title: Kommissionens andra rapport om kontrollsystemet för traditionella egna medel (Perioden 1993-1996)

eurovoc_concepts:
auditing
financial control
fraud against the EU
management audit
own resources

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 08. 12. 1997 KOM(97) 673 slutlig KOMMISSIONENS ANDRA RAPPORT OM KONTROLLSYSTEMET FÖR TRADITIONELLA EGNA MEDEL (PERIODEN 1993 - 1996) (Artikel 18. 5 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89) G) Innehållsförteckning INLEDNING 1. RÄTTSLIGA RAMAR 1. 1 Beslutet om "egna medel" 1. 2 Tillämpningsförordningen 1. 3 Reglerna för kontroller 2. KONTROLLSYSTEMETS FUNKTION PÅ GEMENSKAPSNIVÅ 2. 1 Kontroller av rättsliga och administrativa bestämmelser 2. 2 Dokumentkontroller 2. 3 Uppföljning av medlemsstaternas kontrollverksamhet 2. 4 Kontroller pä platsen i medlemsstaterna 3. KOMMISSIONENS KONTROLLVERKSAMHET PÄ PLATSEN 1993-96 3. 1 Förfaranden för och genomförande av kontroller på platsen 3. 2 Sammanställning av de viktigaste resultaten av kontrollverksamheten 3. 2. 1. : Enstaka anmärkningar 3. 2. 2. Grundläggande problem som konstaterats 3. 2. 3. Ordningar som fungerar relativt tillfredsställande 3. 3 Uppföljningarna av kommissionens kontrollåtgärder 3. 3. 1 Uppföljningar avseende lagstiftningen 3. 3. 2 Uppföljningar avseende räkenskaperna 3. 4 Resultaten av andra former av kontroll 3. 4. 1 Avskrivna belopp 3. 4. 2 Övervakningen av indrivningen av traditionella egna medel i fall av bedrägeri och oegcnllighctcr 4. UTVÄRDERING AV KONTROLLSYSTEMETS FUNKTION 4. 1 Förändringar av systemet tor uppbörd av traditionella egna medel och kontrollen av detta 4. 2 Allmän bedömning och slutsatser 4. 2. 1 Nyttan med och nödvändigheten av kontroller 4. 2. 2 Införande av och tullstatus för varor vid unionens yttre gränser 5. BILAGA I 2 2 2 3 3 5 6 7 7 9 9 11 12 15 16 17 17 18 19 19 20 21 21 23 24 24 27 INLEDNING En rapport om hur systemet för kontroll av gemenskapens medel fungerar lämnas vart tredje år till Europaparlamentet och rådet på det sätt som föreskrivs i artikel 18. 5 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 om genomförande av beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel1 (nedan kallad "förordning nr 1552/89 "). rapporten omfattade perioden 1989-1992 och skickades Den första till den budgetansvariga myndigheten den 4 januari 19942. I den här rapporten görs en analys och en allmän bedömning av hur systemet för kontroll av de traditionella egna medlen har fungerat under perioden januari 1993-december 1996. För att ge en bild av samtliga kontroller som var utspridda över flera år, särskilt vad gäller aktiv förädling, allmänna tullförmåner och extern gemenskapstransitering, har man valt att även ta upp resultaten av de kontroller som utfördes 1996 och att ta hänsyn till uppföljningen av olika ärenden fram till slutet av februari 1997. Denna rapport inleds med en redogörelse av det mål som eftersträvas och rapportens uppbyggnad, liksom av de rättsliga ramarna för de olika formerna av kontroll. Rapportens andra del är en faktisk beskrivning av kontrollsystemet på gemenskapsnivå som med lämpliga ändringar hämtats från den första rapporten. I en tredje del gör kommissionen med utgångspunkt i förfaranden och resultat en sammanställning av de kontroller på plats som utfördes under perioden. Kommissionen tar även hänsyn till de uppföljningar av lagstiftning och räkenskaper som gjordes avseende dessa kontroller och till resultaten av artdra former av kontroller. I den fjärde delen ges en utförlig beskrivning av den pågående utvecklingen avseende kontrollsystemet som helhet som följs av en utvärdering av hur systemet fungerar. I samma del görs en sammanfattning av läget när det gäller möjligheten att göra oanmälda kontroller (oväntade kontroller) hos medlemsstaternas myndigheter3 och en uppskattning avsedd för Europaparlamentet4 rörande införandet av och tullstatusen för varor vid unionens yttre gränser. Rapporten avslutas med en bilaga om de fall där artikel 17. 2 i förordning nr 1552/89 har tillämpats. 1 2 3 EGT nr L 155. 7. 6. 1989, s. 1. KOM(93) 691 slutlig. I enlighet med det åtagande som kommissionen gjorde i samband med antagandet av rådets förordning (Euratom, EG) nr 1355/96 om ändring av förordning nr 1552/89 (EGT nr L185,1. 7. 1988, s. 24). 4 Som svar på parlamentets begäran i samband med beviljandet av ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten år 1994. -2 1. RÄTTSLIGA RAMAR 1. 1 Beslutet om egna medel Under perioden 1988-94 utgjorde rådets beslut 88/376/EEG, Euratom av den 24 juni 1988 den rättsliga grunden för systemet med gemenskapernas egna medel. Artikel 2. 1 i beslutet innehåller en definition av de egna medel som är uppförda i gemenskapens budget. Vad gäller traditionella egna medel är det fråga om följande inkomster: a) Avgifter, bidrag, tilläggs- eller utjämningsbelopp, fyllnadsbelopp eller liknande som fastställts eller kommer att fastställas av gemenskapernas institutioner avseende handel med icke-medlemsländer inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, samt även bidrag och avgifter som föreskrivs enligt den gemensamma organisationen av marknaden för socker. fastställas av gemenskapernas b) Tullar och andra avgifter enligt Gemensamma tulltaxan som fastställts eller kommer att icke medlemsländer samt tullavgifter på varor som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen. institutioner avseende handel med Sedan den 1 januari 1995 är det rådets beslut 94/728/EG, Euratom av den 31 oktober 19945, vilket ersätter det tidigare beslutet av den 24 juni 1988, som utgör den rättsliga grunden för systemet med egna medel. 1. 2 Tillämpningsförordningen De rättsliga bestämmelserna för genomförandet av beslut 88/376/EEG infördes genom förordning nr 1552/89, i vilken fastställs principen för fastställandet av anspråk avseende egna medel (artikel 2), regler för bokföring av dessa medel (artikel 6. 2) och för tillhandahållande till kommissionen (artikel 10). Samma förordning innehåller bestämmelser om hur kommissionen skall underrättas om fall av bedrägeri och oegentligheter som medlemsstaterna har upptäckt för att kunna göra en noggrannare uppföljning av uppbördsförfarandena i dessa fall (artikel 6. 3 sista stycket). Den innehåller dessutom bestämmelser om fritagande från skyldigheten att tillhandahålla egna medel (artikel 17. 2), om kontroller (artikel 18. 2-18. 3) och om Rådgivande kommittén för gemenskapens egna medel (artikel 20). 6 En viktig ändring av denna förordning gjordes i juli 1996. Ändringen syftade till att • precisera och förtydliga vissa ekonomiska bestämmelser och bokföringsbestämmelser, särskilt villkoren för fastställande och tillhandahållande av anspråk avseende egna medel från sockeravgifter (som förs upp i de A-räkenskaper som avses i artikel 6. 2 a i förordning nr 1552/89), samt tidpunkten för fastställandet av traditionella egna medel, särskilt i fall som är föremål för rättsliga tvister, • förenkla och underlätta vissa bokföringsförfaranden, • förstärka kommissionens metoder för bekämpning och uppföljning av bedrägerier. EGT nr L 293,12. 11. 1994, s. 9. Rådets förordning (Euratom, EG) nr 1355/96 av den 13 juni 1996, som trädde i kraft den 14 juli 1996. 3 - 1. 3 Reglerna för kontroller Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 165/74 av den 21 januari 1974 om fastställelse av befogenheter och skyldigheter för av kommissionen bemyndigade anställda7, nedan kallad "förordning nr 165/74", är tillämplig på de gemensamma kontroller som utförs tillsammans med medlemsstaternas myndigheter8. Dessa gemensamma kontroller rör fastställandet, bokföringen och tillhandahållandet av traditionella egna medel och kommissionens bemyndigade företrädare har tystnadsplikt samt andra skyldigheter vid utövandet av sina utredningsbefogenheter. 2. KONTROLLSYSTEMETS FUNKTION PÅ GEMENSKAPSNIVÅ Systemet för traditionella egna medel omfattas av flera typer av kontroller inom kommissionen. Förutom de kontroller som kommissionen själv (Generaldirektoratet för budgetar) genomför i egenskap av den myndighet som utanordnar budgetinkomsterna, övervakas systemet i fråga om uppbörden av gemenskapens fordringar (Styrekonomens särskilda rapport på grundval av artikel 29. 