title: 1997 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/68/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
approximation of laws
atmospheric pollutant
motor vehicle
pollution control measures
technical regulations

text: 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31997L0068 1998 2 27 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 17 L 59/1 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 97/68/EB 1997 m. gruodžio 16 d. dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su priemonėmis, mažinančiomis vidaus degimo variklių, įrengiamų ne kelių mobiliosiose mašinose, dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekį, suderinimo EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, susiję su 1979 m. Konvencija dėl tolimų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų, kuri buvo patvirtinta 1982 m. liepos mėn. ; atsižvelgdami 100a straipsnį, į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos (3), atsižvelgiant lapkričio 11 d. Taikinimo komiteto į 1997 m. patvirtintą bendrą tekstą, (1) ir kadangi Bendrijos politikos ir veiksmų programoje dėl subalansuotos plėtros (4) kaip pagrindinis aplinkos principas pripažįstama, kad visi turėtų būti veiksmingai apsaugoti nuo žinomų rizikos, kurią žmonių sveikatai kelia oro tarša, veiksnių, ir kad tai visų pirma reikalauja kontroliuoti azoto dioksido (NO2), kietųjų dalelių (KD) – juodųjų dūmų bei kitų teršalų, pavyzdžiui, anglies mo- noksido (CO) išmetimą; kadangi siekiant sumažinti tro- posferos ozono (O3) susidarymą bei jo daromą poveikį ir aplinkai, turi būti sumažintas jo pirmtakų sveikatai azoto oksidų (NOx) ir angliavandenilių (HC) išmetimas; kadangi rūgštėjimo keliama žala aplinkai taip pat reika- lauja inter alia sumažinti NOx ir HC išmetimą; (2) kadangi 1992 m. balandžio mėn. Bendrija pasirašė JT/EEK protokolą dėl lakiųjų organinių junginių (LOJ) kiekio sumažinimo, o 1993 m. gruodžio mėn. prisijun- gė prie protokolo dėl NOx kiekio sumažinimo, abu (1) OL C 328, 1995 12 7, p. 1. (2) OL C 153, 1996 3 28, p. 2. (3) 1995 m. spalio 25 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 308, 1995 11 20, p. 29), 1997 m. sausio 20 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 123, 1997 4 21, p. 1) ir 1997 m. gegužės 13 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 167, 1997 7 2, p. 22). 1997 m. gruodžio 4 d. Tarybos sprendimas ir 1997 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento sprendimas. (4) Tarybos ir valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucija, 1993 m. vasario 1 d. susitikimas Taryboje (OL C 138, 1993 5 17, p. 1). (3) (4) (5) kadangi pavienės valstybės narės negali veiksmingai įgy- vendinti tikslų dėl teršalų išmetimo iš ne kelių mobiliųjų mašinų variklių sumažinimo, ir todėl juos galima geriau įgyvendinti suderinant valstybių narių įstatymus, susiju- sius su priemonėmis, nukreiptomis prieš oro taršą iš įrengti ne kelių mobiliosiose variklių, kurie turi būti mašinose; kadangi naujausi Komisijos atlikti tyrimai rodo, kad iš ne kelių mobiliųjų mašinų variklių išmetami teršalai sudaro didžiąją visų žmogaus sukeliamų tam tikrų kenksmingų į atmosferą išmetamų teršalų dalį; kadangi tam tikra kategorija uždegimo suspaudimu variklių, ku- riuos reglamentuoja ši direktyva, sukelia didelę dalį oro taršos NOx lyginama su tarša, kuri ir KD, ypač kai kyla dėl kelių transporto sektorius veiklos; ji reglamentuojami pirmiausia; kadangi ne kelių mobiliųjų mašinų, veikiančių ant žemės su įrengtais uždegimo suspaudimu varikliais, išmetami teršalai, ypač išmetami NOx ir KD, kelia didžiausią turėtų susirūpinimą šioje srityje; kadangi šie šaltiniai būti taip pat būtų svarbu vėliau išplėsti šios direktyvos taikymo sritį, kad būtų įtraukta išmetamųjų teršalų kontrolė iš kitų ne kelių mobiliųjų mašinų variklių, taip pat kilno- jamų generatorinių įrenginių, remiantis atitinkamais ban- dymų ciklais, o ypač iš benzininių variklių; kadangi CO ir HC išmetalų kiekį galima labai sumažinti išplečiant šioje direktyvoje numatyto taikymo sritį įtraukiant ben- zininius variklius; tačiau kadangi 18 (6) (7) (8) (9) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. teisės aktai, kontroliuojantys žemės ūkio ir kadangi miškų ūkio paskirties traktorių variklių išmetamuosius teršalus, užtikrinantys tokį aplinkos apsaugos lygį, kuris būtų lygiavertis šia direktyva nustatytam lygiui, su ją visiškai atitinkančiais standartais ir reikalavimais, turėtų būti kaip galima greičiau įdiegti; neturi būti taikomi jokie kiti nacionaliniai reikalavimai dėl išmetamųjų teršalų; kadangi patvirtinimus išduodanti valstybė narė imsis būtinų kontrolės priemonių; sertifikavimo procedūroms buvo panaudotas kadangi toks tipo patvirtinimo būdas, kuris, kaip Europos meto- išlaikė laiko išbandymą dėl kelių transporto prie- das, monių ir jų sudedamųjų dalių; kadangi kaip naujas elementas buvo pasiūlytas variklių grupės (variklių šei- mos) pradinio variklio, pagaminto naudojant panašias sudedamąsias dalis pagal panašius konstrukcijos princi- pus, patvirtinimas; (11) kadangi nustatant šią naują bandymų tvarką ir ribines vertes yra būtina atsižvelgti į ypatingus šio tipo variklių naudojimo būdus; (12) kadangi šiuos naujus standartus reikia parengti pagal įrodytus dviejų etapų metodo principus; turės būti atitinkamai pažymėti kadangi varikliai, pagaminti pagal šios direktyvos reika- ir apie juos lavimus, turės būti pranešama patvirtinimą išduodančioms insti- tucijoms; kadangi tam, kad būtų sumažintos administra- cinės prievolės, valdžios institucijos nenumato tiesioginės variklių gamybos datų kontrolės, atitinkančios sugriež- tintus reikalavimus; kadangi ši gamintojams suteikiama laisvė reikalauja, kad jie palengvintų valdžios institucijos atliekamų atrankinių patikrinimų parengimą ir kad ati- tinkama informacija apie gamybos planavimą būtų pri- einama reguliariais laikotarpiais; kadangi neprivaloma, kad visiškai būtų laikomasi atitinkamų reikalavimų dėl pranešimo, perduodamo laikantis šios tvarkos, bet aukš- tas atitikties laipsnis palengvintų valdžios institucijų pla- nuojamų įvertinimų patvirtinimą ir padėtų padidinti pasitikėjimą tarp gamintojų ir tipo patvirtinimą išduo- dančių institucijų; (13) (14) išduodami patvirtinimai, pagal Direktyvą kadangi ir JT/EEK 49 reglamento 02 seriją, kaip 88/77/EEB (1) pateikta Direktyvos 92/53/EEB (2) IV priedo II priedėlyje, lygiaverčiais patvirtinimams, kurių rei- yra pripažįstami kalauja ši direktyva pirmajame etape; iš esmės sumažinti didesnės galios variklių kadangi turbūt yra lengviau, kadangi gali būti išmetalų kiekį taikomos esamos technologijos, sukurtos kelių transpor- to priemonių varikliams; kadangi atsižvelgiant į tai buvo numatytas pakopinis reikalavimų įgyvendinimas, I etapą pradedant didžiausios iš trijų galios intervalu; kadangi šis išskyrus naują principas buvo paliktas galioti II etapui, ketvirtą galios intervalą, neįtrauktą į I etapą; šiam ne kelių mobiliųjų mašinų naudojimo kadangi išskyrus sektoriui, kuris dabar yra reglamentuojamas ir, žemės ūkio traktorius, yra pats svarbiausias, palyginti su teršalais, išmetamais iš kelių transporto priemonių, įgy- vendinant šią direktyvą galima tikėtis didelio išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimo; kadangi paprastai dėl labai gero dyzelinių variklių darbo, atžvelgiant į CO ir HC išmetalus, viso išmetamo kiekio mažinimo atsarga yra labai maža; (10) turi būti leista pateikti valstybių narių rinkai kadangi variklius, atitinkančius šios direktyvos reikalavimus ir jos taikymo sritį; kadangi šiems varikliams įeinančius į (1) 1987 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 88/77/EEB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių priemones, kurių būtina imtis dėl transporto priemonių dyzelinių variklių skleidžiamų dujinių teršalų, suderinimo (OL L 36, 1988 2 9, p. 33). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 96/1/EB (OL L 40, 1996 2 17, p. 1). (2) 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyva 92/53/EEB, iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 70/156 EEB dėl valstybių narių įstaty- mų, reglamentuojančių motorinių transporto priemonių ir jų prie- kabų tipo patvirtinimą, suderinimo (OL L 225, 1992 8 10, p. 1). (15) kadangi siekiant apsidrausti nuo ypatingų techninių arba ekonominių aplinkybių, buvo įtrauktos procedūros, ku- riomis gamintojus būtų galima atleisti nuo įsipareigoji- mų pagal šią direktyvą; (16) išdavus patvirtinimą, kadangi norint užtikrinti „produkcijos atitiktį“ (PA), va- iš gamintojo bus reikalau- rikliui jama užtikrinti atitinkamas priemones; kadangi buvo imtasi atsargumo priemonių nustatyto reikalavimų neati- tikimo atveju, kurios nustato informacijos pateikimo tvarką, korekcinius veiksmus ir bendradarbiavimo tvarką, leidžiančius sureguliuoti galimus valstybių narių nuomo- nės dėl sertifikuotų variklių atitikties skirtumus; 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 19 kadangi ši direktyva neturės įtakos valstybių narių teisei nustatyti reikalavimus, užtikrinančius darbininkų apsau- gą, naudojant ne kelių mobiliąsias mašinas; kėbulu arba be jo, neskirta keleiviams arba kroviniams pervežti keliais, kurioje įrengtas I priedo 1 dalyje apibrėžtas vidaus degimo variklis, (17) (18) (19) (20) (21) (22) tam tikri šios direktyvos priedai turėtų būti kadangi papildyti ir prireikus pritaikyti technikos pažangai pagal komitete numatytą tvarką; kadangi turėtų būti patvirtintos nuostatos, užtikrinančios variklių bandymą pagal geros laboratorinės praktikos reikalavimus; kadangi šiame sektoriuje reikia skatinti pasaulinę preky- bą, kiek įmanoma suderinant Bendrijoje galiojančius išmetimo standartus su standartais, taikomais arba pla- nuojamais taikyti trečiosiose šalyse; kadangi todėl yra būtina numatyti galimybę pakartotinai nagrinėti šią padėtį remiantis naujomis technologijomis į pažangą, ir ekonominiu pagrįstumu bei atsižvelgiant pasiektą įgyvendinant antrąjį etapą; kadangi 1994 m. gruodžio 20 d. (1) buvo priimtas laikinasis susitarimas tarp Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dėl priemonių, reikalingų teisės aktams, priimtiems pagal Sutarties 189b straipsnį, įgyvendinti, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Tikslai Šios direktyvos tikslas – suderinti valstybių narių įstatymus dėl išmetamųjų teršalų standartų ir tipo patvirtinimo tvarkos va- įrengti ne kelių mobiliosiose mašinose. riklių, kurie turi būti Tai padės sklandžiai veikti vidaus rinkai, taip pat pagerins žmonių sveikatą ir aplinkos apsaugą. — tipo patvirtinimas – tai tokia procedūra, kai valstybė narė patvirtina, kad vidaus degimo variklio tipas arba variklių šeima pagal variklio (-ių) išmetamų dujinių arba kietųjų dalelių kiekį atitinka nustatytus šios direktyvos reikalavimus, — variklio tipas – tai variklių kategorija, kurie nesiskiria pagal pagrindines variklio charakteristikas, apibrėžtas II priedo 1 priedėlyje, — variklių šeima – tai gamintojo vienai grupei priskirti varikliai, kurie dėl jų konstrukcijos turi panašias išmetamųjų teršalų charakteristikas ir kurie atitinka šios direktyvos reikalavi- mus, — pirminis variklis – tai iš variklių šeimos atrinktas variklis, atitinkantis I priedo 6 ir 7 dalyse nurodytus reikalavimus, — variklio galia – tai naudingoji galia, kaip apibrėžta I priedo 2. 4 dalyje, — variklio pagaminimo data – tai data, kai atliekamas galutinis jam paliekant gamybos liniją. Šiame variklio patikrinimas, etape variklis yra parengtas tiekti arba laikyti sandėlyje, — pateikimas į rinką – tai veiksmas, kai gaminys, kuriam taikoma ši direktyva, už mokestį arba nemokamai patenka į Bendrijos rinką, ketinant pasiūlyti vartotojui (arba) naudoti Bendrijoje, ir 2 straipsnis Apibrėžimai — gamintojas – tai asmuo arba organizacija, atskaitinga patvir- tinimą išduodančiai institucijai visais tipo patvirtinimo pro- ceso klausimais ir garantuojanti produkcijos atitiktį. Nebūti- na, kad tas asmuo arba organizacija tiesiogiai dalyvautų visuose variklio konstravimo etapuose, Šioje direktyvoje: — ne kelių mobiliosios mašinos – tai bet kokia savaeigė mašina, kilnojama pramoninė įranga arba transporto priemonė su (1) OL C 102, 1996 4. 4, p. 1. — patvirtinimą išduodanti institucija – tai valstybės narės kompe- tentinga institucija arba institucijos, atsakingos už visus variklio arba variklių šeimos tipo patvirtinimo klausimus, už patvirtinimo sertifikatų išdavimą ir panaikinimą, už tarpininkavimą tarp kitų valstybių narių patvirtinimus iš- duodančių institucijų, ir už gamintojo numatytų atitikties užtikrinimo priemonių patikrą, 20 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. — techninis centras – tai organizacija (-os) arba institucija (-os), (-os) kaip tyrimų laboratorija yra paskirta vykdyti kuri tyrimus arba patikrinimus valstybės narės patvirtinimus išduodančios institucijos vardu. Šias pareigas patvirtinimą išduodanti institucija gali atlikti pati, — informacinis dokumentas – tai II priede nurodytas dokumen- tas, kuriame nurodyta, kokią informaciją turi pateikti pa- reiškėjas, — informacijos aplankas – tai išsamus duomenų, brėžinių, foto- nuotraukų ir pan. aplankas arba byla, kuriuos pareiškėjas pateikia techniniam centrui arba patvirtinimą išduodančiai institucijai, kaip tai nurodyta informacijos dokumente, — informacijos paketas – tai informacijos aplankas kartu su visomis bandymų ataskaitomis ar kitais dokumentais, ku- riais techninis centras arba patvirtinimą išduodanti institu- cija papildė informacijos aplanką vykdydama savo pareigas, — informacijos paketo rodyklė – tai dokumentas, kuriame patei- kiamas informacijos paketo turinys, tinkamai sunumeravus ar kitaip aiškiai sužymėjus visus puslapius. 3 straipsnis Tipo patvirtinimo paraiška Gamintojas prašymą dėl variklio ar variklių šeimos tipo 1. patvirtinimo pateikia valstybės narės patvirtinimą išduodančiai institucijai. Prie paraiškos pridedamas informacijos aplankas, II priede esančiame informacijos kurio turinys nurodomas dokumente. Variklis, atitinkantis variklio tipo charakteristikas, apibūdintas II priedo 1 priedėlyje, pateikiamas už patvirtinimo bandymus atsakingam techniniam centrui. Jei paraiška pateikiama variklių šeimai ir jei patvirtinimą 2. išduodanti institucija nustato, kad pateikta atrinkto pirminio variklio paraiška ne visai atitinka variklių šeimą, apibūdintą II priedo 2 priedėlyje, patvirtinti pagal šio straipsnio 1 dalį pateikiamas kitas, o jei reikia, papildomas pirminis variklis, kurį pasirenka patvirtinimą išduodanti institucija. Variklio tipo arba variklių šeimos paraiška gali būti 3. pateikta tik vienai valstybei narei. Pateikiama atskira kiekvieno patvirtinamo variklio tipo arba variklių šeimos paraiška. Valstybė narė kiekvienam patvirtinamo variklio tipui arba 2. variklių šeimai užpildo visus taikytinus tipo patvirtinimo serti- fikato, kurio pavyzdys pateiktas VI priede, skirsnius ir sudaro arba patikrina informacijos paketo turinio rodyklę. Tipo patvir- tinimo sertifikatai numeruojami pagal VII priede aprašytą me- todą. Užpildytas tipo patvirtinimo sertifikatas ir jo priedai pateikiami pareiškėjui. Jei patvirtinamas variklis gali dirbti arba rodyti tam tikrą 3. savybę tik kartu su kitomis ne kelių mobiliųjų mašinų dalimis ir dėl šios priežasties vieno arba kelių reikalavimų atitiktį galima patikrinti, tik kai patvirtinamas variklis veikia kartu su kitomis mechanizmų dalimis, tiek tikromis, tiek sumodeliuoto- mis, šio variklio (-ių) tipo patvirtinimo taikymo sritis turi būti atitinkamai apribota. Variklio tipo ar variklių šeimos patvirtini- mo sertifikate turi būti nurodomi visi apribojimai dėl naudoji- mo ir visos jo montavimo sąlygos. Kiekvienos valstybės narės patvirtinimą išduodanti institu- 4. cija: a) kiekvieną mėnesį siunčia kitų valstybių narių patvirtinimus išduodančioms institucijoms sąrašą (su VIII priede nurodyta išsamia informacija) variklių ir variklių šeimų, kuriems ji išdavė tipo patvirtinimus, atsisakė juos išduoti arba per tą mėnesį panaikino; b) gavusi kitos valstybės narės patvirtinimą išduodančios insti- tucijos prašymą, nedelsdama siunčia: — variklio arba variklių šeimos tipo patvirtinimo sertifikato kopiją kartu su kiekvieno variklio tipo arba variklių šeimos informacijos paketu arba be jo, kurį ji patvirtino, atsisakė patvirtinti arba panaikino, ir (arba) — variklių, pagamintų pagal išduotus tipo patvirtinimus, sąrašą, kaip apibūdinta 6 straipsnio 3 dalyje, kartu su IX priede nurodyta išsamia informacija ir (arba) — 6 straipsnio 4 dalyje apibūdintos deklaracijos kopiją. Kiekvienos valstybės narės patvirtinimą išduodanti institu- 5. cija kasmet arba papildomai prie gautos atitinkamos paraiškos siunčia Komisijai duomenų lapo kopiją, kaip nurodyta X prie- de, apie variklius, patvirtintus po paskutinio pranešimo. 4 straipsnis Tipo patvirtinimo tvarka 5 straipsnis Patvirtinimų pakeitimai Paraišką priimančioji valstybė narė tipo patvirtinimą iš- 1. duoda visiems variklių tipams arba variklių šeimoms, atitinkan- tiems informacijos aplanke esančią išsamią informaciją ir šios direktyvos reikalavimus. Tipo patvirtinimą išdavusi valstybė narė turi imtis prie- 1. monių užtikrinančių, kad ji bus informuojama apie visus informacijos pakete atsirandančius išsamios informacijos pasi- keitimus. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 21 Paraiška dėl tipo patvirtinimo pakeitimo arba pratęsimo 2. pateikiama tik tos valstybės narės patvirtinimą išduodančiai institucijai, kuri išdavė pirmąjį tipo patvirtinimą. Jei informacijos pakete esanti išsami informacija pasikeitė, 3. atitinkamos valstybės narės patvirtinimą išduodanti institucija: — prireikus paskelbia pataisytą informacijos paketo puslapį (-ius), pažymėdama kiekvieną pataisytą puslapį, kad būtų aiškiai matomas pakeitimo pobūdis ir pakartotino išdavimo data. Kai informacijos tik pataisyti puslapiai paskelbiami, paketo (kuris pridedamas prie tipo patvirtinimo sertifikato) rodyklė taip pat pataisoma, kad būtų nurodytos paskutinės pataisytų puslapių datos, — paskelbia pataisytą tipo patvirtinimo sertifikatą (pažymėtą pratęsimo numeriu), jei pasikeitė bet kokia jame esanti informacija (išskyrus esančią jo prieduose) arba jei nuo patvirtinime nurodytos datos pasikeitė šios direktyvos stan- dartai. Pataisytame sertifikate aiškiai nurodomos pataisymo priežastys ir pakartotinio išleidimo data. Jei atitinkamos valstybės narės patvirtinimą išduodanti institu- cija nustato, kad bet koks informacijos paketo pakeitimas reikalauja naujų bandymų arba patikrinimų, ji apie tai praneša gamintojui ir pirmiau paminėtus dokumentus parengia tik po sėkmingų naujų bandymų arba patikrinimų. 6 straipsnis Atitiktis 1. Gamintojas prie kiekvieno gaminio, pagaminto pagal patvirtinto tipo reikalavimus, pritvirtina I priedo 3 dalyje apibrėžtus ženklus, taip pat ir tipo patvirtinimo numerį. Jei pagal 4 straipsnio 3 dalį tipo patvirtinimo sertifikate 2. yra nustatyti naudojimo apribojimai, gamintojas kartu su kiek- vienu pagamintu gaminiu pateikia išsamią informaciją apie šiuos apribojimus ir nurodo visas jo montavimo sąlygas. Jei variklių tipo serija tiekiama vienam atskiram mechanizmų gamintojui, pakanka, kad ne vėliau kaip pirmojo variklio pri- statymo dieną jam būtų pateiktas vienas informacinis doku- mentas, kuriame papildomai būtų išvardyti atitinkami variklių identifikavimo numeriai. Tipo patvirtinimą išdavusiai institucijai paprašius, per 45 3. dienas nuo kiekvienų kalendorinių metu pabaigos ir nedelsiant nuo tos dienos, kai pasikeičia šios direktyvos reikalavimai, taip pat nedelsiant, kai institucija gali nustatyti bet kokią papildomą datą, gamintojas pateikia sąrašą, kuriame nurodoma kiekvieno tipo variklių, pagamintų pagal šios direktyvos reikalavimus nuo paskutinio pateikto pranešimo arba nuo tada, kai pirmą kartą buvo taikomi šios direktyvos reikalavimai, identifikavimo nu- merių serija. Jei variklio kodavimo sistemą neleidžia išsiaiškinti identifikavimo numerių ir atitinkamų variklių tipų arba variklių šeimų bei tipo patvirtinimo numerių tarpusavio ryšio, jis šiame sąraše turi būti išsamiai apibrėžtas. Be to, šiame sąraše turi būti konkreti informacija, jei gamintojas nustoja gaminti patvirtinto tipo variklius arba variklių šeimą. Jei nereikalaujama reguliariai siųsti šį sąrašą patvirtinimą išduodančiai institucijai, gamintojas šiuos įrašus turi saugoti ne trumpiau kaip 20 metų. Gamintojas per 45 dienas nuo kiekvienų kalendorinių 4. metų pabaigos ir kiekvienai 9 straipsnyje nurodytai įsigaliojimo datai tipo patvirtinimą išdavusiai institucijai siunčia deklaraciją su smulkiai apibūdintais variklių tipais ir variklių šeimomis, kartu su atitinkamais nuo nurodytos datos ketinamų gaminti variklių identifikavimo kodais. 7 straipsnis Lygiaverčių patvirtinimų priėmimas Europos Parlamentas ir Taryba, Komisijai pasiūlius, gali 1. pripažinti šioje direktyvoje nustatytų tipo patvirtinimo sąlygų ir reglamentais arba trečiųjų šalių nuostatų bei tvarkos lygiavertiškumą daugiašaliais reglamentais nustatytos arba dvišaliais susitarimais tarp Bendrijos ir trečiųjų šalių. tarptautiniais Tipo patvirtinimai pagal Direktyvą 88/77/EEB, kurie ati- 2. tinka A arba B etapus, numatytus Direktyvos 91/542/EEB 2 straipsnyje ir I priedo 6. 2. 1 skirsnyje (1), ir, jei reikia, atitinkami patvirtinimo ženklai priimami I etape, numatytame šios direk- tyvos 9 straipsnio 2 dalyje. Jų galiojimas pasibaigia privalomai įgyvendinus II etapą, numatytą šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalyje. 8 straipsnis Registravimas ir pateikimas į rinką Valstybės narės atitinkamais atvejais negali atsisakyti re- 1. tiek įrengtus gistruoti arba pateikti mašinose, tiek neįrengtus, atitinkančius šios direktyvos reikala- vimus. į rinką naujus variklius, (1) OL L 295, 1991 10 25, p. 1. 