81 De teknikstimulerande åtgärderna, framför allt CRAFT-programmet, spelar en viktig roll i EU:s forskning och tekniska utveckling. Nu blir det allt lättare för Europas små och medelstora företag att få stöd till FoTU och innovation. 7. 3. 1. 2 Andra åtgärder inom det fjärde ramprogrammet som berör de små och medelstora företagen Vid sidan om de teknikstimulerande åtgärderna, som är programöverskridande, finns det många andra program av särskilt intresse för små och medelstora företag. Demonstrationsprojekt inom biovetenskap Genom de tre särskilda programmen inom bio vetenskap (jordbruk och fiske - FAIR, bioteknik, BIOTECH, samt biomedicin och hälsa, BIOMED) stöds demonstrationsprojekt i syfte att utnyttja och sprida ny teknik. Upp till 6 % av programmets medel är öronmärkta för projekt som visar att ny teknik är tillämpbar eller lönsam, eller som ger insikt om att den har ekonomiska, sociala eller medicinska fördelar. Demonstrationsprojekt grundas på principen "att se är att tro" och utgör ett klart brott med de traditionella FoTU-projektens kultur, i och med att de syftar till att använda befintlig kunskap för att visa hur ny teknik eller nya uppfinningar kan användas i praktiken. EU ger bidrag enligt samma regler som för samfinansierade forskningsprojekt, under en period på två till fyra år. Även om demonstrationsprojekten inte är direkt inriktade på små och medelstora företag står dessa i genomsnitt för 25 % av de förslag som väljs ut. Små och medelstora företag i den första förslagsomgången för demonstrationsprojekt inom biovetenskap Program Biomed Fair Bioteknik Utvalda projekt Totalt antal förslag 46 25 13 20 FoTU-programmet för transport Totalt antal förslagsställare 332 130 79 100 Andel små och medelstora förslagsställare (%) 16% 39% 25% 25% inom transporter för perioden 1994-1998128 I december 1994 beslutade rådet om ett särskilt program inom forskning, teknisk utveckling fjärde och demonstration ramprogrammet för FoTU. Programmets syfte är att främja ekologiskt hållbar rörlighet för personer och varor, och det inriktas på att bidra till att utveckla, integrera och hantera ett transportsystem som är effektivare, säkrare och som går att förena med miljökrav och livskvalitet. Budgeten ligger på 256 miljoner ecu. Mellan december 1994 och mars 1997 har tre anbudsomgångar anordnats. I de två första anbudsomgångarna utgjorde små och medelstora företag 35 % av alla förslagsställare. Det totala antalet kontraktsinnehavare är 1 294, varav 392 (30 %) är små eller medelstora företag. inom det Demonstrationsdelen av programmet för icke-nukleär energi - THERMIE En av hörnstenarna i Europas energipolitik är programmet Thermie (566 miljoner ecu 1995- 1998) som ingår som en del i EU:s fjärde ramprogram för FoTU. Genom Thermie ges ekonomiskt stöd till projekt inom nyskapande energiteknik (typ A) och kompletterande 128 EGTL361, 31. 12. 1994, s. 56. 82 verksamhet (typ B). Thermie innehåller också teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag. För typ-A-verksamhet saknas exakta uppgifter om hur många små och medelstora företag som deltar. I uppskattningsvis 65 % av förslagen deltar små eller medelstora företag som projektsamordnare, men bara i 20 % av de utvalda projekten. Stora insatser krävs fortfarande för att hjälpa de små och medelstora företagen med att lägga fram förslag av hög kvalitet, vilket är det viktigaste målet med de teknikstimulerande åtgärderna. I tabellen nedan anges ett antal åtgärder och bidragsbelopp inom teknikstimulans för små och medelstora företag (typ-B-åtgärder) för åren 1995 och 1996. THERMIE-åtgärder för teknikstimulans av små och medelstora företag (typ B^ ïr Antal utvalda åtgärder Stöd från Thermie (miljoner ecu) 1995 1996 I 40 22 1 4,00 2,05 I syfte att öka medvetenheten om de instrument som särskilt inriktas på små och medelstora företag har man tagit fram en broschyr till den öppna förslagsomgången 1997. Broschyren skall spridas brett genom ett antal nätverk: Organisationer för främjande av energiteknik (OPET), Crafts kontaktpunkter, Euroinfocentrema (EIC) osv. Målet är att fästa de små och få stöd från EU för medelstora företagens uppmärksamhet på möjligheterna att genomförbarhetsstudier innan man lägger fram ett förslag till typ-A-projekt. Kommissionen erbjuder en förberedande granskning för att hjälpa de små och medelstora företagen att bättre precisera sina förslag. Programmen för innovation och informationsteknik behandlas i de följande avsnitten. inom det fjärde ramprogrammet Lämpliga metoder och åtgärder för primäranvändare inom ESPRIT Se punkt 7. 5. 1, informationsteknikprogrammet. 7. 3. 1. 3 Det femte ramprogrammet (1998-2002) Kommissionen antog den 30 april 1997 ett förslag om Europeiska gemenskapemas femte ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002)129 där det förespråkas en ny inställning till gemenskapens forskning genom förenkling av besluts- och styrmekanismer samt koncentration på vissa åtgärder och teman. Förslaget innehåller därför tre ämnesinriktade och tre övergripande program. Med tanke på de små och medelstora företagens betydelse som förmedlare av innovationer, en avgörande faktor för näringslivets konkurrenskraft, och på grundval av erfarenheterna från det fjärde ramprogrammet har man infört ett särskilt horisontellt program för innovation och de små och medelstora företagens deltagande. Syftet med detta program är att underlätta de små och medelstora företagens tillgång till avancerad teknik och till de möjligheter som Europeiska unionens forskningsprogram erbjuder, särskilt i avsikt att underlätta utnyttjandet av forskningsresultat och stimulera nya innovationsföretags framväxt. De små och medelstora företagen kan inte bara delta i det särskilda programmet för innovation och de små och medelstora företagens deltagande (särskilt genom ett samordnat ansökningskontor för alla Europeiska 129 KOM(97) 142 slutlig, 30. 4. 1997. 83 kommissionens forskningsprogram som små och medelstora företag kan vända sig till) utan också delta i åtgärder som reserverats för dem inom andra program (projekteringsbidrag och samforskningsprojekt inom Craft). 7. 4 Innovation PROGRAMMET FÖR INNOVATION OCH TEKNIKÖVERFÖRING Programmet Innovation130 (312 miljoner ecu 1995-1998) ingår i den tredje verksamheten i det av fjärde forskningsresultat. Programmets syfte är att hjälpa det europeiska näringslivet att öka sin konkurrenskraft genom att på bästa sätt utnyttja befintlig teknik. spridning och utnyttjande för FoTU och ramprogrammet innefattar Genom ett nytt övergripande tillvägagångssätt för att uppmuntra innovation anges i programmet tre av varandra beroende mål: att främja förhållanden som gynnar innovation och användning av ny teknik ute på företagen, att uppmuntra framväxten av ett öppet europeiskt samarbetsområde för spridning av teknik och kunnande samt att se till att detta samarbetsområde understödjs av lämplig teknik. Den verksamhet inom programmet som berör små och medelstora företag kan delas upp på följande sätt: a) Innovationsbevakning i Europa131 Syftet med innovationsbevakningen i Europa är att öka kunskapen om särskilt de små och medelstoras företagens prestanda, om politiken samt om infrastrukturen för stöd till innovation. Bland de projekt som pågår för närvarande kan man nämna följande: - Gemenskapens. innovationsundersökning, ett projekt i samarbete med Eurostat. Ett standardiserat frågeformulär har gått ut till 44 000 företag, huvudsakligen små och medelstora, i tretton länder. Eurostat har på så sätt kunnat upprätta en unik databas. Resultaten lades fram vid en internationell konferens i maj 1996 i Luxemburg. - En undersökning av de nya högteknologiska företagens betydelse för Europa och om de utmärkande dragen hos tillväxtföretag. - Utformning av metoder för att klassificera små och medelstora företag med avseende på deras innovationsförmåga. b) Främjande av metoder för innovationsförvaltning Målet med denna åtgärd är att stödja både nationella och regionala organisationer inom både den offentliga och den privata sektorn i deras satsningar på att sprida moderna metoder för innovationsförvaltning till de små och medelstora företagen. I de 30 projekt som pågår för närvarande ingår upplysningskampanjer på regional och nationell nivå rörande effektivt utnyttjande av metoder för innovationsförvaltning på de små och medelstora företagen. Vidare ingår utbyte av erfarenheter och spridning av lämpliga metoder till företagen samt innovationsrådgivning vid mer än 1 000 små och medelstora företag i Europa. Med hjälp av denna rådgivning skall de deltagande företagen ta fram handlingsplaner för att inlemma lämpliga förvaltningsmetoder i företagets övergripande innovationsstrategi. 130 Rådets beslut 94/917/EG av den 15 december 1994 om ett särskilt program för spridning och optimering av resultaten av verksamheter på områdena forskning, teknisk utveckling och demonstration (1994-1998), EGT L 361, 31. 12. 1994, s. 101. 131 European Innovation Monitoring System - EIMS 84 c) Europeiska formgivningspriset Tanken bakom detta pris är att visa för de små och medelstora företagen att formgivning är en viktig del av innovationsprocessen, att den är lönsam och bidrar till framgång i produktionsskedet. Cirka 400 små och medelstora företag tävlade om 1997 års pris. Priserna delades ut den 31 januari 1997 vid en internationell konferens där alla aktörer på området deltog, även prisvinnarna. d) Europeiska nätverket för innovation Denna försöksverksamhet inleddes 1995 och har följande mål: - Att tillhandahålla effektivare tjänster (integrerade) till de små och medelstora företagen med särskild inriktning på aktivt samarbete mellan yrken som hittills samarbetat i liten omfattning (exempelvis tekniker och bankfolk för social och teknisk innovation). - Att underlätta harmoniseringen av offentligt stöd (exempelvis samarbete mellan nationella program för att stimulera placeringen av unga forskare i små och medelstora företag för att underlätta tekniköverföring, i synnerhet för att pröva om tvärnationella placeringar är genomförbara). - Att sammankoppla nationella nätverk med leverantörer av tjänster till små och medelstora företag (exempelvis tjänster för kontakter mellan högskolor och näringsliv) och därigenom stärka den europeiska infrastrukturen för stöd till företag. För närvarande har 23 nätverk med cirka 150 organisationer valts ut, varav ett tiotal företräder små och medelstora företag. e) Projekt för validering och överföring av teknik Insatserna för validering och överföring av teknik inriktas främst men inte enbart på små och medelstora företag. Målet är att ge gemenskapsstöd till projekt som syftar till att validera forskningsresultat eller överföra teknik till nya användningsområden, allt efter marknadens krav och de sociala behoven. Två förslagsomgångar har offentliggjorts, den 15 mars 1995 och den 15 september 1996, för en budget på 70 miljoner ecu. 200 har godkänts för definitionsfasen, och av dem skall nära två tredjedelar utmynna i en demonstrationsfas med gemenskapsstöd på mellan 500 000 ecu och 1,5 miljoner ecu. De små och medelstora företagens deltagande i dessa omgångar har varit mycket högt, och några fakta, som återfinns både i förslagen och i de utvalda projekten, bör lyftas fram: - 920 organisationer deltar i dessa projekt, och av dem är 47 % små eller medelstora företag. - Ungefär 60 % av projekten samordnas av små eller medelstora företag. - Det finns minst ett litet eller medelstort företag i 90 % av projektkonsortierna. Genom projektens uppdelning i två etapper (klargörandefas respektive genomförandefas) blir det möjligt att förenkla det första förslaget och minska dels den ansträngning som krävs från den ansökande och dels det stöd som ges till konsortierna. Detta har visat sig särskilt lämpligt för projekt där många små och medelstora företag deltar. f) Nätverket av innovationsförmedlingscentrer Innovationsförmedlingscentrema (52 stycken) ger råd till organisationer - i synnerhet småföretag - om teknik och innovation. De hjälper också små och medelstora företag att leta reda på teknik som svarar mot deras behov, hjälper till med tillämpningen samt ger råd om EU:s FoTU-program. Varje center är oberoende och får bidrag från EU (23 miljoner ecu av en total budget på 43,5 miljoner ecu) som ett led i innovationsprogrammet. Det främsta syftet med dessa centrer är att vara en regional knutpunkt för tillgång till den kompetens som krävs 85 för att stödja de små och medelstora företagens verksamhet med att utnyttja och överföra teknik och innovationer i regionen. Härigenom får små och medelstora företag en direkt koppling till partner och presumtiva köpare av den teknik de utvecklat. Centremas personal har erfarenhet av näringsverksamhet och teknik, och de väljs ut med beaktande av sina grundliga kunskaper om det lokala näringslivets teknikbehov - särskilt de små och medelstora företagens - , sin förmåga att ge råd till organisationer om tekniköverföring, innovation och besläktade frågor, sin förmåga att utveckla tjänster som svarar mot de särskilda behov som finns hos det regionala näringslivet, sin förmåga att hjälpa lokala organisationer att konkurrera effektivt på exportmarknaderna samt slutligen sin grundliga kunskaper om EU:s FoTU-program. Centrerna kan förmedla närmare uppgifter om små och medelstora företags innovativa produkter, processer och teknik genom nätverket, och erbjuder hjälp att finna partner. Andra tjänster omfattar utbildning och konsulttjänster som skräddarsys för regionen i fråga, samarbete i nätverk och utbyte av idéer (exempelvis seminarier om kvalitetsstyrning som totalkoncept, värdeförvaltning, patent