title: Padomes Direktīva 97/70/EK (1997. gada 11. decembris), ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks

eurovoc_concepts:
fishing vessel
harmonisation of standards
maritime safety
quality control of industrial products
quality label
technical standard

text: 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31997L0070 9. 2. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS PADOMES DIREKTĪVA 97/70/EK (1997. gada 11. decembris), 3 L 34/1 ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 84. panta 2. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzi- numu (2), saskaņā ar Līguma 189. c pantā minēto procedūru (3), (1) (2) (3) tā kā Kopienas rīcības mērķis jūras transporta jomā būtu uzlabot jūras drošību; tā kā 1993. gada 2. aprīlī pieņēma Torremolinas proto- kolu, kas attiecas uz 1977. gada Torremolinas Starptauti- sko konvenciju par zvejas kuģu drošību, še turpmāk “Torremolinas protokols”; tā kā šā protokola ieviešana Kopienas līmenī attiecībā uz zvejas kuģiem, kas kuģo ar dalībvalsts karogu vai darbo- jas dalībvalsts iekšējos ūdeņos vai teritoriālajā jūrā, vai izkrauj savu lomu dalībvalsts ostā, palielinās šādu zvejas kuģu drošību, jo dažādu valstu tiesību akti neprasa tādu drošības līmeni, kādu nosaka protokols; tā kā šāds kopējs drošības saskaņojot valstu atšķirīgās līmenis, drošības prasības, nodrošinās to, ka zvejas kuģiem, kas darbojas tajā pašā rajonā, būs vienāda līmeņa konku- rence, nepazeminot drošības standartus; (4) jo īpaši paturot prātā iekšējā tirgus izmērus, lai noteiktu tā kā, Kopienas līmeņa rīcība ir visefektīvākā, kopēju drošības līmeni zvejas kuģiem visā Kopienā; (1) OV C 292, 4. 10. 1996. , 29. lpp. (2) OV C 66, 3. 3. 1997. , 31. lpp. (3) Eiropas Parlamenta 1997. gada 24. aprīļa atzinums (OV C 150, 19. 5. 1997. , 30. lpp. ), Padomes 1997. gada 30. jūnija kopējā nostāja (OV C 246, 12. 8. 1997. , 1. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1997. gada 6. novembra lēmums (OV C 358, 24. 11. 1997). (5) (6) (7) (8) tā kā Padomes direktīva ir piemērots tiesību akts, jo tā paredz sistēmu drošības standartu vienotai un obligātai piemērošanai dalībvalstīs, ļaujot katrai dalībvalstij noteikt to īstenošanas formas un metodes, kas ir vispiemē- rotākās tās iekšējai sistēmai; tā kā vairākas svarīgas Torremolinas protokola nodaļas attiecas tikai uz zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri tā kā protokola ierobežota piemērošana lielāks; vai Kopienas līmenī tikai šādiem kuģiem radītu drošības līmeņa atšķirības starp šiem kuģiem un mazākiem zvejas kuģiem, kuru garums ir no 24 līdz 45 metriem, un tādēļ radītu konkurences izkropļojumus; tā kā minētā protokola 3. panta 4. punkts nosaka, ka katra puse precizē, kuri no tās noteikumiem, attiecībā uz kuriem kuģa garuma ierobežojums ir lielāks nekā 24 metri, pilnībā vai daļēji būtu jāpiemēro zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, bet mazāks nekā noteiktais garuma ierobežojums, un kuriem ir tiesības kuģot ar šīs puses karogu; tā kā šā protokola 3. panta 5. punkts nosaka, ka puses cenšas noteikt vienotus standar- tus šiem zvejas kuģiem, kas darbojas tajā pašā reģionā; tā kā, lai palielinātu drošību un izvairītos no konkuren- ces izkropļojumiem, jāīsteno mērķis piemērot šīs direktī- vas drošības noteikumus visiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks un kuri darbojas Kopienas zvejas zonās, neatkarīgi no karoga, ar kuru tie kuģo; tā kā tas jāīsteno zvejas kuģiem, kas kuģo ar trešo valstu karogiem un darbojas kādas dalībvalsts iekšējos ūdeņos lomu dalībvalsts ostā, izkrauj vai teritoriālajā jūrā vai saskaņā ar starptautisku tiesību aktu vispārējiem notei- kumiem; (9) tā kā jāturpina piemērot attiecīgi to Padomes direktīvu noteikumi, kas pieņemtas saskaņā ar Kopienas sociālo politiku; 4 (10) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. tā kā visu šo iemeslu dēļ dalībvalstīm jauniem un vajadzības gadījumā esošiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, būtu jāpiemēro Torremo- linas protokola pielikuma noteikumi, ņemot vērā šīs direktīvas I pielikumā uzskaitītus attiecīgus noteikumus; tā kā dalībvalstīm būtu jāpiemēro arī Torremolinas pro- tokola pielikuma IV, V, VII un IX nodaļas noteikumi, kas grozīti ar šīs direktīvas II pielikumu, visiem jauniem- kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, bet mazāks nekā 45 metri un kuri kuģo ar attiecīgās dalībvalsts karogu; (16) tā kā pašreiz nav vienotu starptautisku tehnisku stan- dartu zvejas kuģiem attiecībā uz to korpusa izturību, galvenajiem mehānismiem un palīgmehānismiem, elek- triskām un automātiskām iekārtām; tā kā šādus standar- tus var noteikt saskaņā ar atzītu organizāciju vai valstu administrāciju noteikumiem; (11) tā kā tādu iemeslu dēļ, kas attiecas uz reģionu īpašiem apstākļiem, piemēram, ģeogrāfiskiem un klimatiskiem apstākļiem, var būt pamatotas III pielikumā minētās īpašās prasības; tā kā šādas prasības ir izstrādātas darbī- bai attiecīgi ziemeļu un dienvidu zonās; (12) tā kā, lai turpmāk paaugstinātu drošības līmeni, kuģiem, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, būtu jāatbilst IV pieli- kumā minētām īpašām prasībām; tā kā zvejas kuģiem, kas kuģo ar trešo valstu karogiem, nebūtu jāļauj darboties dalībvalstu iekšējos ūdeņos vai teritoriālajā jūrā vai izkraut lomu dalībvalstu ostās un tā konkurēt ar kuģiem, kas kuģo ar dalībvalsts karogu, ja vien to karoga valsts nav apstiprinājusi, ka tie atbilst šajā direktīvā izklāstītajiem tehniskajiem noteikumiem; tā kā aprīkojums, kas atbilst Padomes 1996. gada 20. decembra Direktīvas 96/98/EK par kuģu aprīkojumu (1) ja tas uzstādīts uz zvejas kuģiem, būtu prasībām, automātiski jāatzīst par atbilstīgu īpašiem noteikumiem, kas jo Direktīvas 96/98/EK prasības ir vismaz vienādas ar Tor- remolinas protokola un šīs direktīvas prasībām; šajā direktīvā izvirzīti šādam aprīkojumam, (13) (14) (15) (17) tā kā, lai kontrolētu šīs direktīvas efektīvu īstenošanu un stāšanos spēkā, dalībvalstīm būtu jāveic pārbaudes un jāizdod atbilstības apliecības zvejas kuģiem, kas atbilst šīs direktīvas īpašajām prasībām; (18) tā kā, lai nodrošinātu šīs direktīvas pilnīgu piemērošanu, saskaņā ar Torremolinas protokola 4. pantā noteikto procedūru zvejas kuģi būtu jāpakļauj ostas valsts kontro- lei; tā kā dalībvalsts var veikt pārbaudes arī uz trešo valstu zvejas kuģiem, kas nedarbojas dalībvalsts iekšējos ūdeņos vai teritoriālajā jūrā un neizkrauj lomu dalīb- valsts ostās, ja tie atrodas šīs dalībvalsts ostā, lai pārlie- cinātos par to, ka tie atbilst šim protokolam, ja reiz tas ir stājies spēkā; (19) tā kā komitejai, kurā ir dalībvalstu pārstāvji, ir jāpalīdz Komisijai efektīvi piemērot šo direktīvu; tā kā šo uzde- vumu var veikt komiteja, kas izveidota saskaņā ar 12. pantu Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīvā 93/ 75/EEK par obligātām prasībām kuģiem, kas plāno atstāt Kopienas ostas vai atstāj tās un pārvadā bīstamas vai piesārņojumu veicinošas kravas (2); (20) tā kā, lai nodrošinātu šīs direktīvas saskanīgu ieviešanu, ar komitejas starpniecību var pielāgot dažus noteikumus, lai ņemtu vērā attiecīgas pārmaiņas starptautiskā līmenī; tā kā dalībvalstīs varētu būt vietēji apstākļi, kas pamato īpašu drošības pasākumu piemērošanu visiem zvejas kuģiem, kuri darbojas dažos rajonos; tā kā tās var arī uzskatīt par lietderīgu pieņemt atbrīvojumus no Torre- tiem molinas protokola pielikuma noteikumiem vai līdzvērtīgas prasības; tā kā dalībvalstīm būtu jābūt tiesībām pieņemt šādus pasākumus, ko pakļauj pārbau- dei saskaņā ar komitejas procedūru; (21) tā kā saskaņā ar Torremolinas protokolu par šo direktīvu būtu jāinformē Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO); (1) OV L 46, 17. 2. 1997. , 25. lpp. (2) OV L 247, 5. 10. 1993. , 19. lpp. Direktīvas jaunākie grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 96/39/EK (OV L 196, 7. 8. 1996. , 7. lpp. ). 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 5 (22) lai nodrošinātu šīs direktīvas pilnīgu ieviešanu, tā kā, dalībvalstīm būtu jāizstrādā sankciju sistēma, ko piemēro gadījumā, ja tiek lauzti konkrētās valsts noteikumi, kas pieņemti, īstenojot šo direktīvu, 2. “jauns zvejas kuģis” ir zvejas kuģis: a) attiecībā uz kuru 1999. gada 1. janvārī vai pēc tam ir noslēgts būvniecību vai nozīmīgiem līgums par pārbūves darbiem, vai IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Mērķis 1. Šīs direktīvas mērķis ir noteikt drošības standartus jau- niem un esošiem jūras zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, ciktāl uz tiem attiecas Torremolinas protokola pieli- kums, un — kuri kuģo ar dalībvalsts karogu un ir reģistrēti Kopienā, vai — kuri darbojas dalībvalsts iekšējos ūdeņos vai teritoriālajā jūrā, vai — kuri izkrauj krastā savu lomu dalībvalsts ostā. Šī direktīva neattiecas uz izklaides kuģiem, kas nodarbojas ar nekomerciālu zvejniecību. 2. Šī direktīva neierobežo noteikumus, kas paredzēti Pado- mes 1989. gada 12. jūnija Direktīvā 89/391/EEK par pasākumu ieviešanu, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aiz- sardzību darbā (1), tās atsevišķās direktīvas un jo īpaši Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvu 93/103/EK par drošības un veselības prasību minimumu darbā uz zvejas kuģiem (trīspadsmitā individuālā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (2). 