22 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Valstybės narės atitinkamais atvejais gali tik leisti regist- 2. ruoti arba pateikti į rinką naujus variklius, tiek įrengtus maši- nose, tiek neįrengtus, ir atitinkančius šios direktyvos reikalavi- mus. — A: — B: — C: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW, 75 kW ≤ P < 130 kW, 37 kW ≤ P < 75 kW, Valstybės narės tipo patvirtinimą išduodanti 3. institucija imasi priemonių, reikalingų tokiam patvirtinimui užregistruoti ir kontroliuoti, jei reikia, kartu su kitos valstybės narės patvir- tinimą išduodančia institucija, identifikavimo numerius tų va- riklių, kurie buvo pagaminti pagal šios direktyvos reikalavimus. iš to variklio išmetami dujiniai jei variklis neatitinka šioje direktyvoje apibrėžtų reikalavimų ir ir kietųjų dalelių teršalų jei kiekiai neatitinka ribinių verčių, nustatytų I priedo 4. 2. 1 skirs- nio lentelėje. Papildoma šių identifikavimo numerių kontrolė gali būti 4. atliekama kartu su 11 straipsnyje aprašyta gamybos atitikties kontrole. 3. II ETAPO TIPO PATVIRTINIMAI(VARIKLIŲ KATEGORIJOS: D, E, F, G) Jei dėl identifikavimo numerių kontrolės to prašo patvir- 5. tinimą išduodanti atsakingoji institucija, gamintojas arba Bend- rijoje įsisteigę jo atstovai nedelsdami pateikia visą reikalingą informaciją apie jo (jų) pirkėjus, kartu pagal 6 straipsnio 3 dalį pateikdami pagamintų variklių identifikavimo numerius. Jei varikliai parduodami mašinų gamintojui, pateikti papildomos informacijos nereikalaujama. Jei patvirtinimą išduodančios institucijos prašymu gamin- 6. tojas nesugeba patvirtinti 6 straipsnyje nurodytų reikalavimų, ypač šio straipsnio 5 dalyje nurodytų reikalavimų, patvirtini- mas, pagal šią direktyvą išduotas tam tikram variklio tipui arba jų šeimai, gali būti panaikintas. Šios informacijos pateikimo tvarka yra apibrėžta 12 straipsnio 4 dalyje. 9 straipsnis Kalendorinis grafikas 1. TIPO PATVIRTINIMŲ IŠDAVIMAS Nuo 1998 m. birželio 30 d. valstybės narės negali atsisakyti išduoti bet kurio variklio tipo arba variklių šeimos tipo patvir- tinimą arba išduoti bet kurį VI priede nurodytą dokumentą, taip pat negali įvesti bet kokių kitų tipo patvirtinimo reikalavi- mų dėl orą teršiančių išmetamųjų teršalų ne kelių mobiliosioms mašinoms su įrengtu varikliu, jei variklis atitinka šioje direkty- voje apibrėžtus išmetamųjų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių reikalavimus. 2. I ETAPO TIPO PATVIRTINIMAS(A/B/C VARIKLIŲ KATEGO- RIJOS) Valstybės narės atsisako išduoti bet kokio tipo variklio arba išduoti VI priede apibū- variklių šeimos tipo patvirtinimą bei dintą dokumentą, taip pat turi atsisakyti išduoti bet kokį kitą tipo patvirtinimą ne kelių mobiliosioms mašinoms, kuriuose įrengtas bet koks variklis: — D: — E: — F: — G: nuo 1999 m. gruodžio 31 d. varikliams kurių galia 18 kW ≤ P < 37 kW nuo 2000 m. gruodžio 31 d. varikliams kurių galia 130 kW ≤ P ≤ 560 kW nuo 2001 m. gruodžio 31 d. varikliams kurių galia 75 kW ≤ P < 130 kW nuo 2002 m. gruodžio 31 d. varikliams kurių galia 37 kW ≤ P < 75 kW jei variklis neatitinka šioje direktyvoje apibrėžtų reikalavimų ir jei to variklio išmetami dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekiai neatitinka ribinių verčių, nustatytų I priedo 4. 2. 3 skirsnio lentelėje. 4. REGISTRACIJA IR PATEIKIMAS Į RINKĄ: VARIKLIO GA- MYBOS DATOS išskyrus mašinas bei variklius, Po toliau nurodytos datos ir, į trečiąsias šalis, valstybės narės atitin- numatytus eksportuoti į rinką naujus kamais atvejais leidžia registruoti variklius, jie atitinka šios direktyvos reikalavimus ir jei yra patvirtinta varik- lio atitiktis pagal vieną iš šio straipsnio 2 ir 3 dalyje apibrėžtų kategorijų. tiek jau įrengtus mašinose, tiek neįrengtus, ir pateikti jei Valstybės narės atsisako išduoti bet kokio variklio tipo arba variklių šeimos tipo patvirtinimą bei išduoti VI priede apibū- dintą dokumentą, taip pat atsisako išduoti bet kokį kitą tipo patvirtinimą ne kelių mobiliosioms mašinoms, kuriose įrengtas bet koks variklis: I etapas — A kategorija: 1998 m. gruodžio 31 d. — B kategorija: 1998 m. gruodžio 31 d. nuo 1998 m. birželio 30 d. varikliams, kurių galia: — C kategorija: 1999 m. kovo 31 d. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 23 II etapas — D kategorija: 2000 m. gruodžio 31 d. — E kategorija: 2001 m. gruodžio 31 d. — F kategorija: 2002 m. gruodžio 31 d. — G kategorija: 2003 m. gruodžio 31 d. to, kiekvienai variklių, kurių gamybos data yra Nepaisant ankstesnė už nurodytąją, kategorijai valstybė narė gali dvejų metų laikotarpiui atidėti kiekvieną pirmiau pateiktuose reikala- vimuose nurodytą datą. išduoto I etapo varikliams, galiojimas sustabdomas Leidimo, įsigaliojus privalomam II etapo įgyvendinimui. 10 straipsnis Išimtys ir pakaitinė tvarka 8 straipsnio 1 ir 2 dalies bei 9 straipsnio 4 dalies 1. reikalavimai netaikomi: — didžiausias vieno arba kelių tipų naujų variklių, teikiamų į kiekvienos valstybės narės rinką taikant šią išimtį, skaičius neturi viršyti 10 % visų nagrinėjamų tipų variklių, pateiktų tos valstybės narės rinkai per praėjusius metus, — jei valstybė narė prašymą priima, ji privalo per vieną mėnesį nusiųsti kitų valstybių narių patvirtinimą išduodan- čioms institucijoms išsamią informaciją apie tam gamintojui suteiktas išimtis ir nurodyti jų priežastis, — pagal šį straipsnį išimtį suteikianti valstybė narė atsako už tai, kad būtų užtikrinta, jog gamintojas laikysis visų atitin- kamų įsipareigojimų, — patvirtinimą išduodanti institucija išduoda kiekvieno kon- sertifikatą, kuriame padaromas kretaus variklio atitikties specialus įrašas. Jei taikytina, gali būti naudojamas jungtinis dokumentas, kuriame nurodomi visi nagrinėjamo variklio identifikavimo numeriai, — valstybės narės kasmet Komisijai siunčia suteiktų išimčių sąrašą, išsamiai apibūdindamos jų suteikimo priežastis. Tokia galimybė yra apribojama 12 mėnesių laikotarpiu nuo tos dienos, kai varikliui pirmą kartą taikomas pateikimo į rinką galutinis terminas (-ai). — varikliams, skirtiems naudoti ginkluotosiose pajėgose, 11 straipsnis — varikliams, kuriems netaikomi reikalavimai pagal šio straips- nio 2 dalį. Pasirengimo gaminti priemonių atitikimas Gamintojui paprašius, kiekviena valstybė narė jau nebega- 2. minamiems, bet dar esantiems sandėliuose varikliams, arba ne kelių mobiliųjų mašinų atsargoms dėl jose įrengtų variklių gali netaikyti pateikimo į rinką terminų, nustatytų 9 straipsnio 4 dalyje, pagal šias sąlygas: — gamintojas privalo pateikti paraišką patvirtinimą išduodan- čiai tos valstybės narės, kuri patvirtino atitin- kamą variklio tipą (-us) arba variklių šeimą (-as) prieš įsigaliojant šiam galutiniam terminui (-ams), institucijai — gamintojo paraiškoje turi būti 6 straipsnio 3 dalyje apibrėž- į rinką per tas sąrašas tų naujų variklių, kurie nepateikti jei ši direktyva varikliams nustatytą galutinį terminą (-us); taikoma pirmą kartą, gamintojas privalo pateikti paraišką tipo patvirtinimą išduodančiai toje valstybėje narėje, kurioje šie varikliai laikomi, institucijai — prašyme turi būti apibrėžtos techninės ir (arba) ekonominės jo pagrįstumo priežastys, — varikliai turi atitikti bet kurį tipą arba šeimą, kuriems tipo patvirtinimas nebegalioja arba kuriems anksčiau tipo patvir- tinimas nebuvo reikalingas, bet kurie buvo pagaminti iki nustatyto galutinio termino, — varikliai turi būti fiziškai galutinio laikotarpio (-ių), laikomi Bendrijoje iki nustatyto Tipo patvirtinimą išduodanti valstybė narė, prireikus kar- 1. tu su kitos valstybės narės patvirtinimą išduodančiomis institu- cijomis, imasi visų priemonių patikrinti atsižvelgiant į I priedo 5 dalyje nustatytas specifikacijas, ar pasirengta užtikrinti veiks- mingą gamybos atitikties kontrolę prieš išduodant tipo patvir- tinimą. Tipo patvirtinimą išduodanti valstybė narė, prireikus kar- 2. tu su kitos valstybės narės patvirtinimą išduodančiomis institu- cijomis, imasi visų priemonių patikrinti atsižvelgiant į I priedo 5 dalyje nustatytas specifikacijas, ar šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių vis dar pakanka ir ar kiekvienas pagamin- tas variklis, turintis tipo patvirtinimo numerį pagal šią direkty- vą, ir toliau atitinka patvirtinimo sertifikate ir jos prieduose pateiktą patvirtinto variklio tipo arba šeimos aprašymą. 12 straipsnis Patvirtinto tipo arba šeimos neatitikimas Yra neatitikimas patvirtintam tipui arba šeimai, 1. jei yra nustatyti nukrypimai nuo tipo patvirtinimo sertifikato ir (arba) informacijos paketo išsamios informacijos ir jei pagal 5 straips- nio 3 dalį tipo patvirtinimą išdavusioji valstybė narė neleido taikyti šių nukrypimų. 24 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Jei tipo patvirtinimą išdavusioji valstybė narė nustato, kad 2. varikliai su pridedamu atitikties sertifikatu arba su patvirtinimo ženklu neatitinka jų patvirtinto tipo arba šeimos, imasi priemonių, reikalingų užtikrinti, kad gaminami varikliai vėl atitiktų patvirtintą tipą arba šeimą. Tos valstybės narės patvirti- nimą išduodančios institucijos praneša kitų valstybių narių institucijoms apie taikomas priemones, kurios prireikus gali baigtis tipo patvirtinimo panaikinimu. ji Jei valstybė narė parodo, kad tipo patvirtinimo numerį 3. turintis variklis neatitinka patvirtinto tipo arba šeimos, ji gali prašyti, kad tipo patvirtinimą išdavusioji valstybė narė patikrin- tų, ar gaminami varikliai atitinka patvirtintąjį tipą arba šeimą. Tokių veiksmų imamasi per šešis mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos. 15 straipsnis Veiksmų tvarka komitete Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių 1. turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projek- to pareiškia per laiką, kurį gali nustatyti pirmininkas atsižvelg- damas į klausimo skubumą. Nuomonė pareiškiama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai paskirstomi taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. 2. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, kurias nedels- dama taiko; Valstybės narės patvirtinimą išduodančios institucijos per 4. vieną mėnesį vienos kitoms praneša apie visus tipo patvirtini- mo panaikinimus ir šių priemonių priežastis. b) tačiau, jei numatytos priemonės neatitinka komiteto nuo- monės, Komisija apie jas nedelsdama praneša Tarybai. Tokiu atveju: Jei tipo patvirtinimą išdavusi valstybė narė nesutinka dėl 5. jai pranešto neatitikimo, suinteresuotos valstybės narės siekia išspręsti šį ginčą. Komisija apie tai informuojama ir prireikus atitinkamai konsultuojasi sprendimui pasiekti. 13 straipsnis Darbuotojų saugos reikalavimai — Komisija priimtų priemonių taikymą atideda ne ilges- niam kaip trijų mėnesių laikotarpiui nuo pranešimo dienos, — Taryba, spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, per šios straipsnio dalies pirmoje įtraukoje nurodytą laiką gali priimti kitokį sprendimą. 16 straipsnis Patvirtinimą išduodančios institucijos ir techniniai centrai Šios direktyvos nuostatos neturi įtakos valstybių narių teisei nustatyti, tinkamai laikantis Sutarties, tokių reikalavimų, kokie, jų manymu, yra reikalingi, kad būtų garantuota darbininkų, naudojančių šioje direktyvoje nurodytus mechanizmus, sauga, jei tai neturės įtakos konkrečių variklių pateikimui į rinką. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pavadinimus ir adresus patvirtinimus išduodančių institucijų ir techninių centrų, atsakingų už šios direktyvos taikymą. Paskelb- tieji centrai turi atitikti Direktyvos 92/53/EEB 14 straipsnyje nustatytus reikalavimus. 14 straipsnis Pritaikymas technikos pažangai Visus pakeitimus, kurie reikalingi norint šios direktyvos priedus pritaikyti prie technikos pažangos, išskyrus reikalavimus, api- brėžtus I priedo 1 dalies 2. 1–2. 8 skirsniuose ir 4 dalyje, priima Komisija ir Direktyvos 92/53/EEB 13 straipsniu įsteigtas komi- laikydamasis šios direktyvos 15 straipsnyje nustatytos tetas, tvarkos. 17 straipsnis Perkėlimas į nacionalinius įstatymus Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, įsigalioję ne vėliau kaip iki 1998 m. birželio 30 d. , jos nedelsdamos praneša 1. kurie, įgyvendina šią direktyvą. Apie tai Komisijai. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas skelbiant. Nuo- rodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 25 Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo 2. srityje priimtų pagrindinių nacionalinės teisės aktų nuostatų tekstus. nimo, atsižvelgdami metodais, skirtais dyzelinių variklių oro taršai padėčiai kontroliuoti. į galimybę pasauliniu mastu naudotis ir oro kokybės 18 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 20 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. 19 straipsnis Tolesnis išmetamųjų teršalų ribinių verčių mažinimas Europos Parlamentas ir Taryba iki 2000 m. pabaigos turi nuspręsti dėl pasiūlymo, kurį Komisija pateiks iki 1999 m. pabaigos, dėl tolesnio išmetamųjų teršalų ribinių verčių maži- Priimta Briuselyje, 1997 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento vardu Pirmininkas J. M. GIL-ROBLES Tarybos vardu Pirmininkas J. LAHURE 26 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. I PRIEDAS TAIKYMO SRITIS, APIBRĖŽIMAI, SIMBOLIAI IR SANTRUMPOS, VARIKLIŲ ŽENKLINIMAS, SPECIFIKACI- JOS IR BANDYMAI, PRODUKCIJOS ATESTAVIMO ATITIKTIES SPECIFIKACIJA, VARIKLIŲ ŠEIMĄ APIBŪDI- NANTYS PARAMETRAI, PIRMINIO VARIKLIO PARINKIMAS 1. TAIKYMO SRITIS Ši direktyva taikoma varikliams, skirtiems įrengti ne kelių mobiliosiose mašinose. Ši direktyva netaikoma varikliams, varantiems: — Direktyvoje 70/156/EEB (1) ir Direktyvoje 92/61/EEB (2) apibrėžiamas transporto priemones, — Direktyvoje 74/150/EEB (3) apibrėžiamus žemės ūkio traktorius. Be to, direktyva taikoma varikliams, kurie turi būti įrengti mašinose, atitinkančiose šiuos specialius reikalavi- mus: A. skirtose ir pritaikytose judėti arba būti varomoms žeme, keliais arba be jų, su U. S. varikliu, kurio naudingoji galia pagal 2. 4 skirsnį yra didesnė kaip 18 kW, bet ne didesnė kaip 560 Kw (4), ir yra dažniau eksploatuojamos kintamu apsisukimų dažniu, o ne vienu pastoviu apsisukimų dažniu. Mašinos, kurių varikliams taikomas šis apibrėžimas, yra šios mašinos, (ir ne tik jos): — pramoninė gręžimo įranga, kompresoriai ir t. t. , — statybinė įranga, įskaitant ratinius krautuvus, buldozerius, vikšrinius traktorius, vikšrinius krautuvus, automobilinius krautuvus, visureigius sunkvežimius, hidraulinius ekskavatorius ir t. t. , — žemės ūkio įranga, dirvos frezeriai, — miškų ūkio įranga, — savaeigės žemės ūkio transporto priemonės (išskyrus aukščiau apibrėžtus traktorius), — medžiagų apdorojimo įranga, — automobiliniai krautuvai su šakėmis, — kelių priežiūros įranga (autogreideriai, kelio volai, asfalto klojimo mašinos), — sniego valymo įranga, — oro uostų pagalbinė antžeminė įranga, — lėktuvų trapai, — savaeigiai kranai. Ši direktyva netaikoma: B. Laivams C. Geležinkelio lokomotyvams D. Lėktuvams E. Generatorinėms. (1) OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/81/EEB (OL L 264, 1993 10 23, p. 49). (2) OL L 225, 1992 8 10, p. 72. (3) OL L 84, 1974 3 28, p. 10. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 88/297/EEB (OL L 126, 1988 5 20, p. 52). išduotas pagal Europos Ekonominės Komisijos 49 reglamento 02 pakeitimų seriją, ½ klaidų sąrašą, yra laikomas (4) Patvirtinimas, lygiaverčiu patvirtinimui, išduotam pagal Direktyvą 88/77/EEB (žr. Direktyvos 92/53/EEB IV priedo II dalį). 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 27 2. APIBRĖŽIMAI, SIMBOLIAI IR SANTRUMPOS Šioje direktyvoje: 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 7. Uždegimo suspaudimu (U. S. ) variklis – tai visi varikliai, veikiantys uždegimo suspaudimu principu (pvz. , dyzelinis variklis). Dujiniai teršalai – tai anglies monoksidas, angliavandeniliai (tariant, kad tai C1: H1,85 santykis) ir azoto oksidai, pastarieji išreiškiami azoto dioksido (NO2) ekvivalentu. Kietųjų dalelių teršalai – tai bet kokia medžiaga, surinkta ant nustatyto filtro, U. S. variklio išmetamąsias dujas atskiedus švariu filtruotu oru, kad temperatūra būtų ne didesnė kaip 325 K (52 °C). Naudingoji galia – tai „EEB kW“ išreikšta galia, gauta bandymų stende alkūninio veleno ar jo atitikmens gale, išmatuota EEB metodu, taikomu matuoti transporto priemonių vidaus degimo variklių galią, kaip nustatyta išskyrus tai, kad neįskaitoma variklį aušinančio ventiliatoriaus sunaudojama Direktyvoje 80/1269/EEB (1), galia (2), ir naudojamos šioje direktyvoje apibrėžtos bandymų sąlygos bei etaloninis kuras. Vardinis apsisukimų dažnis – tai apsisukimų reguliatoriaus leidžiamas didžiausias visos apkrovos apsisukimų dažnis, tiksliai apibrėžtas gamintojo. „Apkrovos procentinė dalis“ – tai didžiausio sukimo momento dalis esant tam tikram apsisukimų dažniui. Didžiausio sukimo momento apsisukimų dažnis – tai variklio apsisukimų dažnis, kai pasiekiamas didžiausias gamintojo apibrėžtas variklio sukimo momentas. 2. 8. Tarpinis apsisukimų dažnis – tai variklio apsisukimų dažnis, atitinkantis vieną iš šių reikalavimų: — varikliams, kurie skirti dirbti visos apkrovos sukimo momento kreivės apsisukimų dažnių diapazone, jei jis sudaro tarpinis apsisukimų dažnis – tai pareikštas didžiausio sukimo momento apsisukimų dažnis, 60–75 % vardinio apsisukimų dažnio, — jei pareikštas didžiausio sukimo momento apsisukimų dažnis yra mažesnis kaip 60 % vardinio apsisukimų dažnio, tarpinis apsisukimų dažnis lygus 60 % vardinio apsisukimų dažnio, — jei pareikštas didžiausio sukimo momento apsisukimų dažnis yra didesnis kaip 75 % vardinio apsisukimų dažnio, tarpinis apsisukimų dažnis lygus 75 % vardinio apsisukimų dažnio. 2. 9. Simboliai ir santrumpos 2. 9. 1. Bandymų parametrų simboliai Simb oli s V ienetas Ter min as Ap AT Aver C1 conc concc concd m2 m2 m3/h kg/h — ppm tūrio % ppm tūrio % ppm tūrio % Izokinetinio ėminių ėmimo zondo skerspjūvio plotas Išmetimo vamzdžio skerspjūvio plotas Svorinės vidutinės vertės: — tūrinio srauto — masės srauto Angliavandenilis, išreikštas vieną anglies atomą turinčiu angliavan- deniliu Koncentracija (su komponentą žyminčia priesaga) Pataisytoji fono koncentracija Praskiedimo oro koncentracija (1) OL L 375, 1980 12 31, p. 46. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/491/EEB (OL L 238, 1989 8 15, p. 43). (2) Tai reiškia, kad, kitaip nei reikalaujama Direktyvos 80/1269/EEB I priedo 5. 1. 1. 1 skirsnyje, nustatant variklio naudingąją galią jį aušinantis ventiliatorius neturi būti įrengtas; jei gamintojas vis dėlto daro bandymus su prijungtu ventiliatoriumi, jo sunaudojama galia turi būti pridedama prie taip išmatuotos galios. 28 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Simb oli s V ienetas Ter min as DF fa FFH GAIRW GAIRD GDILW GEDFW GEXHW GFUEL GTOTW HREF Ha Hd i KH Kp KW,a KW,d KW,e KW,r L mass MDIL MSAM Md Mf pa pB pd ps P PAE — — — kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h g/kg g/kg — — — — — — — % g/h kg kg Mg mg kPa kPa kPa kW kW kW Praskiedimo faktorius Laboratorinis atmosferos faktorius Degalų specifinis faktorius, naudojamas koncentracijai drėgnose dujose apskaičiuoti pagal vandenilio ir anglies santykį, atitinkantį koncentraciją sausoje terpėje Įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui Įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas sausam orui Skiedimo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui Praskiestų išmetamųjų dujų ekvivalentiškas masės srautas, skai- čiuojamas drėgnoms dujoms Išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms Degalų masės srautas Praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėg- noms dujoms Etaloninė absoliučiojo drėgmės vertė 10,71 g/kg apskaičiuojant NOx ir kietųjų dalelių drėgnio pataisos faktorius Įsiurbiamo oro absoliučioji drėgmė Skiedimo oro absoliučioji drėgmė Atskirą režimą žymintis indeksas NOx drėgnio pataisos faktorius Kietųjų dalelių drėgnio pataisos faktorius Įsiurbiamo oro drėgnio pataisos faktorius Praskiedimo oro drėgnio pataisos faktorius Praskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos faktorius Natūralių išmetamųjų dujų drėgnio pataisos faktorius Bandomojo variklio sukimo momento dalis nuo didžiausio suki- mo momento, išreikšta procentais Išmetamųjų teršalų masės srautą žymintis indeksas Per kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrus pratekėjusio praskiedimo oro masė Per kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrus pratekėjusio praskiesto išmetamųjų dujų ėminio masė Praskiedimo ore surinktų kietųjų dalelių masė Surinktų kietųjų dalelių ėminio masė Variklio įsiurbiamo oro sočiųjų garų slėgis (ISO 3046: psy = bandymo PSY, aplinkos slėgis) Suminis atmosferos slėgis (ISO 3046): px = PX vietos aplinkos suminis slėgis py = PY bandymo aplinkos suminis slėgis) Praskiedimo oro sočiųjų garų slėgis Sauso oro atmosferinis slėgis Nepataisytoji stabdymo galia Pareikštoji suminė galia, suvartota bandymui įrengtais pagalbiniais mechanizmais, nereikalingais pagal šio priedo 2. 4 skirsnį 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 29 Simb oli s V ienetas Ter min as PM Pm q r Ra Rd Rf S Ta TD Tref VAIRD VAIRW VDIL VDILW VEDEW VEXHD VEXHW VSAM VTOTW WF WFE kW kW — — % % — kW K K K m3/h m3/h m3 m3/h m3/h m3/h m3/h m3 m3/h — — Didžiausia išmatuota galia bandymo sąlygomis esant bandymo apsisukimų dažniui (žr. VI priedo 1 priedėlį) Galia, išmatuota skirtingais bandymo režimais Praskiedimo santykis Izokinetinio zondo ir išmetimo vamzdžio skerspjūvio plotų san- tykis Įsiurbiamo oro santykinis drėgnis Praskiedimo oro santykinis drėgnis Liepsnos jonizacinio detektoriaus (FID) atsako faktorius Dinamometro nustatyta vertė Įsiurbiamo oro absoliučioji temperatūra Rasos taško absoliučioji temperatūra Etaloninė temperatūra (degimo oro: 298 K) Įsiurbiamojo oro tūrinis srautas, skaičiuojamas sausam orui Įsiurbiamojo oro tūrinis srautas, skaičiuojamas drėgnam orui Praskiedimo oro, praėjusio per kietųjų dalelių ėmimo filtrus, ėminio tūris Praskiedimo oro tūrinis srautas, skaičiuojamas drėgnam orui Atskiestų išmetamųjų dujų ekvivalentinis tūrinis srautas, skaičiuo- jamas drėgnam orui Išmetamųjų dujų tūrinis srautas, skaičiuojamas sausam orui Išmetamųjų dujų tūrinis srautas, skaičiuojamas drėgnam orui Ėminio, praėjusio per kietųjų dalelių ėminių ėmimo filtrą, tūris Praskiestų išmetamųjų dujų tūrinis srautas, skaičiuojamas drėg- nam orui Svorio faktorius Tikrasis svorio faktorius 2. 