och immaterialrätt eller miljöansvar). Under 1995 och 1996 har centrerna gett följande resultat: hjälp med tekniköverföringsavtal (381 färdigförhandlade, 108 undertecknade avtal), hjälp till organisationer med att utforma förslag till EU:s FoTU-program (1 406 inlämnade förslag, 309 godkända), antal kontakter med kunder (främst små och medelstora företag): 39 337, antal hjälpsamtal med kunder (främst små och medelstora företag): 7 052. g) OPET-nätverket (Organisation för främjande av energiteknik) OPET är ett specialiserat nätverk (40 OPET, 4 miljoner ecu på två år) inom innovations programmet som inriktas på att främja ny och nyskapande energiteknik. Det ersätter det tidigare OPET-Thermie-nätverket. Dess syfte är att öka den framgångsrika nya och nyskapande energiteknikens marknadsandel, särskild den teknik som demonstrerats inom de icke-nukleära energiprogrammen (Joule och Thermie). Små och medelstora företag är en av OPET:s viktigaste målgrupper. OPET inriktar sig på rationell energianvändning i byggnader, transporter och industri, förnybara energikällor samt fossila bränslen. FÖRSTA HANDLINGSPLANEN FÖR INNOVATION I EUROPA Kommissionen antog den 20 november 1996 den första handlingsplanen för innovation i Europa. Detta efter en bred allmän debatt om kommissionens grönbok från 1995 om innovation, under vilken kommissionens uppfattning att det saknas innovation i Europa i stort sett bekräftades. Handlingsplanen är också ett svar på Europeiska rådets möte i Florens (juni 1996), där kommissionen uppmanades att utarbeta en handlingsplan på innovationens område. ingår åtgärder, främst på gemenskapsnivå, efter tre huvudsakliga I handlingsplanen målsättningar: främja • • • en sann innovationskultur, skapa en rättslig, ekonomisk och administrativ ram som gynnar bättre knyta samman forskningen och innovationen. innovation Planen mottogs positivt av både gemenskapens institutioner och näringslivets aktörer. I den första etappen av planens genomförande skall kommissionen bland annat ta itu med skyddet av immateriell egendom (till exempel genom att ge ut en grönbok om patent), finansieringen i av informationssamhället) samt innovationsförvaltning i företagen (system för benchmarking). En första sammanfattning av genomförandet skall upprättas i slutet av 1997. innovationer, utbildning (lärlingsutbildning inom Erasmus, initiativet Lära 86 7. 5 Informationssamhället 7. 5. 1 Informationsteknikprogrammet (IT-programmet) IT-programmet (2 065 miljoner ecu 1994-1998) ersätter det tidigare programmet Esprit och omfattar allt från grundforskning till tillämpningar inom följande områden: mjukvaruteknik, teknik för komponenter och delsystem, elektronisk handel, långsiktig forskning, öppna mikroprocessorsystem, datorer med höga prestanda och nätteknik för nätverksbildning inom näringsverksamhet samt integrerad tillverkning. Det spelar en viktig roll gentemot de små och medelstora företag som vill bedriva FoTU inom informationsteknik eller vill ha tillgång till resultaten från forskningsfronten. Under de första två åren (1995 och 1996) inleddes 836 projekt med en budget på sammanlagt 900 miljoner ecu. Ungefär 1 000 olika små och medelstora företag har deltagit i forskningsprojekt med delade kostnader och utfört ungefär 30 % av det totala arbetet inom programmet. Ytterligare 600 små eller medelstora företag deltog i de olika kompletterande åtgärderna inom IT-programmet. Detta renderar IT-programmet en hög placering bland gemenskapens FoU-program och bekräftar att man lyckats med ansträngningarna att öka andelen deltagande små och medelstora företag. infördes Förutom de teknikstimulerande åtgärder som ramprogrammet (projekteringsbidrag och Craft) har ytterligare åtgärder vidtagits inom IT-programmet för att svara mot de små och medelstora företagens särskilda behov, både i fråga om innehåll respektive ansökningsförfarande i två steg). Det har visat sig att dessa åtgärder i hög grad underlättar de små och medelstora företagens deltagande i IT-programmets verksamhet. i det fjärde förfaranden (införande särskilda ämnen och av Innehållsmässigt rör det sig särskilt om det europeiska system- och mjukvaruinitiativet, dvs. spridning av lämpliga metoder inom programvareutveckling, mikroelektroniska kom ponenter och IT-baserade tillverkningsmetoder; erfarenhet av åtgärder för nya användare (FUSE); inrättande av informations- och hjälpcentrer för tekniköverföring (särskilt inom datorer med höga prestanda, elektronisk handel och processautomatisering). Dessutom har FoTU-samarbetet uppmuntrats starkt mellan användare och leverantörer av teknik och har lett till talrika fall av samarbete mellan storföretag och små och medelstora företag. Särskilt FUSE är inriktat på alla industriföretag som kan dra nytta av nya tillämpningar av befintlig teknik inom mikroelektroniken. Detta initiativ är främst inriktat på de små och medelstora företagen. Eftersom kunskapsöverföring är en viktig del av FUSE, inrättade man ett nätverk av 26 tekniköverföringspunkter för att upplysa företagen om mikroelektronikens fördelar och förse dem med information, stöd och hjälp. Europractice hänger nära samman med FUSE och inleddes i oktober 1995 i syfte att erbjuda billiga bastjänster till företag som skall börja använda mikroelektronik. Dessa omfattade konsulttjänster, utbildning, mjukvara, konstruktionsstöd, utformning av prototyper samt produktion av små serier. Vad gäller förfarandena införde man ett ansökningsförfarande i två steg för många områden i programmet, och detta gynnar de små och medelstora företagen. I det första steget bedöms förslaget med avseende på den inverkan det kan få för näringslivet. Denna första bedömning tar inte särskilt mycket tid, och bara om den ger ett positivt resultat uppmanas företagen att inom två månader sända in ett fullständigt förslag med en detaljerad FoTU-beskrivning och ett arbetsprogram. Dessa två steg gynnar de små och medelstora företagen, eftersom den avsevärda satsning det innebär att utforma ett fullständigt förslag bara behöver göras efter det att den första gallringen klarats av. Dessutom offentliggörs 87 anbudsomgångar ofta (2 till 4 gånger per år) på fasta datum. Detta ger företagen möjlighet att planera sitt deltagande, och de får fler månader på sig för förberedelser. Euroinfocentrernas (EIC) särskilda grupper för informationssamhället respektive FoU har arbetat med att informera de små och medelstora företagen om dessa program och underlätta deras deltagande i dem. Under 1996 anordnades två upplysningsveckor om informationssamhället i samarbete med ISPO (Projektkontoret för informationssamhället) för att informera de små och medelstora företagen om informationssamhällets möjligheter och för att demonstrera tillämpningar som kan tänkas komma till användning i deras dagliga verksamhet. Under den andra av dessa veckor anordnade Euroinfocentrernas (EIC) filialer tillsammans med andra organisationer evenemang i länder utanför gemenskapen (Central- och Östeuropa samt Tunisien). De Euro Info Centres som medverkar i den särskilda gruppen för FoU fortsatte att anordna evenemang för att främja FoU-programmen. De understödde också aktivt de europeiska IT- priserna. Stor vikt lades vid att föra fram nyare projekt såsom FUSE och lämpliga metoder inom Esprit. Vad beträffar det senare ägnade gruppens svenska medlemmar extra uppmärk samhet åt det i Sverige, där projektet ansågs ha för lågt deltagande. Som svar på en gemensam uppmaning från kommissionen framförde nätverkets medlemmar åsikter om hur man skulle göra informationsdagarna för små och medelstora företag mer verkningsfulla. 7. 5. 2 Programmet för avancerad kommunikationsteknik och avancerade kommunikationstjänster (Acts) Tre särskilda åtgärder för de små och medelstora företagen ingår i EU:s FoTU-program för avancerad kommunikationsteknik och avancerade kommunikationstjänster (Acts): åtgärder för att uppmuntra och underlätta dessa företags deltagande i FoTU, åtgärder för att sprida information till dessa företag och för att underlätta deras användning av nya tjänster samt åtgärder för att nå samförståndslösningar om deras tillgång till driftskompatibla system för elektronisk handel. Över 25 % av deltagarna i denna FoTU är små och medelstora företag. Särskilda åtgärder vidtogs för att underlätta deras deltagande i den andra förslagsomgången 1995 och ytterligare uppmuntran kommer att ingå i den tredje förslagsomgången 1997. Ett särskilt projekt (Smarts) inriktas nu på att bredda de små och medelstora företagens deltagande i informationsspridning och tekniköverföring. Genom detta projekt skall det vid slutet av 1998 vara möjligt för åtminstone 5 000 europeiska företag att nå information och resultat. Utveckling av teknik, system och tjänster för elektronisk handel är en betydande del av Acts. I en samförståndskedja länkas över 20 projekt inom nätverk och kommersiella transaktioner för småföretag. Genom denna FoTU-kedja byggs en teknisk grund för den avsiktsförklaring som undertecknats av över 70 ledande företag om Öppen tillgång till elektronisk handel för Europas små och medelstora företag. Denna avsiktsförklaring utgör en öppen ram för branschavtal om kompatibla transaktioner, kataloger och autentiseringssystem samt om rättigheter och skyldigheter i den elektroniska handeln. 7. 5. 3 Projekt för utveckling av multimedia Två förslagsomgångar rörande projekt för utveckling av multimedia har offentliggjorts. Den ena gällde programmet Impact 2 och inriktades inte särskilt på små och medelstora företag, även om de i texten uppmuntrades att delta. Resultaten blev följande: 103 förslag från 565 organisationer, varav 356 små och medelstora företag (färre än 250 anställda) (63 %). 17 godkända projekt från 105 organisationer, varav 68 små och medelstora företag (64 % ). 88 Det andra gällde programmet INFO 2000, och där gavs de små företagen (färre än 50 anställda) och mål 1-regionerna en fördel genom att bidragsdelen höjdes från 40 % till 50 %. Resultaten blev följande: 477 förslag från 2 428 organisationer, varav 1 486 (61 %) var småföretag och 1 653 (68 %) små eller medelstora företag. 80 godkända förslag från 405 organisationer, varav 253 (62 %) var småföretag och 318 (78 %) små eller medelstora företag. 7. 5. 4 Programmet för telematiktillämpningar (TAP) I rådets beslut om telematikprogrammet132 angavs som mål att 5 % av programmets budget för perioden 1994-1998 skulle gå till små och medelstora företag eller organisationer (färre än 500 anställda). Därför står telematikprogrammet redan från början öppet för små och medelstora företag och organisationer. Projekt för att tillfredsställa dessa företags behov av ökad kunskap om och introduktion till telematik finansierades med 44,1 miljoner ecu. I de övriga projekten är mer än 50 % av de deltagande organisationerna små eller medelstora, och dessa projekt finansierades med 32,4 miljoner ecu. Små och medelstora företag och organisationer medverkar i mer än 95 % av alla projekt inom telematikprogrammet. Den sammanlagda summan på 76,5 miljoner ecu motsvarar 13 % av EU:s bidrag till befintliga projekt totala budget. Telematikprogrammet uppfyller för närvarande målet för de små och medelstora företagens och organisationernas medverkan. 8,5 % av programmets planerade och 7. 6 Elektronisk handel Den elektroniska handeln drivs på av informationsteknikens dramatiska framsteg, i synnerhet Internets snabba tillväxt, och erbjuder enorma möjligheter för konsumenter och näringsliv i Europa, i synnerhet små och medelstora företag. Dess framväxt kommer också att i stor omfattning påverka Europas konkurrenskraft på världsmarknaden. Den kommer emellertid även att medföra djupgående strukturella förändringar av näringslivet och arbetsmarknaden. Den elektroniska handeln omfattar många olika verksamheter med både varor och tjänster, såsom elektronisk handel med varor och tjänster, direkt leverans av digitalt innehåll, elektron isk betalningsförmedling, elektronisk aktiehandel, elektroniska konossement, kommersiella auktioner, samarbete inom formgivning och konstruktion, elektronisk utläggning av arbete på entreprenad, elektronisk offentlig upphandling, direktreklam till konsumenter samt service efter köpet. I april 1997 gav kommissionen ut ett meddelande om ett europeiskt initiativ inom den elektroniska handeln133 för att uppmuntra den elektroniska handelns tillväxt, både i Europa och på världsmarknaden. De viktigaste frågorna är följande: • Ökat förtroende för gränsöverskridande elektronisk handel. Detta är avgörande för att fortsätta undanröja handelshinder och med tanke på de allt fler multilaterala åtagandena inom Världshandelsorganisationen tanke på den framväxande databrottsligheten (t. ex. elektronisk penningtvätt, dataintrång och intrång i upphovsrätten). Särskilt små och medelstora företag behöver uppmuntras att använda nya affärsmetoder och innovationer och ny teknik. (WTO), samt med 132 EGT L 334, 22. 12. 1994, s. 1. 133 KOM(97) 157, 15. 4. 1997. 