2. pants Definīcijas Šajā direktīvā: 1. “zvejas kuģis” vai “kuģis” ir ikviens kuģis, kas aprīkots vai izmantots komerciālos nolūkos zivju zvejai vai citu jūras dzīvo resursu iegūšanai; b) attiecībā uz kuru būvniecības vai nozīmīgu pārbūves janvārim trīs vai vairāk gadus pēc darbu līgums ir noslēgts līdz 1999. gada 1. un šie darbi minētās dienas, vai ir pabeigti c) attiecībā uz kuru, ja nav noslēgts būvniecības līgums, 1999. gada 1. janvārī vai pēc tam: — ir ielikts kuģa ķīlis, vai — ir sākušies ar konkrēto kuģi saistīti būvniecības darbi, vai — ir sākta šā kuģa montāža, kurā izmantotas vismaz 50 tonnas vai 1 % no visu korpusa konstrukciju aprēķinātās masas, atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka; 3. “esošais zvejas kuģis” ir zvejas kuģis, kas nav jauns zvejas kuģis; 4. “Torremolinas protokols” ir Torremolinas protokols, kas attiecas uz Torremolinas 1977. gada Starptautisko zvejas kuģu drošības konvenciju kopā ar tā grozījumiem; 5. “sertifikāts” ir sertifikāts, kas apliecina 6. pantā minēto atbilstību; 6. 7. 8. “garums”, ja vien nav noteikts citādi, ir 96 % no kuģa pilna garuma pa ūdenslīniju ar iegrimi, kas ir 85 % no teorētiskā borta augstuma, mērot no ķīļa līnijas, vai kuģa garums no kuģa priekšvadņa priekšējās malas līdz stūres vārpstas asij uz šīs ūdenslīnijas, ja šis garums ir lielāks. Kuģiem, kas pro- jektēti ar galsveri, ūdenslīnijai, pēc kuras mēra garumu, jābūt paralēlai konstruētajai ūdenslīnijai; “darboties” nozīmē zvejot zivis vai iegūt citus jūras dzīvos resursus vai zvejot un pārstrādāt tos, neierobežojot tiesības šķērsot teritoriālo jūru bez šāda nolūka, un brīvi kuģot 200 jūdžu ekskluzīvajā ekonomiskajā zonā; “atzīta organizācija” ir organizācija, kas atzīta saskaņā ar 4. pantu Padomes 1994. gada 22. novembra Direktīvā 94/57/ EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu pārbaudes un apsekojumus, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā (3). (1) OV L 183, 29. 6. 1989. , 1. lpp. (2) OV L 307, 13. 12. 1993. , 1. lpp. (3) OV L 319, 12. 12. 1994. , 20. lpp. 6 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 3. pants Pieņemtos pasākumus pievieno III pielikumam. Vispārīgas prasības 1. Dalībvalstis nodrošina to, ka Torremolinas protokola pie- likuma noteikumus piemēro attiecīgajiem zvejas kuģiem, kas kuģo ar to karogu, ja vien šīs direktīvas I pielikums neparedz citādi. Ja vien šajā direktīvā nav noteikts citādi, esošiem zvejas kuģi ne vēlāk kā līdz 1999. gada 1. jūlijam jāatbilst attiecīgām Torre- molinas protokola pielikuma prasībām. 2. Dalībvalstis nodrošina to, ka tās Torremolinas protokola pielikuma IV, V, VII un IX nodaļas prasības, kas attiecas uz kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, piemēro arī jau- niem kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks un kuri kuģo ar to karogu, ja vien šīs direktīvas II pielikumā nav noteikts citādi. 3. Dalībvalstis tomēr nodrošina to, ka kuģi, kas kuģo ar to karogu un darbojas īpašos rajonos, atbilst III pielikumā minē- tiem noteikumiem attiecībā uz īpašiem rajoniem. Dalībvalstis nodrošina to, ka kuģi, kas kuģo ar to karogu, 4. atbilst IV pielikumā izklāstītām īpašām drošības prasībām. 5. Dalībvalstis aizliedz zvejas kuģiem, kas kuģo ar trešās valsts karogu, darboties to iekšējos ūdeņos vai teritoriālajos ūdeņos vai izkraut lomu to ostās, ja vien karoga valsts adminis- trācija nav apliecinājusi minēto kuģu atbilstību 1. , 2. , 3. un 4. punktā un 5. pantā minētajām prasībām. 6. Kuģu aprīkojumu, kas uzskaitīts Direktīvas 96/98/EK A1 pielikumā un atbilst tās prasībām, ja tas ir uzstādīts uz zvejas kuģa tā, lai atbilstu šīs direktīvas noteikumiem, automātiski uzskata par atbilstīgu šādiem noteikumiem neatkarīgi no tā, vai šie noteikumi paredz, ka šis aprīkojums ir jāapstiprina un karoga valsts administrācijai par to jāveic pārbaudes. 4. pants Īpašas prasības, atvieglojumi un ekvivalenti 2. Dalībvalstis piemēro Torremolinas protokola pielikuma 1. nodaļas 3. noteikuma 3. punkta prasības, lai paredzētu pasāku- mus, kas ietver atvieglojumus, ievērojot šā panta 4. punktā izklāstīto procedūru. Saskaņā ar Torremolinas protokola pielikuma 1. nodaļas 3. 4. noteikuma 1. punkta dalībvalstis var paredzēt pasākumus, kas pieļauj ekvivalentus, ievērojot šā panta 4. punktā izklāstīto procedūru. Dalībvalsts, kas izmanto 1. , 2. un 3. punkta noteikumus, 4. ievēro šādu procedūru: a) dalībvalsts paziņo Komisijai par pasākumiem, ko tā plāno lai apliecinātu, ka pieņemt, drošība ir uzturēta pietiekami augstā līmenī; ieskaitot vajadzīgās ziņas, b) ja sešos mēnešos no paziņojuma iesniegšanas dienas saskaņā ar 9. pantā izklāstīto procedūru pieņem lēmumu, ka ierosinātie pasākumi nav pamatoti, minētajai dalībvalstij var prasīt grozīt vai nepieņemt ierosinātos pasākumus; c) pieņemtos pasākumus precizē konkrētās valsts attiecīgos tiesību aktos un paziņo Komisijai, kas par visiem to datiem informē pārējās dalībvalstis; d) ikvienu šādu pasākumu piemēro visiem zvejas kuģiem, kas darbojas tajos pašos noteiktajos apstākļos, bez diskrimināci- jas atkarībā no to karoga vai īpašnieka pilsonības; e) pasākumus, kas minēti 2. punktā, piemēro tikai tik ilgi, kamēr zvejas kuģis darbojas noteiktajos apstākļos. 5. pants Projektēšanas, būves un ekspluatācijas standarti 1. Ja dalībvalsts vai dalībvalstu grupa uzskata, ka dažos gadī- jumos īpaši vietēji apstākļi vai kuģa dati prasa īpašus drošības pasākumus attiecībā uz zvejas kuģiem, kas darbojas īpašā rajonā, un ja pierāda vajadzību pēc šādiem pasākumiem, dalīb- valstis saskaņā ar 4. punktā paredzēto procedūru var paredzēt šādus īpašus drošības pasākumus, lai ņemtu vērā vietējus apstākļus, piemēram, ūdeņiem, kuros šie kuģi darbojas, rak- sturīgos dabas un klimata apstākļus, reisu garumu vai kuģu īpašības, piemēram, to konstrukciju materiālus. Zvejas kuģa korpusa, galveno mehānismu un palīgmehānismu, elektrisko un automātisko iekārtu projektēšanas, būves un eks- pluatācijas standarti atbilst noteikumiem, kas ir spēkā kuģa būvniecības pabeigšanas dienā un ko klasifikācijas nolūkā ir precizējusi atzīta organizācija vai ko izmanto administrācija. Attiecībā uz jauniem kuģiem šie noteikumi saskan ar Direktī- vas 94/57/EK 14. panta 2. punktā izklāstīto procedūru un nosacījumiem. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 7 6. pants Apsekojumi un sertifikāti 8. pants Pielāgojumi 1. Dalībvalstis zvejas kuģiem, kas kuģo ar to karogu un atbilst 3. un 5. panta prasībām, izdod sertifikātu, kas apliecina minēto kuģu atbilstību šīs direktīvas noteikumiem, kopā ar aprīkojuma sarakstu un atbrīvojuma sertifikātiem atkarībā no apstākļiem. Atbilstības sertifikāta, aprīkojuma saraksta un atbrī- vojuma sertifikāta forma ir tāda, kā paredzēts V pielikumā. Ser- tifikātus izdod karoga valsts administrācija vai atzīta organizā- cija, kas darbojas tās vārdā, pēc sākotnējā apsekojuma, ko veic vai nu pašas karoga valsts administrācijas īpaši inspektori vai atzītas organizācijas īpaši inspektori, vai tādas dalībvalsts īpaši inspektori, kuru karoga valsts ir pilnvarojusi veikt apsekoju- mus, saskaņā ar Torremolinas protokola pielikuma 1. nodaļas 6. noteikuma 1. punkta a) apakšpunktu. Sertifikātu derīguma termiņi, kas minēti 1. punktā, 2. nepārsniedz Torremolinas protokola pielikuma 1. nodaļas 11. noteikumā paredzētos termiņus. Sertifikāta pagarinājumu izdod pēc tam, kad ir veiktas periodiski apsekojumi saskaņā ar Torre- molinas protokola pielikuma 1. nodaļas 6. noteikumu. 7. pants Kontroles noteikumi Uz zvejas kuģiem, kas darbojas dalībvalsts iekšējos 1. ūdeņos vai teritoriālajos ūdeņos vai izkrauj lomu tās ostās un kas nav zvejas kuģi, kuri kuģo ar šīs dalībvalsts karogu, attie- cina dalībvalsts kontroli saskaņā ar Torremolinas protokola 4. pantu un bez diskriminācijas atkarībā no īpašnieka karoga vai pilsonības, lai pārliecinātos, ka tie atbilst šai direktīvai. teritoriālajos ūdeņos, neizkrauj 2. Uz zvejas kuģiem, kas nedarbojas dalībvalsts iekšējos lomu dalībvalsts ūdeņos vai ostās un kuģo ar citas dalībvalsts karogu, attiecina dalībvalsts kontroli, kad tie atrodas tās ostās, saskaņā ar Torremolinas pro- tokola 4. pantu un bez diskriminācijas atkarībā no īpašnieka karoga vai pilsonības, lai pārliecinātos, ka tie atbilst šai direktī- vai. Uz zvejas kuģiem, kas kuģo ar trešās valsts karogu, 3. nedarbojas dalībvalsts iekšējos ūdeņos vai teritoriālajos ūdeņos un neizkrauj lomu dalībvalsts ostās, attiecina dalībvalsts kon- troli, kad tie atrodas tās ostās, saskaņā ar Torremolinas proto- kola 4. pantu, lai pārliecinātos par to atbilstību Torremolinas protokolam, kad tas ir stājies spēkā. Saskaņā ar 9. pantā izklāstīto procedūru: a) var pieņemt un noformēt noteikumus, kas domāti: — to Torremolinas protokola pielikuma saskaņotai ir kuri līgumslēdzēju pušu pārziņā, ciktāl nodrošinātu to saskanīgu ieviešanu Kopienā, interpretācijai, noteikumu atsevišķu lai ir vajadzīgs, — šīs direktīvas īstenošanai, nepaplašinot tās darbības jomu. b) Var pielāgot šīs direktīvas 2. , 3. , 4. , 6. un 7. pantu un grozīt tās pielikumus, lai šīs direktīvas mērķiem piemērotu Torremolinas kas stājušies spēkā pēc šīs direktīvas pieņemšanas. grozījumus, turpmākus protokola 9 pants Komiteja 1. Komisijai palīdz komiteja, kas Direktīvas 93/75/EEK 12. panta 1. punktu. izveidota saskaņā ar 2. Ja izdara atsauci uz šo pantu, piemēro šādu procedūru: sniedz atzinumu par a) Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja šo projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt saskaņā ar jautājuma steidzamību. