title: Az Európai Parlament és a Tanács 97/68/EK irányelve (1997. december 16.) a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
approximation of laws
atmospheric pollutant
motor vehicle
pollution control measures
technical regulations

text: 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 17 31997L0068 1998. 2. 27. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 59/1 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 97/68/EK IRÁNYELVE (1997. december 16. ) a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd tagállami halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása intézkedésekre vonatkozó elleni jogszabályok közelítéséről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget különösen annak 100a. cikkére, létrehozó szerződésre és tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), a Szerződés 189b. cikkében (3) szabályozott eljárásnak meg- felelően, az egyeztetőbizottság által 1997. november 11-én jóváhagyott közös szöveg figyelembevételével, teszi (1) mivel a Közösségnek a környezetvédelemre és a fenn- tartható fejlődésre (4) vonatkozó politikája és cselekvési programja alapelvnek tekinti, hogy minden ember haté- kony védelmet élvezzen a légszennyezésből származó felismert egészségi kockázatokkal szemben, és hogy ez különösképpen a nitrogén-dioxid szükségessé (NO2), a részecskék (R) – fekete füst, és más szennyező anyagok, mint pl. a szén-monoxid (CO) kibocsátásának szabályozását; mivel a troposzférában való ózonképző- dés (O3) és az ezzel járó egészségügyi és környezeti hatások megakadályozására való tekintettel csökkenteni kell az elővegyületet képező nitrogén-oxidok (NOx) és szénhidrogének (HC) kibocsátását; mivel a savasodás okozta környezetkárosodás miatt szintén kívánatos több- ek között a NOx és HC csökkentése; (2) mivel a Közösség 1992 áprilisában aláírta az illékony szerves elegyek (ISE) csökkentéséről szóló ENSZ/EGB jegyzőkönyvet, és csatlakozott a NOx csökkentésre vo- jegyzőkönyvhöz, amely jegy- natkozó 1993. decemberi zőkönyvek kapcsolódnak az 1982 júliusában jóváha- gyott, a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló 1979. évi egyezményhez; (1) HL C 328. , 1995. 12. 7. , 1. o. (2) HL C 153. , 1996. 3. 28. , 2. o. (3) Az Európai Parlament 1995. október 25-i véleménye (HL C 308. , 1995. 11. 20. , 29. o. ), a Tanács 1997. január 20-i közös álláspontja (HL C 123. , 1997. 4. 21. , 1. o. ) és az Európai Parlament 1997. május 13-i határozata (HL C 167. , 1997. 7. 2. , 22. o. ). A Tanács 1997. december 4-i határozata és az Európai Parlament 1997. december 16-i határozata. (4) A Tanács és a tagállamok kormányai képviselőinek 1993. február 1- jei ülésén hozott döntése alapján (HL C 138. , 1993. 5. 17. , 1. o. ). (3) mivel a nem közúti mozgó gépek motorjai szennyező- anyag-kibocsátása csökkentésének megvalósítására, vala- mint a motorok és gépek belső piacának létrehozására és működtetésére kielégítő módon az egyes tagállamok egyedül nem képesek, és ezért a célok jobban elérhetők a nem közúti mozgó gépekbe építendő motorok által okozott légszennyezés elleni intézkedésekről szóló tagál- lami jogszabályok közelítése útján; (4) mivel a Bizottság által újabban végzett vizsgálatok azt mutatják, hogy a nem közúti mozgó gépek motorjai által kibocsátott szennyezőanyagok jelentős részét képvi- tevékenység miatt keletkező bizonyos selik az emberi káros a kompressziós gyújtású motorok, melyeket ezen irányelv jelentős mértékben felelősek a NOx és a szabályoz, részecskék általi légszennyezésért, különösen, ha a közú- ti fuvarozási ágazat által okozott szennyezéssel vetjük össze; légszennyezők teljes mennyiségének; mivel (5) mivel a földön működő, kompressziós gyújtású motor- felszerelt nem közúti mozgó gépek szennyező- okkal anyag-kibocsátása, és különösen