89 Nödvändig infrastruktur för att lösa problem i form av kapacitet, kostnader, drifts kompatibilitet och användarvänlighet. Kommissionen kommer att arbeta tillsammans med EU:s medlemsstater och med sina handelspartner för att fullständigt och i tid genomföra WTO-avtalet om grundläggande teletjänster, som träder i kraft den 1 januari 1998 och kommer att bidra stort till liberaliseringen av teletjänster. Samma sak gäller för det nyligen undertecknade IT-avtalet, vilket går ut på att gradvis avskaffa tullmurar och andra handelshinder samt avtalen om ömsesidigt erkännande av överensstämmelsevärdering. Kommissionen anger i sitt meddelande Sammanhållningen och informationssamhället134 att den avser att minska de kvarvarande regionala skillnaderna i fråga om nät- och tjänsteavgifter samt kvalitet och tillgänglighet när det gäller elektronisk handel, så att man bidrar till att vitalisera regionerna samt reformera och bevara det lokala tjänsteutbudet. Det krävs att den elektroniska handelns infrastruktur är brett tillgänglig till ett överkomligt pris om de små och medelstora företagen skall kunna utnyttja dess möjligheter fullt ut. IT-produkter, för Kommissionen kommer att eftersträva ett samordnat europeiskt tillvägagångssätt för att avlägsna flaskhalsarna genom FoTU-program informations- och kommuni kationsteknik, inbegripet verksamhet inom det femte ramprogrammet och inom de transeuropeiska näten. Den kommer också att underlätta det europeiska näringslivets och de europeiska myndighetemas aktiva deltagande i den globala beslutsprocessen om Internets utveckling. inom Kommissionen har uppmuntrat enighet om standardisering av den elektroniska handeln genom avsiktsförklaringen om öppen tillgång till elektronisk handel för de europeiska små och medelstora företagen. Syftet är att få det europeiska näringslivet och de europeiska användarna att medverka i standardiseringen och specifikationerna. Åtgärder kommer att vidtas för att bättre beakta användarnas, i synnerhet de små och medelstora företagens, behov vid standardiseringen. Mer användarvänlighet. Syftet är att tillhandahålla enkla, användarvänliga lösningar för att elektroniskt hantera varje länk i transaktionskedjan. Detta kommer att under lätta en utbredd användning av elektronisk handel, särskilt av små och medelstora företag, och göra det möjligt för dem att komma igång, använda och hålla sig à jour med tekniken för elektronisk handel. Därför läggs särskild vikt vid den elektroniska handeln inom EU:s FoTU-program (en första ansökningsomgång för elektronisk handel har redan utlysts inom Esprit-programmet). Den elektroniska handeln är också en viktig åtgärd i programmet Det användarvänliga informationssamhället. Internationellt industriellt och tekniskt samarbete. Under 1997 kommer projekt att påbörjas som ett led i Prag-planen tillsammans med länderna i Central- och Östeuropa och i samarbete med de länder i Medelhavsområdet som inte är med i unionen. Kommissionen kommer också att stärka sitt löpande internationella samarbete inom elektronisk handel genom att stimulera globala pilotprojekt inom G7-samarbetet Global marknad för små och medelstora företag. Ett gynnsamt regelverk i sådana frågor som säkerhet, privatlivets helgd, immaterialrättsligt skydd, särskilt upphovsrätt och varumärken, konsumentskydd, redovisningssed och revision samt skatteneutralitet. Bland annat följande åtgärder har redan vidtagits: EU- direktivet om skydd av personuppgifter135, till ett direktiv om en förslaget 134 KOM(97) 7,22. 1. 1997. 135 Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och det fria flödet av sådana uppgifter, EGT L 281, 23. 11. 95, s. 31. 90 öppenhetsmekanism som skall minska risken att nationella föreskrifter hindrar IT- tjänsternas fria rörlighet, ett direktiv om distansavtal som skall omfatta elektroniska transaktioner samt ett antal övergripande och sektorsinriktade direktiv. Som uppföljning av grönboken om affärskommunikation kommer kommissionen att lägga fram detaljerade förslag. Den kommer också att lägga fram ett förslag till direktiv om distansavtal om finanstjänster samt ett förslag till direktiv om utgivning av elektroniska pengar. Kommissionen kommer att verka för att man snabbt ratificerar och genomför de nyligen undertecknade avtalen om upphovsrätt respektive om utövande konstnärer och ljudupptagningar som förhandlats fram inom Världsorganisationen för immaterialrätt (WIPO). • Utbildningsinitiativ kommer att utformas för små och medelstora företag, skolor och lokala myndigheter inom programmen Sokrates och LEONARDO DA VINCI, handlingsplanen Lära i informationssamhället'36, samt programmet Adapt-Bis (en ny del med inriktning på informationssamhället). I syfte att gynna upplysningsverksamhet och bra metoder i företagen, i synnerhet de små och medelstora, kommer kommissionen att starta ett arbetsprogram i slutet av 1997, på grundval av pilotprogrammet Commerce 2000 samt på grundval av samrådet om grönboken om handel och distribution. Upplysningsverksamhet kommer att bedrivas genom G7-projektet Global marknad för små och medelstora företag, och genom särskilda åtgärder som skall vidtas av Euroinfocentrema (EIC) som ett led i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Kommissionen kommer också att lägga fram en strategi och en handlingsplan för att stimulera den elektroniska offentliga upphandlingen, vilket borde sätta fart på världsmarknaden. 7. 7 Utbildning Utbildningen är av stor betydelse för de små och medelstora företagen, särskilt för att förbättra deras ledning. De små och medelstora företagen skyggar dock ofta för att betrakta utbildning som en nödvändig investering för att förbättra sin produktion och anpassa sig till de snabba förändringarna (exempelvis de i samband med produktionsprocessen eller införandet av ny teknik). Mål 4 för Europeiska socialfonden, gemenskapsinitiativet Adapt och programmet LEONARDO DA VINCI syftar till att stödja och underlätta företagens anpassning till de industriella förändringarna och att förbättra utbildningssystemen i unionen. Programmet tillfredsställa den audiovisuella sektoms särskilda Media-utbildning syftar utbildningskrav. till att 7. 7. 1 Mål 4 för Europeiska socialfonden Inom mål 4 prioriteras de små och medelstora företagens särskilda behov i fråga om personalutveckling (att underlätta arbetstagarnas anpassning till industriella förändringar och produktionssystemens utveckling). Här är det fråga om att - hjälpa dessa företag att förutse sina behov av utbildad arbetskraft och införa en framsynt förvaltning av humankapitalet, - stödja deras satsningar på att utbilda de anställda, - i detta syfte främja tjänster till små och medelstora företag och samarbete dem emellan. 136 KOM(96) 471 slutlig, 2. 10. 1996. 91 Denna prioritering slås tydligt fast i både socialfondsförordningen137 och medlemsstatemas programdokument och ägnas särskild uppmärksamhet i form av uppföljning och utvärdering. I Finland och Sverige inriktas alla åtgärder enligt mål 4 på små och medelstora företag. I det svenska samlade programplaneringsdokumentet anges att endast företag med mindre än 250 anställda har rätt till bidrag och att företräde ges åt företag med mindre än 50 anställda. I vissa medlemsstater, exempelvis i Frankrike, är mellanhänder mycket aktiva med att mobilisera de små och medelstora företagen och hjälpa till med utformningen av mål 4- projekt (t. ex. handelskamrar, rådgivande organisationer samt de organisationer som samlar in den del av Yrkesutbildningsfondens medel som kommer från företag). För de övriga medlemsstaterna förfogar kommissionen för närvarande endast över ofullständiga och provisoriska uppgifter. Insatserna till förmån för de små och medelstora företagen varierar avsevärt mellan länderna och omfattar mellan 50 % och 80 % av anslagen. Med hjälp av den utvärderingsrapport som planeras vara färdig 1997 borde det vara möjligt att fastställa beviljandet av krediter med avseende på företagens storlek. Två exempel på projekt belyser metoderna som används för mål 4: I ett projekt erbjuds möjlighet till grundutbildning för de 50 000 lägst kvalificerade arbetstagarna inom den franska livsmedelsindustrin. Dessa anställdas situation har blivit mycket utsatt, eftersom produktionssystemen förändrats. Dels försvinner åtskilliga arbeten, främst de minst kvalificerade, och dels ökar efterfrågan på mer kvalificerad arbetskraft. I syfte att höja dessa arbetstagares nyanställningsvärde och bekämpa utslagningen av dem från arbetsmarknaden har man vidtagit utbildningsåtgärder. Avsikten är att ge en grundläggande utbildning (läsa, skriva, räkna) och utveckla förmågan att analysera, resonera logiskt och lösa problem. Dessa färdigheter är en förutsättning för att påbörja en kompetenshöj ande utbildning och utvecklas i yrket. Ett projekt i Finland rör genomförandet av ett antal förebyggande åtgärder med stöd från Europeiska socialfonden. Det omfattar både tendenser på arbetsmarknaden och inventering av behoven av utbildning på region-, bransch- och företagsnivå. Projektet har två mål: att samla in och analysera alla tillgängliga uppgifter på området förebyggande åtgärder samt att stimulera samarbetet mellan deltagarna. Insamlingen av uppgifter görs genom inrättandet av en databas som är tillgänglig via Internet. Man planerar att anordna forum för utbyte mellan de ansvariga för de förebyggande projekten samt en bred distribution av resultaten till de berörda partema, i synnerhet de små och medelstora företagen. 7. 7. 2 Initiativet ADAPT Den totala budgeten för Adapt är nästan 3,3 miljarder ecu, med 1,6 miljarder ecu i bidrag från EU. Detta initiativ inriktas på humankapitalet. Med sitt gräsrotsperspektiv och sin tonvikt på innovation, experiment och transnationalitet är det en ideal drivbänk för idéer på området arbetsorganisation, i synnerhet områden som förstärkning av arbetskraftens förmåga att skapa kunskap, och kopplingen mellan dels informations- och kommunikationsteknik (IKT) och dels personalutbildning och organisatorisk förnyelse. Små och medelstora företag är helt klart en prioriterad målgrupp för initiativet Adapt. Dessutom erbjuder Adapt åtgärder som är direkt inriktade på små och medelstora företag, och de flesta av dem har inlemmats i de nationella operativa programmen: 137 Rådets förordning 2084/93 av den 20. 7. 1993, EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 39. 92 a) b) c) d) e) Utveckling av system för rådgivning och vägledning för arbetstagare som påverkas av industriell förändring inom olika branscher som är av särskild betydelse för dem som hotas av arbetslöshet i små och medelstora företag. Utbildningsåtgärder som syftar till att förbättra företagamas och chefemas förmåga att anpassa sig till förändringar och ta fram adekvata företagsplaner. Också här kommer särskild uppmärksamhet att ägnas åt att höja kvaliteten på ledarskapet i de små och medelstora företagen. Hjälp till små och medelstora företag för att utforma och genomföra interna och externa löpande utbildningsprogram. Framväxten av nätverk och samarbete mellan tillverkare, leverantörer och kunder. En del av detta är att stimulera kunskapsöverföringen och utbytet av lämpliga metoder samt att förbättra företagens möjligheter att utbilda sin personal, i synnerhet för att möta de små och medelstora företagens behov. Utvecklingen av konkurrensgrupperingar och de små och medelstora företagens medverkan i företagsnätverk. En viktig verksamhet här kommer att vara att bygga upp organisationer för tjänstedelning mellan små och medelstora företag. Förutom utbildning handlar Adapt också om att skapa nya arbetstillfällen. Det är mycket viktigt, i synnerhet för små och medelstora företag, att fullt ut utnyttja de möjligheter som uppkommer i samband med de nya marknademas framväxt, utvecklingen av ny verksamhet och ökad potential för nya arbetstillfällen. Adapt kan också bidra till att förbättra den lokala och nationella infrastrukturen till stöd för företagsamheten och de små och medelstora företagens tillväxt, och se till att bra lösningar och idéer vidarebefordras och delas över nationsgränserna. Den första förslagsomgången ledde till att 1 400 projekt valdes ut i 300 transnationella partnerskap. Under 1997 kommer en andra och sista omgång projekt att väljas ut. Fram till 1999 kommer mer än 3 000 projekt att ha deltagit i detta initiativ. För att underlätta tillträdet till detta initiativ har nationella stödorganisationer inrättats i varje medlemsstat, och dessas huvuduppgift är att stödja de projektansvarigas verksamhet och sprida bra lösningar. Dessutom har de flesta av dem egna webbtjänster genom vilka enkelt åtkomlig information om initiativet tillhandahålls. Om man betraktar Adapt-projekten framstår det tydligt att det överväldigande flertalet av dem drivs av de små och medelstora företagen själva, har små och medelstora företag som medverkande i ett större konsortium eller har små och medelstora företag som huvudsakliga målgrupper för verksamheten. En oberoende utvärdering ingår i varje operativt program, så att man kan få ett grepp om Adapts inverkan. De flesta av medlemsstaterna har valt oberoende utvärderare som redan lämnat in de första interimsrapporterna. Dessutom ämnar kommissionen inom de närmaste månaderna dra igång en EU-omfattande utvärdering av den transnationella delen av initiativet i syfte att bedöma dess inverkan. 7. 7. 3 Programmet LEONARDO M VINCI Som bekant startades programmet LEONARDO DA VINCI138 (620 miljoner ecu 1995-1999) på grund av nyheter i Maastrichtfördraget, där det stadgas att "gemenskapen skall genomföra en politik som syftar till att underlätta anpassningen till industriella förändringar, förbättra den 138 Rådets beslut 94/819/EG av den 6. 12. 1994, EGT L 340, 29. 12. 1994, s. 8. 