9. 2. Cheminių sudedamųjų dalių simboliai CO Anglies monoksidas CO2 HC NOx NO NO2 O2 C2H6 PT DOP CH4 C3H8 H2O PTFE Anglies dioksidas Angliavandeniliai Azoto oksidai Azoto oksidas Azoto dioksidas Deguonis Etanas Kietosios dalelės Dioktilftalatas Metanas Propanas Vanduo Politetrafluoretilenas 2. 9. 3. Santrumpos FID HFID NDIR Liepsnos jonizacinis detektorius Šildomas liepsnos jonizacinis detektorius Nedisperguojantis infraraudonųjų spindulių analizatorius 30 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. CLD HCLD PDP CFV Chemiliuminescencinis detektorius Šildomas chemiliuminescencinis detektorius Tūrinis siurblys Ribinio srauto Venturi debitmatis 3. VARIKLIŲ ŽENKLINIMAS 3. 1. Ant variklio, patvirtinto kaip techninis mazgas, turi būti: 3. 1. 1. Variklio gamintojo prekinis ženklas arba prekės pavadinimas. 3. 1. 2. Variklio tipas, variklių šeima (jei tinka) ir vienintelis variklio identifikavimo numeris. 3. 1. 3. EB tipo patvirtinimo numeris, kaip apibūdinta VII priede. 3. 2. 3. 3. Šie ženklai turi būti patvarūs visą variklio naudojimo laiką, lengvai įskaitomi ir nenutrinami. Jei naudojamos etiketės arba plokštelės, jos turi būti tvirtinamos taip, kad ir tvirtinimas taip pat laikytų visą variklio naudojimo laiką, o etikečių (plokštelių) nebūtų įmanoma nuimti jų nesulaužius ar neištrynus. Šie ženklai paprastai nekeičiama per variklio naudojimo laiką. turi būti pritvirtinami ant variklio dalies, be kurios variklis negalėtų normaliai veikti ir kuri 3. 3. 1. Šie ženklai turi būti tokioje vietoje, kad vidutinio ūgio žmogus juos lengvai matytų, kai visi variklio darbui reikalingi papildomi mechanizmai yra įrengti. 3. 3. 2. Kiekvienas variklis turi turėti papildomą nuimamą plokštelę iš patvarios medžiagos, kurioje būtų visi 3. 1 skirsnyje nurodyti duomenys ir kuri prireikus būtų uždedama tokioje vietoje, kad 3. 1 skirsnyje nurodyti ženklai vidutinio ūgio žmogui būtų lengvai matomi ir pasiekiami, kai variklis įrengiamas mašinoje. 3. 4. 3. 5. 3. 6. Variklių kodavimas pagal nustatyti gamybos seriją. identifikavimo numerius turi būti toks, kad pagal jį vienareikšmiai būtų galima Visi ženklai ant variklių turi būti uždedami prieš jiems paliekant gamybos liniją. Tiksli variklio ženklų vieta pateikiama VI priedo 1 dalyje. 4. SPECIFIKACIJOS IR BANDYMAI 4. 1. Bendroji dalis Sudedamosios dalys, galinčios turėti įtakos dujinių ir kietųjų dalelių teršalų išmetimui, turi būti projektuojamos, konstruojamos ir surenkamos taip, kad normaliomis sąlygomis eksploatuojamas variklis, nepaisant galinčios jį veikti vibracijos, atitiktų šios direktyvos nuostatas. jog minėtų išmetamųjų teršalų kiekis pagal šią Gamintojo taikomos techninės priemonės turi garantuoti, direktyvą yra veiksmingai ribojamas per visą normalaus variklio eksploatavimo laiką esant normalioms naudojimo sąlygoms. Laikoma, kad variklis šias nuostatas atitinka, jei jis atitinka 4. 2. 1, 4. 2. 3 ir 5. 3. 2. 1 skirsnių nuostatas. Jei naudojamas katalizinis konverteris ir (arba) kietųjų dalelių gaudyklė, gamintojas patvarumo bandymais, kuriuos jis gali daryti pats pagal geros inžinerinės praktikos reikalavimus, ir atitinkamais įrašais turi įrodyti, kad šie papildomo apdorojimo įtaisai gali tinkamai veikti visą variklio eksploatavimo laiką. Įrašai turi būti daromi pagal šio priedo 5. 2 skirsnio ir ypač pagal 5. 2. 3 skirsnio reikalavimus. Vartotojui turi būti suteikiama atitinkama garantija. Įtaisą leidžiama reguliariai keisti praėjus tam tikram variklio eksploatavimo laikotarpiui. Bet koks periodiškai daromas variklio sudedamųjų dalių arba sistemų reguliavimas, remontas, ardymas, valymas ar keitimas, kad būtų išvengta variklio darbo sutrikimų dėl papildomo apdorojimo įtaiso, gali būti vykdomas tik tiek, kiek tai technologiškai būtina užtikrinant tinkamą išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veikimą. į vartotojo instrukciją, nurodyti aukščiau minėtų Todėl planinės priežiūros reikalavimai įtraukti išduodant patvirtinimą. Atitinkama ištrauka iš garantijų nuostatose ir patvirtinti prieš instrukcijos apie apdorojimo įtaiso (–ų) priežiūrą (keitimą) ir apie garantijos sąlygas turi būti pridedama prie informacinio dokumento, nurodyto šios direktyvos II priede. turi būti 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31 4. 2. Išmetamųjų teršalų specifikacijos Bandymui pateikiamo variklio išmetamos dujinės ir kietųjų dalelių sudedamosios dalys yra matuojamos V priede aprašytais metodais. Gali būti naudojamos kitos sistemos arba analizatoriai, gaunamiems naudojant šias etalonines sistemas: jei gaunami rezultatai būtų lygiaverčiai rezultatams, — dujiniams išmetalams, matuojamiems natūraliose išmetamosiose dujose – sistemą, parodytą V priedo 2 paveiksle, — dujiniams išmetalams, matuojamiems atskiestose viso srauto praskiedimo sistemos išmetamosiose dujose – sistemą, parodytą V priedo 3 paveiksle, — kietųjų dalelių išmetalams – viso srauto praskiedimo sistemą, veikiančią arba su atskiru kiekvienam režimui filtru, arba vieno filtro metodu, parodytą V priedo 13 paveiksle. Sistemos lygiavertiškumo nustatymas yra pagrįstas septynių (arba didesnio skaičiaus) bandymų ciklo, naudojant nagrinėjamą sistemą ir vieną arba kelias pirmiau nurodytas etalonines sistemas, koreliacijos tyrimu. Lygiavertiškumo kriterijus apibrėžiamas kaip ciklo išmetalų kiekio svorinių vidurkių sutapimas ±5 % tikslumu. Taikytinas ciklas – tai III priedo 3. 6. 1 skirsnyje pateiktas ciklas. Norint į šią direktyvą įtraukti naują sistemą, lygiavertiškumo nustatymas turi būti pagrįstas pakartojamumo ir atkuriamumo apskaičiavimu, kaip apibrėžta ISO 5725. 4. 2. 1. Gauti anglies monoksido, angliavandenilių, azoto oksidų ir kietųjų dalelių išmetalų kiekiai I etape turi neviršyti lentelėje nurodytų kiekių: Naudingoji galia (P) (kW) Anglies monoksidas (CO) (g/kg Wh) Angliavandeniliai (HC) (g/kg Wh) Azoto oksidai (NOx) (g/kg Wh) Kietosios dalelės (PT) (g/kg Wh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 5,0 5,0 6,5 1,3 1,3 1,3 9,2 9,2 9,2 0,54 0,70 0,85 4. 2. 2. Ribinės išmetalų kiekio vertės, pateiktos 4. 2. 1 skirsnyje, – tai ribinės variklio išmetalų kiekio vertės, ir jos turi būti nustatomos prieš bet kokį išmetamųjų dujų papildomo apdorojimo įtaisą. 4. 2. 3. Anglies monoksido, angliavandenilių, azoto oksidų ir kietųjų dalelių išmetalų kiekiai lentelėje nurodytų verčių: II etape turi neviršyti Naudingoji galia (P) (kW) Anglies monoksidas (CO) (g/kg Wh) Angliavandeniliai (HC) (g/kg Wh) Azoto oksidai (NOx) (g/kg Wh) Kietosios dalelės (PT) (g/kg Wh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 18 ≤ P < 37 3,5 5,0 5,0 5,5 1,0 1,0 1,3 1,5 6,0 6,0 7,0 8,0 0,2 0,3 0,4 0,8 32 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 4. 2. 4. Jei, kaip apibrėžta 6 dalyje kartu su II priedo 2 priedėliu, vieną variklių šeimą sudaro daugiau kaip vieno galios intervalo varikliai, pirminio variklio (tipo patvirtinimas) ir visų tos pačios šeimos variklių tipų (COP) išmetalų vertės turi atitikti griežčiausius didesnės galios intervalo reikalavimus. Pareiškėjas, apibrėždamas variklių šeimą, turi laisvę apsiriboti vienu galios intervalu ir pateikti atitinkamą paraišką dėl sertifikavimo. 4. 3. Montavimas mobiliosiose mašinose Variklio montavimas mobiliosiose mašinose turi atitikti nustatytus tipo patvirtinimo taikymo srities apriboji- mus. Be to, jis visada turi atitikti šias varikliui patvirtinti reikalingas charakteristikas: 4. 3. 1. Slėgio sumažėjimas įsiurbimo kolektoriuje patvirtintam varikliui turi neviršyti II priedo 1 arba 3 priedėlyje apibrėžto sumažėjimo; 4. 3. 2. Išmetamųjų dujų priešslėgis patvirtintam varikliui priešslėgio. turi neviršyti II priedo 1 arba 3 priedėlyje apibrėžto 5. PRODUKCIJOS ATESTAVIMO ATITIKTIES SPECIFIKACIJA 5. 1. Siekiant tikrinti, ar yra priemonės ir procedūros, užtikrinančios veiksmingą produkcijos atitikties kontrolę prieš tipo patvirtinimo išdavimą, patvirtinimą išduodanti institucija taip pat turi patvirtinti gamintojo prisijungimą prie suderintojo standarto EN 29002 (kurio taikymo sritis atitinka nagrinėjamus variklius) arba lygiaverčio akreditavimo standarto, kuris atitiktų reikalavimus. Gamintojas turi pateikti išsamią informaciją apie registraciją ir įsipareigoti pranešti patvirtinimą išduodančiai institucijai apie visus jos galiojimo arba taikymo srities pakeitimus. Kad būtų patikrinta, ar šio priedo 4. 2 skirsnio reikalavimų laikomasi visą laiką, turi būti atliekama atitinkama produkcijos kontrolė. 5. 2. Patvirtinimo savininkas visų pirma turi: 5. 2. 1 Užtikrinti, kad būtų procedūros, reikalingos veiksmingai kontroliuoti produkto kokybę. 5. 2. 2. Turėti galimybę naudotis kontrolės įranga, reikalinga kiekvieno patvirtinto tipo atitikčiai patikrinti. 5. 2. 3. Užtikrinti, kad bandymų duomenys būtų registruojami ir kad priedėlyje pridedami dokumentai būtų prieinami tokį laikotarpį, kuris turi būti nustatytas suderinus su patvirtinimą išduodančia institucija. 5. 2. 4. Analizuoti kiekvieno bandymų tipo rezultatus, kad būtų patikrinamas ir garantuojamas variklio charakteristikų stabilumas, atsižvelgiant į pramoninės gamybos proceso kitimus. 5. 2. 5. Užtikrinti, kad bet kokia variklių arba jų sudedamųjų dalių imtis, pateikianti bandymo tipo neatitikimą, taptų kitos imties ir kito bandymo priežastimi. Turi būti reikalingų atkurti atitinkamos produkcijos atitiktį. įrodymus apie konkretaus imtasi visų veiksmų, 5. 3. Patvirtinimą išdavusioji kompetentinga institucija bet kuriuo metu gali patikrinti atitikties kontrolės metodus, taikomus kiekvienam gamybos vienetui. 5. 3. 1. Patikrinimą darančiam inspektoriui kiekvieno patikrinimo metu pateikiami bandymų įrašų žurnalai ir gamybos apskaitos įrašai. 5. 3. 2. Jei paaiškėja, kad kokybės lygis nepatenkinamas arba jei reikia patikrinti duomenų, teikiamų pagal 4. 2 skirsnį, pagrįstumą, taikoma tokia veiksmų tvarka: 5. 3. 2. 1. Iš variklių serijos imamas bet kuris variklis ir bandomas, kaip aprašyta III priede. Gauti anglies monoksido, azoto oksidų ir kietųjų dalelių išmetalų kiekiai turi neviršyti 4. 2. 1 skirsnio lentelėje nurodytų kiekių, atsižvelgiant į 4. 2. 2 skirsnio reikalavimus arba 4. 2. 3 skirsnyje nurodytas vertes. 5. 3. 2. 2. Jei iš serijos paimtas variklis neatitinka 5. 3. 2. 1 skirsnio reikalavimų, gamintojas gali prašyti atlikti tos pačios specifikacijos variklių imties, paimtos iš tos serijos, kartu su iš pradžių paimtu varikliu, matavimus. Gamintojas su techniniu centru susitaria dėl tos imties dydžio n. Bandomi varikliai, išskyrus iš pradžių paimtą variklį. Apskaičiuojamas tos imties kiekvieno teršalo verčių aritmetinis vidurkis (x). Laikoma, kad šios serijos gamyba atitinka reikalavimus, jei ji atitinka šią sąlygą: 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 33 x þ k (cid:1) St ≤ L (1), čia: L – kiekvieno konkretaus teršalo ribinė vertė, nustatyta 4. 2. 1 arba 4. 2. 3 skirsnyje, k – tai nuo n priklausantis statistinis koeficientas, pateiktas šioje lentelėje: n k n k 2 3 4 5 6 7 8 9 10 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279 11 12 13 14 15 16 17 18 19 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198 jei n ≥ 20, k ¼ 0,860ﬃﬃﬃ n p 5. 3. 3. 5. 3. 4. Patvirtinimą išduodanti išbando variklius, kurie yra iš dalies arba iki galo pašildomi pagal gamintojo specifikacijas. institucija arba techninis centras, atsakingas už produkcijos atitikties patikrinimą, Patikrinimai, kuriuos įgalioja atlikti kompetentinga institucija, paprastai daromi kartą per metus. Jei nevykdomi 5. 3. 2 skirsnio reikalavimai, kompetentinga institucija turi garantuoti, kad kiek įmanoma greičiau bus imtasi visų reikalingų veiksmų produkcijos atitikčiai atkurti. 6. VARIKLIŲ ŠEIMĄ APIBRĖŽIANTYS PARAMETRAI Variklių šeima gali būti apibrėžiama pagrindiniais konstrukcijos parametrais, kurie turi būti bendri tos šeimos varikliams. Tam tikrais atvejais parametrai gali būti tarpusavyje susiję. Į šiuos veiksnius taip pat turi būti atsižvelgta, kad būtų garantuojama, jog į variklių šeimą bus įtraukti tik panašias išmetamųjų teršalų charakte- ristikas turintys varikliai. Kad varikliai būtų laikomi priklausančiais tai pačiai variklių šeimai, turi būti toks bendrų parametrų sąrašas: 6. 1. Degimo ciklas: — 2 taktų — 4 taktų 6. 2. Aušinimo terpė: — oras — vanduo — alyva 6. 3. Vieno cilindro tūris: — varikliai, kurių cilindrų tūris gali skirtis tik 15 % — variklių su išmetalų papildomo apdorojimo sistemomis cilindrų skaičius 6. 4. Oro įsiurbimo metodas: — natūralus įsiurbimas — pripūtimas X (1) ¼ S2 t Þ2 ð x (cid:2) x n (cid:2) 1 , čia x – tai atskiras rezultatas, gautas n imčiai. 34 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 6. 5 6. 6. 6. 7. 6. 8. 6. 9. 7. 7. 1. 7. 2. Degimo kameros tipas (konstrukcija): — prieškamera — sūkurinė kamera — atviroji kamera Vožtuvų ir angų forma, dydis ir skaičius: — cilindro galvutėje — cilindro sienelėje — karteryje Kuro sistema: — siurblinis purkštuvas — siurblys linijoje — paskirstomasis siurblys — atskiras elementas — siurblys – purkštuvas Įvairios savybės: — išmetamųjų dujų recirkuliacija — vandens įpurškimas/emulsija — oro įpūtimas — pripūtimo aušinimo sistema Išmetamųjų dujų papildomas apdorojimas — oksidavimo katalizatorius — redukavimo katalizatorius — terminis reaktorius — kietųjų dalelių gaudyklė PIRMINIO VARIKLIO PASIRINKIMAS Šeimos pirminis variklis atrenkamas naudojant pirminį didžiausio kuro tiekimo per vieną taktą esant pareikštam didžiausiojo sukimo momento apsisukimų dažniui kriterijų. Tais atvejais, kai šis dviejų arba daugiau variklių pirminis kriterijus sutampa, pirminis variklis atrenkamas pagal antrinį didžiausio kuro tiekimo per tam tikroms aplinkybėms patvirtinimą vieną taktą, esant vardiniam apsisukimų dažniui, kriterijų. Esant išduodanti institucija gali nuspręsti, kad šeimai blogiausias išmetamųjų teršalų kiekio požiūriu atvejis gali būti geriausiai apibūdintas bandant antrą variklį. Taigi patvirtinimą išduodanti išsirinkti papildomą variklį, pasirinkimą pagrįsdama savybėmis, kurios rodytų, kad šis šeimai priklausantis variklis gali turėti didžiausią išmetamųjų teršalų lygį. Jei šeimai priklausantys varikliai gali turėti kitų kintamų savybių, kurios galėtų būti išmetalų susidarymą, šios savybės taip pat turi būti pirminį variklį. laikomos veikiančiomis jas turi būti atsižvelgiama renkantis institucija bandymui gali identifikuotos ir į 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 35 II PRIEDAS INFORMACINIS DOKUMENTAS Nr…. dėl tipo patvirtinimo ir susijęs su priemonėmis, nukreiptomis prieš dujinius ir kietųjų dalelių teršalus, išmetamus iš vidaus degimo variklių, kurie turi būti įrengti ne kelių mobiliosiose mašinose (Direktyva 97/68/EB su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva / /EB) 36 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1 priedėlis 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 37 38 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 39 2 priedėlis 40 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 3 priedėlis 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 41 42 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 43 III PRIEDAS BANDYMŲ EIGA 1. 1. 1 1. 2. 2. ĮVADAS Šiame priede aprašomas dujinių ir kietųjų dalelių teršalų, išmetamų iš bandomųjų variklių, nustatymo metodas. Bandymas atliekamas su ant bandymų stendo užkeltu bei su dinamometru sujungtu varikliu. BANDYMŲ SĄLYGOS 2. 1. Bendrieji reikalavimai Visi tūriai ir tūriniai srautai skaičiuojami, kai temperatūra 273 K (0 °C) ir slėgis 101,3 kPa. 2. 2. Variklio bandymo sąlygos 2. 2. 1. Matuojama variklio įsiurbiamo oro absoliučioji temperatūra, išreikšta Kelvinais, sauso oro atmosferinis slėgis ps, kPa, o parametras fa nustatomas laikantis šių nuostatų: Varikliai su natūraliu įsiurbimu ir mechaniniu pripūtimu: (cid:2) (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps 0,7 (cid:3) T 298 Varikliai su turbopripūtimu su įsiurbiamo oro aušintuvu arba be jo: (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps 0,7 (cid:2) (cid:3) T 298 (cid:3) 1,5 2. 2. 2. Bandymo galiojimas Kad bandymas būtų laikomas galiojančiu, parametras fa turi būti toks: 0,98 ≤ fa ≤ 1,02 2. 2. 3. Varikliai su pripučiamo oro aušinimu Turi būti registruojama aušinimo terpės temperatūra bei pripučiamo oro temperatūra. 2. 3. Variklio oro įsiurbimo sistema įrengta oro įsiurbimo sistema, ribojančia oro tiekimą pagal aukščiausią, Bandomajame variklyje turi būti švariam oro filtrui gamintojo apibrėžtą lygį, varikliui dirbant gamintojo nustatytomis sąlygomis, kurios užtikrina didžiausią oro srautą. Gali būti naudojama bandymų stoties sistema, sąlygas. jei joje esančios sąlygos tiksliai atitiks tikrąsias variklio darbo 2. 4. Variklio dujų išmetimo sistema Bandomajame variklyje turi būti įrengta dujų išmetimo sistema, kurios išmetamųjų dujų priešslėgis atitiktų viršutinę, gamintojo apibrėžtą ribinę vertę, varikliui dirbant tokiomis sąlygomis, kuriomis gaunama didžiausia pareikštoji galia. 2. 5. Aušinimo sistema Pakankamo pajėgumo variklio aušinimo sistema, užtikrinanti gamintojo nustatytą normalią variklio darbo temperatūrą. 2. 6. Tepimo alyva Užrašomos bandyme naudotos alyvos specifikacijos ir pateikiamos kartu su bandymo rezultatais. 44 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 2. 7. Bandymo degalai Naudojami IV priede nurodyti etaloniniai degalai. Bandyme naudotų etaloninių degalų cetaninis skaičius ir sieros kiekis turi būti užrašomi VI priedo 1 priedėlio 1. 1. 1 ir 1. 1. 2 skirsniuose. Kuro temperatūra įpurškimo siurblio įėjime turi būti 306–316 K (33–43 °C). 2. 8. Dinamometro parametrų nustatymas Oro įsiurbimo apribojimas ir išmetimo vamzdžio priešslėgis nustatomi pagal viršutines gamintojo nustatytas ribas, kaip nurodyta 2. 3 ir 2. 4 skirsniuose. Didžiausios sukimo momento vertės, esant apibrėžtiems bandymo apsisukimų dažniams, nustatomos bandymų būdu, kad būtų galima apskaičiuoti apibrėžtų bandymo režimų sukimo momento vertes. Varikliams, kurių konstrukcija neleidžia dirbti visos apkrovos sukimo momento kreivės apsisukimų dažnių intervale, didžiausią sukimo momentą esant bandymų apsisukimų dažniams pateikia gamintojas. Variklio nustatomieji parametrai kiekvienam bandymo režimui apskaičiuojami pagal šią formulę: (cid:2) S ¼ PM þ PAE ð (cid:3) Þ (cid:3) L 100 (cid:2) PAE Jei santykis PAE PM ≥ 0,03; PAE vertę gali patikrinti tipo patvirtinimą išdavusi techninė institucija. 3. BANDYMO EIGA 3. 1. Ėminių ėmimo filtrų paruošimas Bent vieną valandą prieš bandymą kiekvienas filtras (pora) dedamas į uždarytą, bet neužsandarintą Petri lėkštelę ir filtrui stabilizuoti dedamas į svėrimo kamerą. Po stabilizavimo kiekvienas filtras (pora) pasveriamas ir lėkštelėje arba filtro laikiklyje, kol bus užrašoma tuščio filtro masė. Filtras (pora) reikalingas bandymui. Jei filtras (pora) nepanaudojamas per aštuonias valandas nuo tada, kai jis išimamas iš svėrimo kameros, prieš naudojimą jis turi būti dar kartą pasveriamas. laikomas uždarytoje Petri 3. 2. Matavimo įrangos montavimas Bandymų įranga ir ėminių ėmimo zondai turi būti praskiesti naudojama viso srauto praskiedimo sistema, prie sistemos prijungiamas išmetimo vamzdis. įrengti, kaip to reikalaujama. Jei išmetamosioms dujoms 3. 3. Praskiedimo sistemos ir variklio paleidimas Praskiedimo sistema ir variklis paleidžiami ir šildomi tol, kol, esant visiškai apkrovai bei vardiniam apsisukimų dažniui, nusistovi visos temperatūros ir slėgio vertės (3. 6. 2 skirsnis). 3. 4. Praskiedimo santykio nustatymas Taikant vieno filtro metodą, kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema paleidžiama ir veikia per aplenkimo grandinę (neprivaloma taikant kelių filtrų metodą). Praskiedimo oro kietųjų dalelių foninė taršos koncentracija gali būti nustatyta praskiedimo orą leidžiant per kietųjų dalelių filtrus. Jei naudojamas filtruotas praskiedimo oras, vieną matavimą galima atlikti bet kuriuo metu prieš bandymą, jo metu arba jį pabaigus. Jei praskiedimo oras nefiltruojamas, turi būti matuojama ne mažiau kaip tris kartus – pradėjus bandymą, prieš sustabdymą ir maždaug per bandymo vidurį, suvidurkinant vertes. Praskiedimo oro tiekimas nustatomas taip, kad kiekvienu režimu filtro įėjimo temperatūra būtų ne didesnė kaip 325 K (52 °C). Suminis praskiedimo santykis neturi būti mažesnis kaip keturi. Taikant vieno filtro metodą, viso srauto sistemoms visais režimais ėminio masės srautas per filtrą turi sudaryti pastovią praskiestų išmetimo dujų masės srauto dalį. Šis masių santykis palaikomas ± 5 % tikslumu, išskyrus kiekvieno režimo pirmąsias 10 sekundžių, jei sistemos neturi aplenkimo grandinės. Sistemoms su dalies srauto praskiedimu taikant vieno filtro metodą masės srautas per filtrą yra pastovus ± 5 % tikslumu kiekvienu režimu, išskyrus kiekvieno režimo pirmąsias 10 sekundžių, jei sistemos neturi aplenkimo grandinės. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 45 Sistemoms su kontroliuojama CO2 arba NOx koncentracija CO2 arba NOx kiekis praskiedimo ore turi būti matuojamas kiekvieno bandymo pradžioje ir pabaigoje. Praskiedimo oro foninės CO2 arba NOx koncentracijos verčių skirtumas prieš bandymą ir po jo neturi viršyti atitinkamai 100 ppm arba 5 ppm. Jei naudojama praskiestų išmetamųjų dujų analizės sistema, atitinkamos foninės koncentracijos yra nustatomos visą bandymo ciklą imant praskiedimo oro ėminius į ėminių maišą. Nenutrūkstamos (be maišo) taškuose: pradžioje, pabaigoje ir kur nors ciklo viduryje bei suvidurkinamos. Gamintojui paprašius, matavimų galima nedaryti. foninės koncentracijos vertės gali būti nustatomos ne mažiau kaip trijuose fono 3. 5. Analizatorių tikrinimas Nustatomas išmetamų teršalų analizatorių nulis ir analizatoriai kalibruojami. 3. 6. Bandymo ciklas 3. 6. 1. Mechanizmo A specifikacija pagal I priedo 1 dalį: 3. 6. 1. 1. Bandomasis variklis tikrinamas pagal tokį dinamometro 8 režimų ciklą (1): Režimo numeris Variklio apsisukimų dažnis Apkrova (%) Svorio faktorius 1 2 3 4 5 6 7 8 Vardinis Vardinis Vardinis Vardinis Vidutinis Vidutinis Vidutinis Tuščiąja eiga 100 75 50 10 100 75 50 — 0,15 0,15 0,15 0,1 0,1 0,1 0,1 0,15 3. 