3 i budgetförordningen) och skyddet av gemenskapens finansiella intressen (UCLAF:s årliga rapport om bedrägeribekämpning). Kommissionen är dessutom skyldig att svara på och vidta åtgärder i enlighet med de anmärkningar som revisionsrätten gör avseende kontroller som utförs enligt artikel 188a- 188c i fördraget och svara på Europaparlamentets frågor i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för genomförandet av budget. Eftersom ansvaret för uppbörden av traditionella egna medel har delegerats till medlemsstaterna har dessa ansvar för fastställande, bokföring och tillhandahållande av dessa medel. Kommissionen, som är ansvarig inför budgetmyndigheten för förvaltningen av de traditionella egna medlen, skall säkerställa att gemenskapsbestämmelserna tillämpas på rätt sätt. Denna komplementaritet mellan medlemsstaternas och kommissionens uppgifter är en följd av den nuvarande fördelningen av uppgifter mellan Europeiska unionens institutioner. I detta sammanhang utför kommissionen9 i egenskap av den myndighet som utanordnar inkomsterna tre typer av kontroller utöver de som medlemsstaterna själva är skyldiga att utföra. Det är handlar särskilt om följande kontroller: • Kontroller av rättsliga och administrativa bestämmelser. • Dokumentkontroller. • Kontroller på platsen i medlemsstaterna. 7 EGT nr L 20, 24. 1. 1974, s. 1. 8 Enligt artikel 18. 2 i förordning nr 1552/89. 9 De kontroller som genomförts av kommissionen är endast en del av de kontroller som utförs av gemenskapsinstitutionerna. Gemenskapens revisionsrätt har behörighet inom detta område och även Europaparlamentet har möjlighet att utöva kontrollfunktioner. - 4- Nedan visas en schematisk översikt över gemenskapens system för kontroll av traditionella egna medel, vilket inrättades på gemenskapsnivå genom förordning nr 1552/89 och genomförs av kommissionen i egenskap av den myndighet som utanordnar inkomsterna: Kontroller avseende 4 lagstiftning Analys av medlemsstatemas bestämmelser om fastställande, uppbörd och tillhandahållande av traditionella egna medel (artikel 4. 1 b) Dokumentkontroll Bokförings uppgifter Analys av rapporter Månadsrapport om A-räkenskaperna (artikel 6. 2 a))" Kvartalsrapport om B- räkenskaperna (artikel 6. 2 b))" Sammanfattande redovisning av fastställda anspråk och årsrapport (artikel 7) Halvårsrapport* om resultaten av medlemsstatemas kontroller (artikel 17. 3) Fritagande från skyldigheten att tillhandahålla egna medel i fall av force majeure eller I särskilda fall om beloppet överstiger 10 000 ecu (artikel 17. 2) Analys av särskilda fall Fall av bedrägeri och oegentlighete som gäller anspråk på över 10 000 ecu (artikel 6. 3 andra stycket)*** Kontroller på platsen i medlemsstaterna Gemensamma kontroller (artikel 18. 2) 1 Egna kontroller (artikel 18. 3) Årsrapport från och med den 14 juli 1996 efter ikraftträdandet av förordning nr 1355/96. Artikel 6. 3 efter ikraftträdandet av förordning nr 1355/96. Artikel 6. 4 efter ikraftträdandet av förordning nr 1355/96. - 5- Kommissionen genomför olika typer av kontroller. Antalet kontroller är utan samband med antalet tulltransaktioner (flera miljoner per år10). Det är alltså inte antalet utan utformningen nödvändighet representativ. Kontrollerna stickprovskontroller. Såsom framkommer nedan, särskilt i beskrivningarna av kontrollernas uppföljning, begränsar de sig inte till punktvisa kontroller, utan far en systematisk dimension på följande två sätt: som av är är - I tullordningarna på nationell nivå, genom att de nationella myndigheterna sänds meddelande om alla upptäckta avvikelser^ och uppmanas att göra de korrigeringar som behövs av förfaranden och praxis som inte överensstämmer med de instruktioner som getts för hela territoriet. - På gemenskapsnivå, genom att man gör en övergripande analys av hur de olika nationella förvaltningarna tillämpar de olika typerna av förfaranden eller system, samt genom att gemenskapens regelverk regelbundet anpassas i varierande utsträckning. Systemet för kontroll av traditionella egna medel vilar alltså i hög grad på ett ständigt samarbete mellan de tre nämnda stora kontrollkategorierna: kontroller av de lokala systemen, ständig kontakt med de nationella myndigheterna, granskning av regler och bokföringsbestämmelser. I anslutning till detta, och i samarbete med medlemsstaterna, tillfogar kommissionen för närvarande tekniker för riskanalys som utarbetats på gemenskapsnivå som gör det möjligt att bättre målinrikta och samordna kontrollerna (även de nationella) och att identifiera reella risker, både på operatörnivå som för godskategorier. 2. 1 Kontroller av rättsliga och administrativa bestämmelser Enligt artikel 4. 1 b i förordning nr 1552/89 är medlemsstaterna skyldiga att informera kommissionen om de allmänna bestämmelser i lagar och andra författningar samt de allmänna bokföringsföreskrifter som rör fastställande och uppbörd av traditionella egna medel samt deras tillhandahållande för kommissionen. De är även skyldiga att underrätta kommissionen om ändringar av dessa bestämmelser. Om kommissionen anser att nationella bestämmelser inte är anpassade till kraven på en korrekt uppbörd av traditionella egna medel skall den ta kontakt med den berörda medlemsstaten för att åtgärda dessa problem, ett förfarande som i regel är tillräckligt för att hitta lösningar utan att det är nödvändigt att inleda rättsliga överträdelseförfaranden. 10 18 miljoner transaktioner per år endast inom transiteringsordningen. - 6- 2. 2 Dokumentkontroller De dokumentkontroller som kommissionen genomför består av en analys ur rättslig synpunkt av sammanställningar och rapporter om räkenskaperna och av årsrapporterna om resultaten av medlemsstaternas kontroller. I artikel 6 i förordning nr 1552/89 fastställs att räkenskaper över traditionella egna medel skall föras av respektive medlemsstats finansförvaltning eller av annat organ som utsetts av medlemsstaten. I räkenskaperna uppförs de anspråk som fastställts enligt artikel 2 i samma förordning, dvs. de belopp som den betalningsskyldige har underrättats om att han skall betala. Medlemsstaterna skall varje månad11 översända en rapport om dessa räkenskaper - A-räkenskaperna - till kommissionen. Kommissionen skall kontrollera att de belopp som medlemsstaten har krediterat det konto som öppnats i kommissionens namn hos finansförvaltningen överensstämmer med de belopp som anges i månadsrapporten. Kommissionen skall om nödvändigt kontakta den berörda medlemsstaten och göra eventuella ändringar genom att korrigera rapporten samt, i förekommande fall, kräva dröjsmälsränta. Enligt artikel 6. 2 b i förordning nr 1552/89 skall fastställda anspråk som inte har uppförts i "A-räkenskaperna" på grund av att de inte har uppburits och ingen säkerhet har ställts eller på grund av att de är föremål för tvister uppföras i separata räkenskaper, de s. k. "särskilda räkenskaperna" eller "B-räkenskaperna". Alla de belopp som uppförs i dessa räkenskaper skall därefter redovisas i en kvartalsrapport om de särskilda räkenskaperna som skickas till kommissionen12. Kommissionen skall försäkra sig om att varje kvartalsrapport stämmer överens med föregående kvartalsrapport genom att ta hänsyn till fastställda anspråk, korrigeringar, annulleringar och inbetalningar under det kvartal som rapporten avser. Vid avvikelser skall den berörda medlemsstaten kontaktas för att fastställa vad de beror på. Enligt artikel 17. 2 skall dessutom avskrivna belopp meddelas i halvårsrapporter. Detta är fall där uppbörden av de fastställda anspråken inte har kunnat genomföras på grund av force majeure eller andra särskilda fall. Kommissionen tar inom sex månader i förekommande fall sända sina kommentarer till den berörda medlemsstaten. Om kommissionen anser att medlemsstaten inte har visat erforderlig omsorg när det gäller att värna gemenskapens finansiella intressen ifrågasätts det ekonomiska ansvar som den berörda medlemsstaten har visat och den uppmanas tillhandahålla ett belopp som motsvarar de anspråk som inte har uppburits. Om den fastställda tidsfristen överskrids kan en dröjsmålsränta krävas. 1 ' Den månatliga sammanställningen rörande A-räkenskaperna skall lämnas till kommissionen senast den första arbetsdagen efter den 19:e dagen i den andra månaden efter den månad då anspråket fastställdes. 12 Kvartalsrapporten rörande B-räkenskaperna skall översändas till kommissionen senast den första arbetsdagen efter den 19:e dagen i den andra månaden efter det kvartal då anspråket fastställdes. Före den I maj varje år skall medlemsstaterna i enlighet med artikel 7 i förordning nr 1552/89 översända en sammanfattande redovisning till kommissionen över de anspråk som fastställdes under föregående år. Denna årliga redovisning skall åtföljas av en rapport om fastställandet och bokföringen av traditionella egna medel Kommissionen skall utvärdera uppgifterna i dessa rapporter genom att jämföra dem med tillgängliga uppgifter som mottas från olika källor. 2. 3 Uppföljning av medlemsstaternas kontrollverksamhet Enligt artikel 17. 