93 grundläggande och fortsatta yrkesutbildningen, underlätta tillträde till yrkesutbildning samt främja rörligheten och samarbetet i fråga om utbildning genom stimulansåtgärder samtidigt som subsidiaritetsprincipen följs"139. Programmets första två år utmärktes framför allt av en konsekvent fokusering på de små och medelstora företagens tillgång till yrkesutbildning. Denna fokusering innebär i praktiken bättre representation för de små och medelstora företagen. Därför är UEAPME (Europeiska föreningen för hantverk och små och medelstora företag) fullvärdig medlem i i programmets styrkommitté. Dessutom medverkar de arbetsgivarnas representation rådgivande organisationerna i de nationella samordningsinstanser som ansvarar för genomförandet i varje land. I programmet värdesätts förbindelserna mellan yrkesutbildning och arbetsliv, och man inriktar sig på samarbete mellan alla medverkande aktörer och uppmuntrar dem starkt att vidta åtgärder till förmån för de små och medelstora företagen och hantverket på alla nivåer: - genom den allmänna målsättningen om stöd till åtgärder för att skapa en koppling mellan å ena sidan företagens behov av kvalifikationer och kompetens och å andra sidan åtgärder för att tillgodose behoven. - genom särskilda åtgärder. Inom område I är företagens insatser mycket viktiga (bland annat de små och medelstora företagen samt hantverksföretagen), både som projektansvariga och partner, där de kan bidra till att förbättra systemen och ordningarna för yrkesutbildning i de dei ägande länderna. Det är framför allt i pilotprojekt med syfte att förbättra fortbildningen osh i de tvärnationella programmen för placering och utbyte av ungdomar och handledare som företagen har en roll att spela. Inom område II, som syftar till förbättring av yrkesutbildningsåtgärder, även genom samarbete mellan universitet och industri i fråga om företag och arbetstagare, är företagen naturligt nog bäst representerade. De medverkar framför allt i tvärnationella pilotprojekt för förnyelse av yrkesutbildningen (med hjälp av ny teknik), för investeringar i fortbildning och i överföring av tekniska innovationer, genom samarbete mellan företagen och universiteten om fortbildning. Företagen deltar också i de tvärnationella programmen för företagsplacering av studerande på universitet och utexaminerade, i de tvärnationella programmen för utbyte mellan företag och universitet eller utbildningsorganisationer samt i tvärnationella program för utbyte av personer som har hand om utbildning. Inom område III, som bland annat syftar till att utveckla den språkliga kompetensen, beviljas gemenskapsstöd till utformningen av tvärnationella projekt med syftet att genomföra språkrevisioner i företag, särskilt små och medelstora, och hos arbetsmarknadens parter, samt genomföra tvärnationella utbytesprogram mellan företag och institutioner som specialiserat sig på språkutbildning eller utbildningsorganisationer. På liknande sätt ägnas en åtgärd åt att stödja undersökningar och analyser av nya former för lärlingsutbildning och nya metoder för utbildning för små och medelstora företag. - genom prioriteringarna för programmets två första områden. Således återfinns i prioriteringarna för område I förvärvande av kompetens som gör det möjligt för tjänsteproducenter, små och medelstora företag och industrin att svara mot den inre marknadens behov, och i prioriteringarna för område II förvärvande av den kompetens som krävs för anpassning till industriell förändring, förändringar i produktionssystem och spridning av ny teknik, särskilt inom små och medelstora 139 I artikel 127 i fördraget anges närmare Europeiska unionens insatser i fråga om yrkesutbildning. 94 företag och överföring av ny teknik och av ledarutbildning för chefer i små och medelstora företag. industrisektorer, samt utveckling av ledarutbildning om traditionella Dessutom är det viktigt att betona att vid bildandet av tvämationella partnerskap uppmanas de ansvariga att bilda partnerskap med flera aktörer, dvs. partnerskap där utbildare, företagare, arbetsmarknadens parter eller handelskamrar ingår. Ett sådant partnerskap har ett större gemensamt intresse av att slutföra ett föreslaget projekt och av att validera resultaten efteråt. a) Utformning av yrkesutbildningsprojekt för små och medelstora företag och hantverksföretag. v Vid förslagsinfordringarna skall förslagen inte bara uppfylla ett antal kriterier såsom tvärnationalitet och partnerskapens egenskaper utan också årsprioriteringart vilka omfattar gemenskapsprioriteringar (gemensamma prioriteringar) och nationella prioriteringar (särskilda tilläggsprioriteringar). Vid förslagsinfordran 1995140 hade man som gemenskapsprioritering stöd till förbättring av utbildningsåtgärder, även genom samarbete mellan universitet och företag, i fråga om företag och arbetstagare. Syftet var bland annat att inhämta sådana färdigheter och kunskaper som krävs för att anpassa sig till industriella förändringar, varvid den inhämtade kompetensen skulle vara överskådlig. Det skulle uppnås genom ett förstärkt samarbete mellan utbildnings organisationerna, universiteten och företagen i samband med nya former för lärlings utbildning eller utbildning varvad med praktik. Syftet var även att främja utbildningsåtgärder och -planer i samband med införandet av nya produktionssystem och arbetsorganisationer på grund av industriella förändringar och överföring av ny teknik, i synnerhet inom små och medelstora företag och industrier som är utsatta för en stark internationell konkurrens. i framfördes förslagsinfordran 1996ul fem prioriteringar med utgångspunkt Vid kommissionens vitbok Lära och lära ut: på väg mot kunskapssamhället, varav en avsåg investeringar i humankapital. Ett av målen var "utveckling av nya metoder för att undanröja hinder för utbildning i de små och medelstora företagen". En annan prioritering var allmän tillgång till kunskap med hjälp av informationssamhällets redskap med sikte på livslångt lärande. Förslagen skulle särskilt omfatta alternativa metoder för utbildning av utbildare, utbildning i hantering av tekniköverföring samt utbildning av ledare för små och medelstora företag. Vid förslagsinfordran 1997142 vidhöll man prioriteringarna från 1996, samtidigt som man krävde att varje förslag skulle visa hur det tvämationella partnerskapet bidrar till exempelvis företagens behov av kompetens, särskilt på de små och medelstora företagen. Man betonade som ett viktigt kriterium för urval av projekt att det fanns ett starkt och välorganiserat partnerskap med aktiv medverkan från företagen, särskilt de små och medelstora. b) Projekt inom yrkesutbildningsåtgärder till förmån för små och medelstora företag och för hantverket I den sista rapporten om resultaten från det tidigare programmet Force143 anges de små och medelstora företagen som ett prioriterat mål för programmet LEONARDO DA VINCI, och det anges särskilt att programmet i synnerhet bör riktas till dessa företag. De små och ,40 EGT C 128, 24. 5. 1995, s. 21. 141 EGT C 60, 29. 2. 1996, s. 16. 142 EGT C 381, 17. 12. 1996, s. 44. 143 I rapporten för 1995 där programmet Force gås igenom, s. 73. 95 medelstora företagen är sedan dess en direkt och prioriterad målgrupp, och deras medverkan är av avgörande betydelse för att understödja förnyelse inom yrkesutbildningen. Inom LEONARDO DA VINCI skall man behandla följande frågor: 1. 2. 3. Hur kan man med detta program stödja kompetensutvecklingen i de små och medelstora företagen som ställs inför mycket snabba industriella förändringar, samt utbildningen av en högt kvalificerad arbetskraft för tjänstesektorn och för de nya yrkena? Hur formulerar de små och medelstora företagen sina behov av utbildning och hur utnyttjar de nya utbildningsidéer som utvecklas vid storföretagen? Eftersom näringslivets tillgång till forskningsresultat och ny teknik är en avgörande faktor för de små och medelstora företagens konkurrenskraft, hur kan samarbetet mellan universitet och företag i fråga om yrkesutbildning bidra till att man får tillgång till ett humankapital med den tekniska kompetens som de nya förutsättningarna kräver? Dessa frågor är av avgörande betydelse eftersom LEONARDO DA VINCI-programmets framgång tycks oupplösligt förenad med dess förmåga att få de små och medelstora företagen att medverka i en huvudroll. Denna medverkan kan dock fortfarande utökas inom förslagsinfordran 1997 och följande år. I kvantitativa termer slås man från början av den betydande nudverkan som de andra utbildningsaktörerna står för i fråga om inlämnade förslag jämfört med de små och medelstora företagen. Detta konstaterande bör dock nyanseras. Det område där det är mest naturligt för företag i allmänhet, och små och medelstora företag i synnerhet, att delta är område II av programmet, och åtgärderna här (pilotprojekt och projekt inom rörlighet) syftar till förbättrade yrkesutbildningsåtgärder i fråga om företag och arbetstagare. Totalt sett för de tre första åtgärderna inom pilotprojekt på område II (nämligen förnyelse av yrkesutbildning för att ta hänsyn till tekniska förändringar och dess effekter på arbetet och de nödvändiga kvalifikationerna och färdigheterna, investering i fortbildning för arbetstagare samt överföring av tekniska nyheter i samband med samarbete mellan foretag och universitet inom fortbildning) utgjorde de små och medelstora företagen 16 % av partnerna (med alla slag av partner sammanräknade) för dessa tre åtgärder i de projekt som valts ut efter förslagsinfordran 1995. Denna andel var 20% vid förslagsinfordran 1996, då de små och medelstora företagen blev den bäst representerade typen av organisation av alla partner inom de tre åtgärderna, vilket inte varit fallet vid den tidigare förslagsinfordran. Totalt sett för de tre åtgärderna inom rörlighet på område II (nämligen placering i företag av personer som genomgår universitetsutbildning eller tagit examen, utbyte mellan företag och universitet eller utbildningsorgan, samt utbyte av personer som har hand om utbildning) utgjorde de små och medelstora företagen 26 % av partnerna (med alla slag av partner sammanräknade) för dessa tre åtgärder i de projekt som valts ut efter förslagsinfordran 1995. Denna andel sjönk två förslagsinfordringar och inom ramen för rörlighetsåtgärderna på område II är de små och medelstora företagen trots allt den bäst representerade typen av organisation av alla partner. förslagsinfordran 1996. Efter dessa till 24 % efter Man kan konstatera en märkbar ökning av antalet deltagande i de ovannämnda tre åtgärderna inom pilotprojekt och en konsolidering av förstaplatsen i fråga om representation per typ av deltagande organisation. De små och medelstora företagen försvarar alltså sin ställning i programmet, och ökar till och med inom vissa åtgärder. I kvalitativa termer tycks de små och medelstora företagen, i de fall där de faktiskt deltar i tvärnationella projekt, alltför ofta spela en tämligen passiv roll som observatör 96 eller möjligen som kontrollant av resultaten. Vad gäller de projekt som vänder sig till små och medelstora företag, vilket gäller för ett avsevärt antal av de inlämnade förslagen, finns det inte många projekt där det går att genomföra mer än en preliminär undersökning av de små och medelstora företagens behov. I få av projekten beaktar man tidigare åtgärder eller redan utförda undersökningar. Slutligen inriktas alltför många förslag på de små och medelstora företagen i allmänhet, där de ses som något enhetligt, och där resonemanget bedrivs på makroekonomisk nivå, vilket inte är en lämplig nivå för målinriktade ingripanden. Ändå kan man genom att analysera de förslag som valdes ut 1995 och 1996 urskilja några stora drag i fråga om mål för projekten inom utveckling av företag, särskilt de små och medelstora. Dessa drag kan ordnas in under följande rubriker: i) Främjande av en innovationskultur på företagen Projekten syftar till att öka de små och medelstora företagens förmåga till innovation, antingen genom att främja en innovationskultur på företagen eller genom att underlätta överföringen av innovationer - ofta inom spetsteknik - till de små och medelstora företagen med hjälp av samarbete mellan universitet och företag, där forskningscentrer och företag eller företagsgrupperingar knyts samman i nätverk. Andra projekt inriktas på att förbättra de små och medelstora företagens kapacitet att utnyttja och hantera strategisk information. I dessa projekt bedöms företagens konkreta behov, och man utvecklar de små och medelstora företagens strategibevakningssystem genom att sammanföra leverantörer och användare av information om företagsstrategier. ii) Beaktande av den nya teknikens effekter och de färdigheter som följer av den I åtskilliga projekt utnyttjar man den nya informations- och kommunikationstekniken för att förbättra kvaliteten och fokuseringen i utbildningarna i syfte att bättre anpassa dem till de små och medelstora företagens behov och utveckla flexibla arbetsorganisationer (med stöd av smidiga metoder för utbildning och/eller integration av utbildningen på arbetsplatsen). I vissa behandlas de nya inre och yttre relationerna på arbetsplatsen (outsourcing, till exempel), ofta med hjälp av telematiska nät. Projekten strävar efter att göra telematiken mer tillgänglig för de små och medelstora företagen (såsom tvämationella elektroniska nät för lärlingsskap). Andra projekt inriktas på överföring av distansarbete / lärlingsskap på distans (där kompetenshöjningsprocessen ingår i arbetet som till exempel för just-in-time-utbMning). Beträffande införandet av teknik för den fortsatta utbildningen rör projekten till exempel öppet lärlingsskap på distans via telematiska nät / distansutbildning, med hjälp av multi medieverktyg eller utbildning och examination på distans, utbildning i elektronisk handel samt språkutbildning via telematiska nät. Genom vissa projekt stöds nya strategier för lärlingsskap med hjälp av begreppet företaget som utbildare via individuell handledning, och i andra utnyttjar man den nya tekniken för att bygga upp ett nätverk för att analysera erfarenheterna av handledning på europeisk nivå. iii) Stöd till sektorer i stark teknisk utveckling, med siktet inställt på tekniköverföring Som exempel