6. 2. Variklio kondicionavimas Variklis ir sistema šildomi esant didžiausiam apsisukimų dažniui ir sukimo momentu, kad variklio parametrai nusistovėtų pagal gamintojo rekomendacijas. Pastaba: Vykdant kondicionavimą taip pat turėtų būti pašalinta per ankstesnius bandymus išmetimo sistemoje susidariusių nuosėdų įtaka. Be to, siekiant sumažinti dviejų gretimų bandymo taškų tarpusavio įtaka tarp jų yra nustatytas stabilizacijos periodas. 3. 6. 3. Bandymų seka Pradedama vykdyti bandymų seka. Bandymas atliekamas pagal tam bandymo ciklui pirmiau nustatytą režimų numerių seką. Kiekvienam bandymo ciklo režimui nustatytas apsisukimų dažnis po pradinio pereinamojo laikotarpio turi ± 1 % arba ± 3 min–1 tikslumu atitikti vardinį apsisukimų dažnį pagal tai, kuris yra didesnis, išskyrus apsisukimų dažnį tuščiąja eiga, kuris neturi viršyti gamintojo nurodyto leistino nuokrypio. Turi būti išlaikomas tokio dydžio nustatytas sukimo momentas, kad jo vidurkis per matavimų laikotarpį atitiktų didžiausią sukimo momentą ±2 % tikslumu esant bandymų apsisukimų dažniui. (1) Tapatus CI ciklui, nurodytam standarto ISO 81748–4 projekte. 46 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Kiekvienam matavimo taškui reikalingas trumpiausias laikas – 10 minučių. Jei bandant variklį reikalingas ilgesnis ėminių ėmimo laikas, kad ant matavimo filtro būtų gauta pakankama kietųjų dalelių masė, jei reikia, bandymo režimo periodas gali būti ilgesnis. Režimo trukmė užrašoma ir pateikiama ataskaitoje. Dujinių išmetalų koncentracijos vertės yra matuojamos ir užrašomos paskutiniąsias tris režimo minutes. Kietųjų dalelių ėminių ėmimas ir dujinių išmetalų matavimas neturi būti pradedamas prieš pasiekiant variklio stabilizaciją, kaip apibrėžia gamintojas, o jų pabaiga turi sutapti. Degalų temperatūra matuojama degalų purškimo siurblio įėjime arba, kaip apibrėžia gamintojas, užrašoma matavimų vieta. 3. 6. 4. Analizatoriaus rodmenys 3. 6. 5. 3. 6. 6. Analizatoriaus rodmenys registruojami savirašio juostoje arba nustatomi matuojant lygiaverte duomenų gavimo sistema išmetamosioms dujoms tekant per analizatorių ne trumpiau kaip paskutiniąsias tris kiekvieno režimo minutes. Jei praskiesto CO ir CO2 koncentracijai matuoti ėminiai imami į maišą (žr. 1 priedėlio 1. 4. 4 skirsnį), ėminys surenkamas į maišą paskutiniąsias tris kiekvieno režimo minutes, maiše esantis ėminys analizuojamas ir užrašomi duomenys. Kietųjų dalelių ėminių ėmimas Kietųjų dalelių ėminiai imami taikant vieno filtro arba kelių filtrų metodą (žr. 1 priedėlio 1. 5 skirsnį). Kadangi šiais metodais gauti rezultatai gali šiek tiek skirtis, kartu su rezultatais turi būti nurodomas taikytas metodas. Taikant vieno filtro metodą turi būti atsižvelgta į svorio faktorius, nustatytus bandymo ciklo aprašyme, atitinkamai suderinant ėminio srautą ir (arba) ėminių ėmimo trukmę. Ėminiai kiekvienu režimu turi būti imami kaip galima vėliau. Vieno režimo ėminio ėmimo trukmė turi būti ne trumpesnė kaip 20 s taikant vieno filtro metodą ir ne trumpesnė kaip 60 s taikant kelių filtrų metodą. Sistemose be aplenkiamosios grandinės ėminio ėmimo trukmė vienu režimu turi būti ne trumpesnė kaip 60 s taikant vieno ir kelių filtrų metodus. Variklio tikrinimo sąlygos Variklio apsisukimų dažnis ir apkrova, įsiurbiamo oro temperatūra, degalų srautas ir oro arba išmetamųjų dujų srautas matuojamas kiekvienu režimu, kai tik stabilizuojasi variklio darbas. išmetamųjų dujų srauto matavimo arba degimui reikalingo oro ir suvartojamų degalų Jei neįmanoma atlikti kiekio matavimų, tai galima apskaičiuoti naudojant anglies ir deguonies balanso metodą (žr. 1 priedėlio 1. 2. 3 skirsnį). Visi apskaičiavimams reikalingi papildomi duomenys yra užrašomi (žr. 3 priedėlio 1. 1 ir 1. 2 skirsnius). 3. 7. Kartotinis analizatorių tikrinimas Atlikus išmetamųjų teršalų bandymą kartotiniam patikrinimui naudojamos tos pačios nulio nustatymo ir kalibravimo dujos. Bandymas laikomas priimtinu, jei gautas dviejų matavimų rezultatų skirtumas yra mažesnis negu 2 %. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 47 1. MATAVIMŲ IR ĖMINIŲ ĖMIMO TVARKA 1 priedėlis Bandymui pateiktos variklio išmetalų dujinės ir kietųjų dalelių sudedamosios dalys yra matuojamos V priede aprašytais metodais. V priedo metodai aprašo rekomenduojamas išmetamųjų dujų analizės sistemas (1. 1 skirsnis) ir rekomenduojamas kietųjų dalelių praskiedimo bei ėminių ėmimo sistemas (1. 2 skirsnis). 1. 1. Techninės dinamometro charakteristikos Naudojamas variklio dinamometras, kurio charakteristikos leidžia atlikti bandymų ciklą, aprašytą III priedo 3. 6. 1 skirsnyje. Sukimo momento ir apsisukimų dažnio matavimams turi būti naudojami prietaisai, kuriais būtų galima išmatuoti veleno galią atsižvelgiant į nurodytas ribas. Gali būti reikalingi papildomi apskaičiavimai. Matavimo prietaisų tikslumas turi būti nuokrypiai. toks, kad nebūtų viršyti 1. 3 skirsnyje nurodyti didžiausi leistini 1. 2. Išmetamųjų dujų srautas Išmetamųjų dujų srautas nustatomas vienu iš 1. 2. 1–1. 2. 4 skirsniuose nurodytu metodu. 1. 2. 1. Tiesioginio matavimo metodas Išmetamųjų dujų srautas tiesiogiai matuojamas srauto matavimo tūta arba lygiaverte matavimo sistema (išsami informacija – ISO 5167). Pastaba: Tiesioginis dujų srauto matavimas – tai sudėtinga užduotis. Turi būti imamasi atsargumo priemonių, kad būtų išvengta matavimo paklaidų, kurios įtakotų išmetamų teršalų kiekio verčių paklaidas. 1. 2. 2. Oro ir degalų matavimo metodas Oro srauto ir degalų srauto matavimas. Naudojami oro srauto matuokliai ir degalų srauto matuokliai, kurių tikslumas apibrėžtas 1. 3 skirsnyje. Išmetamųjų dujų srautas apskaičiuojamas taip: GEXHW = GAIRW + GFUEL (drėgnų išmetamųjų dujų masei) arba arba VEXHD = VAIRD − 0,766 × GFUEL (sausų išmetamųjų dujų tūriui) VEXHW = VAIRW + 0,746 × GFUEL (drėgnų išmetamųjų dujų tūriui) 1. 2. 3. Anglies balanso metodas Išmetamųjų dujų masės apskaičiavimas pagal degalų suvartojimą ir išmetamųjų dujų koncentracijos vertes, taikant anglies balanso metodą (žr. III priedo 3 priedėlį). 1. 2. 4. Suminis praskiestų išmetamųjų dujų srautas Jei naudojama viso srauto praskiedimo sistema, suminis praskiestų išmetamųjų dujų srautas (GTOTW, VTOTW) yra matuojamas su PDP arba CFV – V priedo 1. 2. 1. 2 skirsnis. Tikslumas turi atitikti III priedo 2 priedėlio 2. 2 skirsnio nuostatas. 48 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1. 3. Tikslumas Visų matavimo prietaisų kalibravimas turi būti susietas su nacionaliniais (tarptautiniais) standartais ir atitikti šiuos reikalavimus: Nr. Pavadinimas Leistinas nuokrypis (± vertės, pagrįstos di- džiausiomis variklio ver- tėmis) Leistinas nuokrypis (± vertės pagal ISO 3046) Kalibravimo intervalai (mėnesiai) 2 % 2 % 3 % 3 % 3 % 5 % Netaikomas 2 K 2 K 5 % 5 % 15 K 2 K 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Variklio dažnis apsisukimų Sukimo momentas Galia Degalų suvartojimas Savitasis degalų su- vartojimas Oro sunaudojimas Išmetamųjų srautas Aušinamojo temperatūra dujų skysčio Tepalo temperatūra 2 % 2 % 2 % (1) 2 % (1) Netaikomas 2 % (1) 4 % (1) 2 K 2 K Išmetamųjų dujų slė- gis 5 % didžiausios ver- tės 5 % didžiausios ver- tės 15 K 2 K Slėgio sumažėjimas įsiurbimo kolektoriu- je Išmetamųjų temperatūra dujų Įsiurbiamo oro tem- peratūra (degimo oras) Atmosferinis slėgis Įsiurbiamo oro drėg- nis (santykinis) Degalų temperatūra Praskiedimo temperatūra Praskiedimo drėgnis tunelių oro Praskiestų išmetamų- jų dujų srautas 0,5 % rodmens 0,5 % 3 % 2 K 1,5 K 3 % Netaikoma 5 K Netaikoma Netaikoma 3 3 Netaikomas 6 Netaikomas 6 6 3 3 3 3 3 3 3 1 3 3 1 2 % rodmens Netaikoma 24 (dalies srautas) (visas srautas) (2) (1) Išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas, kaip apibūdinta šioje direktyvoje, tam tikrais atvejais yra pagrįstas skirtingais matavimo ir (arba) apskaičiavimo metodais. Dėl apribotų suminių leistinų nuokrypių apskaičiuojant išmetamuosius teršalus kai kuriems parametrams, naudojamiems atitinkamose lygtyse, leistinos vertės turi būti mažesnės už leistinas nuokrypio ribas, nurodytas ISO 3046–3. (2) Viso srauto sistemos – CVS tūrinis siurblys arba kritinio srauto Venturi debitmatis kalibruojami po pirminio įrengimo, didesnių remonto darbų arba, kai tai yra būtina, pagal CVS sistemos patikros, aprašytos V priede, rezultatus. 1. 4. 1. 4. 1. Dujinių komponentų nustatymas Bendrosios analizatoriaus specifikacijos Analizatorius turi turėti matavimo diapazoną, atitinkantį tikslumą, kurio reikia norint išmatuoti dujų komponentų koncentracijas (1. 4. 1. 1 skirsnis). Rekomenduojama analizatorius eksploatuoti matuojamos koncentracijos rodmuo sudarytų 15 %–100 % visos skalės. išmetamųjų taip, kad 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 49 Jei visos skalės vertė lygi 155 ppm (ar ppm C) arba mažesnė, arba jei išvesties sistemos (kompiuteriai, duomenų registruotuvai) gali užtikrinti pakankamą tikslumą ir skiriamąją gebą diapazone iki 15 % visos skalės, taip pat yra priimtini koncentracijos rodmenys, mažesni kaip 15 % visos skalės. Šiuo atveju turi būti atliekamas papildomas kalibravimas, kad būtų užtikrintas kalibravimo kreivių tikslumas – III priedo 2 priedėlio 1. 5. 5. 2 skirsnis. Įrangos elektromagnetinis suderinamumas (EMC) turi būti tokio lygio, kad būtų kiek įmanoma sumažintos papildomos paklaidos. 1. 4. 1. 1. M at av imų p a k l a i da Bendroji matavimo paklaida, įskaitant kryžminį jautrį kitoms dujoms (žr. III priedo 2 priedėlio 1,9 skirsnį) turi neviršyti ± 5 % rodmens arba 3,5 % visos skalės, pasirenkant mažesniąją. Jei koncentracija mažesnė negu 100 ppm, matavimų paklaida turi neviršyti ± 4 ppm. 1. 4. 1. 2. Paka r to j amu mas Pakartojamumas, kuris apibrėžiamas kaip 2,5 karto standartinis nuokrypis, gautas 10 pakartotinių atsako į vartojamas kalibravimo ar patikros dujas matavimų, turi būti ne didesnis kaip ± 1 % visos skalės kiekviename naudojamame didesnės kaip 155 ppm (ar ppm C) koncentracijos diapazone arba ± 2 % kiekviename mažesniame kaip 155 ppm (ar ppm C) diapazone. 1. 4. 1. 3. Tr iukšm a s Visuose taikomuose diapazonuose analizatoriaus dvigubos amplitudės atsakas į nulio nustatymo ir kalibravimo ar patikros dujų koncentraciją per bet kurį 10 s laikotarpį turi būti ne didesnis kaip 2 % visos skalės vertės. 1. 4. 1. 4. Nulio d reifa s Nulio dreifas per vieną valandą turi būti mažesnis kaip 2 % visos skalės vertės mažiausiame taikomame diapazone. Atsakas į nulio koncentraciją yra apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, į nulio nustatymo dujų koncentraciją per 30 s. įskaitant triukšmą, 1. 4. 1. 5. Pat ikr os ver t ės dr eifas Patikros vertės dreifas per vieną valandą turi būti mažesnis kaip 2 % visos skalės vertės mažiausiame taikomame diapazone. Patikros vertė apibrėžiama kaip skirtumas tarp atsako į patikros dujų koncentraciją ir atsako į nulio nustatymo dujų koncentraciją. Atsakas į patikros vertę apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, įskaitant triukšmą, į patikros dujų koncentraciją per 30 s. 1. 4. 2. Dujų džiovinimas Pasirinktinai naudojamas dujų džiovinimo įtaisas turi kuo mažiau veikti matuojamų dujų koncentraciją. Cheminės džiovinimo priemonės nėra priimtinas metodas vandeniui iš ėminio šalinti. 1. 4. 3. Analizatoriai Šio priedėlio 1. 4. 3. 1 ir 1. 4. 3. 5 skirsniuose yra apibūdinti taikytini matavimo principai. sistemų aprašymas pateiktas V priede. Išsamus matavimo Dujos, kurių kiekį reikia nustatyti, turi būti analizuojamos šiais prietaisais. Netiesinio atsako analizatoriams leidžiama taikyti tiesinimo grandines. 1. 4. 3. 1. An glies mo n ok si d o (CO ) a na li zė Anglies monoksido analizatorius turi būti nedisperguojantis absorbcijos infraraudonosios spinduliuotės srityje (NDIR) tipo. 1. 4. 3. 2. An glies d i o k sid o (CO 2) an al izė Anglies dioksido analizatorius turi būti turi būti nedisperguojantis absorbcijos infraraudonosios spinduliuotės srityje (NDIR) tipo. 1. 4. 3. 3. An gliava nd eni lių (HC) analiz ė Angliavandenilių analizatorius turi būti šildomo liepsnos jonizacinio detektoriaus (HFID) tipo su detektoriumi, vožtuvais, vamzdynu ir pan. , ir kuris yra šildomas tiek, kad dujų temperatūra būtų 463 K (190 °C ) ± 10 K. 50 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1. 4. 3. 4. Az o to o k s idų (NO x) a n a l i zė Azoto oksidų analizatorius turi būti chemiliuminescencinio detektoriaus (CLD) ar šildomo chemiliuminescenci- nio detektoriaus (HCLD) tipo su NO2/NO konverteriu, jei matuojamos sausos dujos. Jei matuojamos drėgnos dujos, turi būti naudojamas HCLD su konverteriu, kurio temperatūra būtų didesnė kaip 333 K (60 °C), jei atitinka gesinimo vandens garais tikrinimo reikalavimus (III priedo 2 priedėlio 1. 9. 2. 2 skirsnis). 1. 4. 4. Dujinių išmetamųjų teršalų ėminių ėmimas Dujinių išmetamų teršalų ėminių zondai įtaisyti ne mažiau kaip 0,5 m arba per tris išmetimo vamzdžio skersmenis – pasirenkamas didesnis – kiek tai įmanoma prieš srovę nuo išmetamųjų dujų sistemos išėjimo angos ir pakankamai arti variklio, kad prie zondo išmetamųjų dujų temperatūra būtų ne žemesnė kaip 343 K (70 °C). turi būti tai daugiacilindris variklis su šakotu išmetamųjų dujų kolektoriumi, zondo įvadas turi būti gana toli Jei pasroviui, užtikrinant, kad ėminys atitiktų visų cilindrų išmetamųjų dujų vidurkį. Daugiacilindriuose varikliuose su atskiromis kolektorių grupėmis, pvz. , „V“ tipo konfigūracijos variklyje, iš kiekvienos grupės atskirai ir apskaičiuoti išmetamų dujų vidurkį. Gali būti taikomi kiti metodai, jei būtų įrodyta, kad jie yra suderinami su aukščiau minėtais metodais. Išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti turi būti naudojamas visas variklio išmetamųjų teršalų masės srautas. leistina imti ėminį Jei išmetamųjų dujų sudėčiai įtakos turi bet kokia papildomo išmetamųjų dujų apdorojimo sistema, išmetamųjų dujų ėminys turi būti imamas prieš šį įtaisą darant I etapo bandymus ir už šio įtaiso darant II etapo bandymus. Jei kietosioms dalelėms nustatyti naudojama viso srauto praskiedimo sistema, praskiestose išmetamose dujose taip pat galima nustatyti dujinius išmetalus. Ėminių ėmimo zondai turi būti šalia kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondo praskiedimo tunelyje ( V priedo 1. 2. 1. 2 DT ir 1. 2. 2 PSP skirsniai). CO ir CO2 galima pasirinktinai nustatyti imant ėminius į maišą, paskui matuojant jų koncentraciją ėminių maiše. 1. 5. Kietųjų dalelių nustatymas Kietosioms dalelėms nustatyti reikalinga praskiedimo sistema. Praskiesti galima naudojant dalies srauto praskie- dimo sistemą arba viso srauto praskiedimo sistemą. Srautas per praskiedimo sistemą turi būti pakankamai didelis, kad visiškai būtų išvengta vandens kondensacijos praskiedimo ir ėminių ėmimo sistemose, o praskiestų filtro laikiklius būtų 325 K (52 °C) arba žemesnė. Leidžiama išmetamųjų dujų temperatūra prieš pat praskiedimo orą džiovinti prieš jam patenkant į praskiedimo sistemą, jei oras labai drėgnas. Rekomenduojama praskiedimo orą iš anksto pakaitinti daugiau negu iki 303 K (30 °C) ribinės temperatūros, jei aplinkos temperatūra žemesnė kaip 293 K (20 °C). Tačiau prieš išmetamąsias dujas įleidžiant į praskiedimo tunelį praskiedimo oro temperatūra turi neviršyti 325 K (52 °C). Dalies srauto praskiedimo sistemoje kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondas turi būti dujinio zondo, kaip apibrėžta 4. 4 skirsnyje ir V priedo 1. 2. 1. 1 skirsnio 4–12 EP ir SP paveiksluose. įtaisytas prieš srovę arti Dalies srauto praskiedimo sistema turi būti sukonstruota taip, kad išmetamųjų dujų srautas būtų padalijamas į dvi dalis, mažesnioji būtų praskiedžiama oru ir vėliau naudojama kietosioms dalelėms matuoti. Dėl to svarbu labai tiksliai nustatyti praskiedimo santykį. Galima taikyti skirtingus padalijimo metodus, ir šiuo atveju nuo padalijimo būdo labai priklauso ėminių ėmimo įrangos tipas ir metodikos (V priedo 1. 2. 1. 1 skirsnis). Kietųjų dalelių masei nustatyti reikalinga kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema, kietųjų dalelių ėminių ėmimo filtrai, mikrograminės svarstyklės ir svėrimo kamera su kontroliuojama temperatūra ir drėgniu. Kietųjų dalelių ėminiams imti gali būti taikomi du metodai: — taikant vieno filtro metodą naudojama viena filtrų pora (žr. šio priedėlio 1. 5. 1. 3 skirsnį) visiems bandymo ciklo režimams. Bandymo ėminių ėmimo tarpsniu ypatingas dėmesys turi būti skiriamas ėminių ėmimo trukmei ir srautams. Tačiau bandymo ciklui bus reikalinga tik viena pora filtrų, — taikant kelių filtrų metodą reikalaujama, kad kiekvienam atskiram bandymo ciklo režimui būtų naudojama viena pora filtrų (žr. šio priedėlio 1. 5. 1. 3 skirsnį). Šis metodas leidžia naudotis ne tokia griežta ėminių ėmimo tvarka, tačiau jį taikant naudojama daugiau filtrų. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 51 1. 5. 1. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo filtrai 1. 5. 1. 1. Filt rų s p e c i f ik a c ij a Sertifikavimo bandymams reikia naudoti fluorintais angliavandeniliais dengtus stiklo pluošto filtrus ar filtrus su anglies fluorido membrana. Specialiais atvejais gali būti naudojamos kitokios filtro medžiagos. Visų tipų filtrų 0,3 μm DOP (dioktilftalato) sulaikymo koeficientas turi būti bent 95 %, kai dujų greitis prieš filtrą yra nuo 35 cm/s iki 80 cm/s. Atliekant koreliacijos bandymus tarp laboratorijų arba tarp gamintojo ir patvirtinimo liudijimą išduodančios institucijos, turi būti naudojami visiškai vienodos kokybės filtrai. 1. 5. 1. 2. Filt rų dy dis Kietųjų dalelių filtrų skersmuo turi būti ne mažesnis kaip 47 mm (darbinis skersmuo 37 mm). Galima naudoti ir didesnio skersmens filtrus (1. 5. 1. 5 skirsnis). 1. 5. 1. 3. Pir minia i ir pa galb inia i f ilt ra i Praskiestų išmetamųjų dujų ėminiai darant bandymą turi būti įdėtų filtrų porą (pirminis ir atsarginis filtrai). Atsarginis filtras įtaisomas ne toliau kaip 100 mm pasroviui nuo pirminio filtro ir neturi su juo liestis. Filtrai gali būti pasverti atskirai arba kaip pora sudėti darbinėmis pusėmis į vidų. imami naudojant nuosekliai 1. 5. 1. 4. Sra uto pr ie f ilt ro g rei tis Dujų greitis prie filtro turi būti 35–80 cm/s. Slėgio kritimo didėjimas nuo bandymo pradžios iki pabaigos turi būti ne didesnis kaip 25 kPa. 1. 5. 1. 5. Filt ro įkrov a Taikant vieno filtro metodą rekomenduojama mažiausia filtro įkrova yra 0,5 mg/1075 mm2 darbinio ploto. Labiausiai paplitusių dydžių filtrams vertės yra tokios: Filtro skersmuo (mm) Rekomenduojamas darbinis skersmuo (mm) Rekomenduojama mažiausia įkrova (mg) 47 70 90 110 37 60 80 100 0,5 1,3 2,3 3,6 Taikant kelių filtrų metodą rekomenduojama mažiausia viso filtrų rinkinio įkrova yra pirmiau nurodytos atitinkamos vertės ir suminio režimų skaičiaus kvadratinės šaknies sandauga. 1. 5. 2. Svėrimo kameros ir analizinių svarstyklių specifikacijos 1. 5. 2. 1. Sv ėr im o k a m e r o s są ly go s Kameros (ar kambario), kurioje dalelių filtrai kondicionuojami ir sveriami, visą kondicionavimo ir svėrimo laiką turi būti palaikoma 295 K (22 °C) ± 3 K temperatūra. Turi būti palaikoma drėgmė, kurios rasos taško temperatūra būtų 282,5 K ± 3 K (9,5 °C ± 3 °C) ir santykinis drėgnis būtų 45 % ± 8 %. 1. 5. 2. 2. Et alo n inio f ilt ro sv ėr ima s Kameros (ar kambario) aplinkoje neturi būti jokių aplinkai būdingų teršalų (pvz. , dulkių), kurie nusėstų ant kietųjų dalelių filtrų juos stabilizuojant. Svėrimo kameros specifikacijų, apibrėžtų 1. 5. 2. 1 skirsnyje, pažeidimai leidžiami, jei šių pažeidimų trukmė yra ne didesnė kaip 30 min. Svėrimo kamera būtinas specifikacijas turėtų atitikti prieš tai, kaip joje pasirodo darbuotojai. Bent du nevartoti etaloniniai filtrai ar etaloninių filtrų poros turi būti pasverti per 4 valandas po ėminių filtrų svėrimo, tačiau geriau tai daryti vienu laiku. Jie turi būti tokio pat dydžio ir iš tokios pat medžiagos kaip ir ėminių filtrai. Jei tarp ėminių filtro svėrimų etaloninių filtrų (etaloninių filtrų porų) vidutinės masės pokytis yra didesnis kaip ±5 % (±7,5 % filtrų porai) rekomenduojamos mažiausios filtro įkrovos (1. 5. 1. 5 skirsnis), tada visi ėminio filtrai išmetami, o išmetalų bandymas pakartojamas. 52 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Jei 1. 5. 2. 1 skirsnyje nurodyti svėrimo kambario pastovumo kriterijai neatitinka reikalavimų, bet etaloninio filtro (poros) svėrimas atitinka aukščiau nurodytus kriterijus, variklio gamintojas gali pasirinkti, ar priimti ėminio filtro masės vertes, ar anuliuoti bandymus, sutvarkyti svėrimo kambario kontrolės sistemą ir pakartoti bandymą. 1. 5. 2. 3. An al izinė s sv ar st yklė s Analizinių svarstyklių, naudojamų visų filtrų svoriui nustatyti, preciziškumas (standartinis nuokrypis) turi būti 20 μg, o skiriamoji geba – 10 μg (1 skaitmuo lygus 10 μg). Filtrams, kurių skersmuo mažesnis kaip 70 mm, preciziškumas ir skiriamoji geba atitinkamai turi būti 2 μg ir 1 μg. 1. 5. 2. 4. St a t inės elekt ro s efe kt ų p aš al inimas 1. 5. 3. Siekiant pašalinti statinės elektros efektus, filtrai prieš svėrimą turi būti neutralizuojami, pavyzdžiui, polonio neutralizatoriumi arba panašaus veikimo įtaisu. Papildomos kietųjų dalelių matavimo specifikacijos Visų praskiedimo sistemos ir ėminio ėmimo sistemos dalių nuo išmetimo vamzdžio iki filtro laikiklio, kurios liečiasi su nepraskiestomis ir praskiestomis išmetamosiomis dujomis, konstrukcija turi kiek įmanoma mažinti laidžių medžiagų, kurios kietųjų dalelių nusėdimą ar pakitimą. Visos dalys turi būti pagamintos iš elektrai nereaguoja su išmetamųjų dujų komponentais, ir įžemintos, kad būtų išvengta elektrostatinių reiškinių. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 53 2 priedėlis 1. ANALIZINIŲ PRIETAISŲ KALIBRAVIMAS 1. 1. Įvadas Kiekvienas analizatorius yra kalibruojamas kiek įmanoma dažniau, kad atitiktų šio standarto tikslumo reikalavimus. Šioje dalyje aprašytas kalibravimo metodas taikytinas analizatoriams, nurodytiems 1 priedėlio 1. 4. 3 skirsnyje. 1. 2. Kalibravimo dujos Būtina atsižvelgti į kalibravimo dujų laikymo trukmę. Užrašoma gamintojo nurodyta kalibravimo dujų laikymo pabaigos data. 1. 