a NOx és a részecskék kibocsátása, e területen egyike a legfőbb gondoknak; mivel elsősorban ezeket a forrásokat kell szabályozni; mivel azonban ezt követően, megfelelő vizsgálati ciklus- okra alapozva, helyénvaló lesz kiterjeszteni ezen irányelv hatályát más nem közúti mozgó gépek motorjainak szennyezőanyag-kibocsátására, beleértve szállítható áramfejlesztő aggregátokat is, különösen pedig a benzin- motorok szennyezőanyag-kibocsátására; mivel a CO- és HC-kibocsátás jelentős mértékű csökkentése válhat elér- hetővé az irányelv hatályának a benzinmotorokat is felölelő tervezett kiterjesztésével; a 18 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet (6) mivel a lehető leghamarabb be kell vezetni a mezőgaz- dasági és erdészeti traktorok motorjai szennyezőanyag- kibocsátásának szabályozására vonatkozó előírásokat, amelyek biztosítják az ezen irányelv alapján megállapí- tott szinttel azonos környezetvédelmi szintet, az irány- elvvel teljes mértékben összhangban lévő szabványok és követelmények útján; (7) mivel a tanúsítási eljárások tekintetében európai mód- szerként azt a típus-jóváhagyási szemléletmódot kell választani, amely a közúti járművek és alkatrészeik jóvá- hagyása terén kiállta az idők próbáját; mivel új elemként meghonosodott az a módszer, hogy egy motorcsoport képviseletében hasonló alkatrészekből, (motorcsalád) ugyanolyan szerkesztési elvek alapján felépített alapmo- tort hagyjanak jóvá; (8) mivel az ezen irányelvben megállapított követelmények szerint gyártott motorokat megfelelően meg kell jelölni és erről értesíteni kell a jóváhagyó hatóságokat; mivel az igazgatási költségek alacsonyan tartása érdekében a ha- tóság lemondott arról, hogy közvetlenül szabályozza a irá- szigorított követelmények betartása szempontjából nyadó motorgyártási időpontokat; mivel ez a gyártóknak nyújtott mentesítés megkívánja tőlük, hogy lehetővé tegyék a hatóság helyszíni ellenőrzésének előkészítését, és hogy rendszeres időközökben rendelkezésre bocsássák az aktuális termelési tervekre vonatkozó információkat; mivel az ezen eljárásnak az értelmében megtett bejelen- tésnek nem kötelező teljes mértékben megfelelni, de a nagymértékű megfelelés lehetővé tenné a jóváhagyó ha- tóságok számára a kiértékelés tervezését, és hozzájárulna a gyártók és a típusjóváhagyást végző hatóságok közötti bizalom megerősödéséhez; (9) mivel a 88/77/EGK irányelv (1) és a 92/53/EGK irány- elv (2) IV. melléklete II. függelékében felsorolt 02 soroza- tú 49. ENSZ/EGB rendelet értelmében megadott jóváha- gyásokat egyenértékűnek kell tekinteni az ezen irányelv által első lépésben előírt jóváhagyásokkal; (10) mivel a tagállamokban meg kell engedni az ezen irány- elv követelményeinek megfelelő és a hatálya alá tartozó motorok forgalomba hozatalát; mivel ezekre a motor- okra nem írható elő egyetlen más nemzeti hatályú (1) A járművekben használt dízelmotorok gáz-halmazállapotú szeny- nyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1987. december 3-i 88/77/EGK tanácsi irányelv (HL L 36. , 1988. 2. 9. , 33. o. ). A legutóbb a 96/1/EK irányelvvel (HL L 40. , 1996. 2. 17. , 1. o. ) módosított irányelv. (2) A Tanács 1992. június 18-i 92/53/EGK irányelve a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/156/EGK irányelv módosításáról (HL L 225. , 1992. 8. 