3 i förordning 1552/89 skall medlemsstaterna i halvårsrapporter anmäla resultaten av egna kontroller till kommissionen. Rapporterna skall innehålla allmän information och principfrågor rörande de viktigaste problem som särskilt genom tvister har uppkommit vid tillämpningen av förordning nr 1552/89. Rapporten skall även i detalj redogöra för skälen till varför medlemsstaten inte har kunnat tillhandahålla anspråksbelopp som har fastställts men inte uppburits, under förutsättning att de överstiger 10 000 ecu. Kommissionen skall slutligen på grundval av de uppgifter som lämnas till den övervaka medlemsstaternas bedrägeribekämpning när det gäller traditionella egna medel. Dessa uppgifter gäller särskilt de fall av bedrägeri som anmälts inom ramen för det ömsesidiga biståndet13 och enligt artikel 6. 3 i förordning nr 1552/89. På grund av det mycket stora antalet anmälda fall av bedrägeri och oegentligheter (över 2 000 per år) som gäller anspråksbelopp på över 10 000 ecu har kommissionen fastställt metoder för uppföljning av alla "bedrägerifall" och ett begränsat urval "allvarliga ärenden", vilka skall underställas en ingående granskning tills dess att de är helt uppklarade. Så snart kommissionen far kännedom om att ett fall av bedrägeri eller oegentligheter av betydande omfattning har uppdagats men inte meddelats i enlighet med förordning 1552/89 skall den erinra den berörda medlemsstaten om dess skyldigheter att skydda gemenskapens finansiella intressen. Kommissionen skall även inhämta information från medlemsstaterna om situationen vad gäller fastställda belopp och eventuella indrivna belopp eller om skälen till varför indrivning inte har ägt rum. 2. 4 Kontroller på platsen i medlemsstaterna Även om kontrollerna av nationella rättsliga och administrativa bestämmelser vad gäller traditionella egna medel liksom dokumentkontrollerna är lämpliga metoder att granska tillämpningen av gemenskapslagstiftningen om traditionella egna medel, måste ett verkligt effektivt och realistiskt kontrollsystem skapa möjligheter att genomföra kontroller "på platsen". Sådana kontroller ger kommissionen tillfälle att utifrån av granska förhållandena gemenskapslagstiftningen om traditionella egna medel och att undersöka om de slutsatser som dragits efter andra kontroller är riktiga. i medlemsstaterna genomförandet skärpa och 13 Rådets förordning (EEG) nr 1468/81 (EGT nr L144,2. 6. 1981, s. 1). Det finns tvä typer av kontroller på platsen och båda utförs i nära samarbete med nationella tjänstemän. De "gemensamma kontrollerna" har funnits sedan systemet med gemenskapens egna medel upprättades genom beslutet av den 21 april 1970. Dessa kontroller utförs i enlighet med bestämmelserna i de tidigare nämnda förordningarna nr 1552/89 och nr 165/74. Genom artikel 18. 3 i förordning nr 1552/89 inrättade rådet senare en ny typ av kontroller, kallade "egna kontroller", som utförs på kommissionens eget initiativ. Denna typ av kontroller gör det möjligt för kommissionen att agera snabbt när behovet av en målinriktad kontroll uppstår. Det är kommissionen som ensam beslutar om plats och inriktning för kontrollen, men den tar hjälp av den berörda medlemsstatens förvaltning under genomförandet, främst för att komma åt nödvändiga dokument. Räckvidden och genomförandebestämmelserna en dessa kommissionsförklaring till rådets protokoll. I fråga om tillvägagångssätt förbereds de egna kontrollerna på samma sätt som de gemensamma kontrollerna, med det undantaget att medlemsstaterna givetvis inte informeras om det årliga kontrollprogrammet. fastställdes kontroller för i Kontrollstrategin är att i första hand analysera hur väl systemet i praktiken överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna utifrån två synvinklar: myndighetens agerande innan varorna frisläpps och deras agerande i form av efterhandskontroller eller avslutande av tullförfarandena. I ett andra steg utför de bemyndigade tjänstemännen en dokumentkontroll genom att från fall till fall göra stickprovskontroller eller ingående kontroller för att avgöra om systemet i praktiken fungerar så som det är avsett. De bemyndigade tjänstemännen skall ha tillgång till styrkande dokument i samband med kontrollerna. - 9- 3. KOMMISSIONENS KONTROLLVERKSAMHET PÄ PLATSEN 1993-96 3. 1 Förfaranden för och genomförande av kontroller på platsen För att säkerställa öppenhet och tydlighet har vissa förfaranden fastställts. I slutet av varje år antas således ett förslag till ett detaljerat årsprogram tillsammans med de behöriga nationella myndigheterna. Det slutliga programmet skickas av kommissionen till samtliga medlemsstaters ständiga representanter. Även om det huvudsakliga ansvaret för genomförandet av detta program vilar på GD XIX i egenskap av utanordnande myndighet, deltar även andra av kommissionens enheter beroende på syftet med kontrollen. Genomförandet av kontrollerna skall ske enligt följande klart fastställda förfarande: • Ungefär en månad före varje kontrolluppdrag bekräftar kommissionen tidpunkten för kontrollen genom ett brev till den berörda medlemsstatens ständiga representant och anordnar ett internt samordningsmöte för de olika kommissionsenheter som deltar för att precisera vilka mål som skall uppnås genom besöket i fråga. • Varje kontroll inledas med ett samordnings- och förberedelsemöte mellan kommissionens bemyndigade tjänstemän och ansvariga nationella tjänstemän. i en medlemsstat skall • När kontrollen har avslutats skall resultaten av arbetet meddelas de behöriga myndigheterna vid ett avslutande möte och därefter formellt meddelas den berörda medlemsstaten så snart som möjligt. • Rapporten läggs slutligen fram till Rådgivande kommittén för gemenskapens egna medel14, vilket säkerställer likabehandling av medlemsstaterna. Efter kommitténs granskning fastställer kommissionen sin slutliga ståndpunkt vilken meddelas den berörda medlemsstaten. Under den berörda perioden (1993-1996) har kommissionen utfört sammanlagt 81 kontroller, som fördelar sig på följande sätt {den första siffran avser antalet gemensamma kontroller, den andra siffran antalet egna kontroller): Ar B DK D ÊL E F IRL 1 L NL P UK A FIN S Totalt 1993 1/- 1/- -/1 1/- 1/1 1/1 1/- 21- V- 1/1 1/- 1/1 1994 1995 1996 1/- V- 1/- 1/1 2/1 1/1 -12 1/1 1/- 1/1 V- 2/1 1/- 1/1 1/- 1/- -/1 1/- 1/1 1/1 1/- 1/1 M- -12 1/- 1/1 1/- 1/1 1/- 1/1 1/1 1/- 1/1 1/- 1/1 1/1 21- 1/- 1/- 1/- 1/- 1/- 12/5 13/9 13/7 16/6 Totalt 4/- 4/1 3/4 4/1 3/5 4/4 4/- 5/3 4/- 4/5 4/1 5/3 21- 21- 21- 54/27 14 Denna kommitté, som inrättades genom artikel 20 i förordning nr 1552/89, är sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och kommissionen. En analys av de kontrollresultat som har föranlett granskningar från kommissionens sida återfinns i kapitel 3. 2. I tabellen nedan sammanfattas vad som har varit föremål för kontroller under perioden 1993-1996 samt berörda medlemsstater. Nr Ärende Berörda medlemsstater År 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. 15. 16. 17. 18. 19. Avtal mellan EG och Andorra EochF 1994 Postförsändelser Särskilda räkenskaper Alla medlemsstater 1993,1994 B, D, EL, E, F, IR, 1, L, A, P, UK 1993 • 1995 Fastställande, bokföring och tillhandahållande Alla medlemsstater 1995, 1996 Sockeravgifter D, F, 1 och NL 1993, 1994 Import av unga nötkreatur avsedda för gödning 1 Övergångsåtgärder för f. d. Östtyskland D 1993 1993 Aktiv förädling Passiv förädling Alla medlemsstater 1994-96 B, D, F, 1, L, NL, UK 1995, 1996 POSEICAN-programmet E 1993,1994, 1996 Allmänna preferenssystemet B, D, EL, E, IRL, 1 och UK 1993, 1995-96 Systemet för extern gemenskapstransitering Alla medlemsstater 1994, 95, 96 Lagringssystem D, F, 1, L, NL, UK 1995, 1996 Återbetalning, indrivning och centralisering NL Uppskjutna betalningar Försenat tillhandahållande p. g. a. strejk D P 1994 1994 1993 Avskrivna belopp AT-containrar Bedrägerifall och ömsesidigt bistånd B, IR, 1, E, EL, F B, D, EL, F, IR, i, L, A, P 1996 0, NL, B 1996 1996 11 - 3. 2 Sammanställning av de viktigaste resultaten av kontrollverksamheten De 81 kontroller som kommissionen har utfört under 1993-96 och som har lett till totalt 352 anmärkningar gjorde det möjligt att utvärdera de nationella myndigheternas tillämpning av gemenskapsbestämmelserna på såväl tullområdet som det finansiella området. Resultat av kontrollen 93/96 Diverse 22% B-räkenskaper 6% Postförsändelser 4% Transitering 13% Socker 3% REM/REC 5% (Procenttalen anger antalet misstänkta avvikelser ifråga om varje område) AF TL/TO PF APS REM/REC Transitering Aktiv förädling Tullager/Tullfritt område Passiv förädling Allmänna preferenssystemet (E/A) Efterskänkning/Aterbetalning Extern gemenskapstransitering Postförsändelser Bokföring av försändelser med post B-räkenskaper Socker Särskilda räkenskaper enligt artikel 6 2 i förordning nr 1552/89 Avgifter inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för socker Genom kontrollerna har mycket omfattande funktionsproblem uppdagats inom vissa ordningar. Man har vidare kunnat rätta till enstaka fall av felaktig tillämpnin bestämmelser, och att notera att vissa ordningar fungerar relativt tillfredsställande. av 12 3. 2. 