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts tādiem lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalīb- valstu pārstāvju balsis komitejā vērtē saskaņā ar minēto pantu. Priekšsēdētājs nebalso. b) Komisija pieņem plānotos pasākumus, ja tie saskan ar komitejas atzinumu. c) Ja plānotie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija bez kavēšanās iesniedz veicamajiem pasākumiem. Padomei priekšlikumu par Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja astoņas nedēļas pēc vēršanās pie Padomes tā nav pieņē- musi lēmumu, ierosinātos pasākumus apstiprina Komisija. 8 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 10. pants Paziņojums SJO Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu 2. noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par tiem informē pārējās dalībvalstis. Padomes prezidentvalsts un Komisija informē SJO par šīs direktīvas pieņemšanu, izdarot atsauci uz Torremolinas proto- kola 3. panta 5. punktu. 11. pants Sankcijas Dalībvalstis nosaka sankciju sistēmu, ko piemēro, ja nav ievē- roti attiecīgās valsts noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka šīs sankcijas piemēro. Šādas paredzētas sankcijas ir efektīvas, samērīgas un atturošas. 12. pants Īstenošana Dalībvalstīs līdz 1999. gada 1. janvārim stājas spēkā nor- izpildītu šīs 1. matīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. lai 13. pants Stāšanās spēkā Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 14. pants Adresāti Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1997. gada 11. decembrī Pieņemot šos aktus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai pievieno šādu atsauci to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces. Padomesvārdā — priekšsēdētājs M. DELVAUX-STEHRES 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 9 Torremolinas protokola pielikuma noteikumu pielāgošana, lai piemērotu Padomes Direktīvas 97/70/EK 3. panta 1. punktu I PIELIKUMS I NODAĻA: VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI 2. noteikums: Definīcijas “Jauns kuģis” 1. punktā ir jāaizvieto ar definīciju “jauns zvejas kuģis”, kas ietverta šīs direktīvas 2. pantā. V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA, UGUNSDZĒSĪBA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA 2. noteikums: Definīcijas 2. punkta “Standarta ugunsdrošības tests” beigās izdarāmi šādi grozījumi attiecībā uz temperatūras standartlīkni: “… laika–temperatūras standartlīkni nosaka, velkot plūdenu līkni caur krāsns iekšējās temperatūras šādiem punk- tiem: Sākotnējā krāsns iekšējā temperatūra Pēc pirmajām piecām minūtēm Pēc 10 minūtēm Pēc 15 minūtēm Pēc 30 minūtēm Pēc 60 minūtēm 20 °C 576 °C 679 °C 738 °C 841 °C 945 °C. ” VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN RISINĀJUMI 1. noteikums: Piemērošana 2. punktu groza šādi: “Arī esošiem kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, piemēro 13. un 14. noteikumu ar nosacījumu, ka adminis- trācija var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt šo noteikumu prasību piemērošanu. ” 13. noteikums: Glābšanas radioaprīkojums 2. punktu groza šādi: “Administrācija var piekrist, ka līdz 1999. gada 1. februārim uz esošiem kuģiem atrodas divpusējas UĪV radiotelefona sakaru iekārtas, kas neatbilst darbības standartiem, kurus pieņēmusi atzīta organizācija, ar noteikumu, ka administrā- cija pārliecinās, ka tās ir saderīgas ar apstiprinātu divpusēju UĪV radiotelefona sakaru iekārtu. ” IX NODAĻA: RADIOSAKARI 1. noteikums: Piemērošana 1. punkta otro teikumu groza šādi: “Attiecībā uz esošiem kuģiem administrācija tomēr var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt prasību piemērošanu. ” 3. noteikums: Atbrīvojumi 2. punkta c) apakšpunktu groza šādi: “ja līdz 2001. gada 1. februārim pilnībā pārtrauks kuģa darbību. ” 10 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. Torremolinas protokola pielikuma IV, V, VII un IX nodaļas noteikumu pielāgošana saskaņā ar protokola 3. panta 4. punktu, lai tos piemērotu jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks II PIELIKUMS IV NODAĻA: MEHĀNISMI UN ELEKTROIEKĀRTAS, UN MAŠĪNTELPAS, KURAS PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS 1. noteikums: Piemērošana Groza šādi: “Ja vien nav noteikts citādi, šī nodaļa attiecas uz jauniem zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks. ” 7. noteikums: Sakari starp stūres māju un mašīntelpu Papildina ar šo: “Paredz divus atsevišķus sakaru līdzekļus … no kuriem viens ir mašīntelpas telegrāfs, izņēmums – administrācija var piekrist, ka uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, ja dzinēju darbību tieši kontrolē no stūres mājas, izmanto citādus sakaru līdzekļus nekā dzinēju telpas telegrāfu. ” 8. noteikums: Dzinēju darbības kontrole no stūres mājas 1. punkta d) apakšpunktu papildina ar šādu tekstu: “… vai kontroles telpa. Administrācija var piekrist, ka uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, kontroles stacija mašīntelpā ir tikai avārijas stacija, ja no stūres mājas veic pietiekamu uzraudzību un kontroli. ” 16. noteikums: Galvenais elektroenerģijas avots 1. punkta b) apakšpunktu papildina ar šo: “… ar apstādinātām iekārtām. Tomēr uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, ja apstājas viens no ģenera- toriekārtu komplektiem, ir jānodrošina tikai to ierīču darbība, kas ir būtiskas kuģa virzībai un drošībai. ” 17. noteikums: Avārijas elektroenerģijas avots punktā iestarpina šādu tekstu: “Uzstāda akumulatora bateriju, kas aprīkota saskaņā ar šo noteikumu un ir citāda nekā baterijas, kuras uzstādītas radio raidītājam un uztvērējam uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri…” 22. noteikums: Trauksmes sistēma 2. punkta a) apakšpunktu papildina ar šādu tekstu: “Trauksmes sistēma. piemērotā vietā. Administrācija tomēr var atļaut, ka uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, sistēma ar skaņas un gaismas signālu palīdzību var norādīt katru atsevišķu trauksmes funkciju tikai stūres mājā. ” 2. punkta b) apakšpunktu papildina ar šādu tekstu: “Uz kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, trauksmes sistēma ir savienota …” 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11 2. punkta c) apakšpunktu papildina ar šādu tekstu: “Uz kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, kuģa mehāniķa izsaukšana…” V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN DZĒŠANA 2. noteikums: Definīcijas 14. punkta b) apakšpunktu groza šādi: “… ne vairāk kā 375 kW”. C DAĻA Virsrakstu aizvieto ar šādu tekstu: “C DAĻA — UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI UZ KUĢIEM, KURU GARUMS IR 24 METRI VAI LIELĀKS, BET MAZĀKS NEKĀ 60 METRI” 35. noteikums: Ugunsdzēsības sūkņi Iekļauj šādu daļu: “Neatkarīgi no V nodaļas 35. noteikuma 1. punkta prasībām paredz vismaz divus ugunsdzēsības sūkņus. ” 8. punktu papildina ar šādu tekstu: “…vai 25 m3/h, atkarībā no tā, kurš no tiem ir lielākais. ” 40. noteikums: Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpās 1. punkta a) apakšpunktu groza šādi: “… ne mazāk kā 375 kW…” VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN IERĪCES 1. noteikums: Piemērošana 1. punktu groza šādi: “1. Ja vien nav noteikts citādi, šī nodaļa attiecas uz jauniem kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks. ” 5. noteikums: Glābšanas laivu un plostu un dežūrlaivu skaits 1. Šādi izsaka 3. punkta sākumu: “Kuģi, kuru garums ir mazāks nekā 75 metri, bet ir 45 metri vai lielāks, atbilst šādām prasībām:” 2. Pievieno šādu jaunu 3. a punktu: “3. a Kuģus, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, aprīko ar: a) b) glābšanas laivām un plostiem, kuru kopējā ietilpība ir pietiekama, lai uzņemtu vismaz 200 % no to personu kopskaita, kas atrodas uz kuģa. Šo glābšanas laivu un plostu pietiekamu daudzumu, lai uzņemtu vismaz visas uz kuģa esošās personas, var nolaist no katras kuģa puses; un izņemot gadījumus, dežūrlaivu, ja administrācija piekrīt, ka šāda prasība nav vajadzīga kuģa izmēru vai manevrētspējas dēļ, meklēšanas un glābšanas dienestu un meteoroloģisko brīdinājuma sistēmu tuvas pieejamī- bas dēļ vai tādēļ, ka kuģis darbojas rajonos, kuriem nav raksturīgi bargi laika apstākļi vai darbības sezonas apstākļi. ” 12 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 3. Šādi groza 4. punkta sākumu: Tā vietā, “4. prasībām, kuģi var pārvadāt…”. lai atbilstu 2. punkta a) apakšpunkta, 3. punkta a) apakšpunkta un 3. a punkta a) apakšpunkta 10. noteikums: Glābšanas riņķi 1. 1. Šādi groza 1. punkta b) apakšpunktu: “sešus glābšanas riņķus uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 75 metri, bet ir 45 metri vai lielāks;”. 2. 2. Iekļauj šādu jaunu 1. punkta c) apakšpunktu: “c) četri glābšanas riņķi uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri. ” 13. noteikums: Glābšanas radioaprīkojums Iekļauj šādu jaunu 1. a punktu: Attiecībā uz kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, šādu aparātu skaitu tomēr var samazināt līdz ja administrācija uzskata par nevajadzīgu prasību pārvadāt trīs šādus aparātus, ņemot vērā kuģa darbības “1. a diviem, rajonu un uz kuģa nodarbināto personu skaitu;”. 