2. 1. Grynosios dujos Reikiamas dujų grynumas apibrėžiamas toliau pateiktomis ribinėmis priemaišų koncentracijos vertėmis. Darbui reikia turėti šių dujų: — grynintas azotas (priemaišos: ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO), — grynintas deguonis (grynumas: > 99,5 % tūrio O2), — vandenilio ir helio mišinys (40 ± 2 % vandenilio, visa kita – helis) (priemaišos: ≤ 1 ppm C, ≤ 400 ppm CO), — grynintas sintetinis oras (priemaišos: ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO) (deguonies kiekis p 18–21 % tūrio). 1. 2. 2. Kalibravimo dujos ir patikros dujos Reikia turėti tokios cheminės sudėties dujų mišinių: — C3H8 ir grynintas sintetinis oras (žr. 1. 2. 1 skirsnį), — CO ir grynintas azotas, — NO ir grynintas azotas (šiose kalibravimo dujose esančio NO2 kiekis turi neviršyti 5 % NO kiekio), — O2 ir grynintas azotas, — CO2 ir grynintas sintetinis oras, — CO4 ir grynintas sintetinis oras, — C2H6 ir grynintas sintetinis oras. Pastaba. Leidžiama naudoti kitus dujų mišinius, jei dujos tarpusavyje nereaguoja. Tikroji kalibravimo ir patikros dujų koncentracija turi būti ± 2 % vardinės vertės. Visos kalibravimo dujų koncentracijos vertės turi būti pateiktos tūrio vienetais (% tūrio arba ppm). Be to, kalibravimui ir patikrai naudojamos dujos gali būti gautos dujų dozatoriumi, skiedžiant jas grynintu N2 ar grynintu sintetiniu oru. Maišymo įtaiso tikslumas turi būti toks, kad praskiestų kalibravimo dujų koncent- racija galėtų būti nustatyta ± 2 % tikslumu. 1. 3. Analizatorių ir ėminių ėmimo sistemos eksploatavimo metodika Analizatorių eksploatavimo metodika turi atitikti prietaiso gamintojo paleidimo ir naudojimo instrukcijas. Turi būti įtraukti bent tie reikalavimai, kurie pateikti 1. 4–1. 9 skirsniuose. 1. 4. Skverbties bandymas Daromas sistemos skverbties bandymas. Zondas atjungiamas nuo išmetimo sistemos ir jo galas užkemšamas. Įjungiamas analizatoriaus siurblys. Po pradinio nusistovėjimo tarpsnio visi debitmačiai turėtų rodyti nulį. Jei taip nėra, tikrinamos ėminio ėmimo linijos, ir defektas pašalinamas. Didžiausia leistina skverbties norma vakuumo pusėje turi būti 0,5 % srauto, naudojamo toje tikrinamos sistemos dalyje. Naudojamiems srautams įvertinti galima taikyti srautus per analizatorių ir per aplenkiamuosius kanalus. 54 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Kitas metodas yra pakopinio koncentracijos kitimo ėminio ėmimo linijos pradžioje taikymas, perjungiant nuo nulio nustatymo dujų į patikros dujas. Jei po atitinkamo laikotarpio koncentracijos rodmuo yra mažesnis, palyginti su įleistų dujų koncentracija, vadinasi, yra kalibravimo ar skverbties problemų. 1. 5. Kalibravimo metodika 1. 5. 1. Prietaiso schema Prietaiso surinktas blokas kalibruojamas ir kalibravimo kreivės tikrinamos pagal etalonines dujas. Turi būti taikomi tokie pat dujų srautai, kokie yra imant išmetamųjų dujų ėminį. 1. 5. 2. Pašildymo trukmė Reikėtų laikytis gamintojo rekomenduotos pašildymo trukmės. rekomenduojama ne trumpiau kaip dvi valandas. Jei ji nenurodyta, analizatorius pašildyti 1. 5. 3. NDIR ir HFID analizatorius NDIR analizatorius reguliuojamas, skirsnis). 1. 5. 4. Kalibravimas jei reikia, ir optimizuojama HFID analizatoriaus degimo liepsna (1. 8. 1 Turi būti kalibruojamas kiekvienas dažniausiai taikomas darbo diapazonas. Naudojant grynintą sintetinį orą (arba azotą), nustatomas nulinis CO, CO2, NOx, HC ir O2 analizatorių rodmuo. Per analizatorius leidžiamos atitinkamos kalibravimo dujos, rodmenų vertės užrašomos ir pagal 1. 5. 5 skirsnį brėžiama kalibracinė kreivė. Iš naujo tikrinamas nulio nustatymas ir, jei reikia, kalibravimo eiga kartojama. 1. 5. 5. Kalibracinės kreivės brėžimas 1. 5. 5. 1. B end ro sio s r ekom end ac ij os Analizatoriaus kalibracinė kreivė turi būti brėžiama bent per penkis kalibravimo taškus (išskyrus nulį), išdėstytus kiek įmanoma tolygiai. Didžiausia vardinė koncentracija turi būti lygi 90 % visos skalės vertės ar didesnė. Kalibracinė kreivė apskaičiuojama taikant mažiausių kvadratų metodą. Jei gautas daugianario laipsnis yra didesnis kaip 3, kalibravimo taškų skaičius (įskaitant nulį) turi būti bent lygus šio daugianario laipsniui plius du. Kalibracinė kreivė turi nenutolti daugiau kaip ± 2 % nuo kiekvieno kalibravimo taško vardinės vertės, o nuo nulio – daugiau kaip ± 1 % visos skalės vertės. Pagal kalibracinę kreivę ir kalibravimo taškus galima patikrinti, ar teisingai buvo kalibruojama. Turi būti nurodyti įvairūs analizatoriaus būdingieji parametrai, visų pirma: — matavimo intervalas, — jautris, — kalibravimo data. 1. 5. 5. 2. K a lib ravima s maž esn ių kaip 15 % v isos skal ės v er tė s ve rčių s r i t yj e Mažesnių kaip 15 % visos skalės vertės verčių srityje analizatoriaus kalibracinė kreivė turi būti brėžiama dar bent per 4 papildomus tolygiai išdėstytus kalibravimo taškus (išskyrus nulį). Kalibracinė kreivė apskaičiuojama taikant mažiausių kvadratų metodą. Kalibracinė kreivė turi nenutolti daugiau kaip ± 4 % nuo kiekvieno kalibravimo taško vardinės vertės, o nuo nulio – daugiau kaip ± 1 % visos skalės vertės. 1. 5. 5. 3. Al ter n at y vūs meto d ai įmanoma įrodyti, kad taikant alternatyvią metodiką (pvz. , kompiuterį, elektroniniu būdu reguliuojamą Jei intervalo pakeitimą ir t. t. ) tikslumas gali būti toks pats, tokie alternatyvūs metodai gali būti taikomi. 1. 6. Kalibravimo patikra Kiekvienas dažniausiai naudojamas matavimų intervalas prieš kiekvieną analizę turi būti patikrintas pagal šią metodiką. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 55 Kalibravimas turi būti tikrinamas naudojant nulio nustatymo dujas ir patikros dujas, kurių vardinė koncentra- cijos vertė yra didesnė kaip 80 % visos skalės matavimo diapazono. Jei dviejuose nagrinėjamuose taškuose nustatytoji vertė nuo pareikštos etaloninės vertės nesiskiria daugiau kaip ± 4 % visos skalės vertės, reguliavimo parametrai gali būti pakeisti. Jei taip nėra, pagal 1. 5. 4 skirsnį turi būti daroma nauja kalibracinė kreivė. 1. 7. NOx konverterio veiksmingumo bandymas Konverterio, naudojamo NO2 paversti skirsniuose (1 paveikslas). į NO, veiksmingumas tikrinamas taip, kaip nurodyta 1. 7. 1–1. 7. 8 1. 7. 1. Bandymo įranga Naudojant 1 paveiksle parodytą bandymo įrangos schemą (dar žr. 1 priedėlio 1. 4. 3. 5 skirsnį) ir toliau aprašytą metodiką, konverterių veiksmingumas gali būti patikrintas naudojant ozonatorių. 1 paveikslas NOx konverterio veiksmingumo matavimo įtaiso schema 1. 7. 2. Kalibravimas CLD ir HCLD kalibruojami pagal gamintojo specifikacijas dažniausiai taikomame darbo diapazone, naudojant nulio nustatymo ir patikros dujas (kur NO kiekis turi būti apie 80 % darbo diapazono ir NO2 koncentracija dujų mišinyje turi sudaryti mažiau kaip 5 % NO koncentracijos). NOx analizatorius turi būti nustatytas matuoti NO režimu, kad patikros dujos netekėtų per konverterį. Rodoma koncentracija turi būti užrašoma. 56 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1. 7. 3. Skaičiavimas NOx konverterio veiksmingumas apskaičiuojamas pagal formulę: (cid:3) Veiksmingumas %ð Þ ¼ 1 þ a (cid:2) b c (cid:2) d (cid:2) (cid:3) 100; kurioje: a b c d yra NOx koncentracija pagal 1. 7. 6 skirsnį, yra NO, koncentracija pagal 1. 7. 7 skirsnį, yra NO koncentracija pagal 1. 7. 4 skirsnį, yra NO koncentracija pagal 1. 7. 5 skirsnį. 1. 7. 4. Deguonies tiekimas Į dujų srautą per rodoma koncentracija tampa maždaug 20 % mažesnė už 1. 7. 2 skirsnyje nurodytą kalibravimo koncentraciją (analiza- torius nustatytas matuoti NO režimu). trišakį deguonis ar nulio patikros oras nepertraukiamai leidžiamas tol, kol Užrašoma rodoma koncentracija c. Ozonatorius šio proceso metu neveikia. 1. 7. 5. Ozonatorius įjungtas Įjungiamas ozonatorius, duodantis pakankamai ozono NO koncentracijai iki maždaug 20 % (mažiausiai 10 %) 1. 7. 2 skirsnyje nurodytos kalibravimo koncentracijos. Užrašoma rodoma koncentracija d (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu). sumažinti 1. 7. 6. NOx režimas Tuomet NO analizatorius jungiamas matuoti NOx režimu, taigi dujų mišinys (sudarytas iš NO, NO2, O2 ir N2) dabar teka per konverterį. Užrašoma rodoma koncentracija a (analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu). 1. 7. 7. Ozonatorius išjungtas Ozonatorius išjungiamas. Dujų mišinys, aprašytas 1. 7. 6 skirsnyje, per konverterį Užrašoma rodoma koncentracija b (analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu). leidžiamas į detektorių. 1. 7. 8. NO režimas Jungiamas NO režimas esant išjungtam ozonatoriui, deguonies ar sintetinio oro srautas taip pat išjungiamas. Analizatoriaus NOx rodmuo nuo gauto pagal 1. 7. 2 skirsnį rodmens turi nesiskirti daugiau kaip ± 5 % (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu). 1. 7. 9. Bandymų intervalas Konverterio veiksmingumas turi būti patikrintas prieš kiekvieną NOx analizatoriaus kalibravimą. 1. 7. 10. Veiksmingumo reikalavimas Konverterio veiksmingumas turi būti ne mažesnis kaip 90 %, tačiau labai patartina, kad veiksmingumas būtų didesnis kaip 95 %. Pastaba. Jei ozonatorius negali pagal 1. 7. 5 skirsnį užtikrinti koncentracijos sumažėjimo nuo 80 % iki 20 %, kai analizatorius yra nustatytas dažniausiai taikomam diapazonui, tuomet turi būti taikomas didžiau- sias diapazonas, kuriam esant atsirastų šis sumažėjimas. 1. 8. FID reguliavimas 1. 8. 1. Detektoriaus atsako trukmės optimizavimas FID turi būti nustatomas taip, kaip nurodė prietaiso gamintojas. Norint optimizuoti atsaką dažniausiai taikomame diapazone, kaip patikros dujas reikėtų naudoti propaną. Kuro ir oro srautus nustačius pagal gamintojo rekomendaciją, į analizatorių tiekiamos patikros dujos, turinčios 350 ± 75 ppm C. Atsakas esant šiam kuro srautui nustatomas iš skirtumo tarp atsako į patikros dujas ir atsako į nulio nustatymo dujas. Kuro srautas po truputį pakopomis didinamas ir mažinamas, palyginti su gamintojo specifikacija. Užrašomas patikros ir nulio nustatymo dujų atsakas esant šiems kuro srautams. Skirtumas tarp atsako į patikros ir nulio nustatymo dujas brėžiamas grafike, ir kuro srautas nustatomas pagal kreivės tašką su didesniu kuro srautu. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 57 1. 8. 2. Angliavandenilių atsako faktoriai Analizatorius kalibruojamas pagal 1. 5 skirsnį naudojant propaną su oru ir su grynintu sintetiniu oru. Atsako faktoriai nustatomi pradedant analizatorių naudoti konkrečiam angliavandeniliui yra FID C1 rodmens santykis su dujų koncentracija balione, išreikšta C1, ppm. ir po ilgesnių laiko tarpų. Atsako faktorius (Rf) Bandymo dujų koncentracija turi būti Koncentracija turi būti žinoma ± 2 % tikslumu pagal gravimetrinį etaloną, dujų balionas turi būti prieš tai kondicionuojamas 24 h esant 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C) temperatūrai. skalės. išreikštą tūrio vienetais. Be to, sudarytų maždaug 80 % visos tokio lygio, kad atsakas Naudojamos bandymo dujos ir rekomenduojami santykinių atsako faktorių intervalai yra šie: — metanas ir grynintas sintetinis oras: — propilenas ir grynintas sintetinis oras: — toluenas ir grynintas sintetinis oras: 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 0,90 ≤ Rf ≤ 1,1 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10 Šie dydžiai rodo santykį su atsako faktoriumi (Rf) propanui 1,00. ir grynintam sintetiniam orui, kuris prilygintas 1. 8. 3. Deguonies kiekio įtakos tikrinimas Deguonies kiekio įtaka turi būti nustatyta pradedant analizatorių naudoti ir po ilgesnių pertraukų darbe. Apibrėžiamas atsako faktorius, kuris nustatomas taip, kaip aprašyta 1. 8. 2 skirsnyje. Bandymo dujos, kurias reikia naudoti, ir rekomenduojamas santykinis atsako faktorius yra šie: — propanas ir azotas: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05 Ši vertė yra santykis su atsako faktoriumi (Rf) propanui ir grynintam sintetiniam orui, kuris prilygintas 1,00. FID degikliui naudojamo oro deguonies koncentracija turi būti lygi degiklio oro deguonies koncentracijai per paskutinį deguonies įtakos tikrinimą ± 1 % mol. Jei skirtumas didesnis, turi būti patikrinta deguonies įtaka ir, jei būtina, reguliuojamas analizatorius. 1. 9. Trukdžiai naudojant NDIR ir CLD analizatorius Išmetamosiose dujose esančios kitos, ne analizuojamosios, dujos prietaiso rodmenis gali veikti keliais būdais. NDIR prietaisai rodo daugiau nei yra iš tikrųjų, jei į trukdančias dujas prietaisas reaguoja kaip ir į nustatomas dujas, tačiau mažesniu laipsniu. Rodmenys gaunami mažesni, kai naudojant NDIR prietaisus trukdančios dujos platina nustatomų dujų absorbcijos juostą, o naudojant CLD prietaisus trukdančios dujos gesina spinduliavimą. Trukdžių tikrinimo bandymai, aprašyti 1. 9. 1 ir 1. 9. 2 skirsniuose, turi būti padaryti prieš pradedant naudoti analizatorių ir po ilgiau trunkančių priežiūros darbų. 1. 9. 1. CO analizatoriaus trukdžių tikrinimas Vandens garai ir CO2 gali trukdyti CO analizatoriaus darbui. Todėl CO2 patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 % iki 100 % visos bandymo metu naudojamos didžiausios darbinės koncentracijos skalės, barbotuo- jamos per vandenį esant kambario temperatūrai, ir registruojamas analizatoriaus atsakas. Analizatoriaus atsakas 300 ppm ar didesnių koncentracijos verčių diapazonuose turi būti ne didesnis kaip 1 % visos skalės arba ne didesnis kaip 3 ppm mažesnių kaip 300 ppm koncentracijos verčių diapazonuose. 1. 9. 2. Gesinimo įtakos NOx analizatoriui tikrinimas Dvejos dujos, turinčios įtakos CLD (ir HCLD) analizatoriams, yra CO2 ir vandens garai. Atsakas į šiomis dujomis sukeliamą gesinimą yra proporcingas jų koncentracijai, todėl reikalingi bandymo metodai, kurie leistų nustatyti gesinimą esant didžiausioms numatomoms koncentracijoms, pasitaikančioms bandymų metu. 1. 9. 2. 1. CO 2 kelia mo ge s inimo tikr inim as CO2 patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 % iki 100 % visos didžiausio darbinio diapazono skalės, leidžiamos per NDIR analizatorių, ir CO2 koncentracijos vertė užrašoma kaip A. Po to jos maždaug 50 % ir CO2 bei NO koncentracijos vertės skiedžiamos NO patikros dujomis, leidžiamos per NDIR bei užrašomos atitinkamai kaip B ir C. Tuomet CO2 tiekimas nutraukiamas, per (H)CLD leidžiamos tik NO patikros dujos ir NO vertė užrašoma kaip D. (H)CLD, 58 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Gesinimas, kuris turi būti ne didesnis kaip 3 % visos skalės, skaičiuojamas pagal šią formulę: (cid:4) (cid:2) (cid:3) (cid:5) gesinimo CO2 % ¼ 1 (cid:2) ð ð D (cid:3) A C (cid:3) A Þ ð Þ (cid:2) D (cid:3) B (cid:3) 100; Þ čia: A: neskiesto CO2 koncentracija, išmatuota NDIR, %, B: C: praskiesto CO2 koncentracija, išmatuota NDIR, %, praskiesto NO koncentracija, išmatuota CLD, ppm, D: neskiesto NO koncentracija, išmatuota CLD, ppm. 1. 9. 2. 2. Ge sinimo v an de niu t ikr inima s Šis tikrinimas taikomas matuojant tik drėgnų dujų koncentraciją. Skaičiuojant gesinimą vandens garais būtina atsižvelgti į NO patikros dujų skiedimą vandens garais ir į vandens garų koncentracijos mišinyje perskaičiavimą pagal bandymo metu laukiamą koncentraciją. NO patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 % iki 100 % visos normalaus darbinio diapazono skalės, leidžiamos per (H)CLD, ir NO koncentracijos vertė užrašoma kaip D. Po to NO patikros dujos kambario temperatūroje barbotuojamos į vandenį, leidžiamos per (H)CLD ir gauta NO koncentracijos vertė užrašoma kaip C. Turi būti nustatyti analizatoriaus absoliutus darbinis slėgis ir vandens temperatūra, ir tai užrašoma atitinkamai kaip E ir F. Turi būti nustatytas mišinio sočiųjų garų slėgis, kuris atitinka barboterio vandens temperatūrą F, ir jis užrašomas kaip G. Vandens garų koncentracija mišinyje (%) apskaičiuojama pagal formulę: (cid:2) (cid:3) H ¼ 100 (cid:3) G E ir užrašoma kaip H. Tikėtina praskiestų NO patikros dujų (vandens garuose) koncentracija (De) skaičiuojama pagal šią formulę: (cid:2) De ¼ D (cid:3) 1 (cid:2) H 100 (cid:3) ir užrašoma kaip De. Dyzelinių variklių išmetamųjų teršalų atveju didžiausia darant bandymą tikėtina išmetamų vandens garų koncentracija (%), padarius prielaidą, kad kuro H/C atomų santykis yra 1,8:1, įvertinama pagal neskiestų CO2 patikros dujų koncentraciją (A, kaip išmatuota 1. 9. 2. 1 skirsnyje) taikant formulę: Hm = 0,9 × A ir užrašoma kaip Hm. Gesinimas vandeniu, kuris turi būti ne didesnis kaip 3 %, apskaičiuojamas pagal formulę: % H2O gesinimas ¼ 100 (cid:3) De (cid:2) C (cid:3) Hm H De (cid:2) (cid:3) (cid:2) (cid:3) ir turi sudaryti ne daugiau kaip 3 % visos skalės. De: laukiama praskiesto NO koncentracija, ppm, C: praskiesto NO koncentracija, ppm, Hm: didžiausia vandens garų koncentracija, %, H: tikroji vandens garų koncentracija, %. Pastaba. Svarbu, kad darant šį tikrinimą NO2 koncentracija NO patikros dujose būtų kiek įmanoma mažesnė, kadangi darant gesinimo apskaičiavimus nebuvo atsižvelgta į NO2 sugėrimą vandeniu. 1. 10. Kalibravimo dažnis Analizatoriai pagal 1. 5 skirsnį kalibruojami bent kas 3 mėnesius arba po sistemos remonto ar pakeitimo, galėjusio turėti įtakos kalibravimui. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 59 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. KIETŲJŲ DALELIŲ MATAVIMO SISTEMOS KALIBRAVIMAS Įvadas Kiekvienas komponentas turi būti kalibruojamas taip dažnai, kiek tai yra būtina norint atitikti šios direktyvos tikslumo reikalavimus. Šiame skyriuje aprašytas kalibravimo metodas taikytinas III priedo 1 priedėlio 1. 5 skirsnyje ir V priede nurodytiems komponentams. Srauto matavimas Debitmačių ar srauto matavimo aparatūros kalibravimas turi būti susietas su nacionaliniais ir (arba) tarptauti- niais etalonais. Didžiausia išmatuotos vertės paklaida turi būti ± 2 % rodmens vertės. Jei dujų srautas yra nustatomas matuojant slėgių skirtumą, didžiausia skirtumo paklaida turi būti tokia, kad GEDF būtų nustatomas ± 4 % tikslumu (taip pat žr. V priedo 1. 2. 1. 1 skirsnį, EGA). Jis gali būti apskaičiuojamas imant kiekvieno prietaiso vidutines kvadratines paklaidas. Praskiedimo santykio tikrinimas Jei naudojamos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos be EGA (V priedo 1. 2. 1. 1 skirsnis), praskiedimo santykis tikrinamas įrengus kiekvieną naują variklį, tai daroma jam dirbant ir matuojant CO2 arba NOx koncentraciją natūraliose ir praskiestose išmetamosiose dujose. Matuojamas praskiedimo santykis ± 10 % tikslumu turi atitikti praskiedimo santykį, apskaičiuotą matuojant CO2 arba NOx koncentraciją. Dalies srauto sąlygų tikrinimas Jei reikia, priedo 1. 2. 1. 1 skirsnio EP dalies reikalavimus. išmetamųjų dujų greičio ir slėgio svyravimų diapazonas turi būti patikrintas ir nustatytas pagal V Kalibravimo dažnis Srauto matavimo prietaisai remontuota ar buvo daromas pakeitimas, galėjęs turėti įtakos kalibravimui. turi būti kalibruojami bent kas tris mėnesius arba tuomet, kai sistema buvo 60 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 3 priedėlis 1. DUOMENŲ ĮVERTINIMAS IR APSKAIČIAVIMAS 1. 1. Duomenų apie dujinius išmetalus įvertinimas Dujiniams išmetalams įvertinti suvidurkinami savirašio rodmenys, gauti kiekvienam režimui per paskutiniąsias 60 sekundžių, ir kiekvieno režimo vidutinės HC, CO, NOx bei CO2, jei taikomas anglies balanso metodas, koncentracijos (conc. ) apskaičiuojamos pagal diagramos juostos rodmenų vidurkį bei atitinkamus kalibravimo duomenis. Gali būti naudojamas kitoks duomenų užrašymo būdas, jis užtikrina lygiaverčių duomenų gavimą. jei Vidutinės fono koncentracijos (concd) gali būti gaunamos pagal praskiedimo oro ėminių maišo duomenis arba pagal nepertraukiamo (be maišo) fono matavimo duomenis ir atitinkamus kalibravimo duomenis. 1. 2. Kietųjų dalelių išmetalai Kietųjų dalelių kiekiui įvertinti kiekvienam režimui užrašoma suminė per filtrą perėjusių ėminių masė (MSAM,i) arba tūris (VSAM,i). Filtrai grąžinami į svėrimo kambarį ir kondicionuojami ne trumpiau kaip vieną valandą, bet ne ilgiau kaip 80 valandų, paskui sveriami. Užrašoma filtrų visa masė ir atimama tuščiojo filtro masė (žr. III priedo 3. 1 skirsnį). Kietųjų dalelių masė (Mf – kelių filtrų metodas) – tai ant pirminio ir atsarginio filtrų surinktų kietųjų dalelių masių suma. – vieno filtro metodas; Mfi Jei turi būti naudojama fono pataisa, užrašoma per filtrus praėjusio praskiedimo oro masė (MDIL) arba tūris (VDIL) ir kietųjų dalelių masė (Md). Jei matuojama daugiau kaip vieną kartą, kiekvienam atskiram matavimui turi būti apskaičiuojamas dalmuo Md/MDIL arba Md/VDIL, taip pat apskaičiuojamas verčių vidurkis. 1. 3. Dujinių išmetalų kiekio apskaičiavimas Galutiniai ataskaitoje pateikiami bandymo rezultatai turi būti gaunami tokia seka: 1. 3. 1. Išmetamųjų dujų srauto nustatymas Išmetamųjų dujų srautas (GEXHW, VEXHW arba VEXHD) kiekvienam režimui nustatomas pagal III priedo 1 priedėlio 1. 2. 1–1. 2. 3 skirsnius. Naudojant viso srauto praskiedimo sistemą, suminis išmetamųjų dujų srautas (GTOTW, VTOTW) kiekvienam režimui nustatomas pagal III priedo 1 priedėlio 1. 2. 4 skirsnį. 1. 3. 2. Pataisa sausoms (drėgnoms) dujoms Naudojant GEXHW, VEXHW, GTOTW arba VTOTW matuojama koncentracija perskaičiuojama drėgnoms dujoms tokią formulę, jei nėra iš karto matuota drėgnoms dujoms: conc (drėgnų) = kw × conc (sausų) Natūralioms išmetamosioms dujoms: (cid:2) kw,r,1 ¼ 1 (cid:2) FFH (cid:3) GFUEL GAIRD (cid:3) (cid:2) kw2 arba: (cid:2) kw,r,2 ¼ 1 þ 1,88 (cid:3) 0,005 (cid:3) % CO sausų ð 1 ½ (cid:4) þ % CO2 sausų ½ (cid:4) Þ (cid:3) (cid:2) kw2 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 61 Praskiestoms išmetamosioms dujoms: (cid:2) kw,e,1 ¼ 1 (cid:2) 1,88 (cid:3) CO2 % drėgnų ð Þ 200 (cid:3) (cid:2) kw1 arba: 0 B @ kw,e,2 ¼ FFH gali būti apskaičiuojamas taip: 1 (cid:2) kw1 1 þ 1,88 (cid:3) CO2 % sausų ð 200 1 C A Þ FFH ¼ (cid:2) (cid:3); 1,969 1 þ GFUEL GAIRW Praskiedimo orui: kW1 ¼ kW,d = 1 − kW1 1,608 (cid:3) Hd ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Hd (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF Þ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF (cid:4) Þ (cid:4) Hd ¼ 6,22 (cid:3) Rd (cid:3) Rd PB (cid:2) Pd (cid:3) pd (cid:3) 10 (cid:2)2 Įleidžiamajam orui (jei skiriasi nuo praskiedimo oro): kW,a = 1 − kW2 1,608 (cid:3) Ha ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Ha Þ kW2 ¼ Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 čia: Ha: Hd: Rd: Ra: pd: pa: pB: įleidžiamojo oro absoliučioji drėgmė, g vandens 1 kg sauso oro praskiedimo oro absoliučioji drėgmė, g vandens 1 kg sauso oro praskiedimo oro santykinis drėgnis, % įleidžiamojo oro santykinis drėgnis, % praskiedimo oro sočiųjų garų slėgis, kPa įleidžiamojo oro soties garų slėgis, kPa suminis atmosferinis slėgis, kPa 1. 