1 A nmärkningar rörande grundläggande funktionsproblem I vissa fall har kommissionen kunnat upptäcka funktionsproblem vars omfattning senare kunnat bekräftas. • Extern gemenskapstransitering och TIR-ordningen till som bl. a. varit orsaken Så var t. ex. fallet inom området extern gemenskapstransitering och TIR-ordningen, vars allvarliga brister bekräftats genom initiativ från andra gemenskapsinstitutioner första och undersökningskommission15. De kontroller som utfördes på området 1994, 1095 och 1996 i samtliga medlemsstater gjorde det möjligt att upptäcka 48 avvikelser som främst rörde förseningar av påbörjandet av indrivningen, som berodde pä underlåtenhet att avsluta förfaranden och brister i metoderna för efterhandskontroll av transiteringshandlingar. I samtliga medlemsstater konstaterades försumlighet vad gäller bokföringen av importavgifterna för varor som omfattas av denna ordning efter utgången av den tidsfrist på 14 månader som fastställs i artikel 379 i förordning (EEG) nr 2454/93. Europaparlamentets En större svårighet uppdagades dessutom beträffande avslutandet av förfarandet rörande de transiteringshandlingar som utfärdas av vissa gemenskapstullkontor för varor från tredje land som fraktas sjövägen till tullfria områden som ligger i en hamn. De myndigheter som förvaltar dessa områden kräver inte uppvisande av dokument T. När det gäller samlade säkerheter visade kontrollerna på flera exempel av praxis som inte överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna och som inte garanterar att hela det avgiftsbelopp som skall betalas som egna medel verkligen omfattas. Detta var även fallet vad gäller den danska förvaltningens beräkning av den fasta säkerheten för varor för vilka det föreligger ökad risk för bedrägeri, t. ex. cigaretter Insamling pågår av bokföringsuppgifter i medlemsstaterna för att bedöma hur de traditionella egna medlen påverkas av de förseningar som alltså har påvisats när det gäller fastställandet av anspråk och för att bestämma dröjsmålsräntor. • Förmånstullordningar Kommissionen fortsatte de kontroller på grundval av artikel 18 i förordning nr 1552/89 som inleddes 1992 inom området förmånstullordningar. Dessa kontroller för kompletterade den uppföljningen av revisionsrättens anmärkningar, särskilt i dess årsrapport 1091 u\ inspektionsverksamhet som bedrivs ramen inom 1 -s I Kellet-Bowmann-rapporten, som kom fyra år efter det att gemenskapens inre gränser avskaffats, uttrycktes oro över den enorma klyftan mellan de medel som står till den internationella brottslighetens förfogande och de medel nationella förvaltningar och jurisdiktioner tullområde. Rapporten antogs av undersökningskommissionen för gemenskapens transiteringsordning den 20 februari 1997 (dok. PE 220. 895 slutlig) och innehöll ett antal rekommendationer till kommissionen för att säkerställa ordningens funktion och säkerhet. förfogar över i ett uppsplittrat gemenskapens 16 Resultaten av denna uppföljning av fall som gäller värden som ligger över ett bestämt tröskelvärde liksom av uppbördsärenden till följd av meddelanden inom systemet för ömsesidigt bistånd behandlades i två rapporter om uppbörden 13 Dessa inspektioner är inriktade på att fastställa efterlevnaden av villkoren för förmånsbehandlad import, särskilt falska eller ogiltiga intyg, minsta antal kontroller i efterhand och tillämpningen av bestämmelserna om automatisk vägran att bevilja förmånstull i fall där den tidsfrist för svaren på förfrågningar i samband med efterhandskontroller överskrids. De inspektioner som har utförts gjorde det möjligt att upptäcka 64 avvikelser som huvudsakligen rör problem med tillämpningen av bestämmelserna om styrkande ursprungshandlingar och bestämmelserna om administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd. Resultaten tyder på att svårigheten ligger i genomförandet av efterhandskontroller vars villkor är föremål för olika tolkningar. En ingående redogörelse för analysen och uppföljningarna av denna analys ges nedan och blev föremål för ett meddelande från kommissionen den 23 juli 1997. Särskilda räkenskaper I enlighet med de åtaganden som kommissionen gjorde i en rapport den 4 januari 1994 att genomföra systematiska och riktade inspektioner genomfördes under referensperioden 18 kontrolluppdrag på lokal nivå i 11 medlemsstater för att granska de särskilda räkenskaperna. De mindre avvikelser som kunde konstateras i samband med inspektionerna korrigerades, särskilt vad gäller praxis som inte överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna och som försenar I vissa medlemsstater sträcker sig domstolarnas befogenheter så långt som till vägran att fastställa egna medel i samband med tvister, eller så kan avslutandet av förfarandet för tid om skattetjänstemän uppskjutas på obestämd tvångsindrivning underlåter att vidta åtgärder. som är ansvariga tillhandahållandet. I punkt 3. 2 i rapporten 96. 6. 1 påpekade kommissionen särskilt att enbart invändningar framförda av den betalningsskyldige per telefon inte kan berättiga att avgifterna tors upp i de särskilda räkenskaperna och uppmanade de behöriga myndigheterna att tillhandahålla en beskrivning av förfarandena för bestridande. Denna fråga har ännu inte lösts. Kommissionen påpekade också att i en hamn utgjorde ett meddelande av uppbörd i efterhand fram till maj 1995 (som var den tidpunkt då det elektroniska deklarationssystemet infördes) inte ett giltigt meddelande om skulden till den betalningsskyldige. Myndigheterna uppmanades förfarandena överensstämmer med gemenskapslagstiftningen och tillhandahålla upplysningar som gör det möjligt att fastställa de ekonomiska konsekvenserna av förseningarna vad gäller uppförandet i räkenskaperna av belopp som drivits in sedan den 1 januari 1903 säkerställa att av traditionella egna medel i fall av bedrägerier och oegentligheter (KOM (95) 398) slutlig av den 6 juni 1995, och KOM (97) 259/2 av den 9 juni 1997). - 14 Systemet för uppbörd av traditionella egna medel Förfarandena för faststä/le/se, bokföring och tillhandahållande av fordringar, som har nära anknytning till föregående punkt, kontrollerades i samtliga medlemsstater 1995 och 1996. Flera fall där anspråk inte fastställdes eller fastställdes för sent utan att särskilda omständigheter förelåg upptäcktes i Nederländerna, Spanien, Belgien och Italien. Dessa brister som oftast beror på dålig kommunikation mellan tullmyndigheten och granskningsmyndigheten eller på otillräckliga nationella förfaranden ledde till krav på korrigeringar och betalning av dröjsmålsräntor. Andra myndigheter uppmanades ompröva sina förfaranden, särskilt förfarandena för uppbörd i efterhand efter utredning eller i samband med förlikningar som tillämpas av Förenade kungariket, och att tillhandahålla upplysningar som gör det möjligt att fastställa ekonomiskt ansvar när det inte har skett någon underrättelse av den betalningsskyldige. Fortfarande på området för bokföring av egna medel granskades centraliseringen av de samlade kvarstående betalningarna (från och med den I januari 1990) vid Bundeskasse i Koblenz - avdelningen i Trier - av revisionsrätten som upptäckte kraftiga förseningar i tillhandahållandet av egna medel. Kommissionen utarbetade därefter ett förfarande för att granska de samlade kvarstående betalningarna med hänsyn till den faktiska bokföringen av beloppen och beräknade genom extrapolering dröjsmålsräntorna. Vad gäller tullklareringen av postförsändelser visade de 38 kontroller som genomfördes i samtliga medlemsstater att beloppen, vilket revisionsrätten påpekade i sin årsrapport 1991, inte hade tillhandahållits den dag då anspråken fastställdes utan den dag då skulden bokfördes (den sammanlagda skulden i början av månaden efter tullklareringen). Denna praxis som stred mot de bokföringsregler och finansiella regler som gällde under referensperioden ledde till ett krav på dröjsmålsräntor för de tre aren innan avvikelsen upptäcktes och fram till dess att de nationella bokföringsförfarandena överensstämde med gemenskapsbestämmelserna. Aktiv förädling: Kontroller av systemet för aktiv förädling beträffande utfärdandet av tillstand, tillämpningen av ekonomiska villkor, likvärdig ersättning och avslutandet av tullförfarandet utfördes i samtliga medlemsstater 1994, 1995 och 1996. 109 enstaka avvikelser upptäcktes. Dessa avvikelser visar på nödvändigheten av en omarbetning inte tillämpas enhetligt, vilket medför obalans i av systemet, eftersom det behandlingen. I de fall då avvikelsen inte hade någon direkt inverkan på gemenskapens budget vidtogs åtgärder för att säkerställa att de nationella bestämmelserna överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna. Där uppbörden hade försenats pä grund av att förfarandet inte hade avslutats har dröjsmålsräntor krävts eller håller pä att fastställas efter utbyte av information med de berörda medlemsstaterna. Revisionsrätten har också anmärkt på systemets grundläggande principer. - 15 3. 