kan nämnas ett projekt med syftet att öka investeringarna i små och medelstora företag inom den biotekniska sektorn i länderna i södra Europa, vilket skall ske genom utveckling av utbildningar och utvärderingssystem i pilotföretag; en annan del i projektet går ut på att underlätta införandet av ny teknik i små och medelstora företag inom mjukvarusektorn. iv) Främjande av företagens investeringar i fortsatt utbildning samt vidgad tillgång till denna utbildning 97 Många projekt är inriktade på större tillgång för de små och medelstora företagen till utbildning, ofta genom flexiblare utbildning och med beaktande av de behov som kommer att uppstå på grund av de främst tekniska förändringarna av arbetet. Dessa projekt omfattar utarbetandet av utbildningsplaner och handledning för hantverksföretag, utbildning av "coacher" för den kommersiella utvecklingen av små och medelstora foretag via telematiknät, förebyggande av nya behov av nyckelkompetens och utbildning inom små och medelstora företag samt förvaltning av utbildningstid, genom att optimera den anställdes ersättare eller genom att utveckla en flexibel utbildning vid företaget. v) Företagsnybildning och uppbyggnadshjälp till nya små och medelstora företagen, ofta för att motverka utslagning Åtskilliga projekt inriktas på utvecklingen av företagaranda, som skall göra det möjligt för deltagarna att starta sina egna små eller medelstora företag. Dessa projekt inriktas antingen på särskilda mindre gynnade grupper, eller mer allmänt på utveckling av regioner och/eller områden på landsbygden. Programmen för att få in utslagna ungdomar på arbetsmarknaden omfattar teoretisk utbildning omväxlande med praktik på befintliga små och medelstora företag i regionen, utbildning av handledare i hur man startar ett företag, öppen utbildning på distans med inriktning på grupper som riskerar att slås ut i landsbygdsregioner vid kusten eller inom sektorer som undergår omfattande industriella förändringar, exempelvis det franska projekt ryskapande produkter som syftar (glasindustrin). till nybildning av mikroföretag tillverkar som Inom vissa projekt stöds den ekonomiska utvecklingen i mindre gynnade områden på landsbygden genom att - med varvad utbildning - förse de små och medelstora företagen teknik för distansarbete, så att med expertis via placeringar, utnyttjande av ny postorderbranschen kan lokaliseras till landsbygden. Ett annat projekt är inriktat på de nya färdigheter som krävs för att överta foretag (där det handlar om att underlätta företagsöverlåtelser och säkerställa de små och medelstora företagens överlevnad på sikt). c) Framtidsutsikter Det är fortfarande för tidigt för att komma med färdiga förslag till att förbättra de små och medelstora företagens medverkan i programmet LEONARDO DA VINCI. Den föregående analysen tillhandahåller kvalitativa och kvantitativa uppgifter om denna medverkans karaktär, och det är de projektansvarigas sak att upplysa kommissionen om sina egna erfarenheter och föreslå konkreta lösningar, i enlighet med det gräsrotsperspektiv som programmet är grundat på, och genom en ledningsfilosofi som till fullo delar detta perspektiv. Här förefaller det vara nödvändigt med nätverk på flera nivåer (regionala nätverk med stöd från främst handelskamrar, branschnätverk, nätverk som bildats för samarbete mellan universitet och företag, osv. ) för att vidarebefordra information och tjäna som kontaktyta mellan företagen och Europeiska kommissionen. Europeiska kommissionen har tagit eller understött olika initiativ som direkt rör de små och medelstora företagen: en faktabroschyr om programmet LEONARDO DA VINCI gavs ut med dessa företag som målgrupp, en workshop anordnades speciellt för dem i samband med de informations- och kontaktdagar som anordnades i Bryssel den 3-6 februari 1997 för potentiella projektansvariga, den 13-14 mars anordnade de nationella samordningsinstanserna i Benelux ett seminarium för alla nationella samordningsinstanser i Europeiska unionen på ämnet de små och medelstora företagens deltagande i programmet LEONARDO DA VINCI, och slutligen är det på sin plats att nämna insatserna i samband med arbetet på 98 rekommendationen om tillgång till yrkesutbildning, där en del direkt rör de små och medelstora företagen. Dessa initiativ torde kunna tjäna som utgångspunkt för funderingarna om översynen av programmet LEONARDO DA VINCI, som nu är inne på sitt tredje verksamhetsår, och för vilket en interimsrapport skall föreläggas programmets styrkommitté. 7. 7. 4 Programmet Media II - utbildning På grund av den snabba tillväxten av den europeiska marknaden för audiovisuella program (13 % under perioden 1994-95) samt på grund av möjligheterna att skapa arbetstillfällen inom den audiovisuella sektorn krävs det högt kvalificerade arbetstagare och företagare. Programmet Media II - utbildning (45 miljoner ecu för perioden 1996-2000) syftar till att tillfredsställa den audiovisuella industrins behov i fråga om utveckling och stärka dess konkurrenskraft genom att förbättra yrkesutbildningen, grundutbildningen och främst fortbildningen, av arbetstagarna inom denna sektor. Eftersom den audiovisuella industrin i Europa i hög grad består av små och medelstora företag, har rådet i sitt beslut144 om inrättande av programmet angivit att särskild uppmärksamhet skall ägnas de små och medelstora företagen. Programmet är inriktat på tre utbildningsområden (förvaltning av audiovisuella medier på europeisk nivå, användning av ny teknik samt tekniker för att skriva manus) som tas upp i ett europeiskt perspektiv i syfte att göra branschfolk och företagare uppmärksamma på den audiovisuella marknadens europeiska och internationella dimension. De initiativ som skall tas syftar till att stärka samarbetet mellan utbildningsorganen, näringslivet och företagen. I programmet beaktas struktur målen, såsom utvecklingen av en oberoende produktionssektor, särskilt i form av små och medelstora företag, genom att man eftersträvar att programmets initiativ överensstämmer med andra av gemenskapens åtgärder på utbildningsområdet (särskilt inom programmet LEONARDO DA VINCI och Europeiska socialfondens mål). Ungefär 250 utbildningsinitiativ planeras under hela programmets löptid, med deltagande av 1 700 branschmänniskor och 650 institutioner och företag. 7. 8 MM Miljölagstiftningen kan innebära ytterligare belastningar på de små och medelstora företagen, vilka ofta saknar de pengar och den personal som krävs för att uppfylla kraven. Till och med frivilliga initiativ som ordningen för miljöstyrning och miljörevision kan i praktiken bli obligatoriska på grund av marknadens krav. Kommissionen är medveten om risken och har därför utformat skräddarsydda åtgärder, där sådana krävs, för att hjälpa de små och medelstora företagen med att genomföra gemenskapens lagstiftning. 7. 8. 1 Ordningen för miljöstyrning och miljörevision För att beakta de små och medelstora företagen skall medlemsstaterna och kommissionen enligt förordningen om miljöstyrning och miljörevision145 fästa särskild vikt vid de små och medelstora företagens deltagande (artikel 13). 144 Rådets beslut 95/564/EG av den 22 december 1995 om genomförandet av ett utbildningsprogram som vänder sig till branschfolk inom den europeiska industrin för audiovisuella program (Media II - utbildning). EGTL 321, 30. 12. 1995, s. 33. 145 Rådets förordning (EEG) 1836/93, EGT L 168,10. 7. 1993, s. 1. 99 I mars 1996 utlyste kommissionen en anbudsinfordran146 för att kartlägga och utveckla effektiva metoder för tekniskt stöd till små och medelstora företag som vill delta i ordningen för miljöstyrning och miljörevision. Fem projekt startades i januari 1997. De små och medelstora företagens deltagande i denna ordning har undersökts med avseende på de 38 EU-finansierade projekt, omfattande 358 industrianläggningar, som genomfördes efter en tidigare anbudsinfordran från 1993. Det framkom att även om storleken på de deltagande anläggningarna varierade från 7-8 anställda till 350 anställda, så är den genomsnittliga storleken helt klart liten eller medelstor: mer än 65 % av anläggningarna har färre än 150 anställda (35 % med färre än 50 och 32 % med mellan 50 och 150). De flesta av de 57 anläggningarna med fler än 250 anställda överskrider denna gräns med några få anställda, medan det finns några få anläggningar med runt 300 anställda. Storleken framstår som en avgörande faktor när det gäller att avgöra svårigheter och nackdelar med genomförandet av ordningen, eftersom liten storlek vanligen innebär brister i fråga om personal, teknik och pengar. Tabell: storleken på de anläggningar som deltar i miljörevision, fördelat på antal anställda: ordningen för miljöstyrning och STORLEK ANTAL ANLÄGGNINGAR < 50 anställda 50-150 150-250 >250 1 Ï23 115 63 57 7. 8. 2 Pilotåtgärden Euromanagement-miljö 1995 startade kommissionen pilotåtgärden Euromanagement-miljö i avsikt att underlätta för de små och medelstora företagen att delta i gemenskapens system för miljöstyrning och miljörevision. Målen är följande: - Att utarbeta metoder som kan tillämpas på europeisk nivå för att underlätta för främst de små men även de medelstora företagen inom industrin att införa system för miljöstyrning och delta i gemenskapens ordning för miljöstyrning och miljörevision. - Att tillämpa dessa metoder på ett stickprov om mer än 500 små och medelstora företag - av vilka ett mer begränsat urval bör följas ända tills de registeras i ordningen för miljöstyrning och miljörevision - samt att kartlägga och analysera de små och medelstora företagens i samband med problem, möjligheter och anpassningsbehov som uppkommer tillämpningen av ordningen. - Att lägga fram en rapport för kommissionen om vilka strukturella och andra åtgärder som krävs på det regionala, nationella och europeiska planet för att underlätta de små och medelstora företagens deltagande i ordningen, inbegripet en utvärdering av huruvida förordningen behöver ses över. Den europeiske samordnaren147, som utvecklat metoderna, ansvarar för att organisera åtgärden, övervaka konsultemas arbete och ta fram en allmän sammanfattning av åtgärden. För urvalet av nätverket med 51 konsulter148 har 1323 intresseanmälningar och 323 giltiga förslag lämnats in. I en första fas har varje konsult valt ut minst 10 små och medelstora 146 EGT C 75, 15. 3. 1996, s. 27. 147 Utvald genom anbudsinfordran nr 95/C 231/10, EGT C 231, 5. 9. 1995, s. 13. 148 Anbudsinfordran nr 96/C 49/10, EGT C 49, 20. 2. 96, s. 21. 100 företag, i möjligaste mån inom samma bransch, genomfört ett seminarium för företagens ledare, genomfört en miljöanalys, utformat ett individuellt system för miljöstyrning tillsammans med företagen, samt analyserat företagens anpassningsbehov och svårigheter i samband med kraven i förordningen om miljöstyrning och miljörevision. Under en andra fas skall varje konsult hjälpa åtminstone ett av dessa företag med att genomföra miljöstyrningssystemet och delta i ordningen. De nationella samordnarna föreslås av medlemsstaterna och verkar som nationella förmedlare; de skall framför allt bistå konsultema med att upprätta register över nationella lagar och andra författningar på miljöområdet som inverkar på de deltagande små och medelstora företagen, lämna in rapporter samt anordna uppföljningsmöten med konsultema och de små och medelstora företagen i respektive land. Startseminariet ägde rum i Bryssel den 3^ oktober 1996 i kommissionens regi, och där informerade den europeiske samordnaren konsultema och de nationella samordnama om de metoder som skall tillämpas under åtgärden. Pilotåtgärden sköts av de företagspolitiska avdelningarna i samarbete med de industripolitiska och miljöpolitiska avdelningarna och medlemsstaterna; den har mottagits positivt och man har redan på det nationella planet begärt att metoden skall överföras. Resultaten av pilotåtgärden väntas till slutet av 1997. 7. 8. 3 Handledning i miljöstyrning Under 1995 och 1996 utvecklade ett antal Euro Info Centres (EIC), medlemmarna i miljögruppen, med kommissionens stöd en handledning i miljöstyrning för små och medelstora företag. Den är ett interaktivt verktyg, bestående av ett dataprogram och en bruksanvisning, som utformats för att hjälpa företag, i synnerhet små och medelstora, att ta de första stegen som krävs för att delta i ordningen för miljöstyrning och miljörevision. Handledningen kan också komma till pass när man inför miljöstyrningssystem vid företag. Handledningen finns på alla EU:s språk och omfattar branscher som verkstadsindustri, ytbehandling, plastförpackning, konfektionsindustri samt tryckeri, och under 1997 kommer den att utvidgas till trä- och livsmedelsbranscherna. 7. 8. 4 LJŒE Sedan 1992 kan små och medelstora företag få stöd genom finansieringsinstrumentet Life149 för miljöskyddsinsatser. Under perioden 1993-1995 (första etappen av Life) medfinansierades 394 demonstrationsprojekt i medlemsstaterna med sammanlagt 145,9 miljoner ecu. Under 1996 och 1997 fick 215 projekt stöd. Av dessa projekt uppskattas mer än 250 röra små och medelstora företag, vilka fick ungefär 40 % av finansieringen via LIFE. De berörda sektorerna är främst ren teknik (ytbehandling, keramik, garveri, papper, jordbruk och livsmedel, textil), avfallsbehandling genom framför allt återvinning, sanering av förorenad mark, luft och vatten samt stadsprojekt för framför allt trafikhantering och planer för markanvändning. Inverkan på sysselsättningen är svår att uppskatta, eftersom sådana här projekt oftast berör tillfälliga eller redan befintliga arbeten. Varje projekt omfattar dock 4-6 arbeten, vilket innebär cirka 1 000-1 500 arbeten i små och medelstora företag med stöd via Life. 149 Inrättades genom förordning (EG) 1973/92 av den 21. 