14. noteikums: Radiolokācijas atstarotāji Papildinaar šādu tekstu beigās: “… katrā glābšanas laivā vai plostā. Uz katra kuģa, kura garums ir mazāks nekā 45 metri, pārvadā vismaz vienu radiolokācijas atstarotāju. ” IX NODAĻA: RADIOSAKARI 1. noteikums: Piemērošana 1. punkta pirmo teikumu groza šādi: Ja vien nav noteikts citādi, šī nodaļa attiecas uz jauniem kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, un “1. esošiem kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks. ” 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13 III PIELIKUMS Reģionāli un vietēji noteikumi (3. panta 3. punkts un 4. panta 1. punkts) A. “Ziemeļu” reģiona noteikumi 1. Piemērošanas rajons Ja vien citur nav norādīts citādi, ūdeņi uz ziemeļiem no robežas, kas norādīta šim pielikumam pievienotajā kartē, izņemot Baltijas jūru. Šo robežu nosaka paralēle ar 62° ziemeļu platuma no Norvēģijas rietumu krasta līdz 4° rietumu garuma, tālāk pa meridiānu ar 4° rietumu garuma līdz 60°30' ziemeļu platuma, tālāk pa paralēli ar 60°30' ziemeļu platuma līdz 5° rietumu garuma, tālāk pa meridiānu ar 5° rietumu garuma līdz 60° ziemeļu platuma, tālāk pa paralēli ar 60° ziemeļu platuma līdz 15° rietumu garuma, tālāk pa meridiānu ar 15° rietumu garuma līdz 62° ziemeļu platuma, tālāk pa paralēli ar 62° ziemeļu platuma līdz 27° rietumu garuma, tālāk pa meridiānu ar 27° rietumu garuma līdz 59° ziemeļu platuma un tālāk pa paralēli ar 59° ziemeļu pla- tuma uz rietumiem. 2. Definīcijas “Blīvs dreifējošais ledus” ir ledus, kas klāj 8/10 no jūras virsmas vai lielāku virsmas platību. 3. III nodaļas 7. noteikuma 1. punkts (Ekspluatācijas nosacījumi) Papildus īpašiem ekspluatācijas nosacījumiem, kas minēti III nodaļas 7. noteikuma 1. punktā, apsver arī šādus ekspluatācijas nosacījumus: e) f) ekspluatācijas nosacījumus, kas minēti b), c) vai d) apakšpunktā, lai kurš no tiem rada zemākos lielumus noturības parametriem, kas ietverti 2. noteikumā uzskaitītajos noturības kritērijos, aprēķina, ņemot vērā kuģa apledojumu, saskaņā ar III nodaļas 8. noteikumu; attiecībā uz seineriem: atgriešanās no zvejas vietām ar zvejas piederumiem, bez loma un ar 30 % krājumu, degvielas utt. , ņemot vērā kuģa apledojumu, saskaņā ar III nodaļas 8. noteikumu. 4. III nodaļas 8. noteikums (Kuģa apledojums) Īpašās prasības, kas minētas III nodaļas 8. noteikumā, un īpašos padomus, ko Torremolinas konference norādī- jusi 2. ieteikumā, piemēro attiecīgajā reģionā, t. i. , arī ārpus robežām, kas norādītas minētajam ieteikumam pie- vienotajā kartē. Neatkarīgi no III nodaļas 8. noteikuma 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām noturības aprēķinos attiecībā uz kuģiem, kas darbojas rajonā uz ziemeļiem no 63° ziemeļu platuma starp 28° rietumu garuma un 11° rie- tumu garuma, ņem vērā šādus kuģa apledojuma rādītājus: a) 40 kilogrami uz kvadrātmetru uz atklātajiem klājiem un kāpnēm; b) 10 kilogrami uz kvadrātmetru attiecībā uz kuģa katra sāna projektēto sānu laukumu virs ūdens līmeņa. 5. VII nodaļas 5. noteikuma 2. punkta b) apakšpunkts un 3. punkta b) apakšpunkts (Glābšanas laivu un plostu un dežūr- laivu skaits un tipi) Neatkarīgi no VII nodaļas 5. noteikuma 2. punkta b) apakšpunkta, 3. punkta b) apakšpunkta un 3. a punkta zvejas kuģiem, kuru korpuss ir būvēts, lai saskaņā ar Torremolinas protokola pielikuma II nodaļas 1/2 notei- kumu atbilstu atzītas organizācijas standartiem attiecībā uz darbību ūdeņos ar blīvu dreifējošo ledu, dežūrlai- vas/glābšanas laivas, kas paredzētas 2. punkta b) apakšpunktā, 3. punkta b) apakšpunktā vai 3. a punkta b) apakšpunktā, ir ar vismaz daļēji segtas (kā minēts VII nodaļas 18. noteikumā), un to ietilpība ir pietiekama, lai uzņemtu visas personas, kas ir uz kuģa. 6. VII nodaļas 9. noteikums (Hidrotērpi un siltuma aizsarglīdzekļi) Neatkarīgi no VIInodaļas9. noteikuma prasībām katrai uz kuģa esošai personai paredz atbilstoša izmēra apsti- ieskaitot pasākumus, kuri attiecas uz šo prinātu hidrotērpu, kas atbilst VIInodaļas25. noteikuma prasībām, noteikumu un uzskaitīti šā pielikuma 1. 8. punktā. 14 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 7. VII nodaļas 14. noteikums (Radiolokācijas atstarotājs) Papildus B daļas VII nodaļas noteikumiem katru glābšanas laivu, dežūrlaivu un glābšanas plostu pastāvīgi aprīko ar apstiprinātu radiolokācijas atstarotāju, kas var darboties 9 GHz frekvenču joslā. 8. VII nodaļas 25. noteikums (Hidrotērpi) Neatkarīgi no VIInodaļas25. noteikuma nosacījumiem visi hidrotērpi, kas paredzēti šā pielikuma 1. 6. punktā, ir izgatavoti no materiāla, kam raksturīgas izolācijas īpašības, un atbilst VII nodaļas24. noteikuma 1. punkta c) apakšpunkta i) daļas peldspējas prasībām. Tie atbilst arī visām citām attiecīgām VIInodaļas25. noteikuma prasībām. 9. X nodaļas 3. noteikuma 7. punkts (Radiolokācijas iekārtas) Neatkarīgi no Xnodaļas3. noteikuma 7. punkta prasībām katru kuģi, kura garums ir 24 metri vai lielāks, aprīko ar radiolokācijas iekārtu, kam piekrīt administrācijai. Šī radiolokācijas iekārta var darboties 9 GHz frekvencē. 10. X nodaļas 5. noteikums (Signalizēšanas ierīces) Papildus Xnodaļas5. noteikuma prasībām, katru kuģi, ja tas darbojas ūdeņos, kur var būt dreifējošais ledus, aprīko ar vismaz vienu prožektoru, kura apgaismošanas spēja ir tāda, kas nodrošina vismaz 1 lx apgaismojumu 750 metru attālumā. B. “Dienvidu” reģiona noteikumi 1. Piemērošanas rajoni Vidusjūra un piekrastes rajoni, kas ir 20 jūdzes no Spānijas un Portugāles krastiem un ietilpst Atlantijas okeāna vasaras zonā, kura atzīmēta “Zonu un sezonālo rajonu kartē” II pielikumā 1996. gada Starptautiskajai konvenci- jai par kravas zīmi (1) tās jaunākajā redakcijā. 2. VII nodaļas 9. noteikuma 1. punkts (Hidrotērpi) Ņemot vērā VII nodaļas9. noteikuma 4. punkta prasības, 1. punkta beigās pievieno šādu teikumu: “Kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 45 metri, hidrotērpu skaitam nav jābūt lielākam kā divi. ” 3. IX nodaļas 1. noteikums (Radiosakari) Pievieno šādu jaunu 1. a punktu: “Šī nodaļa attiecas arī uz jauniem kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, ja rajonam, kurā tie darbojas, pietiekamu atbalstu sniedz krasta stacija, kas darbojas saskaņā ar SJO pamatplānu. ”. (1) 1966. gada Starptautiskā konvencija par kravas zīmi, ko 1966. gada 5. aprīlī pieņēma Starptautiskā konference par kravas zīmi, kas pēc Starpvaldību jūrniecības konsultatīvās organizācijas ielūguma notika Londonā. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15 ZIEMEĻU RAJONS 16 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. IV PIELIKUMS Īpašas drošības prasības (3. panta 4. punkts) II NODAĻA: KONSTRUKCIJA, ŪDENSNECAURLAIDĪBA UN APRĪKOJUMS Pievieno šādus jaunus noteikumus: “16. noteikums: Darba klāji, kas atrodas virsbūves iekšpusē 1. Šādus klājus aprīko ar efektīvu drenāžas sistēmu, kuras jauda ir pietiekama, lai atbrīvotos no mazgāšanas ūdens un zivju iekšām. 2. Visasatveres, kas vajadzīgas zvejošanai, aprīko ar aizvēršanas ierīcēm, ko ātri un efektīvi var aizvērt viens cilvēks. 3. Ja uz šādiem klājiem izvieto lomu, lai to sagatavotu vai apstrādātu, lomu novieto aizžogojumā. Šādi aizžogo- jumi atbilst III nodaļas 11. noteikumam. Ierīko efektīvu drenāžas sistēmu. Paredz atbilstīgu aizsardzību pret netīšu ūdens ieplūšanu uz darba klāja. 4. No šādiem klājiem paredz vismaz divas izejas. 5. Darba telpas griestu tīrais augstums visos punktos ir ne mazāks kā divi metri. 6. Ierīko stacionāru ventilācijas sistēmu, kas nodrošina gaisa maiņu vismaz sešas reizes stundā. 17. noteikums: Iegrimes zīmes 1. Visiem kuģiem uz priekšvadņa un pakaļgala abās pusēs ir iegrimes zīmes decimetros. 2. Šādas zīmes ir izvietotas, cik vien iespējams tuvu perpendikuliem. 18. noteikums: Tvertnes, kas paredzētas zivju glabāšanai saldētā (RSW) vai atdzesētā (CSW) jūras ūdenī 1. 2. Ja izmanto saldētā vai atdzesētā jūras ūdens tvertnes vai līdzīgas tvertņu sistēmas, šādas tvertnes aprīko ar atse- višķu pastāvīgi uzstādītu ierīci jūras ūdens uzpildīšanai un iztukšošanai. Ja šādas tvertnes paredzēts izmantot arī sauso kravu pārvadāšanai, tvertnes aprīko ar atsūknēšanas sistēmu un atbilstošiem līdzekļiem, lai novērstu ūdens iekļūšanu no atsūknēšanas sistēmas tvertnēs. ”. III NODAĻA: NOTURĪBA UN AR TO SAISTĪTĀS JŪRASSPĒJAS 9. noteikums: Sānsveres tests Pievieno šādu jaunu 4. punktu: “4. Sānsveres testu un III nodaļas 9. noteikuma 1. punktā paredzēto parametru noteikšanu veic vismaz ik pēc katriem 10 gadiem. ” IV NODAĻA: MEHĀNISMI UN ELEKTROIEKĀRTAS UN MAŠĪNTELPAS, KURAS PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS 13. noteikums: Stūres iekārta 10. punktam pievieno šādu tekstu: “Ja šis enerģijas avots ir elektrisks, avārijas elektroenerģijas avots spēj apkalpot palīglīdzekļus stūres aktivizēšanai vis- maz 10 minūtes. ” 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 17 16. noteikums: Galvenais elektroenerģijas avots Pievieno šādu jaunu 3. punktu: “3. Navigācijas gaismas, ja tās ir tikai elektriskas, apgādā caur tām domātu atsevišķu sadales skapi, un paredz piemērotus līdzekļus šādu gaismu uzraudzībai. ” 17. noteikums: Avārijas elektroenerģijas avots Neatkarīgi no 2. punkta, kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, avārijas elektroenerģijas avots var apkalpot iekār- tas, kas uzskaitītas minētajā noteikumā, ne mazāk kā astoņas stundas. V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN DZĒŠANA 22. noteikums: Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpās Neatkarīgi no šā noteikuma prasībām visās A kategorijas mašīntelpās ierīko stacionāru ugunsdzēsības iekārtu. 40. noteikums: Ugunsdzēsības iekārtas mašīntelpās Neatkarīgi no šā noteikuma prasībām visās A kategorijas mašīntelpās ierīko stacionāru ugunsdzēsības iekārtu. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19 ATBILSTĪBAS SERTIFIKĀTA, ATBRĪVOJUMA SERTIFIKĀTA UN APRĪKOJUMA SARAKSTA PARAUGS V PIELIKUMS 20 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 21 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 23 24 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 25 26 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 27 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 29 30 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 07/4. sēj. 07/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31