2. 2 Enstaka anmärkningar om bristande tillämpning av reglerna Oftast gäller anmärkningarna enstaka fall av bristfällig tillämpning av bestämmelserna. Genom kontrollerna har dessa problem kunnat korrigeras, och där de hade inverkan på gemenskapens budget har dröjsmålsräntor krävts. Detta har ingen inverkan pa de lösningar som tillkommit vad gäller lagstiftning och som beskrivs i detalj längre fram • Förfarandena för fastställande och betalning av sockeravgiften var föremål för fyra kontroller på lokal och central nivå under den berörda perioden varvid enstaka avvikelser kunde konstateras som emellertid inte har någon ekonomisk betydelse, utom i en medlemsstat där granskningar fortfarande pågår. länder 1995 och 1996. Resultaten av • Tullagersystemet kontrollerades kontrollerna avslöjade vissa i förvaltningen med eventuella ekonomiska konsekvenser. Kontrollerna kommer att fortsätta under kommande år. förseningar avseende uppbörden och brister i sex • Tillämpningen av bestämmelserna om tillfällig import av containrar granskades i Belgien, Tyskland och Nederländerna 1996. Kommissionen noterade att det saknas verkliga kontroller av hur länge containrarna stannar i landet och uppmanade medlemsstaterna att uppfylla sina rättsliga skyldigheter i detta hänseende. • Kontrollerna under 1993, 1994 och 1996 av tillämpningen av särskilda till förmän för Kanarieöarna ("särskilt program anpassat till Kanarieöarnas avsides POSEICAN- tullbestämmelser läge och programmet ökaraktär)17 avslöjade vissa avvikelser, särskilt vad gäller uppbörden av antidumpningstullar och genomförandet av gemensamma handelspolitiska åtgärder. Kommissionen håller frågan om vissa antidumpningstullar som inte har uppburits. för närvarande på att överväga inom ramen för • Efter ett kontrolluppdrag i Portugal i maj 1993 och på grundval av revisionsrättens anmärkningar undersökte kommissionen hur strejker påverkade tillhandahållandet av traditionella egna medel. Det system med ett förenklat förfarande som antagits av den portugisiska administrationen för att upprätthålla handelsflödet kontrollerades ingående, vilket visade att förseningarna vad gäller fastställandet av anspråk till dess att strejkerna var över kunde ursäktas. Metoder utarbetades för att fastställa tidsfristen för tillhandahållandet av traditionella egna medel och för beräkningen av dröjsmålsräntor i samband med sammanfattande deklarationer. tulltjänstemannens tvä • Till följd av de kontroller som utfördes blev det möjligt att åtgärda de formella bristerna i tillämpningen av avtalet mellan EG och Andorra. Korrigeringar har genomförts. Under tiden har ett nytt tullklareringsförfarande inrättats genom vilket de andorranska myndigheterna tar ansvar för tullklareringen av varor som är avsedda för furstendömet. 17 POSEICAN-programmet inrättades på grundval av artikel 9 i rådets förordning nr 1911/91 (EGT nr L 171, 29. 6. 1991) genom vilken de undantag som föreskrivs i Spaniens anslutningsakt för Kanarieöarna upphörde att gälla. - 16 • Fall av underlätenhet att rapportera om bedrägerimeddelanden och meddelanden inom systemet för ömsesidigt bistånd i enlighet med artikel 6. 3 i förordning nr 1552/89 har noterats i flera medlemsstater och föranlett enstaka anmärkningar, även vad gäller tolkningen av lagstiftningen. Förutom dessa enstaka brister togs grundläggande brister i förvaltningen av transiteringssystemet och genomförandet av ömsesidigt bistånd upp i mer djupgående anmärkningar som behandlas i nästa punkt • Enstaka förseningar som noterades vad gäller tillhandahållandet i vissa fall av delbetalningar och regelbundna sammanfattande deklarationer föranledde krav på dröjsmålsräntor och på att bokföringsförfarandena skulle överensstämma med gemenskapsbestämmelserna. • I flera länder var kontrollerna inriktade på uppföljning av ofullständiga deklarationer Kontrollerna visade att de fyra medlemsstaterna Danmark, Sverige, Finland och Irland har infört elektroniska tullklareringssystem som befriar företagen från skyldigheten att förutom tulldeklarationer lägga fram styrkande dokument som fakturor eller förmånsintyg. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka företeelsen, med utgångspunkt i principen att skyddet av gemenskapens finansiella intressen, särskilt vad gäller förmånsordningarna, måste kunna garanteras. • Tillämpningen av bestämmelser vad gäller återbetalning, uppbörd och centralisering, särskilt i fall där medlemsstaterna själva fattar beslut, var föremål för kontroll 1994 i Nederländerna, vilket föranledde krav på dröjsmålsräntor och på indrivning av huvudbeloppet. 3. 2. 3. Ordningar som fungerar relativt tillfredsställande Kontrollerna visade också att vissa ordningar fungerade på ett relativt tillfredsställande sätt. • Systemet för passiv förädling kontrollerades i sju medlemsstater under åren 1995 och 1996. Förutom vissa brister i övervakningen av verksamheten och utfärdandet av tillstånd noterades fa avvikelser. Eftersom de påverkade budgeten krävdes att de skulle korrigeras. • Kommissionens kontroller gjorde det slutligen möjligt att säkerställa att vissa särskilda ordningar fungerar. När det gäller den särskilda ordningen avseende import av unga nötkreatur avsedda för gödning, som tillåter beviljandet av en lägre importavgift, kunde kommissionen således efter en kontroll i Italien 1993 försäkra sig om att de grundläggande villkoren uppfylldes. De övergångsåtgärder som gäller inom det forna DDR:s territorium, som tillåter upprätthållandet av förmånstullar för vissa länder i Östeuropa, förlängdes dessutom fram till 1994. Åtgärderna kontrollerades på lokal och central nivå 1993 vilket gjorde det möjligt att korrigera vissa mindre avvikelser med gemenskapsbestämmelserna. överensstämde tillämpningen konstatera och att 17 3. 3. Uppföljningarna av kommissionens kontrollåtgärder 3. 3. 1 Uppföljningar avseende lagstiftningen När brister eller luckor i medlemsstaternas rättsliga eller administrativa bestämmelser har konstaterats har kommissionen systematiskt uppmanat de berörda medlemsstaterna att säkerställa att dessa överensstämmer med gemenskapens krav. Sådana korrigeringar, som genomförts såväl inom det tullrättsliga området som finansområdet, är en annan viktig konsekvens av de kontroller som har utförts. I övrigt har kommissionens kontroller även varit en viktig källa till information om hur medlemsstaterna tillämpar bestämmelserna, särskilt inom det tullrättsliga planet, som kan vara till nytta för de enheter inom kommissionen som är ansvariga för lagstiftningen. • Vad gäller fastställandet och tillhandahållandet av egna medel inom ramen för tullklareringen av postförsändelser har kommissionens kontroller lett till en anpassning av de nationella bestämmelserna för att säkerställa överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. Problemet med bristande överensstämmelse mellan begreppen bokföring och fastställande, som även revisionsrätten påpekade i sin årsrapport 1991, har lösts till följd av ikraftträdandet av rådets förordning nr 1355/96 om ändring av förordning 1552/89. Bestämmelserna om posttrafiken i förordning (EEG) nr 2454/93 om föreskrifter för tillämpningen av tullkodexen förespråkar enbart uppförande i räkenskaperna. Denna förenkling av fastställandet av egna medel gör det möjligt att betrakta de nationella myndigheterna som deklaranten eller, i tillämpliga fall, den betalningsskyldige. • Vad gäller systemet för aktiv förädling, som också var föremål för anmärkningar från revisionsrätten i dess årsrapport 1995, bekräftar de brister som upptäckts i utfärdandet av tillstånd, tillämpningen av ekonomiska villkor och likvärdig ersättning samt avslutandet av förfarandena behovet av att göra en utvärdering av befintlig praxis. Kommissionen antog därför 1996 en rapport om detta systems funktion och framtida utformning1 x och håller för närvarande på att utvärdera resultaten av samrådet med industrin i samband med seminariet om "Anpassning av tullordningarna till de ekonomiska aktörernas behov" som anordnades i september 1996. 18 Meddelande nr 96/C194/07, EGT C 194,5. 7. 1996, s. 6. 