3. 3. NOx drėgnio pataisa Kadangi NOx temperatūros ir drėgnio daroma taikant faktorių KH, apskaičiuojamą pagal šią formulę: išmetimas priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, NOx koncentracijos pataisa dėl aplinkos oro KH ¼ 1 1 þ A (cid:3) Ha (cid:2) 10,71 ð ð Þ þ B (cid:3) Ta (cid:2) 298 Þ čia: A: B: T: – 0,0266 0,309 GFUEL/GAIRD 0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954 oro temperatūra, K GFUEL GAIRD ¼ kuro ir oro santykis ðsausas orasÞ ð Þ Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. įleidžiamojo oro drėgmė, g vandens 1 kg sauso oro: Ha ¼ 6,220 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 62 LT Ha: Ra: pa: įleidžiamojo oro santykinis drėgnis, % įleidžiamojo oro sočiųjų garų slėgis, kPa suminis atmosferinis slėgis, kPa pb: Išleidžiamųjų dujų masės srauto apskaičiavimas 1. 3. 4. Išleidžiamųjų dujų masės srautai kiekvienam režimui apskaičiuojami taip: a) natūralioms išmetamosioms dujoms (1): arba: arba: b) praskiestoms išmetamosioms dujoms (1): dujų mass = u × conc × GEXHW dujų mass = v × conc × VEXHD dujų mass = w × conc × VEXHW dujų mass = u × concc × GTOTW arba: dujų mass = w × concc × VTOTW čia: concc arba: – fono pataisytoji koncentracija concc = conc-concd × (1 − (1/DF)) DF = 13,4/(concCO2 + (concCO + concHC) × 10−4) DF = 13,4/concCO2. Koeficientai u – drėgnas, v – sausas, w – drėgnas taikomi pagal šią lentelę: Dujos u v w NOx CO HC CO2 0,001587 0,002053 0,002053 0,000966 0,00125 0,00125 0,000479 15,19 — 19,64 0,000619 19,64 conc ppm ppm ppm % HC tankis pagrįstas vidutiniu anglies ir vandenilio atomų santykiu 1:1,85. (1) Jei tai NOx, NOx koncentracija (NOxconc arba NOxconc) turi būti dauginama iš KHNOx (NOx drėgnio pataisos faktorius, nurodytas 1. 3. 3 skirsnyje): KHNOX × conc or KHNOX × concc 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 63 1. 3. 5. Savitojo išmetalų kiekio apskaičiavimas Savitasis išmetalų kiekis (g/kWh) apskaičiuojamas visiems atskiriems komponentams taip: atskiros dujos ¼ i¼1 Xn Xn Gasmassi (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 čia Pi = Pm,i + PAE,i Šiuose apskaičiavimuose naudoti svorio faktoriai ir režimo numeris n yra paimti iš III priedo 3. 6. 1 skirsnio. 1. 4. Kietųjų dalelių išmetalų kiekio apskaičiavimas Kietųjų dalelių išmetalų kiekis apskaičiuojamas taip: 1. 4. 1. Kietųjų dalelių drėgnio pataisos faktorius Kadangi dyzelinių variklių išmetamų kietųjų dalelių kiekis priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, kietųjų dalelių masės srauto pataisos dėl oro drėgnio faktorius Kp apskaičiuojamas pagal šią formulę: Kp = 1/(1 + 0,0133 × (Ha − 10,71)) Ha: Ra: pa: pB: įsiurbiamojo oro drėgmė, g vandens kilogramui sauso oro Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 įsiurbiamojo oro santykinis drėgnis, % įsiurbiamojo oro sočiųjų garų slėgis, kPa suminis atmosferinis slėgis, kPa 1. 4. 2. Dalies srauto praskiedimo sistema Ataskaitoje pateikiami kietųjų dalelių išmetalų bandymo galutiniai rezultatai nustatomi taikant šiuos būdus. Kadangi galima naudoti įvairius praskiedimo santykio reguliavimo būdus, lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų srautas GEDF arba lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų tūrio srautas VEDF apskaičiuojami skirtingais skaičiavimo metodais. Visi apskaičiavimai turi būti grindžiami vidutinėmis vertėmis, ėminių ėmimo laikotarpiu gautomis atskiriems režimams (i). 1. 4. 2. 1. Iz o kinet in ės s istemo s GEDFW,i = GEXHW,i × qi arba: arba: VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ GDILW,i þ GEXHW,i (cid:3) r ð Þ GEXHW,i (cid:3) r ð Þ qi ¼ VDILW,i þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ čia r atitinka izokinetinio zondo Ap ir išmetamųjų dujų vamzdžio AT skerspjūvių santykį: r ¼ Ap AT 64 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1. 4. 2. 2. Sis temo s, kur i os e ma t uo ja ma CO 2 arb a N O x ko nce nt ra cij a arba: čia: GEDFW,i = GEXHW,i × qi VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ ConcE,i (cid:2) ConcA,i ConcD,i (cid:2) ConcA,i = nustatomųjų dujų koncentracija drėgnose natūraliose išmetamosiose dujose = nustatomųjų dujų koncentracija drėgnose praskiestose išmetamosiose dujose = nustatomųjų dujų koncentracija drėgname praskiedimo ore ConcE ConcD ConcA Sausame ore matuojama koncentracija paverčiama į matuojamą drėgname ore pagal šio priedėlio 1. 3. 2 skirsnį. 1. 4. 2. 3 Sis temo s s u CO 2 matavimu ir anglies balan so metodas GEDFW,i ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i CO2D,i (cid:2) CO2A,i čia: = CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose = CO2 koncentracija praskiedimo ore CO2D CO2A (koncentracija nurodoma % tūrio drėgname ore) Ši gaunama pagal šias pakopas: lygtis grindžiama anglies kiekio balanso prielaida (anglies atomai, tiekti varikliui, pasišalina kaip CO2) ir ir: 1. 4. 2. 4. Sis temo s s u sr au to ma t avi mu GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i GEXHW,i (cid:3) CO2D,i (cid:2) CO2A,i ð Þ GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ GTOTW,i GTOTW,i (cid:2) GDILW,i ð Þ 1. 4. 3. Viso srauto praskiedimo sistema Ataskaitoje pateikiami kietųjų dalelių išmetalų bandymo rezultatai gaunami taikant tokias pakopas. Visi skaičiavimai režimams (i). turi būti pagrįsti vidutinėmis vertėmis, ėminių ėmimo laikotarpiu gautomis atskiriems arba: GEDFW,i = GTOTW,i VEDFW,i = VTOTW,i 1. 4. 4. Kietųjų dalelių masės srauto apskaičiavimas Kietųjų dalelių masės srautas apskaičiuojamas taip: Taikant vieno filtro metodą: arba: PTmass ¼ Mf MSAM PTmass ¼ Mf VSAM Þ ð (cid:3) GEDFW 1 000 aver Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 65 čia: (GEDFW)aver, atskiriems režimams gautas vidutines vertes: (VEDFW)aver, (MSAM)aver, (VSAM)aver yra nustatomi bandymo ciklui sumuojant ėminių ėmimo laikotarpiu ð GEDFW Þ aver ¼ ð VEDFW Þ aver ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 GEDFW,i (cid:3) WFi VEDFW,i (cid:3) WFi MSAM ¼ VSAM ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 MSAM,i VSAM,i PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i Þ ð (cid:3) GEDFW,i 1 000 PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i ð (cid:3) VEDFW,i 1 000 Þ ; čia i = 1,… n Taikant kelių filtrų metodą: arba: čia i = 1,… n Kietųjų dalelių masės srauto vertė dėl fono gali būti pataisyta taip: Taikant vieno filtro metodą: (cid:4) PTmass ¼ Mf MSAM (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:3) (cid:5) (cid:4) ð (cid:3) GEDFW 1 000 Þ aver arba: (cid:4) PTmass ¼ Mf VSAM (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:3) (cid:5) (cid:4) Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver (cid:5) (cid:5) Jei daromas daugiau kaip vienas matavimas, (Md/MDIL) arba (Md/VDIL) pakeičiami (Md/MDIL)aver arba (Md/VDIL)aver. arba: Kelių filtrų metodui: arba: DF ¼ 13,4 concCO2 þ concCO þ concHC ð Þ (cid:3) 10 (cid:2)4 DF = 13,4/concCO2 (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:3) (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) GEDFW,i 1 000 (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) VEDFW,i 1 000 Jei daromas daugiau kaip vienas matavimas, (Md/MDIL) arba (Md/VDIL) pakeičiami (Md/MDIL)aver arba (Md/VDIL)aver. DF ¼ 13,4 concCO2 þ concCO þ concHC ð Þ (cid:3) 10 (cid:2)4 arba: DF = 13,4/concCO2 66 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1. 4. 5. Savitojo išmetalų kiekio apskaičiavimas Savitasis išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis PT (g/kWh) apskaičiuojamas taip (1): Taikant vieno filtro metodą: Taikant kelių filtrų metodą: PT ¼ Xn PTmass Pi (cid:3) WFi i¼1 Xn PTmass,i (cid:3) WFi PT ¼ i¼1 Xn i¼1 Pi (cid:3) WFi 1. 4. 6. Pi = Pm,i + PAE,i Tikrasis svorinis faktorius Taikant vieno filtro metodą, tikrasis svorinis faktorius WFE,i kiekvienam režimui apskaičiuojamas taip: arba: ð Þ WFE,i ¼ MSAM,i (cid:3) GEDFW ð MSAM (cid:3) GEDFW,i aver Þ ð Þ WFE,i ¼ VSAM,i (cid:3) VEDFW ð VSAM (cid:3) VEDFW,i aver Þ Čia i = 1,… n Tikrųjų svorinių faktorių vertė turi būti lygi III priedo 3. 6. 1 skirsnyje pateiktų svorio faktorių vertei ± 0,005. (1) Kietųjų dalelių masės srautas PTmass turi būti dauginamas iš Kp (kietųjų dalelių drėgnio pataisos faktorius, nurodytas 1. 4. 1 skirsnyje). 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 67 IV PRIEDAS ETALONINIŲ DEGALŲ, SKIRTŲ PATVIRTINIMO BANDYMAMS IR GAMINIŲ ATITIKTIES TIKRINIMUI, TECHNINĖS CHARAKTERISTIKOS ETALONINIAI DEGALAI NE KELIŲ MOBILIOMS MAŠINOMS (1) Pastaba. Pagrindinės variklio darbo/išmetamųjų dujų savybės yra išryškintos. Ribinės vertės ir vienetai (2) Bandymo metodas Cetaninis skaičius (4) Tankis esant 15 °C temperatūrai Distiliavimas (3) – 95 % atitinkanti temperatūra Klampumas esant 40 °C temperatūrai Sieros kiekis mažiausias 45 (7) didžiausias 50 mažiausias 835 kg/m3 didžiausias 845 kg/m3 (10) didžiausia 370 °C mažiausias 2,5 mm2/s didžiausias 3,5 mm2/s mažiausias 0,1 % masės (9) didžiausias 0,2%masės (8) Pliūpsnio temperatūra CFPP (šalto filtro užsikimšimo tempe- ratūra) Vario plokštelės korozija mažiausia 55 °C mažiausia – didžiausia +5 °C didžiausias 1 Anglies metodu (10 % distiliavimo likučio) likutis, nustatytas Conradson didžiausias 0,3 % masės Pelenų kiekis Vandens kiekis Neutralizavimo (stiprių rūgščių) skai- čius didžiausias 0,01 % masės didžiausias 0,05 % masės mažiausias 0,20 mg KOH/g ISO 5165 ISO 3 675, ASTM D 4 052 ISO 3405 ISO 3104 ISO 8754, EN 24260 ISO 2719 EN 116 ISO 2160 ISO 10370 ASTM D 482 (12) ASTM D 95, D 1744 Oksiduotų medžiagų kiekis (5) didžiausias 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274 Priedai (6) 1 pastaba. Jei reikia apskaičiuoti variklio ar transporto priemonės šiluminį naudingumo koeficientą, kuro šilumingumo vertė gali būti apskaičiuota pagal formulę: Savitoji energija (šilumingumo vertė)(grynoji) MJ/kg = (46,423 − 8,792 · d2 + 3,17 · d) × (1 − (x + y + s)) + 9,42 · s − 2,499 · x kurioje: d x y s = tankis esant 288 K (15 °C temperatūrai), = vandens masės dalis (%/100), = pelenų masės dalis (%/100), = sieros masės dalis (%/100). 2 pastaba: Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant jų ribines vertes, buvo naudojamos ASTM D 3244 „Ginčų dėl naftos gamybos kokybės pagrindo nustatymo“ sąlygos, o nustatant mažiausią vertę buvo skaičiuojama pagal mažiausią teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausią ir mažiausią vertę, mažiausias skirtumas buvo lygus 4R (R = atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino statistiniais sumetimais, kuro gamintojas turėtų vis dėlto siekti nulinės vertės, jei nustatyta didžiausia vertė yra lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausių ir mažiausių verčių ribos. Jei reikia išsiaiškinti, ar kuras atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti naudojamos ASTM D 3244 sąlygos. 68 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 3 pastaba. Pateiktieji skaičiai rodo išgarintus kiekius (surinktoji procentinė dalis + nuostolių procentinė dalis). 4 pastaba. Cetaninio skaičiaus intervalas neatitinka mažiausio 4 R intervalo reikalavimo. Tačiau jei tarp kuro tiekėjo ir vartotojo kyla jei vietoje vieno nustatymo būtų daroma tiek nesutarimų, tokiems ginčams spręsti galima taikyti ASTM D 3244 sąlygas, pakartotinių matavimų, kiek pakaktų reikiamam preciziškumui pasiekti. 5 pastaba. Nors oksiduotų medžiagų kiekis yra kontroliuojamas, laikymo sąlygas ir trukmę. laikymo trukmė greičiausiai bus ribota. Reikėtų tiekėjo klausti apie 6 pastaba. Šie degalai turi būti sudaryti tik iš tiesioginės ir krekingo distiliacijos angliavandenilių frakcijos komponentų; leidžiama desulfuracija. Kuras turi būti be jokių metalinių junginių priedų arba cetaninį skaičių gerinančių priedų. 7 pastaba. Leidžiamos didesnės vertės, tokiu atveju turi būti pranešama apie naudojamų etaloninių degalų cetaninį skaičių. 8 pastaba. Leidžiamos didesnės vertės, tokiu atveju turi būti pranešama apie naudojamuose etaloniniuose degaluose esantį sieros kiekį. 9 pastaba. Kiekis turi būti nuolat peržiūrimas atsižvelgiant į rinkos tendencijas. Varikliui išduodant pradinį patvirtinimą nenaudojant išmetamųjų dujų papildomo apdorojimo įtaisų, pareiškėjo prašymu leidžiamas mažiausias sieros masės kiekis yra 0,050 %, tokiu atveju matuojamai kietųjų dalelių koncentracijai pagal šią lygtį turi būti daroma didinimo iki vidutinės vertės, kurios vardinė vertė pagal specifikacijas (0,150 % masės), pataisa: PTadj = PT + [SFC × 0,0917 × (NSLF − FSF)] čia: PTadj PT SFC NSLF FSF Svorinio savitojo degalų suvartojimo apskaičiavimo lygtis: = pataisytoji PT vertė (g/kWh) = matuojama svorinė savitoji išmetamų kietųjų dalelių kiekio vertė (g/kWh) = svorinis savitasis degalų suvartojimas (g/kWh), apskaičiuojamas pagal toliau pateiktą formulę = specifikacijose nustatytas vardinio sieros kiekio masės dalies vidurkis (t. y. 0,15 %/100) = sieros kiekio degaluose masės dalis (%/100) P SFC ¼ n i¼1 Gfuel,i Xn (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 = Pm,i + PAE,i čia: Pi Darant produkcijos atitikties įvertinimą pagal I priedo 5. 3. 2 skirsnį reikalavimai turi būti degalus su tokiu sieros kiekiu, kuris atitinka mažiausią (didžiausią) 0,1 % (0,2 %) masės koncentraciją. įvykdomi naudojant etaloninius 10 pastaba. Didesnės vertės leistinos iki 855 kg/m3, tokiu atveju turi būti pranešama apie vartotų etaloninių degalų tankį. Darant produkcijos atitikties įvertinimą pagal I priedo 5. 3. 2 skirsnį, reikalavimai turi būti įvykdomi naudojant etaloninius degalus, kurie atitinka mažiausią (didžiausią) 835 kg/m3 (845 kg/m3) tankį. 11 pastaba. Visos degalų charakteristikos ir ribinės vertės turi būti peržiūrimos atsižvelgiant į rinkos tendencijas. 12 pastaba. Turi būti pakeistas į EN/ISO 6245 nuo jo priėmimo datos. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 69 V PRIEDAS 1. ANALIZINĖ IR ĖMINIŲ ĖMIMO SISTEMA DUJŲ IR KIETŲJŲ DALELIŲ ĖMINIŲ ĖMIMO SISTEMOS Skaicius Aprašymas 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Natūralių išmetamųjų dujų analizės sistema Praskiestų išmetamųjų dujų analizės sistema Dalinis srautas, izokinetinis srautas, siurbiamosios orpūtės reguliavimas, dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, izokinetinis srautas, pučiamosios orpūtės reguliavimas, dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, CO2 ar NOx koncentracijos matavimas, dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, CO2 koncentracijos matavimas, anglies kiekio balansas, viso ėminio ėmimas Dalinis srautas, vienas Venturi, koncentracijos matavimas, dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, du Venturi arba dvi diafragmos, koncentracijos matavimas, ir dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, daugiavamzdis daliklis, koncentracijos matavimas ir dalies ėminio ėmimas Dalinis srautas, srauto reguliavimas, viso ėminio ėmimas Dalinis srautas, srauto reguliavimas, dalies ėminio ėmimas Visas srautas, tūrinis siurblys arba ribinio srauto venturi, dalies ėminio ėmimas Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema Viso srauto praskiedimo sistema 1. 1. Dujinių išmetalų nustatymas Rekomenduojamos ėminių ėmimo ir analizės sistemos detaliai apibūdintos 1. 1. 1 skirsnyje ir 2 bei 3 lygiaverčius rezultatus galima gauti taikant skirtingas konfigūracijas, nebūtina tiksliai paveiksluose. Kadangi ir komponentų sistemų funkcijoms koordinuoti kartoti šių paveikslų schemų. Papildomai galima naudoti papildomus komponentus, pvz. , prietaisus, vožtuvus, solenoidinius vožtuvus, siurblius ir jungiklius. Kitų komponentų, kurie nėra būtini kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali jų nenaudojimas paremtas geru inžineriniu sprendimu. informacijai gauti ir nebūti, jei 1. 1. 1. Dujinių išmetalų komponentai CO, CO2, HC, NOx Visų analizinių sistemų, skirtų dujinių išmetalų kiekiui natūraliose arba praskiestose išmetamosiose dujose nustatyti, aprašymas pagrįstas jose naudojamais: — HFID analizatoriumi angliavandenilių kiekiui matuoti, — NDIR analizatoriais anglies monoksido ir anglies dioksido kiekiui matuoti, — HCLD arba lygiaverčiu analizatoriumi azoto oksido kiekiui matuoti. Natūralių išmetamųjų dujų (žr. 2 paveikslą) visų komponentų ėminys gali būti imamas vienu ėminių ėmimo zondu arba dviem ėminių ėmimo zondais, kurie yra labai arti ir kurių ėminiai viduje paskirstomi tarp įvairių analizatorių. Būtina tikrinti, kad išmetamųjų teršalų komponentai nesikondensuotų (įskaitant vandenį ir sieros rūgštį) jokiame analizės sistemos taške. Praskiestų išmetamųjų dujų (žr. 3 paveikslą) angliavandenilių ėminių ėmimo zondas yra kitoks nei kitų komponentų ėmimo zondas. Būtina tikrinti, kad išmetamųjų teršalų komponentai nesikondensuotų (įskaitant vandenį ir sieros rūgštį) jokiame analizės sistemos taške. 70 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 2 paveikslas Išmetamųjų dujų CO, NOx ir HC analizės sistemos schema 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 71 3 paveikslas Praskiestų išmetamųjų dujų CO, CO2, NOx ir HC analizės sistemos schema Aprašymas – 2 ir 3 paveikslai Bendroji nuostata: Visų imamų dujų kelyje esančių komponentų temperatūra turi būti lygi atitinkamoms sistemoms nustatytai temperatūrai. — natūralių išmetamųjų dujų ėminių ėmimo zondas SP1 (tik 2 paveiksle) Rekomenduojamas tiesus, daugiaangis uždaro galo zondas iš nerūdijančio plieno. Vidinis skersmuo turi būti ne didesnis kaip vidinis ėminių ėmimo linijos skersmuo. Zondo sienelių storis turi būti ne didesnis kaip 1 mm. Turi būti ne mažiau kaip trys 3 skylės trijose skirtingose radialinėse plokštumose, per kurias galėtų tekėti maždaug tas pat srautas. Zondas savo pločiu turi užimti bent 80 % išmetimo vamzdžio skersmens. — praskiestų išmetamųjų dujų HC ėminių ėmimo zondas SP2 (tik 3 paveiksle) Zondas turi: — būti apibrėžtas kaip pirmoji 254–762 mm ilgio šildomosios ėminių ėmimo linijos HSL3 dalis, — turėti bent 5 mm vidinį skersmenį, — būti įrengtas toje praskiedimo tunelio DT (1. 2. 1. 2 skirsnis) vietoje, kurioje praskiedimo oras ir išmetamosios dujos yra gerai sumaišomos (t. y. maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į praskiedimo tunelį), 72 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. — būti pakankamai toli (pagal spindulį) nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių ar sūkurių įtakos, — būti šildomas, kad dujų srauto temperatūra prie zondo išėjimo padidėtų iki 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C). — praskiestų išmetamųjų dujų CO, CO2, NOx ėminių ėmimo zondas SP3 (tik 3 paveiksle). Zondas turi būti: — toje pat plokštumoje kaip SP2, — būti pakankamai toli (pagal spindulį) nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių ar sūkurių įtakos, — būti izoliuotas per visą jo ilgį ir šildomas iki ne mažesnės kaip 328 K (55 °C) temperatūros, kad nesikondensuotų vanduo. — šildoma ėminių ėmimo linija HSL1 Ėminių ėmimo linija ėminys nuo atskiro zondo patenka į padalijimo tašką (-us) ir HC analizatorių. Ėminių ėmimo linija turi: — ne mažesnį kaip 5 mm ir ne didesnį kaip 13,5 mm vidinį skersmenį, — būti pagaminta iš nerūdijančio plieno ar PTFE (politetrafluoretileno), — palaikyti 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) sienelių temperatūrą, matuojamą kiekvienoje atskirai kontroliuojamoje šildomoje dalyje, jei išmetamųjų dujų temperatūra ėminių ėmimo zonde yra lygi 463 K (190 °C) arba mažesnė, — palaikyti didesnę kaip 453 K (180 °C) sienelių temperatūrą, ėmimo zonde yra didesnė kaip 463 K (190 °C), jei išmetamųjų dujų temperatūra ėminių — prieš pat šildomą filtrą (F2) ir HFID palaikyti 463 K ± 10 K (190°C ± 10 °C) dujų temperatūrą. — šildoma NOx ėminių ėmimo linija HSL2 Ėminių ėmimo linija turi: — palaikyti 328–473 K (55–200 °C) sienelių temperatūrą iki pat konverterio C, jei naudojama aušinimo vonia, ir iki pat analizatoriaus, jei aušinimo vonia nenaudojama, — būti pagaminta iš nerūdijančio plieno ar PTFE. Kadangi ėminių ėmimo linija turi būti šildoma tik tam, kad būtų išvengta vandens ir sieros rūgšties kondensavimosi, ėminių ėmimo linijos temperatūra priklausys nuo kure esančio sieros kiekio. — CO (CO2) ėminių ėmimo linija SL Linija turi būti pagaminta iš PTFE ar nerūdijančio plieno. Ji gali būti šildoma ir nešildoma. — fono ėminių ėmimo maišas BK (neprivalomas; tik 3 paveiksle) Imti ėminius, kuriuose nustatomos fono koncentracijos. — ėminių ėmimo maišas BG (pasirinktinai; tik 3 paveiksle, tik CO ir CO2 ėminiams) Imti ėminius, kuriuose nustatomos koncentracijos vertės. — šildomas priešfiltris F1 (neprivalomas) Jo temperatūra turi būti tokia pat kaip ir HSL1. — šildomas filtras F2 Filtras turi šalinti bet kokias kietąsias daleles iš dujų ėminio prieš jam patenkant temperatūra turi būti tokia pat kaip HSL1. Prireikus filtras turi būti pakeistas. į analizatorių. Jo — šildomas ėminių ėmimo siurblys P Siurblys turi būti pašildomas iki HSL1 temperatūros. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 73 — HC Šildomas liepsnos jonizacinis detektorius (HFID) angliavandeniliams nustatyti. Temperatūra turi būti palai- koma nuo 453 K iki 473 K (nuo 180 °C iki 200 °C). — CO, CO2 NDIR analizatoriai anglies monoksidui ir anglies dioksidui nustatyti. — NO2 CLD ar HCLD analizatorius azoto oksidams nustatyti. palaikoma nuo 328 K iki 473 K (nuo 55 °C iki 200 °C). Jei naudojamas HCLD, jo temperatūra turi būti — konverteris C Konverteris turi būti naudojamas NO2 kataliziškai redukuoti iki NO prieš analizę CLD ar HCLD. — aušinimo vonia B Vandeniui iš išmetimo vamzdžio atšaldyti ir kondensuoti. Vonios temperatūra turi būti palaikoma nuo 273 K iki 277 K (nuo 0 °C iki 4 °C) ledu arba naudojant šaldytuvą. Ji neprivaloma, jei analizatoriui netrukdo vandens garai, kaip nustatyta III priedo III priedo 3 priedėlio 1. 