title: WRITTEN QUESTION No. 3896/97 by Joaquín SISÓ CRUELLAS to the Commission. Reducing VAT in labour-intensive sectors

eurovoc_concepts:
VAT
VAT rate
competition law
fight against unemployment
job creation
provision of services
reduced price
tax system

formats: html pdf print

text: C 196/32 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 22. 6. 98 (98/C 196/45) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3896/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Joaqu(cid:14)·n Siso· Cruellas (PPE) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Arvonlisa¤veron laskeminen tyo¤voimakeskeisilla¤ aloilla Komission ja¤sen Montin ehdotus ottaa ka¤ytto¤o¤n koeluonteisesti alennettu alv muutamilla eritta¤in tyo¤voimakes- keisilla¤ aloilla on saanut runsaasti tukea aloilta, jota ta¤ma¤ mahdollisesti koskee. Ne perustelevat tukeaan positiivisella vaikutuksella, joka ta¤lla¤ voisi olla tyo¤llisyyteen. Euroopan ka¤sityo¤la¤isten ja pk-yritysten liitto (UEAPME), Euroopan yhteiso¤jen hotelli- ja ravintola-alan yhdistysten liitto (HOTREC) ja Euroopan teollisuus- ja rakennusalan liitto (FIEC) ovat tuoneet julki optimisminsa sen mahdollisuuden edessa¤, etta¤ alennettua alv:ta¤ sovellettaisiin yleisesti niiden palveluihin, koska na¤iden liittojen mielesta¤ ta¤ma¤ vahvistaisi niiden kapasiteettia luoda tyo¤paikkoja ja vastustaa kolmansista maista tulevaa kilpailua rajoittaen samalla unionin maiden va¤lista¤ verotuksellista kilpailua. Saamieni tietojen mukaan komissio tutkii parhaillaan alv:n va¤henta¤mista¤ joidenkin palvelujen kohdalla ja on mahdollista, etta¤ se hyva¤ksyy direktiiviehdotuksen. Voisiko komissio kertoa, mitka¤ alat ensinna¤ hyo¤tyisiva¤t ehdotuksesta ja aikooko se ottaa ka¤ytto¤o¤n kaikkia palveluja koskevan alennetun arvonlisa¤veron? Komission ja¤senen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (13. helmikuuta 1998) Komission kanta parlamentin ja¤senen kirjallisessa kysymyksessa¤ esitettyihin seikkoihin selviteta¤a¤n yksityiskoh- taisesti neuvostolle osoitetussa tiedonannossa (cid:148)Tyo¤paikkojen luominen. Alennetun alv-kannan vaikutusta tyo¤valtaisiin palveluihin koskeva kokeilu(cid:148) (1). Tiedonannossaan komissio toteaa, etta¤ ne tyo¤valtaiset palvelut, joihin voitaisiin mahdollisesti soveltaa alennettua alv-kantaa, ovat aidosti tyo¤valtaisia, tarjoavat palvelujaan suoraan kuluttajille, niissa¤ ka¤yteta¤a¤n pa¤a¤asiassa va¤ha¤n koulutettua tyo¤voimaa ja ne ovat pa¤a¤osin paikallisia (jotta va¤lteta¤a¤n rajat ylitta¤va¤n kaupan va¤a¤ristyminen). Lisa¤ksi kyseisten palvelujen hintojen laskemisen olisi lisa¤tta¤va¤ voimakkaimmin kysynta¤a¤ ja tyo¤llisyytta¤. Komissio ehdottaa, etta¤ seuraavat palvelualat voisivat tarjota parhaimmat mahdollisuudet tyo¤paikkojen luomiselle ja etta¤ ja¤senvaltiot voisivat valita niista¤ mieluisensa, jos neuvosto hyva¤ksyy komission ehdotuksen: › irtaimen aineellisen omaisuuden korjauspalvelut (ta¤ma¤ sisa¤lta¤isi polkupyo¤rien korjauksen, mutta ei muiden kulkuneuvojen korjausta) › asuntojen perus- ja muut korjauspalvelut (uudisrakennuksia lukuun ottamatta) › huvipuistot, siivous- ja pesulapalvelut, kodinhoitopalvelut, kuten kotiapu seka¤ lasten, vammaisten, vanhusten ja sairaiden hoito. Komissio ei ta¤lla¤ hetkella¤ harkitse alennetun alv-kannan soveltamista yleisesti kaikkiin tyo¤valtaisiin palvelu- aloihin. (1) Asiak. SEC(97) 2089 lopullinen. (98/C 196/46) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3900/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Nel van Dijk (V) (11. joulukuuta 1997) Aihe: Kansainva¤linen oikeusapu turvapaikanhakijoiden luovutuksessa Alankomaiden asianajajakunta ja Alankomaissa toimiva kansainva¤lisen ulkomaalais-, pakolais- ja rikosoikeuden pysyva¤ asiantuntijakomitea puoltavat sellaista ja¤rjestelya¤, etta¤ kun turvapaikanhakija luovutetaan Dublinin


title: WRITTEN QUESTION No. 4016/97 by Gerhard HAGER to the Commission. Award of subsidies for natural gas pipe laying

eurovoc_concepts:
Austria
economic support
energy supply
gas pipeline
natural gas