18- av begreppet "berättigad misstanke" och • Inom området förmånstullordningar har det visat sig att medlemsstaternas olika av tolkningar gemenskapsbestämmelser på området hindrar tillämpningen av bestämmelsen om indragning av tullförmåner i fall där de gynnade länderna inte svarar i tid eller lämnar ofullständiga svar. Detta begrepp är viktigt för försvaret av gemenskapens finansiella intressen och kommissionen kommer efter sin analys av problemet i ett nästa steg att offentliggöra förklarande meddelanden om Europaavtalens protokoll om ursprungsbestämmelser för att göra det möjligt för de ekonomiska aktörerna att tydligare se hur vissa texter i dessa protokoll skall tolkas. avsaknaden • Vad gäller extern gemenskapstransitering, särskilt förseningarna av påbörjandet av indrivningen, har samtliga medlemsstater utom Frankrike och Luxemburg, där de tidsfrister som fastställs i gemenskapslagstiftningen i allmänhet iakttas, uppmanats att under tre år kontrollera att artikel 379 i föreskrifterna för tillämpningen av tullkodexen tillämpas av alla deras tullkontor. Kommissionen anser i själva verket att det i fall där tullförfarandet inte avslutas eller där det råder tvivel om var överträdelsen för övrigt ofta beror på bristande omsorg av har ägt bestämmelsetullkontoret eller på att utredningar inleds försent - är upp till den avsändande medlemsstaten att vidta nödvändiga åtgärder: dvs. att inom föreskriven tidsfrist meddela underlåtenheten att avsluta förfarandet och föra upp skulden i räkenskaperna genom avräkning från huvudbeloppet. Underlåtenhet att vidta dessa åtgärder kan leda till ekonomiskt ansvar. - vilket rum 3. 3. 2 Uppföljningar av räkenskaperna Under referensperioden (1993-1996) uppgick de ytterligare anspråken (huvudbeloppen) som fastställdes och betalades in till kommissionen efter anmärkningarna i rapporterna om kommissionens egna eller gemensamma kontroller till 64 636 726 ecu19. Nästan 98 % av detta belopp motsvarar en anpassning avseende gemenskapstransiteringar i en enda medlemsstat. Dröjsmålsräntor krävdes dessutom för förseningarna i tillhandahållandet av traditionella egna medel som fastställdes vid kommissionens kontroller. För perioden 1993 - 1996 uppgick de totala dröjsmålsräntorna som medlemsstaterna har betalat eller skall betala till 26 395 213 ecu19 Av detta belopp skall 1 234 849 ecu,9betalas till följd av revisionsrättens anmärkningar i sina årsrapporter, för vilka den finansiella uppföljningen utförs av kommissionen, och över 80 % rör dröjsmålsräntor i samband med samlade kvarstående betalningar på ett enda kontor. Det skall påpekas att dessa siffror fortfarande är ofullständiga, eftersom fastställandet av anspråk till följd av kommissionens kontroller beror på de nationella förfarandena för insamling av nödvändiga bokföringsuppgifter. 1 i} Preliminära siiiror fastställda den 20 augusti 1997. - 19 3. 4 Resultaten av andra former av kontroll Som framgår av det föregående är det genom kontroller på platsen möjligt att upptäcka vissa problem i uppbördssystemet på nationell nivå. Det finns emellertid en stark samverkan mellan de olika formerna av kontroll Kontrollerna på platsen, som i huvudsak bygger på resultaten av andra typer av kontroller, är ett sätt att bekräfta de första slutsatser som dragits efter dessa andra kontroller. 3. 4. 1 A vskrivna belopp Antalet meddelanden från medlemsstaterna om fall där belopp avskrivits (i enlighet med artikel 17. 2 i förordning (EEG) nr 1552/89) var betydligt lägre än väntat och så lågt att det tyder på att denna bestämmelse inte tillämpas på ett enhetligt sätt. Meddelandena gäller i själva verket endast några medlemsstater (Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Förenade kungariket). Beträffande Tyskland informerade de tyska myndigheterna kommissionen om att vissa fall, som på grund av den tyska lagstiftningen om långa preskriptionstider hade kommit med av misstag, nu skulle dras tillbaka. Uppföljningen av de 32 fall (rörande ett sammanlagt belopp på 8 762 001 ecu) som faktiskt meddelades kommissionen under perioden 1993 -1996 beskrivs i bilagan. Av uppföljningen framgår att Tyskland drog tillbaka fyra fall som fortfarande var föremål för indrivningsförsök (401 316 ecu) och att Förenade kungariket drog tillbaka ett fall som hade meddelats av misstag (23 103 ecu). Kommissionen granskade de återstående 27 fallen som gällde ett sammanlagt belopp på 8 337 582 ecu för att utröna om de berörda medlemsstaterna hade visat tillräcklig omsorg för att säkerställa indrivning. Det övergripande resultatet var följande: Artikel 17. 2: Fall på grundval av antal Artikel 17. 2: Fall på grundval av värde Bristande Bristande omsorg 5 3% Tillräcklig omsorg 26% 20 Närmare uppgifter: a) b) c) i 10 fall noterades bristande omsorg varav: 1 fall avslogs som otillàtligt inbetalning skedde i 2 fall en blankett om påstådd överträdelse upprättades i 2 fall 5 bestridits och betalning krävdes 10 fall är under granskning i 7 fall kunde tillräcklig omsorg konstateras fall bekräftades efter att ha Belopp % av beloppet % av ant;il fall 4 428 487 ecu 53,1 % 356 381 ecu 95 883 ecu 488 162 ecu 4,3 % 1,1% 5,9 % 37%, 3. 7% 7. 4% 7. 4% 3 488 061 ecu 41,8% 18. 5% 3 550 966 ecu 358 129 ecu 42,6 % 4,3 % 37%> 26% Med förbehåll för de fall som är under granskning, framgår det av dessa siffror att det fanns brister i de nationella myndigheternas agerande i fråga om över en tredjedel av de meddelade fallen och att dessa fall gällde de jämförelsevis största beloppen (53% av det totala värdet). Det vore önskvärt om dessa myndigheter riktade in sina ansträngningar på att driva in anspråken i fall där det är stora belopp som står på spel. Även om dessa resultat bara gäller meddelanden som lämnades av en minoritet av medlemsstaterna tyder de på att det finns ett verkligt grundläggande problem när det gäller de uppbördsåtgärder som används av de nationella myndigheterna och när det gäller den harmoniserade tillämpningen av bestämmelsen. Denna oroväckande situation har föranlett kommissionen att under tiden vidta åtgärder som beskrivs mer ingående längre fram. 3. 4. 2 Övervakningen av indrivningen av traditionella egna medel ifall av bedrägeri och oegentligheter Vad gäller övervakningen av medlemsstaternas bedrägeribekämpning under räkenskapsåret 1994 har kommissionen lagt fram två rapporter till budgetmyndigheten som omfattar omkring 70 % respektive 30 % av de belopp som undandragits i fall av bedrägeri och oegentligheter som meddelades kommissionen under första halvåret 1989 och första halvåret 1993. 20 Den första rapporten, som sammanställdes på grundval av ett urval fall som gällde fordringsbelopp på över 0,5 miljoner ecu, föranledde en statistisk analys. I rapporten påpekades att de produkter som främst berördes av omfattande ekonomiska bedrägerier var vissa jordbruksprodukter, främst med ursprung i öststaterna, och huvudsakligen bestod i att varorna undanhölls transiteringsförfarandet och av falska deklarationer i samband med övergången till fri omsättning. I fråga om industriprodukter som berördes av bedrägerier, främst textilprodukter, hi-fi-anläggningar för inspelning och TV- apparater från Sydostasien, fanns en större spridning både vad gäller antal och belopp I rapporten fastställdes att indrivningsnivån på grund av att de berörda fallen var så komplicerade var mycket låg och för övrigt varierade från en medlemsstat till en annan. 20 Kommissionens rapporter om uppbörden av traditionella egna medel i fall av bedrägeri och oegentligheter ("Urval A94" K0M(95) 398 slutlig och "Urval B94", K0M(97)259/3 som lades fram den 6 september 1997 och den 9 juni 1997 -21 - I "B94"-rapporten redogjorde kommissionen för sin uppföljning - fram till den slutliga regleringen - av sex särskilt svåra ärenden som rörde ett sammanlagt anspråksbelopp på över 124 miljoner ecu. Tre av dessa är föremål för tvister mellan de berörda medlemsstaterna och kommissionen och i ett fall utfärdade kommissionen ett motiverat yttrande inom ramen för förfarandet i artikel 169 i fördraget. Under det första halvåret 1997 avslog kommissionen flera medlemsstaters ansökningar om efterskänkning eller återbetalning avseende importen av turkiska TV-apparater. Dessa avslag är för närvarande föremål för en talan vid Förstainstansrätten. I rapporterna dras slutsatsen att den låga indrivningsnivån beror på de sofistikerade gränsöverskridande bedrägerierna och på att vissa avtal med tredje land är komplicerade I rapporterna påpekas emellertid skillnaderna och bristen på anpassning avseende de nationella indrivningsmetoderna, de långsamma rättsliga förfarandena och det bristande samarbetet mellan medlemsstaterna inom ramen för bestämmelserna om ömsesidigt bistånd. 4. UTVÄRDERING AV KONTROLLSYSTEMETS FUNKTION 4. 1 Förändringar av systemet för uppbörd av traditionella egna medel och kontrollen av detta Rent allmänt finns det på grund av bristen pä enhetlighet avseende medlemsstaternas meddelanden en oklarhet när det gäller medlemsstaternas ansträngningar i fråga om kontroller och bedrägeribekämpning. En rad förbättringar av bestämmelserna om information till kommissionen har antagits tillsammans med medlemsstaterna. Genom beslutet av den 20 mars 1997 införde kommissionen för att förbättra meddelandenas samstämmighet förlagor för månads- och kvartalsrapporterna om räkenskaperna för traditionella egna medel, för beskrivningen av bedrägeri och oegentligheter som avser ett värde på över 10 000 ecu och för den årliga rapport som tas upp i det föregående. Till följd av ändringen av rådets förordning nr 1552/89 skall medlemsstaterna på grundval av artikel 17. 