5. 1992, EGT L 206, 22. 7. 1992, s. 1; ändrad genom förordning (EG) 1404/96 av den 15. 7. 1996, EGT L 181, 20. 7. 1996, s. 1. 101 7. 9 Energi och transport ENERGI Kommissionen inledde en bred diskussion om energipolitiken som ledde till offentliggörandet av vitboken om Europeiska unionens energipolitik150. I vitboken fastslås energisektorns betydelse för industrins förbättrade konkurrenskraft, försörjningstryggheten, den hållbara samhällsekonomiska utvecklingen och medborgarnas lade därefter fram ett vägledande femårigt åtgärdsprogram med gemensamma, strategiska mål vilka gemenskapens och medlemsstatemas energipolitik bör sträva efter att uppfylla. Den mest direkta inverkan energipolitiken kommer att få på de små och medelstora företagen är förbättrade konkurrensvillkor. Tillgång till energi till konkurrenskraftiga priser och under gynnsamma förhållanden kommer att vara avgörande för att stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft. livskvalitet. Kommissionen Dessutom är det huvudsakligen små och medelstora företag som verkar inom fömybar energi. Den verksamhet som kommer att föras enligt grönboken för gemenskapens strategi med titeln Energi för framtiden: förnybara energikällor15Ï kommer därför att inverka positivt på de små och medelstora företag som verkar inom eller med förnybara energikällor. Omvänt bör det vara ett viktigt led i gemenskapens övergripande strategi för de små och medelstora företagen att stödja användningen av förnybara energikällor och teknik för fömybar energi. Två program löper parallellt: Save II för främjande av rationell energianvändning och Altener för främjande av förnybara energikällor. SA VE II; rationell energianvändning SAVE II152 (45 miljoner ecu för perioden 1997-2000) är ett icke-tekniskt EU-program för att främja rationell energianvändning. Syftet är att skapa förhållanden där investeringar i energieffektivitet påskyndas och varigenom energieffektivitet erkänns som en affärsmöjlighet. Programmet är inte särskilt inriktat på små och medelstora företag, med flera sådana företag drar nytta av det. Inom Save II stöds följande åtgärder: undersökningar, pilotåtgärder för enskilda sektorer, informationsspridning, bedömning och övervakning av utvecklingen i fråga om energieffektivitet i gemenskapen samt energi styrning på region- och stadsnivå. Små och medelstora företag nämns uttryckligen bland prioriteringarna för 1997 i samband med utbildningsverksamheten: "främjande av energieffektivitet inom små och medelstora företag genom utbildning". ALTENER: främjande av förnybara energikällor ALTENER-programmet (40 miljoner ecu för perioden 1993-1997) inriktas på främjande av förnybara energikällor. Kommissionen håller nu på att utarbeta programmet Altener II för perioden 1998-2002. Genom ALTENER ges stöd till pilotåtgärder som medlemsstaterna föreslår. Dessutom syftar programmet till att öka användningen av fömybar energi i gemenskapen och till att öka handeln med produkter, utrustning och tjänster i samband med fömybar energi inom och utom gemenskapen, vilket torde bidra till att minska utsläppen av koldioxid. Programmet är inte särskilt inriktat på små och medelstora företag, även om åtskilliga sådana företag utnyttjar det. I det föreslagna programmet ALTENER II skall man separat beräkna 150 KOM(95) 682, 13. 12. 1995. 151 KOM(96) 576, 20. 11. 1996. 152 Rådets beslut 96/737/EG av den 16 december 1996, EGT L 335, 24. 12. 1996, s. 50. 102 stödet till små och medelstora företag, vilket inte är fallet i det nuvarande Altener- programmet. TRANSPORT Syftet med de transeuropeiska transportnäten är att säkerställa förbindelser och drifts kompatibilitet mellan infrastrukturerna i de olika nationella transportnäten. Genom rådets förordning 2236/95 om alla transeuropeiska nät153 (både transport och energi) anslogs för perioden 1995-1999 2,345 miljarder ecu, varav 1,8 miljarder till transportnät. Även om de transeuropeiska näten inte omfattar särskilda åtgärder till stöd för små och medelstora företag, kommer de att gynna ekonomin som helhet och indirekt påverka de små och medelstora företagen, särskilt de i mer avlägsna regioner, vilka kommer att tjäna på förbättrade förbindelser med de centrala europeiska marknaderna. Kommissionen skall inom kort påbörja en undersökning av de ekonomiska problem de små och medelstora företagen ställs inför när de deltar som underentreprenörer i utbyggandet av de transeuropeiska näten. Kommissionen skall undersöka hur sådana problem kan lösas, bland annat genom europeiska finansgarantier. 7. 10 Den audiovisuella industrin 7. 10. 1 Programmet MEDIA II - utveckling och distribution av europeiska audiovisuella verk (1996-2000) I rådets beslut om genomförande av programmet Media II - Utveckling och distribution154 anges det strukturella målet avseende utvecklingen av en oberoende produktions- och distributionssektor, särskilt i form av små och medelstora företag, som ett av huvud syftena med programmet. De små och medelstora företagen utgör mer än 85 % av programmets bidragstagare. Programmet har en total budget på 265 miljoner ecu för perioden 1996-2000. Programmets syfte på området utveckling (förproduktion) är att med hjälp av särskilda anslag på 65 miljoner ecu förbättra förhållandena för utveckling av spelfilmer, dokumentärer, animerade filmer och ny teknik samt att utveckla företagen själva med hjälp av lån till förstärkning och uppbyggnad. Lånen till utveckling av små och medelstora företag uppgick till 3 miljoner ecu, vilket motsvarar mer än en tredjedel av anslagen för 1996, programmets första verksamhetsår. Under detta år fick 220 små och medelstora företag stöd. På området distribution och sändning av audiovisuella program är syftet att stärka sektorn genom tvämationella sändningar och sammankoppling av operatörerna i nätverk samt att stödja flerspråkiga verk och främja oberoende produktion. 7. 10. 2 Åtgärdsprogram för att införa avancerade televimnstjamter i Ewopa (Åtgärdsprogram 16:9) Övergången från det traditionella bildformatet 4:3 (biografformatet sedan 1930-talet) till det moderna vidfilmsformatet 16:9 utgör tillsammans med införandet av den digitala televisionen en förändring som i grunden kommer att påverka televisionssektom. I 153 Antagen av rådet den 18. 9. 1995, EGT L 228, 23. 9. 1995, s. 1. 154 Rådets beslut 95/563/EG av den 10 juli 1995 om genomförandet av ett program för att stimulera utveckling och distribution av europeiska audiovisuella verk (Media II - utveckling och distribution) (1996-2000), EGTL 321, 30. 12. 1995, s. 25. 103 åtgärdsprogrammet 16:9155 anslås 228 miljoner ecu av gemenskapens medel för perioden 1993-1997 i syfte att underlätta den första fasen i denna genomgripande förändring. Syftet med åtgärdsprogrammet är att erbjuda sändningsföretag och programproducenter ett ekonomiskt bidrag som skall täcka deras extrakostnader för att sända och producera i 16:9- formatet, så att televisionsapparater i vidfilmsformat tryggt kan saluföras och det europeiska utbudet av audiovisuella program framtidssäkras. De två stora kategorierna bidragstagare enligt åtgärdsprogrammet är oberoende producenter och sändningsföretag. I medeltal har 45 % av bidragen gått till oberoende producenter, vilka på grund av mångfalden i den europeiska audiovisuella industrin huvudsakligen är små och medelstora företag. I genomsnitt har 220 oberoende producenter per år fått bidrag genom åtgärdsprogrammet. 8. FRÄMJANDE AV FÖRETAGARANDA OCH STÖD TILL SÄRSKILDA MÅLGRUPPER samt För att underlätta stöd till hantverkföretag och småföretag samt främja företagarandan offentliggjordes den 15 april 1997 en inbjudan att lämna förslag156. Den inriktas främst på åtgärder för kvinnliga företagare, kvinnliga grundare av företag, medföretagande makor, unga företagare sju mål: från missgynnade grupper. gränsöverskridande samarbete, småföretags och hantverksföretags gemensamma deltagande i mässor i EES-länderna, främjande av den europeiska företagarandan, finansiering och tillgång till lån, yrkesutbildning av hantverkare och småföretagare, tillgång till information och tjänster med hjälp av datorer samt utbildning av Eurorådgivare. Kommissionen tog emot 402 förslag som nu håller på att granskas. Inbjudan har företagare t 8. 1 Hantverk, småföretag och mikroföretag I samband med att kommissionen organiserade om sina avdelningar beslutade man den 10 april 1996 att inrätta enheten för hantverk och småföretag vid generaldirektoratet med ansvar för företagspolitik. Enheten ansvarar för följande: hantverk, småföretag, kvinnor, unga företagare, särskilda målgrupper och lokal utveckling. På grundval av meddelandet Hantverkssektorn och småföretagen - nyckeln till tillväxt och sysselsättning i Europa157 och rapporten från Europeiska rådets möte i Madrid har ett visst antal särskilda åtgärder genomförts, direkt inspirerade av de tio prioriterade insatser som anges i meddelandet. Kommissionens prioriteringar har främst som mål att stärka integrationen mellan hantverksföretagen och småföretagen på den inre marknaden, utveckla det transnationella samarbetet, särskilt stödja områdena standardisering, certifiering, miljö- och kvalitetsstyrning, möjliggöra en förbättrad tillgång till yrkesutbildning och utbildning i ledningsmetoder, särskilt för medföretagande makar/makor, säkerställa en bättre tillgång till finansiering samt stödja ett initiativ från de europeiska hantverksorganisationerna för att öka sektoms profil. I enlighet med dessa åtaganden har följande åtgärder genomförts: a) Förberedelser inför tredje Europeiska konferensen för hantverkssektorn och småföretagen 155 Rådets beslut 93/424/EEG av den 22 juli 1993 om inrättande av ett åtgärdsprogram för införande av avancerade televisionstjänster i Europa, EGT L 196, 5. 8. 1993, s. 48. 156 Stödåtgärder för hantverksföretag och småföretag, inbjudan att lämna förslag 97/C 117/17, EGT C 117, 15. 4. 1997, s. 43. 157 KOM(95) 502, 26. 10. 1995: Hantverkssektorn och småföretagen - nyckeln till tillväxt och sysselsättning i Europa. Resultat från andra Europeiska konferensen för hantverkssektorn och småföretagen, Berlin 26-27 september 1994. Uppföljningsåtgärder och rekommendationer till medlemsstaterna. 104 Den tredje europeiska konferensen för hantverkssektorn och småföretagen anordnas den 20 21 november 1997 i Milano för att få en bild av de framsteg som gjorts och vilken inriktning och vilka prioriteringar det fortsatta arbetet på detta område bör ges av kommissionen och medlemsstaterna. Elva förberedande konferenser inför denna tredje europeiska konferens ägde rum under 1996 och 1997, i anknytning till varje särskilt ämne som är utmärkande för denna sektor (finansiering, utbildning, sysselsättning, konsthantverk, lokal utveckling, ny teknik osv. ). Alla kommissionens berörda avdelningar att deltog i stor omfattning i arbetet. b) Transnationellt samarbete Den 18 augusti 1996 offentliggjordes i samarbete med de berörda avdelningarna en anbudsinfordran i syfte att förstärka det transnationella samarbetet mellan hantverkare med stöd från hantverksorganisationerna, vilket gör det lättare för företagen att knyta kontakter med varandra. Bedömningen av och urvalet bland de 58 anbud som inkom avslutades den 22 november 1996. 12 projekt med 10 medverkande länder bedömdes som prioriterade, vilket svarar mot ett totalt bidrag på cirka 1 miljon ecu. c) Småföretagens och hantverksföretagens integration på den inre marknaden Man har granskat omfattningen av de hinder som hantverksföretagen och småföretagen stöter på i sin verksamhet i gränsområdena; dessutom har fbretagsrådet fortsatt med sin verksamhet på området, i enlighet med kommissionens prioriteringar. Efter en anbudsinfordran158 har man genomfört den experimentåtgärd som syftar till att stödja de hantverksföretag och småföretag som bedriver verksamhet i gränsområden och vill utvidga sin verksamhet över gränsen. Denna åtgärd genomförs genom • startstöd till kontor för företagsrådgivning i gränsområden, • undersökningar och kartläggningar av de problem som dessa företag stöter på i gränsområdena. Ekonomiskt stöd utbetalas till de ansvariga för 6 kontor och till genomförandet av 11 undersökningar. När denna åtgärd löper ut i april 1997 skall den utvärderas av ett oberoende företag som skall väljas ut genom en anbudsinfordran. Initiativets eventuella vidare utveckling kommer att planeras med utgångspunkt i utvärderingen. d) Dialog med branschorganisationerna De företagspolitiska avdelningarna har samarbetat med kommissionens övriga avdelningar vid möten med de viktigaste europeiska och nationella organisationerna med företrädare för hantverkssektorn och småföretagen. Dessa möten är ett informellt forum för diskussioner och utbyte av åsikter om den nationella och europeiska politiken beträffande hantverket och småföretagen. e) Åtgärder inom utbildning I samband med Europeiska året för utbildning och livslångt lärande beviljades bidrag till ett projekt för att inrätta ett europeiskt nätverk för utbyte av unga hantverkare mellan de europeiska länderna. f) Åtgärder för att göra hantverksföretag och småföretag både mer kända, mer synliga och bättre företrädda på EU-nivå. 158 EGT C 89, 26. 3. 1994, s. 16. 