text: C 174/160 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Kommissionen har upprepade g(cid:229)nger fo¤reslagit (2) att de tillfa¤lliga undantagen skall uppha¤vas. Efter antagandet av det artonde direktivet 89/465/EEG av den 18 juli 1989 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning avseende omsa¤ttningsskatter › Uppha¤vande av vissa undantag som fo¤reskrivs i artikel 28. 3 i r(cid:229)dets sja¤tte direktiv, 77/388/EEG (3), vilket innebar att vissa undantag uppha¤vdes, har r(cid:229)det inte kunnat enas om att uppha¤va (cid:229)terst(cid:229)ende undantag. Da¤rfo¤r har kommissionen tydligt angivit i sitt arbetsprogram fo¤r info¤randet av ett gemensamt system fo¤r merva¤rdesskatt (4) att den avser att p(cid:229) nytt granska alla de mo¤jligheter och undantag som a¤r godka¤nda enligt den nuvarande ordningen fo¤r att uppn(cid:229) en enhetlig tilla¤mpning av skatten. (1) EGT L 145, 13. 6. 1977. (2) EGT C 205, 13. 8. 1992. (3) EGT L 226, 3. 8. 1989. (4) KOM(96) 328 slutlig. (98/C 174/238) SKRIFTLIG FR¯GA P-4016/97 fr(cid:229)n Gerhard Hager (NI) till kommissionen (11 december 1997) A¤mne: Beviljande av subventioner fo¤r nedgra¤vning av naturgasledningar Fo¤r att sa¤kersta¤lla naturgasfo¤rso¤rjning betalar ett antal kommuner i O¤ sterrike subventioner till fo¤retaget Energie-Versorgung Niedero¤sterreich Aktiengesellschaft (EVN), vilket sker villkorslo¤st och utan mo¤jlighet att f(cid:229) tillbaka n(cid:229)gra av de betalda beloppen. Dessa subventioner beviljas dels beroende p(cid:229) hur m(cid:229)nga kilometer ro¤rledning som gra¤vts ned, dels som ett schablonbelopp (Haags kommun har betalat 9 535 000 ATS fo¤r nedgra¤vning av en 16,9 km l(cid:229)ng gasledning) och a¤r enligt de ing(cid:229)ngna avtalen varken fo¤renade med fo¤rm(cid:229)nligare taxor fo¤r kommunerna sja¤lva eller fo¤r kommuninv(cid:229)narna. Dessutom a¤r det EVN som avgo¤r om och i vilka omr(cid:229)den av kommunen naturgasfo¤rso¤rjning kommer att erbjudas i framtiden. Kommunerna fo¤rpliktigar sig dessutom att utan ekonomisk ersa¤ttning utfa¤rda tillst(cid:229)nd fo¤r nedgra¤vning av ro¤rledningar och uppfo¤rande av andra anla¤ggningar p(cid:229) alla de tomter de fo¤r na¤rvarande och i framtiden ansvarar fo¤r samt att kostnadsfritt sta¤lla no¤dva¤ndiga tomter till fo¤rfogande fo¤r anla¤ggningar ovan jord. Slutligen fo¤rpliktigar sig kommunerna under avtalets giltighetstid att varken sja¤lva producera eller distribuera gas eller till(cid:229)ta andra akto¤rer att p(cid:229) kommuna¤gda tomter bygga ro¤rna¤t fo¤r naturgas eller andra anla¤ggningar som a¤r no¤dva¤ndiga fo¤r produktion och distribution av gas. Vad anser kommissionen om den ra¤ttsliga karakta¤ren hos avtal som ing(cid:229)tts under ovanna¤mnda 1. fo¤rutsa¤ttningar? Kommer kommissionen att vidta (cid:229)tga¤rder mot denna form av beviljande av subventioner › i synnerhet 2. ja¤mfo¤rt med andra energika¤llor › p(cid:229) grundval av konkurrenslagstiftningen? Svar fr(cid:229)n Karel Van Miert p(cid:229) kommissionens va¤gnar (13 januari 1998) Kommissionen kan fo¤r na¤rvarande och p(cid:229) grundval av fo¤religgande uppgifter inte go¤ra en slutgiltig bedo¤mning av om vissa o¤sterrikiska kommuners subventioner till energifo¤retaget EVN a¤r fo¤renliga med konkurrensreglerna i artiklarna 92 och 93 i EG-fo¤rdraget. Kommissionen kommer utan dro¤jsm(cid:229)l att uppmana de o¤sterrikiska myndigheterna att inkomma med detaljerade uppgifter i denna fr(cid:229)ga och att noggrant kontrollera de avtal som gjorts. Skulle kommissionen finna ska¤l att tvivla p(cid:229) att dessa avtal a¤r fo¤renliga med gemenskapsra¤tten kommer kommissionen utan dro¤jsm(cid:229)l att inleda ett fo¤rfarande enligt artikel 93. 2 i EG-fo¤rdraget


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3913/97 dell'on. Hiltrud BREYER alla Commissione. Direttiva Seveso

eurovoc_concepts:
application of EU law
dangerous substance
environmental impact
environmental risk prevention
industrial hazard
pollution control measures
safety standard

text: C 304/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 2. 10. 98 (98/C 304/05) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3913/97 di Hiltrud Breyer (V) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Direttiva Seveso Per i requisiti di protezione ambientale e sicurezza delle imprese sono d(cid:146)importanza fondamentale le direttive › sulla valutazione dell(cid:146)impatto ambientale di determinati progetti pubblici e privati del 27 giugno 1985 (85/337/CE) (1) › sulla prevenzione e la riduzione integrate dell(cid:146)inquinamento del 24 settembre 1996 (96/61/CE) (2) › sul controllo dei pericoli di incidenti rilevanti connessi con determinate sostanze pericolose del 9 dicembre 1996 (96/82/CE) (3). Il recepimento delle due ultime direttive da parte degli Stati membri deve avvenire al piu‘ tardi nel 1999. Nell(cid:146)ambito dei dibattiti ad esso relativi sono state illustrate alcune posizioni che inducono a porre alla Commissione le seguenti domande. A norma dell(cid:146)articolo 12, paragrafo 2 della direttiva 96/61/CE gli Stati membri provvedono affinche· «nessuna modifica sostanziale riguardante la gestione dell(cid:146)impianto. sia effettuata senza autorizzazione». Nell(cid:146)ambito della procedura per la concessione dell(cid:146)autorizzazione vanno applicati gli articoli 3 e 6-10 della direttiva. La normativa va recepita dagli Stati membri in modo che, ai sensi dell(cid:146)articolo 3, lettera e) della direttiva 96/61/CE anche il rapporto di sicurezza modificato ai sensi dell(cid:146)articolo 10 della direttiva 96/82/CE, qualora si riferisca all(cid:146)impianto ai sensi della direttiva 96/61/CE, debba venir presentato alle autorita‘ competenti prima della concessione di un(cid:146)autorizzazione? (1) GU L 175 del 5. 7. 1985, pag. 40 (2) GU L 257 del 10. 10. 1996, pag. 26 (3) GU L 10 del 14. 1. 1997, pag. 13. Risposta data dalla sig. ra Bjerregaard in nome della Commissione (29 gennaio 1998) L(cid:146)articolo 12, paragrafo 2 della direttiva IPPC vieta che una modifica sostanziale riguardante l(cid:146)adozione dell(cid:146)impianto, progettata dal gestore, sia effettuata senza un(cid:146)autorizzazione rilasciata conformemente alla direttiva medesima. Per gli impianti cui sono applicabili tanto le disposizioni della direttiva IPPC che quelle della direttiva Seveso II (direttiva 96/82/CE del Consiglio, del 9. 12. 1996, sul controllo dei pericoli di incidenti rilevanti connessi con determinate sostanze pericolose), l(cid:146)articolo 10 della direttiva Seveso II precisa in quali casi debba intervenire il gestore, cioe‘ in caso di modifica di un impianto, di uno stabilimento, di un processo o della natura e del quantitativo di sostanze pericolose, che potrebbero avere gravi conseguenze quanto al pericolo di incidenti rilevanti ed indica i concreti doveri del gestore, cioe‘ riesame/modifica della politica di prevenzione degli incidenti rilevanti e trasmissione all(cid:146)autorita‘ competente di tutte le informazioni utili prima di procedere alle modifiche. L(cid:146)autorizzazione a norma della direttiva IPPC per cambiamenti rilevanti a impianti soggetti anche alla direttiva Seveso II,non puo‘ di conseguenza esser rilasciata se non sono soddisfatti gli obblighi imposti da tale direttiva


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de directiva que altera a Directiva 97/33/CE no que respeita à portabilidade dos números entre operadores e à pré-selecção do transportador»

eurovoc_concepts:
communications policy
liberalisation of the market
new technology
telecommunications
telephone