3 i denna förordning från och med 1997 - vad gäller räkenskapsåret 1996 - sammanställa bara en årsrapport om resultaten av sina kontroller istället för två halvårsrapporter. Den nya sammanfattande rapporten som skall översändas till rådet och Europaparlamentet under 1997 skall därmed göra det möjligt för budgetmyndigheten att fa en klarare uppfattning om medlemsstaternas åtgärder inom detta område. Vad gäller uppbörden av traditionella egna medel i fall av bedrägeri och oegentligheter kan en förbättring av situationen förväntas när det nya programmet för elektronisk insamling och överföring av information om fall av bedrägeri och oegentligheter inom området traditionella egna medel (Ownres) börjar användas i slutet av 1997. Detta kommer att möjliggöra automatisk integrering och uppdatering av blanketterna för meddelande av bedrägerier, särskilt - vilket är en nyhet - i samband med indrivning. 22 Den icke harmoniserade tillämpningen av bestämmelserna i artikel 17. 2 som även påpekats av revisionsrätten inverkar på öppenheten och rättvisan när det gäller systemet för traditionella egna medel. Efter överläggningarna under fas III av programmet SEM 2000 ("Sund och effektiv förvaltning"), lade kommissionen den 3 juli 1997 fram ett förslag om ändring av förordning nr 1552/89 för att skärpa det förfarande för avskrivningar som tillämpas i fråga om fordringar som inte uppburits inom en bestämd tidsfrist och göra det möjligt att göra en rättvis granskning av den omsorg som medlemsstaterna visat. 21 Detta förslag syftar till att öka medlemsstaternas ekonomiska ansvar för belopp som har blivit omöjliga att driva in till följd av administrativa misstag av deras myndigheter. Vad gäller förfarandet för extern gemenskapstransitering kommer kommissionen att föreslå lämpliga anpassningar av de befintliga bestämmelserna (artiklarna 378 och 379 i tillämpningsföreskrifterna för tullkodexen) om fastställande av den tullmyndighet som ansvarar för uppbörden i fall där den huvudansvarige lägger fram bevis rörande den plats där överträdelsen skedde, och ändringar av direktiv 76/308/EEG om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar. 22Frågan om sjötransporter till tullfria områden skall lösas inom ramen för den nya ordningen för gemenskapstransitering. Förutom de problem som tas upp i det föregående görs en övergripande granskning av administrationen av förmånstullordningar som var föremål för ett meddelande frän kommissionen i vilket en analys gjordes av bristerna i tillämpningen av dessa ordningar I meddelandet indrivningen av egna medel, bedrägeribekämpningen och effektiviteten hos gemenskapens handelspolitik. 23 Det fastställs en åtgärdsplan som syftar till att finna en lösning på de problem som uppstår inom detta område, särskilt problemen med indrivningen av egna medel. tas frågor upp om rättssäkerheten, Vad gäller den faktiska organisationen av kontrollerna antog unionen, för att ta hänsyn till utvecklingen på lagstiftningsplanet och det administrativa planet24, den 10 januari 1997 ett förslag till en rådsförordning som skulle ersätta förordning nr 165/74, vilket skickades till rådet och Europaparlamentet den 28 januari 199725. 2' KOM(97) 343 slutlig, 3. 7. 1997. 22 Dessa förslag ingår i kommissionens meddelande kallat ''Åtgärdsplan för transitering i Europa: In tiv tullpolitik" (KOM(97) 188 slutlig, punkt 4. 4. 2-4. 4. 3 i bilagan "Identifiering av den betalningsskyldige som säkerställer ett skäligt skydd av de finansiella intressena" och "Rationalisering av förfarandena lör indrivning av skulder", ss. 25 och 26). 23 KOM(97)402 slutlig av den 23 juli 1997, i enlighet med rådets begäran genom beslut 96/C170/01 av den 28 maj 1996. 24 Detta tillkännagavs i kommissionens första rapport om kontrollsystemets funktion (KOM(93) 691 slutlig, s 38). 25 KOM(96) 717 slutlig med korrigenda KOM(96) 717 slutlig/2 23 Avsikten med förslaget är att i en enda rättsakt samla genomförandebestämmelserna för de två typer av kontroller som står till buds för kommissionen - gemensamma kontroller som utförs tillsammans med medlemsstaterna, vilka omfattas av förordning nr 165/74, och kontroller på platsen som utförs på kommissionens eget initiativ och är en annan typ av kontroller som infördes genom förordning nr 1552/89. Förslaget ger även kommissionen möjlighet att bemyndiga inte bara sina fast anställda tjänstemän, utan även andra tjänstemän (tillfälligt anställda eller nationella utlånade experter) enligt samma bestämmelser som i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 11 november 1996 om kontroller och inspektioner på platsen som utförs av kommissionen för att skydda26. I enlighet med det åtagande som den gjorde vid de överläggningar mellan institutionerna som föregick ändringen av förordning nr 1552/89 undersökte kommissionen parlamentets förslag om att införa oanmälda kontroller avseende de egna medlen hoss nationella myndigheter. I sina kontakter med medlemsstaternas myndigheter kunde kommissionen notera att det nästan enhälliga motståndet mot en sådan bestämmelse i rådet kvarstod. Det skall emellertid sägas att liknande bestämmelser har införts under UCLAF:s ledning i syfte att skydda unionens finansiella intressen27. Införandet av dessa bestämmelser inom ett område där oanmälda kontroller har ett uppenbart syfte kan i viss mån stilla den oro som Europaparlamentsledamöter har uttryckt över fallen av allvarliga administrativa avvikelser som kräver direkta ingripanden. Även om det enligt de nuvarande bestämmelserna om egna kontroller (artikel 18. 3 i förordning nr 1552/89) är obligatoriskt för kommissionen att ge förvarning, far den i en exceptionell situation ingripa med relativt kort varsel på ett sätt som kan jämföras med en oanmäld kontroll. För att kommissionen skall kunna göra en verklig utvärdering av de nationella kontrollsystemen krävs dessutom att förberedelser görs i nära samarbete med de nationella myndigheterna. Med hänsyn till de erfarenheter som har gjorts anser kommissionen att det samarbete som har upprättats med medlemsstaterna ligger på en nivå som i det närmaste garanterar att lämpliga åtgärder vidtas i samband med allvarliga brister som har ekonomiska konsekvenser. 26 EGT nr L 292, 15. 11. 1996, s. 2 27 Särskilt rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (EGT nr L 292, 11. 11. 1996, s. 2). - 24 - 4. 2 Allmän bedömning och slutsatser 4. 2. 1 Nyttan med och nödvändigheten av kontroller Om det med hänsyn till den praktiska funktionen hos systemet för kontroll av traditionella egna medel krävs handling har kommissionen tillgång till en hel arsenal av olika åtgärder. Den kan göra enstaka rättelser, kräva att lämpliga instruktioner ges för att rätta till brister i nationella förfaranden och i nationell praxis eller, i fråga om genomgående brister, förtydliga tolkningen av gemenskapslagstiftningen och samråda om hur den kan förbättras. Som framgår av denna rapport utnyttjar kommissionen fullt ut alla de åtgärder som stär till dess förfogande. Med hänsyn till de resurser som det är rimligt att anslå för kontroll av systemet för traditionella egna medel är dessa åtgärder tämligen effektiva. De mest påtagliga effekterna är de finansiella rättelser som föranleds av att lagstiftningen inte har tillämpats på rätt sätt samt uttaget av dröjsmålsräntor för att kompensera inkomster. Kontrollerna är dessutom det bästa sättet att se om förlorade tullbestämmelserna tillämpas på rätt sätt eller att fastställa vilka eventuella problem som de ger upphov till. I denna rapport ges flera exempel på när detta har lett till förslag som syftar till att förenkla och omstrukturera lagstiftningen. Så länge systemet för egna medel finns kvar i sin nuvarande form kommer kommissionens kontrollåtgärder i framtiden att bli allt mer befogade. Den särskilda kontroll som utanordnaren utför på grundval av förordning 1552/89, genom att bäde granska de egna medlen (artikel 18) och analysera medlemsstaternas uppgifter om organisationen av kontroller (artikel 4. 1 i förordningen) och resultaten av dessa kontroller (artikel 17. 3), gör det möjligt att fa en uppfattning om hur situationen ser ut på marknivå och ger en ganska exakt bild av systemet för uppbörd av egna medel. lägga särskild Kommissionen planerar tonvikt vid bokföringen av belopp som undandragits och oegentligheter samt vid uppbörden av dessa under alla faser, dvs. fastställandet, bokföringen och tillhandahållandet. Kommissionen planerar även komplettera de kontrollåtgärder som redan vidtagits inom ramen för TIR. 4. 2. 