105 - Stöd till starten av Avignon-akademin, resultatet av arbetet på den europeiska akademin för hantverk och småföretag, ett center för information, utbyte och samarbete för sektorn i syfte att stärka hantverkets identitet, roll, särdrag och närvaro i de europeiska regionerna. - Samfinansiering av de europeiska tävlingarna för unga hantverkare i olika yrken i syfte att stärka den europeiska identiteten (t. ex. Europacupen för bageribranschen). - Inrättande av ett europeiskt pris inom konsthantverken, vilka är det mest betydande gemensamma draget i gemenskapen för hantverket och småföretagen. - Förbättrad kunskap om sektoms ekonomiska betydelse genom ekonomiska analyser av småföretagen och hantverksföretagen. En analys av textil- och byggnadssektorerna i fyra länder med hjälp av gemensamma kriterier har givit mycket uppmuntrande resultat. 8. 2 Kvinnliga företagare och medföretagare. företag ledda av personer från mindre gynnade grupper Kvinnorna spelar en viktig roll för att leda små och medelstora företag. För det första som företagsledare - av de 18 miljoner små och medelstora företag som finns i unionen leds 20- 30 % av kvinnor och 25-35 % av de nya företagen grundas av kvinnor. För det andra som medarbetare till företagsledaren - i 60-80 % av de små och medelstora företagen sköter företagsledarens maka eller make administration eller förvaltning, och hon/han är oavsett anställningsform företagsledarens närmaste medarbetare, för att inte säga medföretagare. Det anses allmänt att ju mer den medföretagande makan deltar i företagets verksamhet, desto bättre utsikter har företaget att fortsätta med sin verksamhet. Inom vissa sektorer kompletterar makamas verksamhet varandra, exempelvis inom fisket. På landsbygden där bara 10% av driftscheferna är kvinnor, sköter således jordbrukarhustrurna ofta förvaltningen (särskilt bokföringen) och deltar direkt i utvecklingen av bondgårdsturism och lokala tjänster. I det fjärde ramprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000)159 prioriteras kvinnligt företagande. Kommissionen har i sitt meddelande av den 21 juni 1996 med titeln Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och samtliga insatser160 ägnat ett avsnitt åt kvinnliga företagsledare och medföretagande makar i små och medelstora företag, där dessas svårigheter kartläggs och gemenskapens riktlinjer för att behandla dessa svårigheter redovisas. Syftet med detta meddelande är att bygga in jämställdheten i alla gemenskapens program. Den fjärde rapporten från Europeiska observationscentret för små och medelstora företag innehåller en undersökning av ämnet kvinnor och små och medelstora företag, som belyser det faktum att allt fler företag startas av kvinnor. Sedan första Europeiska konferensen för hantverkssektorn, vilken anordnades i oktober 1990 i Avignon, har kommissionen inriktat vissa av sina åtgärder på problemen kring kvinnliga företagsledare och medföretagande makar, särskilt på områdena utbildning, undersökningar och stöd till upprättandet av nätverk. Efter dessa första åtgärder togs frågan om kvinnliga företagare och medföretagande makar upp som en av de viktigaste frågorna vid andra Europeiska konferensen för hantverkssektorn och småföretagen i Berlin 1994. På grundval av slutsatserna från dessa konferenser har kommissionen utformat prioriterade åtgärder för kvinnliga företagsledare och medföretagande makor i små hantverksföretag, vilka har tagits med i det tredje fleråriga programmet för de små och medelstora företagen och hantverket: stöd till företagsbildning på kvinnors initiativ, stöd till grundande och utvidgning av europeiska nätverk, samt stöd till utbildningsåtgärder. Att främja kvinnornas deltagande i den regionala utvecklingen 159 Rådets beslut 95/593/EG, EGT L 335, 30. 12. 1995. 160 KOM(96) 67, 21. 2. 1996. 106 Efter de överväganden som gjorts i fråga om kvinnliga företagare och nödvändigheten av att stödja kvinnor som grundar, övertar eller utvecklar ett företag, uppmuntrar gemenskapen genom Recite III161 sammanlänkningen av resurscentrer för uppvärdcring av arbetet och kvinnomas deltagande i det ekonomiska livet i nätverk. Detta görs som ett led i det mellanregionala samarbetet inom regionalpolitiken. De tjänster som dessa centrer erbjuder bör omfatta olika lösningsaltemativ, eftersom kvinnorna inte utgör en homogen grupp. Centrerna bör också göra det möjligt att kartlägga nya former för verksamhet och sysselsättning, i synnerhet landets utvecklingsmöjligheter tas till vara. lokalt, så att kvinnors och mäns behov jämkas samman och Främjande av transnationell verksamhet för att underlätta överförande av kunnande och erfarenheter genom initiativet Emploi-Now Genom delen Now (främjande av lika möjligheter med avseende på kvinnors sysselsättning) i initativet Sysselsättning och utveckling av mänskliga resurser (500 miljoner ecu 1995-1999) prioriteras kvinnors grundande av småföretag och kooperativ, framför allt genom - stöd till utveckling av nätverk och samarbete inom lokala sysselsättningsinitiativ, i syfte att utnyttja kvinnomas förmåga att använda sig av lokala resurser såsom turism, kultur, miljö, tjänster för att skapa arbetstillfällen på landsbygden, - stöd till kvinnors grundande av småföretag och kooperativ och rekryteringsstöd, - stöd till att införa finansieringsmekanismer för att stödja kvinnor som grundar företag. Av de 750 projekten i den första etappen (1995-1997) rör nära 50% grundande av, stödtjänster för, yrkesutbildning för och utveckling av småföretag som grundats av kvinnor. Pilotprojekt för kvinnor på landsbygden Bland de pilotprojekt som får stöd enligt EUGFJ-utveckling kan som exempel nämnas att kommissionen offentliggjort en förslagsinfordran avseende nyskapande åtgärder för kvinnliga jordbrukare och lokala jordbruksprodukter, ställa om till binäringar som hantverk, turism, tjänster och miljö. Ungefär 400 projekt har lämnats in, och de skall granskas under det andra halvåret 1997. landsbygden162, särskilt för kvinnor på för att främja 8. 3 Handels- och distribtttionsföretag Beträffande handel och distribution framkom det vid ett seminarium hur viktigt det är att det finns närhandel i de landsbygdsområden som är mindre gynnade i fråga om syssel sättningspotential. Olika avdelningar (företagspolitik och regionalpolitik) vid kommissionen har gemensamt övervägt hur man bäst kan utnyttja strukturfonderna (i synnerhet ERUF) för att bevara och utveckla närhandeln på landsbygden. Dessutom har man undersökt situationer, problem, framtidsutsikter och lösningar som genomförts för att förbättra närhandeln i de landsbygdsområden som upplever svårigheter. På grundval av resultaten från denna undersökning planeras ett europeiskt seminarium 1997 i samarbete med Regionkommittén i frågan. Liknande tillvägagångssätt övervägs för närhandeln i samt ett pilotprojekt stadsområden. Dessa två tillvägagångssätt är föremål för ett mycket brett samråd efter grönboken om handeln163. 161 EGT C 326, 31. 10. 1996, s. 9. 162 EGT C 284, 27. 9. 1996, s. 21. 163 KOM(96) 530, 20. 11. 1996. 107 8. 4 Näringsdrivande föreningar: kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar nch stiftelser Ett kontinuerligt arbete har utförts, i form av direkta möten och internt samråd, mellan kommissionens avdelningar, i synnerhet för att utforma metoder för utvärdering av de åtgärder som kommissionen hittills vidtagit när det gäller kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser samt för att utarbeta ett meddelande om sammanslutningar och stiftelser. Detta samarbete skall fortsätta även efter det att meddelandet offentliggjorts, i syfte att möjliggöra gemensamma insatser. Avdelningen med ansvar för näringsdrivande föreningar har medverkat i åtskilliga områden av gemenskapspolitiken. Den deltar bland annat i de rådgivande grupper för delprogrammen Lien och Demokrati inom programmen PHARE och TACIS som har till uppgift att framföra rekommendationer om finansiering av projekt. Syftet med detta är att säkerställa att man beaktar de särskilda drag som projektförslag från kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser har. Grupperna har också från början bidragit till olika arbeten avseende lokala initiativ för utveckling och sysselsättning. Här är det också på sin plats att uppmärksamma Europaparlamentets initiativ, en ny budgetpost med titeln "Tredje sektorn och sysselsättningen" på 10 miljoner ecu i gemenskapens budget för 1997. Denna post skall användas till att undersöka och främja sysselsättningspotentialen hos kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser, samt att mer allmänt beakta alla lokala initiativ inom utveckling och sysselsättning. För att genomföra detta initiativ krävs ett nära samarbete mellan kommissionens avdelningar med ansvar för kooperativa företag, ömsesidiga bolag, föreningar och stiftelser respektive sysselsättning. Den fjärde rapporten från det europeiska observationscentret för små och medelstora företag innehåller en tematisk undersökning av de näringsdrivande föreningarna, i vilken man betonar den sociala rollen och den ekonomiska betydelsen hos de kooperativa företagen, de ömsesidiga bolagen, föreningarna och stiftelserna. Företag inom denna sektor står för ungefär 5 % av den privata sysselsättningen och är lika verksamma inom den konkurrensutsatta sektorn som den icke konkurrensutsatta sektorn. 108 SLUTSATSER Denna samordningsrapport är en redogörelse för hur de små och medelstora företagen påverkas av samordningen mellan gemenskapens företagspolitik och den övriga gemenskaps politiken. Sedan den första samordningsrapporten antogs 1992, har kommissionen gått vidare med sina överväganden, och utvecklat rapporten både till form och innehåll. Nu ger rapporten en integrerad bild av alla unionens åtgärder för de små och medelstora företagen, vilket gör åtgärderna mer enhetliga och synliga. I denna års rapport används och förstärks det tillvägagångssätt som förespråkades i rapporten från 1995, i vilken målen för de integrerade programmen från 1994 och 1996 uttrycktes konkret. Dessa integrerade program utformades för att tjäna som ramar för samordningen av åtgärderna för små och medelstora företag. Kommissionen anser att avsevärda framsteg gjorts, i form av att de små och medelstora företagen prioriterats politiskt i unionen, att man tagit större hänsyn till deras särskilda situation i den politik som påverkar dem samt att man infört stödåtgärder för små och medelstora företag inom flertalet av gemenskapens program. De små och medelstora företagens deltagande i gemenskapens program har totalt sett ökat, även om det fortfarande kan förbättras. 1. En politisk prioritering inom unionen och i medlemsstaterna (EIB) att rådets möte i Edinburgh 1992 beslöt man att tillsammans med kommissionen utöka de De små och medelstora företagens sysselsättningspotential har lett till att de prioriterats politiskt i Europeiska rådet, parallellt med att sysselsättningen prioriterats i Unionen. Vid Europeiska inrätta Europeiska investeringsfonden (EIF), som bland annat har i uppdrag att bevilja garantier till små och medelstora företag. I Köpenhamn i juni 1994 uppmanade Europeiska rådet Europeiska investeringsbanken tillfälliga företagslånen från Edinburgh med de särskilda lånen för små och medelstora företag. I Cannes i juni 1995 uppmanade Europeiska rådet kommissionen att undersöka metoder för att effektivisera politiken för små och medelstora företag. Som uppföljning till detta utarbetade kommissionen rapporten om små och medelstora företag som en källa till sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft i unionen. Denna rapport lades fram vid Europeiska rådets möte i Madrid i slutet av 1995 och mottogs positivt. Vid Europeiska rådets möte i Amsterdam i juni 1997 uppmanades kommissionen att, fram till rådets extra möte om sysselsättningen i Luxemburg i november 1997, utreda initiativen för skapande av sysselsättning i små och medelstora företag, inrätta en arbetsgrupp för regelförenkling, i syfte att höja lagstiftningens kvalitet samt lindra de bördor som vilar på företagen, särskilt de små och medelstora. EIB uppmanades dessutom att i samarbete med EIF utreda möjligheterna till finansiering av spetsteknikprojekt i små och medelstora företag. Efter mötet i Amsterdam lade kommissionen dessutom fram förslag till riktlinjer för medlemsstatemas sysselsättningspolitik som ett diskussionsunderlag för det särskilda sysselsättningstoppmötet (20-21 november 1997). Dessa riktlinjer omfattar flera ämnen, bland annat främjandet av en ny företagaranda i Europa. i Luxemburg G7-länderna erkände också vid sitt toppmöte i Denver 1997 de små och medelstora företagens betydelse för ekonomin och samhället och betonade hur viktigt det är med utbyte av de bästa metoderna. De uttryckte också sin vilja att fortsätta sitt arbete med de små och medelstora företagen. Man märker att ökad enhetlighet mellan de nationella politiska prioriteringarna gradvis inställer sig genom samordnade åtgärder med medlemsstaterna i fråga om småföretagspolitik, benchmarking och kartläggning av de bästa metoderna. 