text: 9. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 73/107 Parecer do Comité Econo´mico e Social sobre a «Proposta de directiva que altera a Directiva 97/33/CE no que respeita à portabilidade dos nu´meros entre operadores e à pré-selecça˜o do transportador» (98/C 73/26) Em 30 de Outubro de 1997, o Conselho decidiu, nos termos do artigo 1004-A do Tratado que institui a Comunidade Europeia, consultar o Comité Econo´ mico e Social, sobre a proposta supramencionada. Incumbida da preparaça˜o dos trabalhos do Comité, a Secça˜o de Transportes e Comunicaço˜ es criou um grupo de estudo e nomeou relator M. Mobbs. Na 3501 reunia˜o plena´ria (sessa˜o de 11 de Dezembro de 1997), o Comité Econo´ mico e Social nomeou M. Mobbs relator-geral e adoptou por unanimidade o seguinte parecer. 1. Introduça˜o Em 20 de Novembro de 1996, a Comissa˜o 1. 1. publicou um Livro Verde sobre Uma Polı´tica de Nume- raça˜o para os Serviços de Telecomunicaço˜es na Europa (1), que resultou numa ampla consulta pu´blica a todas as partes interessadas dentro da UE sobre as va´rias opço˜es para uma abordagem comum de certas questo˜es relativas à numeraça˜o, por forma a realizar os objectivos acordados de um mercado u´nico das telecomunicaço˜es competitivo e liberalizado. O Comité publicou o seu parecer em 28 de Maio de 1997 (2). 1. 2. Em 21 de Maio de 1997, a Comissa˜o publicou uma Comunicaça˜o sobre a consulta do Livro Verde sobre Uma Polı´tica de Numeraça˜o para os Serviços de Telecomunicaço˜es na Europa (3). O Comité emitiu um parecer em 29 de Outubro de 1997 (4). 1. 3. Embora o parecer de 28 de Maio do Comité seja posterior à comunicaça˜o de 21 de Maio da Comissa˜o, co ponto de vista do Comité na˜o é, em termos gerais, materialmente diferente do da Comissa˜o expresso na Comunicaça˜o sobre o Livro Verde. 1. 4. No entanto, a Comissa˜o, na sua actual proposta (1) COM(96) 590 final. (2) JO C 287 de 22. 9. 1997, p. 15. (3) COM(97) 203 final. (4) JO C 19 de 21. 1. 1998. de alteraça˜o da Directiva relativa à interligaça˜o (5), aborda apenas os aspectos relacionados com a portabili- dade dos nu´meros entre operadores e a pré-selecça˜o do transportador (6). 2. Proposta da Comissa˜o 2. 1. A proposta apresentada na sequência da consulta pu´blica referida no ponto 1. 1 cita a Resoluça˜o do Conselho de 22 de Setembro de 1997 (7), mas a Comissa˜o apenas refere duas acço˜ es. 2. 2. Até 1 de Janeiro de 2000: a portabilidade dos nu´meros entre operadores devera´ ser oferecida a todos (5) Portabilidade dos nu´meros: possibilidade de transferir um nu´ mero telefo´ nico de um operador para outro. A portabilidade dos nu´meros permite que os clientes mante- nham os seus nu´meros telefo´nicos quando decidem mudar de operador, eliminando-se assim uma importante barreira à concorrência. Pré-selecça˜o do transportador: o fornecedor dos serviços/- /operador local encaminhara´ automaticamente as chama- das interurbanas e internacionais de um cliente para o transportador de longa distância escolhido por este. O cliente na˜o tem que marcar co´ digos especiais de selecça˜o do transportador em cada chamada («acesso idêntico»). Selecça˜o do transportador chamada-a-chamada: o cliente escolhe o seu operador através de um co´ digo ou de equipamento pré-programado na ausência do qual é escolhido automaticamente pelo serviço de acesso local (operador local) um operador de longa distância, tendo o cliente a possibilidade de anular esta escolha e optar pelo sistema chamada-a-chamada («acesso fa´cil»). (6) Directiva 97/33/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 30 de Junho de 1997, sobre a interligaça˜o no sector das telecomunicaço˜es com o objectivo de garantir o serviço universal e a interoperabilidade através da aplicaça˜o dos princı´pios da oferta de rede aberta (ORA) (JO L 199 de 26. 7. 1997, p. 32). Parecer do CES: JO C 153 de 28. 5. 1996, p. 21. (7) Resoluça˜o do Conselho, de 22 de Setembro de 1997, sobre o desenvolvimento de uma polı´tica de numeraça˜o para os serviços de telecomunicaço˜es na Comunidade Europeia (JO C 303 de 4. 10. 1997, p. 1). C 73/108 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 9. 3. 98 os fornecedores de acesso local fixo e todos os operadores devera˜o oferecer a portabilidade dos nu´meros para os nu´meros de serviços especiais na˜o geogra´ficos. A necessidade de que os operadores mo´veis 2. 2. 1. prestem este serviço deve ser tida adequadamente em conta e a Comissa˜o propo˜e reavaliar esta questa˜o até ao final de 1998. Até 1 de Janeiro de 2000: a pré-selecça˜o do 2. 3. transportador (sendo o transportador pré-seleccionado escolhido pelo assinante, que tem a possibilidade de anular a pré-selecça˜o chamada-a-chamada) devera´ ser oferecida por todos os fornecedores de acesso local fixo com um poder de mercado significativo em todos os Estados-Membros. 2. 3. 1. A selecça˜o do transportador chamada-a- -chamada (1) tem de estar disponı´vel até 1 de Janeiro de 1998. (A Comissa˜o na˜o apresenta quaisquer novas propostas legislativas dado considerar suficiente a exis- tente directiva relativa à interligaça˜o. A proposta refere os argumentos apresentados 2. 3. 2. por uma minoria de oponentes à pré-selecça˜o e enumera (1) Portabilidade dos nu´ meros: possibilidade de transferir um nu´mero telefo´ nico de um operador para outro. A portabilidade dos nu´meros permite que os clientes mante- nham os seus nu´meros telefo´ nicos quando decidem mudar de operador, eliminando-se assim uma importante barreira à concorrência. Pré-selecça˜o do transportador: o fornecedor dos serviços/- /operador local encaminhara´ automaticamente as chama- das interurbanas e internacionais de um cliente para o transportador de longa distância escolhido por este. O cliente na˜o tem que marcar co´ digos especiais de selecça˜o do transportador em cada chamada («acesso idêntico»). Selecça˜o do transportador chamada-a-chamada: o cliente escolhe o seu operador através de um co´ digo ou de equipamento pré-programado na ausência do qual é escolhido automaticamente pelo serviço de acesso local (operador local) um operador de longa distância, tendo o cliente a possibilidade de anular esta escolha e optar pelo sistema chamada-a-chamada («acesso fa´cil»). Bruxelas, 11 de Dezembro de 1997. as principais razo˜es pelas quais na˜o os considera convincentes. 3. Observaço˜es na generalidade 3. 1. O Comité expressa o seu agrado por a Comissa˜o prosseguir a sua acça˜o com o objectivo da liberalizaça˜o total dos serviços de telefonia vocal. As duas acço˜es propostas (portabilidade dos nu´meros entre operadores e pré-selecça˜o do transportador) surgem na sequência da proposta da Comissa˜o no seu documento de consulta (2). 3. 2. No seu u´ltimo parecer (3), a Comissa˜o apoiou esta o´ptica. No entanto, no que diz respeito à pré-selecça˜o do portador, o Comité acrescentou que esta abordagem tem de «incluir uma ana´lise exaustiva dos custos e benefı´cios». 3. 3. No decorrer das consultas iniciadas pelo Livro Verde (4), a Comissa˜o remeteu para va´rios estudos independentes sobre a ana´lise custos-benefı´cios. No entanto, a Comissa˜o na˜o publicou a sua pro´pria ana´lise custos-benefı´cios. Consequentemente, o Comité insta a Comissa˜o a pôr à disposiça˜o uma avaliaça˜o especı´fica custos-benefı´cios da UE. Solicita também que a Comis- sa˜o comente a questa˜o da competitividade de um mecanismo comunita´rio de pré-selecça˜o do portador no mercado global, especialmente à luz das experiências recentes em outros paı´ses como, por exemplo, nos EUA. 3. 4. Na avaliaça˜o da pré-selecça˜o do portador, os interesses dos consumidores têm de ser priorita´rios. Em particular, os consumidores devem estar bem informa- dos sobre todos os custos inerentes. O Comité recomenda que estes custos na˜o incluam uma sobretaxa para um subscritor que recorra a um segundo operador ou serviço, como ja´ se encontra fixado na legislaça˜o de alguns Estados-Membros. Em princı´pio, considera-se que a pré-selecça˜o do 3. 5. portador proporciona condiço˜es iguais e uma concorrên- cia leal. Na˜o obstante, esta questa˜o na˜o deve ser encarada isoladamente mas no sentido o mais amplo possı´vel da plena competiça˜o e das consequências dos custos para todos os consumidores. (2) COM(97) 203 final. (3) JO C 19 de 21. 1. 1998. (4) COM(96) 590 final. O Presidente do Comité Econo´ mico e Social Tom JENKINS


eurovoc_concepts:
European company
economic and social cohesion
economic cooperation
social status
wage earner