9. 1–1. 9. 2 skirsniuose. Negalima vandens šalinti cheminėmis džiovinimo priemonėmis. — temperatūros daviklis T1, T2, T3 Dujų srauto temperatūrai kontroliuoti. — temperatūros daviklis T4 NO2 –NO konverterio temperatūrai kontroliuoti. — temperatūros daviklis T5 Aušinimo vonios temperatūrai kontroliuoti. — manometras G1, G2, G3 Slėgiui ėminio ėmimo linijose matuoti. — slėgio reguliatorius R1, R2 Atitinkamai oro ir kuro, tiekiamų HFID, slėgiui reguliuoti. — slėgio reguliatorius R3, R4, R5 Reguliuoti slėgiui ėminio ėmimo linijose ir srautui į analizatorius. — debitmatis FL1, FL2, FL3 Srautui aplenkiamojoje grandinėje kontroliuoti. — debitmatis FL4–FL7 (neprivalomas) Srautui per analizatorius reguliuoti. — selektoriaus vožtuvas V1–V6 Tinkami vožtuvai ėminiui imti ir patikros bei nulio nustatymo dujoms į analizatorius tiekti. — solenoidinis vožtuvas V7, V8 NO2 –NO konverteriui aplenkti. — adatinis vožtuvas V9 Balansuoti srautui tarp NO2 –NO konverterio C ir aplenkiamosios grandinės. — V10, V11 adatinis vožtuvas Srautams į analizatorių reguliuoti. 74 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. — svirtinis vožtuvas V12, V13 Kondensatui iš vonios B išleisti. — selektoriaus vožtuvas V14 Fono ėminio maišui arba ėminio maišui pasirinkti. 1. 2. Kietųjų dalelių nustatymas 1. 2. 1 ir 1. 2. 2 skirsniuose ir 4–15 paveiksluose pateikti išsamūs rekomenduojamų praskiedimo ir ėminių ėmimo sistemų aprašymai. Kadangi skirtingos konfigūracijos gali duoti lygiaverčius rezultatus, nereikalaujama, kad būtų laikomasi šių paveikslų aprašymų. Gali būti naudojami papildomi komponentai, pvz. , prietaisai, tiksliai vožtuvai, solenoidiniai vožtuvai, siurbliai ir jungikliai, papildomai informacijai gauti ir sudedamųjų dalių sistemų funkcijoms derinti. Kitų komponentų, kurie nėra būtini kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali ir nebūti, jei jų nenaudojimas paremtas geru inžineriniu sprendimu. 1. 2. 1. Praskiedimo sistema 1. 2. 1. 1. Sra uto da lies p ras kied i mo sistema (4 – 12 paveik slai) Pateikta praskiedimo sistema veikia išmetamųjų dujų srauto dalies praskiedimo principu. Išmetalų srauto padalijimas ir vėlesnis praskiedimo procesas gali būti vykdomas skirtingų tipų praskiedimo sistemose. Norint vėliau surinkti kietąsias daleles, į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (1. 2. 2 skirsnis, 14 paveikslas) leidžiamas visas praskiestų išmetamųjų teršalų srautas arba tik jo dalis. Pirmasis metodas vadinamas viso ėminio ėmimo metodu, antrasis metodas – dalies ėminio ėmimo metodu. Skiedimo santykio apskaičiavimas priklauso nuo taikomos sistemos tipo. Rekomenduojami šie tipai: — izokinetinės sistemos (4 ir 5 paveikslai) ir (arba) slėgį, Taikant šias sistemas srautas, kuris patenka į tiekimo vamzdį, nustatomas pagal viso išmetamųjų teršalų srauto dujų greitį todėl per ėminio ėmimo zondą turi tekėti nesutrikdytas ir vienodas išmetamųjų teršalų srautas. Tai paprastai pasiekiama išmetimo vamzdžio tiesiojoje dalyje prieš zondą įrengiant rezonatorių. Tokiu atveju padalijimo santykis apskaičiuojamas pagal lengvai išmatuojamus dydžius, pvz. , pagal vamzdžių skersmens dydį. Pažymėtina, kad izokinetinis metodas taikomas tik srauto režimams suderinti, o ne dalelėms pagal jų dydį paskirstyti. Šis paskirstymas paprastai nėra būtinas, nes dalelės yra per daug mažos, kad galėtų sekti paskui dujų srautus. — srauto reguliavimo sistemos, kai matuojama koncentracija (6 – 10 paveikslai) Taikant šias sistemas ėminys imamas iš viso išmetamųjų teršalų srauto reguliuojant praskiedimo oro srautą ir visą praskiestą išmetalų srautą. Skiedimo santykis nustatomas pagal bandomųjų dujų, pvz. , CO2 ar NOx, paprastai esančių variklio išmetamosiose dujose, koncentracijas. Matuojama koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose ir praskiedimo ore, o koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose gali būti išmatuota tiesiogiai arba nustatyta pagal kuro srautą ir anglies balanso lygtį, jei yra žinoma kuro sudėtis. Sistemos gali būti kontroliuojamos pagal apskaičiuotą skiedimo santykį (6 ir 7 paveikslai) arba pagal srautą į tiekimo vamzdį (8, 9 ir 10 paveikslai). — srauto reguliavimo sistemos, kai matuojamas srautas (11 ir 12 paveikslai) Taikant šias sistemas ėminys paimamas iš viso išmetamųjų teršalų srauto nustatant praskiedimo oro srautą ir visą praskiestą išmetamųjų teršalų srautą. Skiedimo santykis nustatomas pagal dviejų srautų skirtumą. Būtina tiksliai kalibruoti debitmačius vieną pagal kitą, kadangi santykinis dviejų srautų dydis esant didesniems skiedimo santykiams gali duoti dideles paklaidas (9 paveikslas ir kiti). Srautas reguliuojamas labai paprastai, praskiestų išmetamųjų dujų srautą laikant pastoviu ir prireikus keičiant praskiedimo oro srautą. Taikant dalies srauto praskiedimo sistemas būtina kreipti dėmesį tai, kad būtų išvengta potencialių problemų dėl kietųjų dalelių nuostolio tiekimo vamzdyje, užtikrinant, kad iš variklio išmetamųjų teršalų srauto būtų paimtas reprezentatyvus ėminys ir kad tiksliai būtų nustatytas padalijimo santykis. į Aprašytose sistemose kreipiamas dėmesys į šias kritines vietas. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 75 4 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema su izokinetinio ėminių ėmimo zondu, kai yra imama dalis ėminio (SB reguliavimas) Natūralios išmetamosios dujos tiekimo vamzdžiu TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT naudojant izokinetinio ėminių ėmimo zondą ISP. Naudojant diferencinio slėgio relę DPT išmatuojamas slėgių skirtumas tarp slėgio išmetimo vamzdyje ir slėgio zondo įleidžiamojoje angoje. Šis signalas perduodamas srauto reguliatoriui FC1, kuris taip reguliuoja siurbiamąją orpūtę SB, kad zondo gale būtų nulinis slėgių skirtumas. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir ISP yra vienodi ir srautas per ISP ir TT yra pastovi išmetamųjų dujų srauto dalis (padalijimas). Padalijimo santykį nulemia EP ir ISP skerspjūvio plotai. Praskiedimo oro srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal praskiedimo oro srauto ir padalijimo santykio vertes. 76 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 5 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema su izokinetinio ėminių ėmimo zondu, kai yra imama dalis ėminio (PB reguliavimas) Natūralios išmetamosios dujos tiekimo vamzdžiu TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT naudojant izokinetinio ėminių ėmimo zondą ISP. Naudojant diferencinio slėgio relę DPT išmatuojamas slėgių skirtumas tarp slėgio išmetimo vamzdyje ir slėgio zondo įleidžiamojoje angoje. Šis signalas perduodamas srauto reguliatoriui FC1, kuris taip reguliuoja pučiamąją orpūtę SB, kad zondo gale būtų nulinis slėgių skirtumas. Šiam tikslui mažas kiekis praskiedimo oro, kurio srautas jau buvo išmatuotas srauto matavimo įtaisu FM1, nukreipiamas į TT per pneumatinę droseliavimo sklendę. Šiomis sąlygomis dujų greitis EP ir ISP yra išmetamųjų dujų srauto dalis (padalijimas). Padalijimo santykį vienodas, srautas per ISP ir TT yra pastovi nulemia EP ir ISP skerspjūvio plotai. Praskiedimo oras siurbiamąja orpūte SB siurbiamas per DT, ir srauto greitis DT įėjime matuojamas FM1. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal praskiedimo oro srauto ir padalijimo santykio vertes. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 77 6 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra matuojama CO2 ar NOx koncentracija imant dalį ėminio Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT. (-iais) EGA natūraliose ir praskiestose Išmetamųjų dujų analizatoriumi išmetamosiose dujose bei praskiedimo ore matuojama bandomųjų dujų (CO2 ar NOx) koncentracija. Šie signalai perduodami į srauto reguliatorių FC2, kuris reguliuoja pučiamąją orpūtę PB ar siurbiamąją orpūtę SB, kad DT būtų palaikomas norimas išmetamųjų dujų padalijimas ir skiedimo santykis. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandomųjų dujų koncentraciją natūraliose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamosiose dujose ir praskiedimo ore. 78 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 7 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema, kai matuojama CO2 koncentracija, taikomas anglies kiekio balansas ir imamas visas ėminys Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP (–iais) EGA praskiestose išmetamosiose tiekiamos į praskiedimo tunelį DT. Išmetamųjų dujų analizatoriumi į dujose bei praskiedimo ore matuojama CO2 koncentracija. CO2 ir degalų srauto GFUEL signalai perduodami srauto reguliatorių FC2 ar į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos srauto reguliatorių FC3 (žr. 14 paveikslą). FC2 reguliuoja pučiamąją orpūtę PB, FC3 – kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (žr. 14 paveikslą), taip nustatydami srautą į sistemą ir iš jos, kad DT būtų galima palaikyti norimą išmetamųjų dujų padalijimą ir skiedimo santykį. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal CO2 koncentraciją ir GFUEL taikant anglies balanso prielaidą. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 79 8 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra vienas Venturi, matuojama koncentracija ir imama dalis ėminio Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT dėl neigiamo slėgio, kurį Venturi VN sukuria praskiedimo tunelyje. Dujų srautas per TT priklauso nuo kinetinės energijos mainų Venturi zonoje ir dėl to priklauso nuo dujų absoliučios temperatūros TT išėjime. Vadinasi, išmetamųjų dujų padalijimas tam tikram srautui tunelyje nėra pastovus, ir skiedimo santykis esant mažai apkrovai yra šiek tiek mažesnis nei esant didelei apkrovai. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA matuojama bandomųjų dujų (CO2 ar NOx) koncentracija natūraliose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamosiose dujose ir praskiedimo ore, ir taip išmatuotų verčių pagrindu apskaičiuoja- mas skiedimo santykis. 80 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra du Venturi arba dvi diafragmos, matuojama koncentracija ir imama dalis ėminio 9 paveikslas Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT srauto dalikliu, kuriame yra diafragmų arba Venturi vamzdžių rinkinys. Pirmasis (FD1) yra įrengtas EP, antrasis (FD2) – TT. Papildomai reikalingi du slėgio reguliavimo vožtuvai (PCV1 ir PCV2), kurie palaikytų pastovų išmetamųjų teršalų srauto padalijimą reguliuodami priešslėgį EP ir slėgį DT. PCV1 yra pasroviui nuo SP EP, PCV2 yra tarp pučiamosios orpūtės PB ir DT. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA matuojama bandomųjų dujų (CO2 ar NOx) koncentracija natūraliose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamosiose dujose ir praskiedimo ore, ir taip išmatuotų verčių pagrindu apskaičiuojamas skiedimo santykis. Ji yra būtina tikrinant išmetamųjų dujų padalijimą, ir gali būti panaudota nustatyti PCV1 ir PCV2, kad jie tiksliai dalytų srautą. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandomųjų dujų koncentraciją. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 81 Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra daugiavamzdis daliklis, matuojama koncentracija ir imama dalis ėminio 10 paveikslas ilgio ir kreivio spindulio) vamzdžių, Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT srauto dalikliu FD3, kurį sudaro keletas vienodų matmenų (tokio pat Išmetamosios dujos per vieną iš šių vamzdžių įrengtų EP. skersmens, ir išmetamosios dujos per kitus vamzdžius leidžiamos per slopinamąją kamerą DC. Taigi leidžiamos į DT, išmetamųjų dujų padalijimą nustato bendras vamzdžių skaičius. Pastovaus padalijimo kontrolė reikalauja, kad tarp DC ir TT išėjimo slėgis, matuojamas diferencinio slėgio rele DPT, būtų lygus nuliui. Nulinis slėgio skirtumas pasiekiamas į DT prie TT išėjimo įpurškiant šviežio oro. Išmetamųjų dujų analizatoriumi(-iais) EGA matuojama bandomųjų dujų (CO2 ar NOx) koncentracija natūraliose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamųjų dujų padalijimą ir gali būti Ji yra būtina tikrinant išmetamosiose dujose ir praskiedimo ore. naudojama įpurškiamam šviežio oro srautui reguliuoti, kad būtų tiksliai kontroliuojamas padalijimas. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandomųjų dujų koncentraciją. 82 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 11 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra reguliuojamas srautas ir imamas visas ėminys Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT. Visas srautas per tunelį reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3 ir kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos ėminio ėmimo siurbliu P (žr. 16 paveikslą). Norint gauti norimą išmetamųjų dujų srauto padalinimą, praskiedimo oro srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC2, kuris gali kaip valdymo signalus naudoti GEXH, GAIR ar GFUEL. Ėminio srautas į DT yra skirtumas tarp viso srauto ir praskiedimo oro srauto. Praskiedimo oro srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos srauto matavimo įtaisu FM3 (žr. 14 paveikslą). Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 83 12 paveikslas Dalies srauto praskiedimo sistema, kai yra reguliuojamas srautas ir imama dalis ėminio Natūralios išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į praskiedimo tunelį DT. Išmetamųjų dujų padalijimas ir srautas į DT yra kontroliuojami srauto reguliatoriumi FC2, kuris nustato atitinkamai pučiamosios orpūtės PB ir siurbiamosios orpūtės SB srautus (ar greičius). Tai yra įmanoma, nes ėminys, paimtas kietųjų dalelių ėminio ėmimo sistema, grąžinamas į DT. FC2 kaip valdymo signalus galima naudoti GEXH, GAIR ar GFUEL. Praskiedimo oro srautas yra matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – srauto matavimo įtaisu FM2. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. 84 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Aprašymas – 4–12 paveikslai — išmetimo vamzdis EP Išmetimo vamzdis gali būti izoliuotas. Rekomenduojamas išmetimo vamzdžio storio ir skersmens santykis yra 0,015 ar mažesnis, kad būtų mažesnė šiluminė inercija. Naudojamų lanksčiųjų vamzdžio dalių ilgis turi apribotas 12 kartų didesniu kaip vamzdžio skersmuo ar mažesniu ilgiu. Sulenkimų turi būti kiek įmanoma mažiau, kad būtų sumažintas nusėdimas dėl Jei sistema turi bandomojo stendo duslintuvą, inercijos. duslintuvas taip pat gali būti izoliuotas. Jei sistema izokinetinė, tai bent per 6 skersmens ilgius iki zondo viršaus ir tris skersmens ilgius pasroviui nuo jos išmetimo vamzdis turi būti be alkūnių, sulenkimų ir staigių skersmens pokyčių. Dujų greitis ėminių išskyrus tuščiosios eigos režimą. Išmetamųjų dujų slėgio ėmimo zonoje turi būti didesnis kaip 10 m/s, svyravimai vidutiniškai turi būti ne didesni kaip ± 500 Pa. Visos priemonės, skirtos slėgio svyravimams sumažinti, išskyrus ant važiuoklės įrengiamą išmetimo sistemą (įskaitant duslintuvą ir papildomo apdoro- jimo įtaisus), turi nekeisti variklio darbo ir nebūti kietųjų dalelių nusėdimo priežastimi. Sistemoms be izokinetinio ėminių ėmimo zondo tiesųjį vamzdį rekomenduojama turėti per 6 skersmens ilgius iki zondo viršaus ir tris skersmens ilgius pasroviui nuo jo. — ėminių ėmimo zondas SP (6–12 paveikslai) Mažiausias vidinis skersmuo turi būti 4 mm. Mažiausias išmetimo vamzdžio ir zondo skersmens santykis turi būti lygus keturiems. Zondas turi būti atviru galu prieš srovę nukreiptas vamzdis, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija, ar dauginių skylių zondas, kaip SP, aprašytas 1. 1. 1 skirsnyje. — izokinetinis ėminių ėmimo zondas ISP (4 ir 5 paveikslai) Izokinetinio ėminių ėmimo zondas turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija toje jo vietoje, kuri atitinka EP skirsnyje aprašytas sąlygas, ir turėti konstrukciją, užtikrinančią proporcingąjį natūralių išmetamųjų dujų srauto ėminį. Mažiausias vidinis skersmuo turi būti lygus 12 mm. Izokinetiniam išmetamųjų teršalų srauto padalijimui būtina turėti reguliavimo sistemą, kuri tarp EP ir ISP palaikytų nulinį slėgių skirtumą. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir ISP yra tokie pat, ir masės srautas per ISP sudaro pastovią išmetamųjų dujų srauto dalį. ISP turi būti sujungtas su diferencinio slėgio rele. Nulinis slėgių tarp EP ir ISP skirtumas kontroliuojamas srauto reguliatoriumi FC1. — srauto daliklis FD1, FD2 (9 paveikslas) Norint gauti proporcingąjį natūralių išmetamųjų dujų ėminį, atitinkamai išmetimo vamzdyje EP ir tiekimo vamzdyje TT įrengiamas Venturi vamzdžių arba diafragmų rinkinys. Reikia turėti reguliavimo sistemą, sudarytą iš dviejų slėgio reguliavimo vožtuvų PCV1 ir PCV2, kad srautas būtų proporcingai padalytas kontroliuojant slėgį EP ir DT. — srauto daliklis FD3 (10 paveikslas) Išmetamųjų dujų proporcingajam ėminiui gauti išmetimo vamzdyje EP įrengiamas vamzdžių rinkinys (dauginių vamzdžių blokas). Vienu iš vamzdžių išmetamosios dujos tiekiamos į praskiedimo tunelį DT, kitais vamzdžiais išmetamosios dujos patenka į slopinimo kamerą DC. Turi būti vienodi vamzdžių matmenys (tas pat skersmuo, ilgis, kreivio spindulys), todėl išmetamųjų dujų srauto padalijimas priklauso nuo bendrojo vamzdžių skaičiaus. Norint srautą proporcingi padalyti, reikia turėti reguliavimo sistemą, kuri tarp dauginių vamzdžių bloko įėjimo į DC ir vamzdžio išėjimo į TT palaikytų nulinį slėgių skirtumą. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir FD3 yra proporcingi, ir srautas į TT sudaro pastovią išmetamųjų dujų srauto dalį. Šie du taškai turi būti sujungti su diferencinio slėgio rele DPT. Nulinis slėgių tarp EP ir ISP skirtumas kontroliuojamas srauto reguliatoriumi FC1. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 85 — išmetamųjų dujų analizatorius EGA (6–10 paveikslai) Gali būti naudojami CO2 ar NOx analizatoriai (taikant anglies balanso metodą – tik CO2 analizatorius). Analizatoriai turi būti kalibruojami kaip ir išmetamųjų dujų analizatoriai. Koncentracijos skirtumui nustatyti galima naudoti vieną analizatorių arba kelis. Matavimo sistemų tikslumas turi būti toks, kad GEDFW,i arba VEDFW,i būtų nustatomi ± 4% tikslumu. — tiekimo vamzdis TT (4–12 paveikslai) Tiekimo vamzdis: — turi būti kiek įmanoma trumpesnis, bet ne ilgesnis kaip 5 m, — turėti tokį pat kaip ėminių zondas skersmenį ar didesnį, tačiau ne didesnį kaip 25 mm, — turi būti išvestas į praskiedimo tunelį vienoje su jo vidurio linija ašyje ir pakreiptas pasroviui. Jei vamzdžio ilgis yra 1 m ar mažesnis, izoliuotas medžiaga, kurios didžiausias šilumos laidumas būtų 0,05 W/(m × K), ir kurios radialinis izoliuojančio sluoksnio storis atitiktų zondo skersmenį. izoliuojamas ir šildomas, kad sienelių temperatūra būtų ne Jei vamzdis ilgesnis kaip 1 m, mažesnė kaip 523 K (250 °C). jis turi būti jis turi būti Kitas būdas – tai reikiamos tiekimo vamzdžių sienelių temperatūros nustatymas taikant etaloninius šilumos pernešimo apskaičiavimo metodus. — diferencinio slėgio relė DPT (4, 5 ir 10 paveikslai) Diferencinio slėgio relė turi turėti ± 500 Pa arba mažesnį diapazoną. — srauto reguliatorius FC1 (4,5 ir 10 paveikslai) Izokinetinėse sistemose (11, 12 paveikslai) srauto reguliatorius yra būtinas palaikyti nuliniam slėgių skirtumui tarp EP ir ISP. Nustatyti reguliatorių galima: a) kiekvienam režimui reguliuojant siurbiamosios orpūtės SB greitį ar srautą ir palaikant pastovų pučiamo- sios orpūtės PB greitį ar srautą (4 paveikslas) arba b) reguliuojant siurbiamąją orpūtę SB iki praskiestų išmetamųjų dujų pastovaus masės srauto ir kontro- liuojant pučiamosios orpūtės PB srautą, kartu ir išmetamųjų teršalų ėminio srautą tiekimo vamzdžio TT galo srityje (5 paveikslas). Jei naudojama slėgio kontrolės sistema, reguliavimo kontūro liekamoji paklaida turi būti ne didesnė kaip ± 3 Pa. Slėgio svyravimai praskiedimo tunelyje vidutiniškai turi būti ne didesni kaip ± 250 Pa. Išmetamųjų dujų srautą proporcingai padalijant dauginių vamzdžių sistemoje (10 paveikslas) srauto reguliatorius reikalingas palaikyti nuliniam slėgių skirtumui tarp dauginių vamzdžių bloko išėjimo ir TT išėjimo. Nustatoma reguliuojant TT išėjime į DT įpurškiamo šviežio oro srautą. — slėgio reguliavimo vožtuvas PCV1, PCV2 (9 paveikslas) Proporcingam srauto padalijimui dviejų Venturi sistemoje reikia turėti du slėgio reguliavimo vožtuvus, kurių vienas reguliuotų priešslėgį EP, kitas – slėgį DT. Vožtuvas EP turi būti įrengtas pasroviui nuo SP, kitas – tarp PB ir DT. (dviejų diafragmų) — slopinimo kamera DC (10 paveikslas) Dauginių vamzdžių bloko išėjime turi būti išmetimo vamzdyje EP. įrengta slopinimo kamera, kuri mažintų slėgio svyravimus 86 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. — Venturi VN 8 paveikslas) Venturi praskiedimo tunelyje DT yra įrengtas tam, kad tiekimo vamzdžio TT išėjimo srityje būtų sukurtas neigiamas slėgis. Dujų srautas per TT nustatomas pagal kinetinės energijos mainus Venturi zonoje ir iš esmės yra proporcingas pučiamosios orpūtės PB srautui, tokiu būdu užtikrinamas pastovus skiedimo santykis. Kadangi kinetinės energijos mainus veikia temperatūra TT išėjime ir slėgio tarp EP ir DT tikrasis skiedimo santykis esant mažai apkrovai yra šiek tiek mažesnis, palyginti su didele skirtumas, apkrova. — srauto reguliatorius FC2 (6, 7, 11 ir 12 paveikslai, neprivalomas) Gali būti naudojamas srauto reguliatorius, kuris reguliuotų pučiamosios orpūtės PB ir (arba) siurbiamosios orpūtės SB srautą. Jį galima jungti prie išmetamųjų dujų srauto, įsiurbiamojo oro ar kuro srauto signalų ir (arba) prie CO2 ar NOx skirtuminių signalų. Tiekiant suslėgtąjį orą (11 paveikslas), FC2 tiesiogiai reguliuoja oro srautą. — srauto matavimo įtaisas FM1 (6, 7, 11 ir 12 paveikslai) Dujų skaitiklis ar kitas prietaisas praskiedimo oro srautui matuoti. FM1 nėra būtinas, jei pučiamoji orpūtė PB yra sukalibruota srautui matuoti. — srauto matavimo įtaisas FM2 (12 paveikslas) Dujų skaitiklis ar kitas prietaisas praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti. FM2 nėra būtinas, siurbiamoji orpūtė yra SB yra sukalibruota srautui matuoti. jei — pučiamoji orpūtė PB (4, 5, 6, 7, 8, 9 ir 12 paveikslai) reguliuoti PB gali būti prijungta prie srauto reguliatorių FC1 ar FC2. PB Praskiedimo oro srautui nereikalinga, jei naudojama droselio sklendė. Sukalibruota SB gali būti naudojama praskiedimo oro srautui matuoti. — siurbiamoji orapūtė SB (4, 5, 6, 9, 10 ir 12 paveikslai) Tik dalies ėminių ėmimo sistemoms. Sukalibruota SB gali būti naudojama praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti. — praskiedimo oro filtras DAF (4–12 paveikslai) Praskiedimo orą rekomenduojama filtruoti ir išvalyti leidžiant pro aktyvintas anglis, kad būtų pašalinti ore esantys angliavandeniliai. Praskiedimo oro temperatūra turi būti 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). Variklio gamintojo prašymu praskiedimo oro ėminys fono kietųjų dalelių lygiui nustatyti turi būti imamas laikantis geros inžinerinės praktikos, kad vėliau fono koncentracijos vertę būtų galima atimti iš praskiestose išmetamosiose dujose nustatytos koncentracijos vertės. — kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondas PSP (4, 5, 6, 9, 10 ir 12 paveikslai) Zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT dalis ir: — turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje praskiedimo oras ir išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. praskiedimo tunelio (DT) vidurio linijoje maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į praskiedimo tunelį, — vidinis jo skersmuo turi būti lygus bent 12 mm, — gali būti tiesiogiai šildomas ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), — gali būti izoliuotas. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 87 — praskiedimo tunelis DT (4–12 paveikslai) Praskiedimo tunelis: — turi būti pakankamo ilgio, kad išmetamosios dujos ir praskiedimo oras galėtų visiškai susimaišyti turbulentinio srauto sąlygomis, — turi būti pagamintas iš nerūdijančio plieno ir tokių matmenų: — sienelių storio ir skersmens santykis 0,025 arba mažesnis, jei praskiedimo tunelio vidinis skersmuo yra didesnis kaip 75 mm, — vardinis sienelių storis ne mažesnis kaip 1,5 mm, jei praskiedimo tunelio vidinis skersmuo yra lygus 75 mm arba mažesnis, — skersmuo turi būti bent 75 mm, jei taikomas dalies ėminio ėmimo metodas, — rekomenduojamas skersmuo galėtų būti bent 25 mm, jei taikomas viso ėminio ėmimo metodas, – prieš išmetamųjų dujų tiekimą į praskiedimo tunelį galėtų būti šildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą ar išankstinį pašildymą skiedimo oru, jei skiedimo oro temperatūra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), – gali būti izoliuotas. Variklio išmetalai turi būti gerai sumaišyti su praskiedimo oru. Pradedant eksploatuoti dalies ėminio ėmimo sistemą sumaišymo kokybė turi būti tikrinama darant tunelio CO2 koncentracijos profilį, varikliui dirbant (bent keturiuose vienodu atstumu išdėstytuose matavimo taškuose). Jei būtina, galima naudoti maišymo diafragmą. Pastaba. Jei apie praskiedimo tunelį DT aplinkos temperatūra yra mažesnė kaip 293 K (20 °C), reikia imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kietųjų dalelių nuostolių ant šaltų praskiedimo tunelio sienų. Todėl rekomenduojama tunelį šildyti izoliuoti neperžengiant anksčiau nurodytų ir (arba) ribų. Esant didelei variklio apkrovai, tuneliui aušinti galima naudoti nekenksmingas aušinimo priemones, pvz. , sukamąjį ventiliatorių, ir aušinama tol, kol aušinimo terpės temperatūra nebus mažesnė kaip 293 K (20 °C). — šilumokaitis HE (9 ir 10 paveikslai) Šilumokaitis turi būti pakankamo galingumo, kad įsiurbiamosios orpūtės SB įleidžiamojoje angoje būtų galima palaikyti temperatūrą, lygią bandymo metu naudojamai vidutinei darbo temperatūrai ± 11 K. 1. 2. 1. 2. Viso s ra uto p ra ski ed imo si s tema (1 3 p av ei k sla s) Aprašytoji praskiedimo sistema pagrįsta viso išmetamųjų teršalų srauto praskiedimu taikant pastovaus tūrio ėminio ėmimo (CVS – Constant Volume Sampling) koncepciją. Turi būti išmatuotas visas išmetamųjų dujų ir praskiedimo oro mišinio tūris. Galima naudoti PDP ar CFV sistemą. Praskiestų išmetamųjų dujų ėminys leidžiamas į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (1. 2. 2 skirsnis, 14 ir 15 paveikslai), kurioje surenkamos kietosios dalelės. Jei tai daroma tiesiogiai, toks būdas vadinamas viengubu praskiedimu. Jei ėminys antrinio praskiedimo tunelyje dar kartą skiedžiamas, tai vadinama dvigubu praskiedi- mu. Šis metodas yra naudingas, jei filtro prieigų temperatūra po vieno praskiedimo neatitinka jai keliamų reikalavimų. Nors būdama iš dalies praskiedimo sistema, dvigubo praskiedimo sistema 1. 2. 2 skirsnyje ir 15 paveiksle aprašyta apibūdinta kaip kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos modifikacija, kadangi dauguma jos ir tipinės ėminių ėmimo sistemos dalių yra tokios pat. išmetalai taip pat gali būti nustatomi viso srauto praskiedimo sistemos praskiedimo tunelyje. Todėl Dujiniai dujinių komponentų ėminių ėmimo zondai yra parodyti 13 paveiksle, bet jų nėra aprašomojoje lentelėje. Atitinkami reikalavimai aprašyti 1. 1. 1 skirsnyje. 88 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Aprašymas – 13 paveikslas — išmetimo vamzdis EP Išmetimo vamzdžio ilgis nuo variklio išmetimo kolektoriaus išėjimo, turbokompresoriaus išėjimo ar nuo papildomo apdorojimo įtaiso iki praskiedimo tunelio turi būti ne didesnis kaip 10 m. Jei sistemos ilgis yra didesnis kaip 4 m, tuomet visi vamzdžiai, išskyrus linijoje įrengtą dūmų matuoklį, jei naudojamas. Radialinis izoliacijos storis turi būti bent 25 mm. Izoliavimo medžiagos šiluminio laidumo, išmatuoto esant 673 K (400 °C), vertė turi būti ne didesnė kaip 0,1 W/(m × K). Norint, išmetimo vamzdžius, kad išmetimo vamzdžio terminė inercija būtų mažesnė, rekomenduojama naudoti kurių storio ir skersmens santykis būtų 0,015 ar mažesnis. Lanksčiųjų vamzdžio dalių naudojimas turi būti apribotas 12 kartų didesniu kaip vamzdžio skersmuo ilgiu ar mažesniu ilgiu. ilgesni kaip 4 m, turi būti izoliuoti, 13 paveikslas Viso srauto praskiedimo sistema Visas nepadorotų išmetamųjų dujų srautas praskiedimo tunelyje DT maišomas su praskiedimo oru. Praskiestų išmetamųjų dujų srautas matuojamas tūriniu siurbliu PDP (Positive Displacement Pump) ar ribinio srauto Venturi CFV (Critical Flow Venturi). Proporcingam kietųjų dalelių ėminiui imti ar srautui nustatyti gali būti naudojamas šilumokaitis HE ar elektroninis srauto kompensavimas EFC (Electronic Flow Compensation). Kadangi kietųjų dalelių masė nustatoma visame praskiestųjų išmetamųjų dujų sraute, apskaičiuoti skiedimo santykio nereikia. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 89 — tūrinis siurblys PDP PDP matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą pagal siurblio apsisukimų skaičių ir siurblio našumą. PDP ar praskiedimo oro tiekimo sistema turi dirbtinai nemažinti išmetimo sistemos priešslėgio. Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, išmatuotas veikiant CVS sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, išmatuotam neprijungus ± 1,5 kPa, kai variklio apsisukimų dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat PDP turi būti temperatūrai ± 6 K, kai netaikomas srauto kompensavimas. lygi bandymo eigoje matuojamai vidutinei darbo Srauto kompensavimą galima taikyti tik tuo atveju, kai temperatūra PDP įėjime yra ne didesnė kaip 323 K (50 oC). — ribinio srauto Venturi CFV jį palaikydamas soties sąlygomis (kritinis srautas). CFV matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą, Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, lygus statiniam slėgiui, išmatuotam neprijungus CFV ± 1,5 kPa, kai variklio apsisukimų dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. lygi darant bandymą matuojamai vidutinei darbo Dujų mišinio temperatūra prieš pat CFV turi būti temperatūrai ± 11 K, kai netaikomas srauto kompensavimas. išmatuotas veikiant CFV sistemai, turi būti — šilumokaitis HE (neprivalomas, jei naudojamas EFC) Šilumokaitis turi būti pakankamo galingumo, kad galėtų užtikrinti reikalaujamų ribų, kurios nurodytos anksčiau, temperatūrą. — elektroninis srauto kompensavimas EFC (neprivalomas, jei naudojamas HE) Jei PDP ar CFV įėjime temperatūra nėra palaikoma pagal anksčiau nurodytas ribas, tai nepertraukiamam ir proporcingojo ėminių ėmimo kietųjų dalelių sistemoje kontrolei reikalinga srauto srauto matavimui kompensavimo sistema. Šiuo tikslu nepertraukiamai matuojamo srauto signalai naudojami reguliuoti ėminio srautui per kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos kietųjų dalelių filtrus (žr. 14 ir 15 paveikslus). — praskiedimo tunelis DT Praskiedimo tunelis: — turi būti gana mažo skersmens, kad jame galėtų susidaryti turbulentinis srautas (Reynoldso skaičius ir praskiedimo oras visiškai ir pakankamo ilgio, kad išmetamosios dujos didesnis kaip 4000), susimaišytų; galima naudoti maišymo diafragmą, — turi būti bent 75 mm skersmens, — gali būti izoliuotas. Variklio išmetalai turi būti nukreipti pasroviui toje vietoje, kur jie patenka į praskiedimo tunelį, sumaišyti. ir gerai Taikant viengubą praskiedimą ėminys iš praskiedimo tunelio tiekiamas į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (1. 2. 2 skirsnis, 14 paveikslas). PDP ar CFV pralaidumas turi būti pakankamas, kad prieš pat pirminį kietųjų dalelių filtrą praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra būtų mažesnė kaip 325 K (52 °C) arba jai lygi. Jei taikomas dvigubas praskiedimas, ėminys iš praskiedimo tunelio yra tiekiamas į antrinio praskiedimo tunelį, kuriame jis papildomai skiedžiamas ir po to leidžiamas per ėminių ėmimo filtrus (1. 2. 2 skirsnis, 15 paveikslas). PDP ar CFV pralaidumas turi būti pakankamas, kad ėminių ėmimo zonoje praskiesto išmetamųjų dujų srauto temperatūra būtų mažesnė kaip 464 K (191 °C) arba jai lygi. Antrinio praskiedimo sistema turi tiekti pakankamą antrinio praskiedimo oro kiekį, kad prieš pat pirminį kietųjų dalelių filtrą dvigubai praskiesto išmetamųjų dujų srauto temperatūra būtų mažesnė kaip 325 K (52 °C) ar jai lygi. 90 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. — praskiedimo oro filtras DAF Praskiedimo orą rekomenduojama filtruoti ir išvalyti leidžiant pro aktyvintas anglis, kad būtų pašalinti ore esantys angliavandeniliai. Praskiedimo oro temperatūra turi būti 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). Variklio gamintojo prašymu praskiedimo oro ėminys fono kietųjų dalelių lygiui nustatyti turi būti imamas laikantis geros inžinerinės praktikos, kad vėliau fono koncentracijos vertę būtų galima atimti iš praskiestose išmetamosiose dujose nustatytos koncentracijos vertės. — kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondas PSP Zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT dalis ir: — turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje praskiedimo oras ir išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. praskiedimo tunelio (DT) vidurio linijoje maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į praskiedimo tunelį, — vidinis jo skersmuo turi būti lygus bent 12 mm, — gali būti tiesiogiai šildomas ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), — gali būti izoliuotas. 1. 2. 2. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema (14 ir 15 paveikslai) Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema reikalinga kietosioms dalelėms ant kietųjų dalelių filtro rinkti. Viso ėminio ėmimo ir dalies srauto praskiedimo atveju, kai per filtrus leidžiamas visas praskiestų išmetalų ėminys, praskiedimo (1. 2. 1. 1 skirsnis, 7 ir 11 paveikslai) ir ėminio ėmimo sistema paprastai sudaro vientisą bloką. Dalies ėminio ėmimo ir dalies srauto ar viso srauto praskiedimo atveju, kai per filtrus perleidžiama tik dalis praskiesto išmetamųjų teršalų srauto, praskiedimo (1. 2. 1. 1 skirsnis, 4, 5, 6, 8 9, 10 paveikslai; ir 1. 2. 1. 2 skirsnis, 13 paveikslas) ir ėminio ėmimo sistemos paprastai sudaro atskirus blokus. Šioje direktyvoje viso srauto praskiedimo sistemos dvigubo praskiedimo sistema DDS (15 paveikslas) laikoma tam tikra tipinės kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos, pavaizduotos 14 paveiksle, modifikacija. Dvigubo praskiedimo sistemą sudaro visos svarbiausios kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos dalys, pvz. , filtro laikikliai ir ėminių ėmimo siurblys, ir ji dar turi tam tikrų praskiedimo sistemos ypatumų, pvz. , praskiedimo oro tiekimas ir antrinio praskiedimo tunelis. Rekomenduojama ėminio siurblio neišjungti visą bandymo laiką, kad reguliavimo kontūrai nebūtų kokiu nors būdu veikiami. Taikant vieno filtro metodą reikia naudoti aplenkimo sistemą, kad ėminys per jo ėmimo filtrą galėtų būti nukreiptas norimu laiku. Šio jungimo įtaka reguliavimo kontūrams turi būti kiek įmanoma sumažinta. Aprašymas – 14 ir 15 paveikslai — dalelių ėminių ėmimo zondas PSP (14 ir 15 paveikslai) Paveiksluose pavaizduotas kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT dalis ir: — turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje praskiedimo oras ir išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. praskiedimo sistemų praskiedimo tunelio (DT) vidurio linijoje (žr. 1. 2. 1 skirsnį) maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į praskiedimo tunelį, — vidinis jo skersmuo turi būti lygus bent 12 mm, — gali būti tiesiogiai šildomas ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), — gali būti izoliuotas. 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 91 14 paveikslas Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema Ėminio ėmimo siurblys P per kietųjų dalelių ėminio ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT ima praskiestų išmetamųjų dujų ėminį iš dalies srauto arba viso srauto praskiedimo sistemos praskiedimo tunelio DT. Ėminys praleidžiamas pro filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame (-iuose) yra kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrai. Ėminio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3. Jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 13 paveikslą), praskiestų išmetamųjų dujų srautas panaudojamas kaip FC3 valdymo signalas. 92 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 15 paveikslas Praskiedimo sistema (tik viso srauto sistema) Praskiestų išmetamųjų dujų ėminys iš viso srauto praskiedimo sistemos praskiedimo tunelio DT per kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT tiekiamas į antrinio praskiedimo tunelį SDT, kuriame ėminys skiedžiamas dar kartą. Toliau ėminys perleidžiamas per filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame (-iuose) yra kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrai. Praskiedimo oro srautas paprastai yra pastovus, tuo tarpu ėminio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3. Jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 13 paveikslą), visas praskiestų išmetamųjų dujų srautas panaudojamas kaip FC3 valdymo signalas. — kietųjų dalelių tiekimo vamzdis PTT (14 ir 15 paveikslai) Kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio ilgis turi būti ne didesnis kaip 1 020 mm ir turi būti mažinamas, kai tik tai yra įmanoma. Matmenys taikomi: — dalies srauto praskiedimo, kai imama dalis ėminio, tipui ir viso srauto viengubo praskiedimo sistemai nuo zondo (atitinkamai SP, ISP, PSP) viršaus iki filtro laikiklio, — dalies srauto praskiedimo, kai imamas visas ėminys, tipui nuo praskiedimo tunelio galo iki filtro laikiklio, — viso srauto dvigubo praskiedimo sistemai nuo zondo viršaus iki antrinio praskiedimo tunelio. Tiekimo vamzdis: — gali būti tiesiogiai šildomas ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 93 — gali būti izoliuotas. — antrinio praskiedimo tunelis SDT (15 paveikslas) Antrinio praskiedimo tunelio skersmuo turi būti bent 75 mm, ir jis turi būti pakankamo ilgio, kad dvigubai praskiesto ėminio buvimo tunelyje trukmė būtų bent 0,25 s. Pirminio filtro laikiklis FH turi būti įrengtas ne toliau kaip 300 mm nuo antrinio praskiedimo tunelio SDT išleidžiamosios angos. Antrinio praskiedimo tunelis: — gali būti tiesiogiai šildomas ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra prieš tiekiant išmetamąsias dujas į praskiedimo tunelį yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), — gali būti izoliuotas. — filtro laikiklis (-iai) FH (14 ir 15 paveikslai) Pirminis ir atsarginis filtrai gali būti viename korpuse ar atskiruose korpusuose. Turi atitikti III priedo 1 priedėlio 1. 5. 1. 3 skirsnio reikalavimus. Filtro laikiklis(–iai): — gali būti tiesiogiai šildomas (-i) ar praskiedimo oru iš anksto pašildomas (-i) iki ne didesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra yra ne didesnė kaip 325 K (52 °C), — gali būti izoliuotas (-i). — ėminių ėmimo siurblys P (14 ir 15 paveikslai) Jei netaikomas srauto reguliatorius FC3, kietųjų dalelių ėminio ėmimo siurblys turi būti pakankamai toli nuo tunelio, kad būtų palaikoma pastovi (± 3 K) įleidžiamų dujų temperatūra. — praskiedimo oro siurblys DP (15 paveikslas) (tik viso srauto dvigubam praskiedimui) Praskiedimo oro siurblys turi būti tokioje vietoje, kad tiekiamo antrinio praskiedimo oro temperatūra būtų 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). — srauto reguliatorius FC3 (14 ir 15 paveikslai) Srauto reguliatorius reikalingas kietųjų dalelių srautui kompensuoti dėl temperatūros ir priešslėgio svyravi- mų ėminio kelyje, jei nėra kitų priemonių. Srauto reguliatorius yra būtinas, jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 13 paveikslą). — srauto matavimo įtaisas FM3 (14 ir 15 paveikslai) (kietųjų dalelių ėminio srautas) Dujų skaitiklis arba prietaisas kietųjų dalelių srautui matuoti turi būti įrengtas pakankamai toli nuo ėminio ėmimo siurblio P, kad įleidžiamų dujų temperatūra būtų pastovi (± 3 K), jei netaikomas srauto koregavimas su FC3. — srauto matavimo įtaisas FM4 (15 paveikslas) (tik praskiedimo oras, viso srauto dvigubas praskiedimas) Dujų skaitiklis ar prietaisas kietųjų dalelių srautui matuoti turi būti temperatūra būtų 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). įrengtas taip, kad įleidžiamų dujų — rutulinis vožtuvas BV (neprivalomas) Rutulinio vožtuvo skersmuo turi būti ne mažesnis kaip kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT vidinis skersmuo, ir jungimo laikas trumpesnis kaip 0,5 sekundės. Pastaba. Jei apie PSP, PTT, SDT ir FH aplinkos temperatūra yra mažesnė kaip 293 K (20 °C), reikia imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kietųjų dalelių nuostolių ant šaltų šių dalių sienelių. Todėl rekomenduojama šias dalis šildyti ir (arba) izoliuoti pagal atitinkamuose aprašymuose nurodytas ribas. Be to, rekomenduojama, kad imant ėminį temperatūra prieš filtrą būtų ne mažesnė kaip 293 K (20 °C). Esant didelei variklio apkrovai, tuneliui aušinti galima naudoti nekenksmingas aušinimo priemones, pvz. , sukamąjį ventiliatorių, ir aušinti tol, kol aušinimo terpės temperatūra nebus mažesnė kaip 293 K (20 °C). 94 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. VI PRIEDAS 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 95 96 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. 1 priedėlis 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 97 98 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. VII PRIEDAS PATVIRTINIMO SERTIFIKATO NUMERAVIMO SISTEMA (žr. 4 straipsnio 2 dalį) 1. Numerį sudaro penkios dalys, atskirtos „*“ ženklu. 1 dalis: mažoji raidė „e“, po jos seka patvirtinimą išduodančios valstybės narės skiriamoji raidė (–ės) arba skaičius: 1 – Vokietija Prancūzija 2 – 3 – Italija 4 – Nyderlandai 5 – Švedija 6 – Belgija 9 – 11 – 12 – Austrija Ispanija Jungtinė Karalystė 13 – 17 – Liuksemburgas Suomija 18 – Danija 21 – Portugalija 23 – Graikija IRL – Airija 2 dalis: šios direktyvos numeris. Kadangi techniniai standartai, pridedamos dvi raidės. Šios raidės rodo griežtumo pakopų skirtingas taikymo datas ir variklio naudojimo skirtingos specifikacijos mobiliosiose mašinose atvejus, kuriems buvo išduotas tipo patvirtinimas. Pirmoji raidė apibrėžta 9 straipsnyje. Antroji raidė apibrėžta I priedo 1 dalyje atsižvelgiant į bandymo režimą, apibrėžtą III priedo 3. 6 skirsnyje. joje nurodytos skirtingos įgyvendinimo datos ir skirtingi 3 dalis: paskutinės direktyvos, darančios patvirtinimui taikytinus pakeitimus, numeris. Jei tinka, pridedamos dvi kitos raidės, atsižvelgiant į 2 dalyje aprašytas sąlygas, net jei dėl naujų parametrų tik viena iš raidžių turi būti pakeičiama. Jei nė viena iš šių raidžių nekeičiama, jos praleidžiamos. 4 dalis: keturių skaičių eilės numeris (atitinkamais atvejais su priekyje einančiais nuliais) pagrindinio patvirtinimo numeriui pažymėti. Seka pradedama nuo 0001. 5 dalis: dviejų skaičių eilės numeris (atitinkamais atvejais su priekyje einančiais nuliais) išplėtimui pažymėti. Kiekvieno pagrindinio patvirtinimo numerio seka pradedama nuo 01. 2. Trečiojo patvirtinimo (kol kas be išplėtimo), atitinkančio paraiškos datą A (I etapas, viršutinis galios intervalas) ir taikomo A specifikacijos mobiliųjų mašinų varikliams, išduoto Jungtinėje Karalystėje, pavyzdys: e 11*98/…AA*00/000XX*0003*00 3. Ketvirtojo patvirtinimo, atitinkančio paraiškos datą E (II etapas, vidutinis galių intervalas) antrojo išplėtimo tos pačios specifikacijos (A) mašinoms, išduoto Vokietijoje, pavyzdys: e 1*01/…EA*00/000XX*0004*02 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 99 VIII PRIEDAS 100 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. IX PRIEDAS 13/20 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 101 S A D E I R P X 102 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 13/20 t. Komisijos pranešimas dėl 15 straipsnio Komisija patvirtina, kad pagal laišką ir modus vivendi dėl procedūros komitete, ji ir toliau išsamiai informuos Europos Parlamentą apie jos siūlomas priimti įgyvendinimo priemones dėl šios direktyvos taikymo