109 2. Större hänsyn i gemenskapspolitiken till de små och medelstora företagens särdrag På grund av de små och medelstora företagens mångskiftande karaktär berörs de av all gemenskapspolitik. Numera beaktas de små och medelstora företagen i all gemenskapspolitik i större eller mindre omfattning. De omnämns som en kategori som förtjänar särskild uppmärksamhet, eller också föreskrivs särskilda bestämmelser till förmån för dem, såsom ramen för statligt stöd till små och medelstora företag inom konkurrenspolitiken. Den definition av små och medelstora företag som antogs 1996 är en förutsättning för att politiken skall kunna inriktas på dessa företag. Med hjälp av definitionen blir det möjligt att bättre rikta in åtgärder på dem och avpassa företagsstödet efter deras storlek. Kommissionen gör allt för att denna definition skall användas vid genomförandet och utvärderingen av gemenskapens program, så att dessas effekter bättre skall kunna bedömas. Med tanke på den tid som kommer att krävas för att omsätta denna definition i praktiken, kommer effekterna inte att märkas förrän på längre sikt. För att förbättra förhållandena för de små och medelstora företagen och ta större hänsyn till deras behov i gemenskapspolitiken och lagförslagen, använder kommissionen sig av konsekvensbedömningar och utvecklar också det interna samrådet mellan kommissionens olika avdelningar, vilket utgör ett viktigt inslag i företagspolitiken. En regelbunden dialog mellan kommissionen och branschorganisationerna bidrar också till att hänsyn tas till de små och medelstora företagens villkor och att kunskapen om deras behov ökas. Vad gäller befintlig lagstiftning har man tagit initiativ till att förenkla lagstiftningen om den inre marknaden. Kommissionen antog 1997 en rekommendation om förbättrade och förenklade förhållanden vid företagsnybildning. På uppmaning av Europeiska rådet i Amsterdam har kommissionen inrättat en arbetsgrupp för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen) som skall lägga fram en rapport vid Europeiska rådets möte i Cardiff 1998. Kommissionen granskar resultaten i medlemsstaterna av de åtgärder den inspirerat till genom rekommendationer avseende betalningsfrister och företagsöverlåtelser. Som ett led i förberedelserna för den gemensamma valutan undersöks de praktiska följderna av övergången till euron i olika arbetsgrupper, varav en särskilt inriktas på små och medelstora företag. Förbättrade finansiella villkor för dessa företag, något som prioriteras i företagspolitiken, har varit och förblir centralt i bankernas rundabordskonferens, och det har också tagits upp i ett meddelande om de europeiska kapitalmarknaderna för små och medelstora företag. 3. De små och medelstora företagen: prioriterade i gemenskapens program och deltagare i allt större utsträckning. Ett av unionens främsta finansieringsinstrument är strukturfonderna, och där är de små och medelstora företagen en målgrupp på grund av att de bidrar till ekonomisk och social utveckling. Stödet till små och medelstora företag i gemenskapens program under perioden 1989-1993 utgjorde 10 % av de totala gemenskapsbidragen. Samma andel förväntas gälla för programmen 1994-1999, vilket svarar mot en fördubbling i absoluta tal jämfört med den föregående perioden, eftersom fondernas totala anslag fördubblats. Andelen varierar efter fondernas mål. Den är större i mål 2-regionerna (16 % av krediterna 1997-1999) än i mål 1- regionerna (10 % i medeltal). I riktlinjerna för programmen för mål 2-regionerna 1997-1999 prioriteras de små och medelstora företagen, och de gemensamma bestämmelserna för dessa program innehåller en hänvisning till rekommendationen om definitionen av små och medelstora företag. Kommissionen har föreslagit att de befintliga resurserna i de andra programmen (mål 1, 3, 4 och 5b) fram till 1999 skall anslås till små och medelstora foretag. I de program för de nya medlemsstaterna som nyligen antagits anslås betydande belopp, i storleksordningen 30-40 % av anslagen, till de små och medelstora företagen. Detta tyder på ökade anslag till de små och medelstora företagen. Programmen inom gemenskapsinitiativet för små och medelstora foretag har beslutats och håller på att genomföras. Men även om 110 anslagen till de små och medelstora företagen ökat, tycks det som om åtgärderna inte kommer dem fullständigt till del. Man kan ibland konstatera att krediterna inte utnyttjas till fullo, särskilt i fråga om tjänster till företag för att gynna investeringar. Kommissionen är medveten om svårigheterna med att kvantitativt och kvalitativt mäta strukturfondernas inverkan på de små och medelstora företagen, och därför startade den 1997 en ämnesvis utvärdering av åtgärderna för dessa företag. Resultaten av denna utvärdering kommer att läggas fram i nästa samordningsrapport. Med tanke på att ansvaret är delat mellan kommissionen, medlemsstaterna och de regionala och lokala myndigheterna, bör medlemsstaterna, som ansvarar för strukturfonderna, också övertygas om vikten av att prioritera de små och medelstora företagen och underlätta dessas tillträde till programmen. Beträffande utvärderingar uppmuntrar kommissionen kontinuerligt medlemsstaterna att förstärka utvärderingarna av deras åtgärder för små och medelstora företag. Ofta saknas nämligen bedömningar i förväg och utvärderingar i efterhand. Beträffande Europeiska investeringsbanken kan man konstatera att de globala lånen till åtgärder för att öka företagens konkurrenskraft nästan fördubblats mellan 1993 och 1996, och att antalet mottagande små och medelstora företag fördubblats från 5 257 år 1993 till 11 304 år 1996. Sammanlagt har sedan 1990 42 000 små och medelstora företag, varav 80 % med färre än 50 anställda, fått låna hos EIB till en lånevolym om 11 miljarder ecu. De särskilda lånen till små och medelstora företag har gått till 4 435 företag, vilka skapat över 45 000 arbetstillfällen. Sedan den inrättades har Europeiska investeringsfonden byggt ut sin verksamhet för små och medelstora företag, vilka för närvarande utgör 34 % av helheten. Verksamheten uppgår till 613 miljoner ecu i garantier, varav 397 miljoner ecu för försöksverksamheten inom tillväxt och miljö. Satsningarna på samordning i programmen för forskning och teknisk utveckling (FoTU) har helt klart burit frukt. Genom särskilda åtgärder för små och medelstora företag (teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag - TSME) samt information och upplysning har man kunnat öka de små och medelstora företagens deltagande i FoTU- programmen inom det fjärde ramprogrammet jämfört med de föregående. Under de första två åren av det fjärde ramprogrammets löptid uppgick antalet deltagande små och medelstora företag till 5 439, vilket nästan är i nivå med det tredje ramprogrammets antal på fyra år (6 276), och detta tyder på att dessa företags medverkan i det fjärde ramprogrammet kommer att fördubblas. Nära 2 500 små och medelstora företag nåddes av TSME mellan 1994 och 1996, och flertalet av dem hade aldrig deltagit i några forskningsprogram tidigare. 40 % av förslagen till TSME lämnades in tack vare informations- och stödverksamheten. Statistiken över de små och medelstora företagens medverkan i TSME visar att företag med färre än 50 anställda utgör 60 % av deltagarna. I kommissionens förslag till det femte ramprogrammet för FoTU föreskrivs en bättre samordning mellan alla inblandade, inbegripet de små och medelstora företagen. Ett särskilt tvärfackligt program ingår, med titeln Innovation och de små och medelstora företagens medverkan. Dessutom har man inrättat en enhetlig instans inom kommissionen som omfattar alla forskningsprogram med särskilda åtgärder för små och medelstora företag, såsom åtgärden Craft och projekteringsbidragen. Kommissionen startade också i juli 1997 inom innovationsprogrammet pilotprojektet I-tec för att uppmuntra investering av startkapital i små och medelstora företag som sysslar med innovativ teknik. Ett annat exempel på effektiv samordning gäller stödet till internationalisering av företagen och partnerskapen. De metoder som utvecklats inom företagspolitiken har utsträckts till de program för länder utanför gemenskapen som rör små och medelstora företag, till parternas ömsesidiga gagn. Numera har näten för information (EIC) och sökande efter partner i (Europartnerskap och Medelhavsområdet (Meda), Latinamerika (AL-Invest), helt nyligen i Asien (Asia-Invest), Interprise) byggts ut inom programmen länderna för m i dessa program är allmänt erkänt och gynnar samt i Central- och Östeuropa (Phare och Coopme) och Oberoende staters samvälde (Tacis). Gemenskapsmervärdet inte bara mottagarländemas företag utan också de europeiska företagen, genom att dessas internationalisering underlättats. Som exempel kan nämnas att tack vare olika partnerskapsåtgärder har 4 000 företag i Medelhavsområdet kunnat knyta målinriktade kontakter med europeiska företag under de senaste fyra åren. Anslagen till verktygen JOP och ECIP har ökats för att svara mot de små och medelstora företagens ökande efterfrågan. 69 % av de projekt som godkänts inom JOP rörde företag med färre än 100 anställda. På grundval av erfarenheterna från dessa program har kommissionen beslutat om ett nytt program med titeln Joint European Venture för att göra det lättare för europeiska små och medelstora företag att grunda samriskföretag i unionen. Vad gäller yrkesutbildning i de små och medelstora företagen, ingår i programmen för Europeiska socialfondens mål 4 och i initiativet Adapt finansiering av åtgärder för små och medelstora företag till en andel på 50-80 % i programmen enligt medlemsstatemas uppgifter. Halvtidsutvärderingarna skall vara färdiga till slutet av 1997, varför det ännu är för tidigt att bedöma huruvida de små och medelstora företagen verkligen fått del av de avsevärda anslagen. Inom programmet LEONARDO DA VINCI utgjorde under 1996 de små och medel stora företagen inom den del av programmet som ägnades åt företag 16 % av deltagarna i pilotprojekten och 26 % av deltagarna i rörlighetsprojekten. Kommissionen anser att den, trots sin informationsverksamhet och den vikt den hela tiden fäst vid de små och medelstora företagen, mikroföretagen och hantverksföretagen till programmet, genom att bättre utnyttja företagens nätverk kan öka de små och medelstora företagens medverkan, att bättre inrikta utbildningsprogrammen på de små och medelstora företagens särskilda behov, samt sprida verksamheten till företagen. lämna förslag inbjudan at i För en stärkt samordning mellan alla parter Kommissionen ser positivt på de erhållna resultaten, men är samtidigt medveten om svårigheterna med att bedöma programmens inverkan på de små och medelstora företagen. I allmänhet är de tillgängliga uppgifterna otillräckliga för att med precision kunna mäta de små och medelstora företagens faktiska medverkan (till exempel antal mottagande företag uppdelade efter storlek), och programmens inverkan i form av förbättrade prestanda hos företagen eller nya eller bevarade arbetstillfällen. För strukturfonderna, till exempel, måste kommissionen i stort sett förlita sig på uppgifter från medlemsstaterna, vilka ansvarar för genomförande och utvärdering. Statistiken kommer gradvis att grundas på den nya definitionen av små och medelstora företag. Det är svårt att mäta hur de små och medelstora företagens medverkan i programmen utvecklas, när programmen har olika löptider. Typen av stöd till små och medelstora företag varierar efter huruvida det rör sig om direkt stöd (i form av subventioner eller lån) eller indirekt stöd (i form av infrastruktur och tjänster för rådgivning, utbildning eller finansiering). Kommissionen är också medveten om att dess befogenheter är begränsade, eftersom små företagspolitiken främst är medlemsstatemas sak. Kommissionens direkta ingripanden rör främst de program den ansvarar för, stöd till större samråd i medlemsstatemas politik för små och medelstora företag samt försöksverksamhet med nya typer av åtgärder för små och medelstora företag. Kommissionen vill stärka sin interna samordning för att underlätta de små och medelstora företagens tillträde till programmen, för att undvika att ansträngningarna splittras och för att effektivisera sina åtgärder för de små och medelstora företagen. Genom att omorganisera sina avdelningar med ansvar för företagspolitiken har kommissionen betonat samordningen av verksamheten för de små och medelstora företagen i denna anda. Kommissionen har således 112 återupplivat en tvärfacklig grupp för små och medelstora företag. För att öka de små och medelstora företagens medverkan i gemenskapens program vill kommissionen dels ta reda på vilka hinder som finns för att dessa företag skall kunna utnyttja gemenskapsprogrammen fullt ut, dels undersöka tänkbara lösningar. Dialogen med branschorganisationerna är nödvändig för att man skall kunna bilda sig en uppfattning om förhållandena ute på fältet och befästa de operativa förbindelser som är nödvändiga för politiska åtgärder. De små och medelstora företagens organisationer har en roll att spela för att programmen bättre skall kunna anpassas till företagens behov, och för att de små och medelstora företagens tillträde till och medverkan i dem skall kunna underlättas. Den europeiska sociala dialogens utveckling framöver är avgörande för hur väl de små och medelstora företagen kommer att vara representerade. Kommissionen uppmuntrar dessutom en förbättrad samordning mellan medlemsstaterna och de små och medelstora företagens organisationer genom samordnade åtgärder i syfte att stimulera utbyte och överföring av de bästa metoderna på området politik för små och medelstora företag. Metoderna för de samordnade åtgärderna kan bidra till att göra den offentliga politiken för små och medelstora företag effektivare och verksammare. För att fullt ut förverkliga de små och medelstora företagens potential för sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft i unionen krävs att man samordnar satsningarna och att man mobiliserar de olika parter som berörs av de små och medelstora företagens utveckling: de europeiska lokala myndigheterna, institutionerna, medlemsstaterna, de regionala och branschorganisationerna och de små och medelstora företagen själva. Samordningen mellan alla dessa parter bör stärkas i syfte att praktiskt sprida de bästa metoderna i unionen och genomföra dessa, och därvid inrikta resurserna på de prioriteringar som framkommit. 113 ISSN 1024-4506 KOM(97) 610 slutlig DOKUMENT SV 10 04 08 13 Katalognummer : CB-CO-97-629-SV-C ISBN 92-78-27711-8 Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer L-2985 Luxemburg II<L