text: 27. 4. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 129/1 II (Actes préparatoires) COMITÉ ÉCONOMIQUE ET SOCIAL Avis du Comité économique et social sur le «Statut de la société européenne» (98/C 129/01) Le 8 juillet 1997, le Comité économique et social a décidé, conformément à l’article 23, paragraphe 2, de son Règlement intérieur, d’élaborer un avis sur le «Statut de la société européenne». La section de l’industrie, du commerce, de l’artisanat et des services, chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 5 novembre 1997 (rapporteur: M. Boussat, corapporteur: M. Schmitz). Lors de sa 350e session plénière des 10 et 11 décembre 1997 (séance du 11 décembre), le Comité économique et social a adopté avec 116 voix pour, 3 voix contre et 11 abstentions l’avis suivant. 1. Rappel 1. 1. Le projet de statut de la société européenne fait l’objet depuis plus de deux décennies de propositions successives. Le statut devrait faciliter la coopération entre les entreprises des États membres dans la perspec- tive du développement du marché de l’Union européenne. Il doit donc revêtir un caractère attrayant pour le monde économique tout en tenant compte des différences significatives qui peuvent exister entre les États membres. 2. Structure des instruments 2. 1. Le projet de statut de la société anonyme euro- péenne s’articule autour d’un règlement et d’une direc- tive. A` 2. 3. 1. titre illustratif, certaines dispositions du règlement concernant le champ de compétence des organes de décision de la société européenne doivent être vérifiées plus concrètement. 2. 3. 2. Il en est ainsi des opérations requérant l’autori- sation de l’organe de surveillance ou une délibération de l’organe d’administration [article 72 de la proposition du 16 mai 1991 (1)]. La liste de ces opérations aura une influence sur le niveau de participation des salariés dans la société européenne. Dans le domaine fiscal, des dispositions doivent 2. 4. être précisées notamment sur la double imposition et la consolidation fiscale. De toute façon, le Comité sera appelé à rendre un avis complémentaire sur l’ensemble du statut de la société européenne (règlement et directive). Il examinera, entre autres, les problèmes de la concurrence. Sont ainsi énoncées trois dimensions: le statut en 2. 2. référence au droit des sociétés, aux dispositions fiscales, et à l’implication des salariés. 2. 5. 1. Les dispositions actuellement envisagées ou à préciser dans le règlement donnent un caractère incertain 2. 5. En résumé: Cela constitue une unité d’ensemble. Le lien 2. 3. essentiel entre les deux instruments est très clair. (1) JO C 176 du 8. 7. 1991, p. 40. C 129/2 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 4. 98 à certaines dispositions projetées dans l’autre instrument, la directive. C’est pourquoi, le texte de proposition de compromis de la Présidence luxembourgeoise sur la proposition de directive inspiré par le rapport Davignon ne peut être examiné que sous certaines réserves liées aux incertitudes restant dans le projet de règlement. D’une manière plus générale, la dimension sociale 2. 6. du Statut de la société européenne ne peut être dissociée de la dimension économique et juridique énoncée dans le règlement. Cela serait contraire à l’esprit du Traité sur la cohésion économique et sociale. 2. 7. C’est en tenant compte de ces réserves que nous abordons l’examen de la proposition de compromis luxembourgeoise. 3. Observations générales La proposition de compromis de la présidence 3. 1. luxembourgeoise a pour mérite de constituer une base pour faire sortir de l’impasse le débat sur l’implication des salariés dans le statut de la société européenne. 3. 2. Ainsi, il faut voir un élément positif dans la position du groupe Davignon et de la présidence luxem- bourgeoise selon laquelle la constitution d’une société européenne ne devrait être autorisée que pour des raisons transfrontalières. La création d’une société européenne par transformation doit être exclue. Une société euro- péenne issue de la fusion d’entreprises risquerait toutefois de se soustraire aux obligations liées à la participation. 3. 3. L’objectif n’est pas de transférer aux autres États membres de l’Union un certain modèle en vigueur uniquement dans un ou quelques États membres. Mais, il faut également éviter que la participation des travailleurs puisse être contournée en cas de fusion par le biais d’un instrument juridique européen. Les travailleurs d’un État membre connaissant un régime de participation ne devraient pas être privés de droits au niveau national uniquement parce que l’Europe n’est pas en mesure d’accorder aux travailleurs des droits de participation dépassant la simple information et consultation (1). 3. 4. Le principe d’une démarche consensuelle privilé- giant la négociation est positif sous réserve qu’il respecte l’autonomie des partenaires sociaux. 3. 5. Il est en effet important que s’établissent des accords librement consentis sur des solutions adaptées aux besoins de l’entreprise et de ses employés dans le cadre de sa culture socioéconomique. En effet un processus d’harmonisation significative est incompatible avec des pratiques nationales très diverses du fait du système de décision. 3. 6. Le Comité se félicite dès lors de la proposition du groupe Davignon de laisser à la négociation le soin de définir le processus d’implication des salariés. Le Comité estime également qu’une «disposition de réfé- rence» doit entrer en action en cas d’échec de la procédure négociée. Un problème subsiste cependant du fait qu’il est très difficile de prendre en compte les diverses pratiques existantes dans la majorité des pays de l’Union européenne. 3. 7. En effet, des dispositions de référence trop contraignantes pour des entreprises qui, dans un grand nombre de pays, ne pratiquent pas un système de participation, risqueraient de dissuader les entreprises d’opter pour le statut de société européenne. En consé- quence, elles ne bénéficieraient pas des dispositions juridiques et fiscales correspondantes, en même temps que serait écartée pour les salariés la possibilité éventuelle d’obtenir par la négociation une évolution des relations sociales concernant leur implication dans les choix stratégiques des entreprises. Les entreprises se trouve- raient en situation de traitement inégal vis-à-vis des entreprises relevant des pays où les systèmes de participa- tion sont l’expression acquise des cultures locales. 3. 8. La référence du projet de la présidence à la directive 94/45/CE est sur le fond accueillie favorable- ment. 3. 8. 1. Le Comité fait toutefois observer que cette directive traite les questions d’information et de consul- tation des salariés alors que le compromis sur la société européenne traite l’information, la consultation et la participation. De plus, la directive sur le comité d’en- treprise européen concerne les grandes entreprises à partir d’un seuil d’effectifs de 1 000 salariés alors que le compromis sur la société européenne concerne toutes les entreprises quelle que soit leur taille. 3. 8. 2. Le fait que dans la proposition de compromis de la présidence, seraient à régler aussi bien des questions de participation que des questions d’information et de consultation, apparaît problématique. Le Comité se prononce en faveur d’une séparation claire entre ces il faut se poser la deux domaines. Pour ce motif, question de traiter séparément, dans les «dispositions de référence» le problème de l’information et de la consultation du Comité d’entreprise de la société ano- nyme européenne. De ce fait, 3. 9. le problème des PME doit être approfondi. Compte tenu des spécificités et des dimen- sions des PME, les procédures devront être particulière- ment allégées. De même, doit être examinée la question de l’application du statut à d’autres formes d’entreprises européennes (associations, coopératives, mutuelles). L’avis du Comité 698/96 (2) évoquait une décision distincte pour ces entreprises. Le Comité attire l’attention du Conseil sur la nécessité d’élaborer rapidement un statut particulier pour ces entreprises, qui devra être examiné parallèlement à celui de la société européenne. (1) Avis du CES: JO C 212 du 22. 7. 1996, p. 36. (2) JO C 212 du 22. 7. 1996, p. 40. 27. 4. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 129/3 4. La négociation 5. Dispositions de référence 4. 1. Compte tenu de ce qui précède, il faut s’interroger sur les modalités de la négociation. Il est nécessaire de renforcer le principe de la négociation. 4. 2. Les propositions de la présidence luxembour- geoise sur les modalités de négociation sont insuffisantes. Le Comité a des doutes quant à savoir si les réglementa- tions proposées par la présidence luxembourgeoise pour la procédure de négociation suffisent pour donner lieu à de réelles négociations. Le risque existe en effet que l’une des parties ne recherche pas de solution et prévoie dès le départ le recours à la «disposition de référence». 4. 2. 1. La référence à la directive sur le comité d’en- treprises qui, en ce qui concerne tant le calendrier que la procédure de négociation, peut compromettre le déroulement des négociations, est excessive. Dans un contexte social, ici, particulièrement 4. 3. complexe pour certains pays, il faut envisager d’autres approches prenant mieux en compte les cultures sociales nationales. Ceci vaut aussi bien pour les entreprises à forte tradition participative que pour les pays sans tradition en la matière. Le Comité souligne dans ce contexte que les modalités de participation ne doivent pas se limiter à une représentation au sein du conseil de surveillance ou du conseil d’administration. Pour renforcer la procédure de négociation, le 4. 4. Comité propose dès lors: 4. 4. 1. que conformément aux pratiques nationales, outre les représentants des travailleurs de l’entreprise, les syndicats représentatifs des entreprises concernées et les confédérations syndicales européennes compétentes aient le droit de négocier pour les travailleurs. Dans le cadre de la transposition de la directive, les dispositions nationales fixent pour le territoire de leur ressort et dans le respect de l’autonomie des partenaires sociaux, la procédure de nomination des membres de cette instance particulière de négociation. 4. 4. 2. qu’en cas de menace d’échec des négociations, une procédure de médiation puisse intervenir. Cette médiation aurait pour but de proposer une solution s’inspirant le plus possible de la pratique des réglementa- tions d’application dans les entreprises concernées. L’avantage d’une telle formule tient à sa flexibilité et au fait que, dans les cas particuliers, elle faciliterait une solution plus adaptée que ne le permettrait une applica- tion automatique de la disposition de référence. La procédure de médiation ne préjuge en rien de l’autonomie des parties engagées dans la négociation. Le choix du médiateur serait fait par les partenaires des entreprises concernées. 5. 1. Le projet de compromis de la présidence luxem- bourgeoise propose, en cas d’échec des négociations, l’application de dispositions de référence prévoyant l’instauration dans l’entreprise d’un régime de participa- tion. 5. 2. Sur le contenu de ces dispositions de référence, le Comité constate en son sein des interrogations et deux courants qui peuvent se résumer comme suit: — le courant de ceux qui, appartenant à des pays où la participation ou des systèmes approchant (modèle dualiste de décision dans les entreprises concernées, modèle du Board scandinave avec représentation légale des travailleurs) est la règle, considèrent que le projet optionnel de SAE ne peut fournir l’occasion à l’entreprise d’échapper à cette règle. Dès lors, ils se prononcent en faveur des dispositions de référence proposées par la proposition de compromis. Certains d’entre eux sont même favorables à un régime de participation renforcé par rapport à celui proposé; — le courant de ceux qui, appartenant à des pays où l’implication des salariés repose à des degrés divers sur l’information et la consultation des travailleurs (modèle moniste de décision dans les entreprises concernées), considèrent que le projet de SAE doit, dans toute la mesure du possible, respecter le pluralisme des pratiques sociales nationales. 5. 3. Le Comité est d’avis qu’il est possible de tenir compte le plus possible des deux approches, pour autant que l’introduction des garanties supplémentaires proposées au paragraphe 4. 4 ci-dessus empêche le recours trop rapide à l’application des dispositions de référence. 6. Conclusion 6. 1. La participation est un sujet délicat. Il convient dès lors d’éviter d’imposer des solutions contre la volonté même des intéressés. Le Comité économique et social estime que les propositions contenues dans l’avis à l’examen peuvent contribuer à mettre l’accent, dans la proposition de compromis de la Présidence luxembour- geoise, sur la nécessité de parvenir à des solutions par le biais de la négociation. La démarche d’information-consultation relève 6. 2. d’un processus de communication. La démarche de participation est plus délicate. Elle relève de l’adhésion de tous les partenaires. Elle ne peut pas se décréter. Cela nécessite d’examiner particulièrement la façon dont sont conçues les dispositions de négociation et de référence de l’annexe. C 129/4 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 4. 98 6. 3. Cependant le CES part du principe que les systèmes dualiste et moniste ne sont pas par définition immuables. Il estime que l’instauration du «Statut de la société européenne» peut être une chance de trouver, par la négociation, de nouvelles synergies. Bruxelles, le 11 décembre 1997. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS ANNEXE à l’avis du Comité économique et social L’amendement suivant, qui a recueilli au moins un quart des voix, a été repoussé au cours des débats. Paragraphe 5. 2 Remplacer la première phrase par: «Les dispositions de référence ont été examinées par le Comité en prenant deux points de départ différents:». Puis commencer les premier et deuxième tirets par les mots «certains membres venant de» et supprimer le texte entre parenthèses (au premier tiret, de «modèle dualiste» à «travailleurs» et au second tiret, de «modèle moniste» à «concernées»). Au premier tiret, changer les termes «la participation ou des systèmes approchant» par «la participation par le biais de sièges des travailleurs au sein de l’organe d’administration ou de l’organe de surveillance». Exposé des motifs Le texte actuel semble suggérer trop fortement des positions «en bloc» des membres, en se basant sur leur contexte national; il semble plus prudent de parler de «certains» membres. Le texte entre parenthèses peut prêter à confusion: les différences ne résident pas tant dans les modèles moniste ou dualiste de décision dans les entreprises existant dans différents États membres, et constituant une option dans le statut proposé pour la société européenne, mais dans le recours que fait ou non le système de participation aux sièges des travailleurs au sein des organes respectifs d’administration ou de surveillance. Cela se trouve mieux formulé dans le texte proposé pour le premier tiret, et la suppression du texte entre parenthèses. Résultat du vote Voix pour: 34, voix contre: 67, abstentions: 16