2. Införande av och tullstatus för varor vid unionens yttre gränser. De uppgifter som har mottagits i samband med de kontroller som beskrivs i denna rapport gör det möjligt som Europaparlamentet riktade till kommissionen efter revisionsrättens anmärkningar i årsrapporten 19942X rörande införandet av och tullstatusen för varor vid gemenskapens yttre gränser. Följande stycken utgör kommissionens officiella svar på denna begäran. för kommissionen «att besvara den begäran 2X I samband med sessionen den 17 april 1996 och inom ramen för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet lör den allmänna budgeten för budgetåret 1994. - 2 5- i själva verket underställt Införandet av varor på unionens dokumentkontroller och kontroller i enlighet med tullagstiftningen som utförs av de behöriga myndigheterna. Kommissionen granskar genomförandet av dessa kontroller inom ramen för sina egna kontroller avseende de egna medlen och sin analys av medlemsstaternas uppgifter. tullområde är Med hänsyn till de synpunkter som framförs i det föregående gör kommissionens granskningar det möjligt att dra slutsatsen att tullmyndigheternas kontroller av införandet av varor i allmänhet ligger på en godtagbar nivå, särskilt med hänsyn till antalet bastransaktioner som ligger runt ett par hundra miljoner om året sammanlagt för alla tullordningar eller tulldestinationer. Kommissionen har dessutom noterat att de olika medlemsstaterna i allt högre grad fastställer de närmare villkoren för kontroller (i samband med tullklareringen eller i efterhand) beroende på de handelsflöden som skall granskas och deras myndigheters administrativa organisation. Detta förklarar varför kontrollmetoderna varierar från en medlemsstat till en annan. Enligt kommissionens uppfattning skulle utvecklingen av riskanalysmetoder vara ett sätt att åtgärda denna faktiska situation och garantera effektiva riktade kontroller. Kommissionen har redan för att ta itu med denna situation antagit vissa åtgärder för att trots frånvaron av inre gränser säkerställa ett starkt skydd för gemenskapens finansiella intressen genom förfaranden och kontroller i samband med införandet av varor som är av likvärdig effektivitet i hela gemenskapens tullområde. I detta sammanhang erbjöd Europaparlamentets och rådets beslut nr 210/97/EG av den 19 december 1996 om antagandet av ett åtgärdsprogram för tullfrågor i gemenskapen ("Tull 2000")29 klara rättsliga ramar för åtgärder som redan vidtagits, särskilt de övervakningsåtgärder som genomförs i medlemsstaterna sedan 1994 i syfte att undersöka kontrollförfarandena vid havsgränser och i tullfria områden. Bland de övriga initiativ som skall genomföras inom ramen för detta program finns tullmyndigheterna på gemenskapsnivå - oundgänglig för att datoriseringen av förfarandena skall kunna rationaliseras - och fastställandet av riktlinjer när det gäller riskanalys. I fråga om det sistnämnda undersöker kommissionen i nära samarbete med medlemsstaternas tullmyndigheter möjligheterna att slå fast gemensamma principer på gemenskapsnivå för fastställande av kriterier för tillgång till förenklade förfaranden för aktörerna samt målinriktning och samordning av kontroller. 30 Kommissionen planerar vidare upprätta "riskprofiler" för hela gemenskapen. 29 EGT nr L 33, 4. 2. 1997. 30 De första resultaten av denna åtgärd granskas av den särskilda undergruppen för intern revision som inrättats under Rådgivande kommittén tor gemenskapens egna medel under fas 111 av initiativet "God ekonomisk förvaltning". -26 Vad gäller kontrollerna av tullstatusen för varor som uppvisas för tullen är syftet med dessa att undvika att varor som inte har sitt ursprung i gemenskapen beviljas status som varor som är i fri omsättning, vilket leder till att det inte sker någon uppbörd av egna medel. När det gäller varor som transporteras med sjöfart och - inom ramen för vissa förenklade externa transiteringsförfaranden - med luft- eller sjöfart31 har kommissionens och revisionsrättens kontroller visat att det nuvarande förfarandet har flera brister och inte garanterar att egna medel verkligen uppbärs. För att åtgärda detta begärs nu ytterligare uppgifter från medlemsstaterna om missförhållanden som kan påverka gemenskapsbudgeten. Vid sitt möte i februari 1995 antog Gemenskapens administrativa bestämmelser om en efterhandskontroll av dessa förfaranden, vilket bör förbättra situationen. (transiteringsavdelningen) tullkommitté Dessutom granskas ett förslag om ändring av bestämmelserna för att förenkla förfarandena i samband med transitering av varor som inte har sitt ursprung i gemenskapen och som fraktas med sjöfart och samtidigt skärpa kontrollen av dessa varors tullstatus. Denna åtgärd ingår också i åtgärdsplanen för transitering som kommissionen antog den 30 april 1997 och skickade till budgetmyndigheten32. * * * Denna rapport är en av flera rapporter som kommissionen har lagt fram inför budgetmyndigheten om de kontroller som kommissionen genomför avseende inkomster, bl. a. den sammanfattning av medlemsstaternas årsrapporter om resultaten av deras kontroller som upprättas i enlighet med artikel 17. 3 i förordning nr 1552/89, styrekonomens särskilda rapport i enlighet med artikel 29. 3 i budgetförordningen och UCLAF:s årsrapport om bedrägeribekämpningen. Dessutom bör rapporterna om de åtgärder som vidtas för att följa upp Europaparlamentets anmärkningar nämnas. Mer allmänt kompletterar dessa rapporter de bokförings- och budgetuppgifter som kommissionen är skyldig att tillhandahålla enligt artikel 78 i budgetförordningen, särskilt den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen som innehåller uppgifter om de egna medel som har fastställts i fråga om varje medlemsstat och en bilaga över potentiella fordringar som rör fall av bedrägeri eller oegentligheter. Nästa rapport om hur systemet för kontroll av traditionella egna medel fungerar kommer att omfatta perioden 1997-1999 och läggas fram under första halvåret 2000. 31. Artikel 314 och följande i tillämpningsföreskrifterna för kodexen. 32 KOM(97) 188 slutlig. -27 BILAGA Tillämpning av artikel 17. 2 i förordning nr 1552/89 Referensperiod (halvår) Medlemsstat Argumentsom framförts till stöd för fritagandet från skyldigheten Anspråksbelopp (ecu) Kommissionens ståndpunkt Ärendetsstatus 1:a halvåret 1993 D Upplösning av företag 15 250 Avslag Fallet drogs tillbaka av D UK Fallet meddelades av misstag 23103 Annullering Avslutat 2:a halvåret 1993 D Konkurs 48 329 Begäran om upplysningar Fallet drogs tillbaka av D Gäldenärens insolvens 18 734 Begäran om upplysningar Fallet drogs tillbaka av D NL UK Konkurs Konkurs Konkurs 1:a halvåret 1994 D Omständigheterna har ännu inte preciserats Konkurs Konkurs Företaget upphörde med verksamheten Aktören upphörde med verksamheten 25 350 Tillräcklig omsorg Avslutat 19114 Bristande omsorg Beloppet betalat. Avslutat 14 021 Tillräcklig omsorg Avslutat 319 003 Begäran om upplysningar Fallet drogs tillbaka av D 62 894 Tillräcklig omsorg 44 744 Tillräcklig omsorg 136 135 Tillräcklig omsorg Avslutat Avslutat Avslutat 37 344 Bristande omsorg UK vägrar att betala Formulär om misstänkt överträdelse har upprättats. Likvidation 76 769 Bristande omsorg Beloppet betalat. Avslutat Aktören upphörde med verksamheten 37151 Tillräcklig omsorg Avslutat Gäldenärens insolvens 902 857 Bristande omsorg Likvidation 37 834 Tillräcklig omsorg Gäldenärens insolvens 1 555 753 Gäldenärens insolvens 401345 Begäran om kompletterande upplysningar Begäran om kompletterande upplysningar Pågår Avslutat Pågår Pågår Omständigheterna har ännu inte preciserats 675 227 Begäran om upplysningar. Pågår Konkurs 450 818 Bristande omsorg UK godtar inte kommissionens ståndpunkt. Under granskning. 2:a halvåret 1995 UK Konkurs Konkurs Konkurs Konkurs Konkurs 1 802 954 Begäran om upplysningar Pågår 576 925 Bristande omsorg UK godtar inte kommissionens ståndpunkt. Under granskning. 481 063 Begäran om upplysningar Pågår 116 862 Bristande omsorg 88 463 Bristande omsorg UK godtar inte kommissionens ståndpunkt. Under granskning. UK godtar inte kommissionens ståndpunkt. Under granskning. Totalt 25 meddelade fall 7 968 042 NL UK E F E NL UK 2:a halvåret 1994 1:a halvåret 1995 28 Referensperiod (halvår) Medlemsstat Argumentsom framförts till stöd för fritagandet från skyldigheten Anspråksbelopp (ecu) Kommissionens ståndpunkt Ärendetsstatus Totalt 25 meddelade fall 7 968 042 1:a halvåret 1996 UK Gäldenärens insolvens 356 381 Otillåtlig Svar väntas från RU 2:a halvåret 1996 NL Konkurs 138 953 Begäran om upplysningar Öppet 1996 (hela året) F Gäldenärens insolvens 215 995 Under granskning Konkurs Konkurs Konkurs 10 777 Under granskning 23 830 Under granskning 36 112 Under granskning Gäldenärens insolvens 11911 Under granskning B DK Öppet Öppet Öppet Öppet Öppet Total 11993/'96 32 meddelade fall 8 762 001 Artikel 17. 2 Antal fall per medlemsstat 1993/1996 ISSN 1024-4506 KOM(97) 673 slutlig DOKUMENT SV 09 Katalognummer : CB-CO-97-689-SV-C ISBN 92-78-28748-2 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg zcx