10. , 1. o. ). szennyezőanyag-kibocsátási követelményt sem; mivel a jóváhagyást megadó tagállam megteszi a szükséges el- lenőrzési intézkedéseket; (11) mivel az új vizsgálati eljárások és határértékek megálla- pításánál figyelembe kell venni az ilyen típusú motorok jellegzetes használati módjait; (12) mivel helyénvaló ezeket az új szabványokat a kétszaka- szos megközelítés bevált alapelve szerint bevezetni; (13) mivel a nagyobb teljesítményű motorok esetében köny- nyebbnek látszik jelentősebb mértékű kibocsátáscsökken- tés elérése, mert felhasználható a közúti járművek mo- torjaira kidolgozott, meglévő technológia; mivel ezt fi- gyelembe véve tervezett a követelmények fokozatos bevezetése, kezdve az I. szakasz három teljesítménysávja közül a legmagasabbikkal; mivel ez az elv a II. szakasz- ban is érvényben marad, kivéve egy új, negyedik telje- sítménysávot, amelyre az I. szakasz nem vonatkozik; (14) mivel ezen irányelv megvalósításával a nem közúti moz- gó gépeknek ettől a most szabályozott és a mezőgazda- sági traktorok mellett legfontosabb ágazatától, a közúti fuvarozásból eredő szennyezőanyag-kibocsátással össze- hasonlítva, jelentős kibocsátáscsökkenés várható; mivel a dízelmotorok általában igen kedvező CO- és HC-kibo- lehetőségek a teljes csátási értékei miatt a csökkentési kibocsátott mennyiséghez képest kicsik; (15) mivel kivételes műszaki vagy gazdasági körülmények figyelembevételére olyan eljárások is beépültek, amelyek felmentést adhatnak a gyártóknak az ezen irányelvből származó kötelezettségek alól; (16) mivel, ha egy motorra megadták a jóváhagyást, a „gyár- tásmegfelelőség” biztosítása érdekében a gyártóknak meg kell tenniük a megfelelő intézkedéseket; mivel a felfedett nem megfelelés esetére rendelkezések kerültek elfogadás- ra, amelyek szabályozzák az információs eljárásokat, a hiba kijavítására teendő intézkedéseket és az együttmű- ködési eljárást, ami lehetővé teszi a tagállamok közötti, a jóváhagyott motorok megfelelőségét illető esetleges né- zeteltérések rendezését; 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19 (17) mivel a tagállamoknak azt a jogát, hogy a nem közúti mozgó gépeket használó dolgozók védelmére követelmé- nyeket állapítsanak meg, ezen irányelv nem érinti; (18) mivel szükség lehet az ezen irányelv egyes mellékletei- ben szereplő műszaki intézkedések kiegészítésére és, ha szükséges, a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításá- ra egy bizottsági eljárásnak megfelelően; (19) mivel rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a motorokat a jó laboratóriumi gyakorlat szabá- lyainak megfelelő módon vizsgálják; (20) mivel ebben az ágazatban elő kell mozdítani az egész világra kiterjedő kereskedelmet a Közösség szennyező- anyag-kibocsátási szabványainak harmadik országokban alkalmazott vagy tervbe vett szabványokkal való minél teljesebb összehangolása révén; (21) mivel ezért számolni kell a helyzet újbóli megfontolásá- nak lehetőségével új technológiák meglétének és gazda- ságos megvalósíthatóságának alapján, valamint a máso- dik szakasz végrehajtásában elért eredmények figyelem- bevételével; (22) mivel az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között 1994. december 20-án (1) létrejött egy, a modus vivendire vonatkozó megállapodás a Szerződés 189b. cikkében szabályozott eljárásnak megfelelően elfogadott jogszabályok végrehajtási intézkedéseit illetően, ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk Célkitűzések Ennek az irányelvnek a célja a tagállamok nem közúti mozgó gépekbe építendő motorok szennyezőanyag-kibocsátási szabvá- nyaira és típus-jóváhagyási eljárásaira vonatkozó jogszabályai- nak közelítése. Hozzájárul a belső piac zökkenőmentes műkö- déséhez, miközben oltalmazza az emberek egészségét és a környezetet. 2. cikk Meghatározások Ennek az irányelvnek az alkalmazásában: (1) HL C 102. , 1996. 4. 4. , 1. o. – nem közúti mozgó gép: minden olyan önjáró gép, szállítható ipari berendezés vagy felépítménnyel ellátott vagy el nem látott, nem utasok vagy áruk közúti szállítására szolgáló jármű, amelybe egy, az I. melléklet 1. pontjában meghatáro- zott belső égésű motor van beépítve, – típusjóváhagyás: olyan eljárás, amelynek során egy tagállam tanúsítja, hogy egy belső égésű motortípus vagy egy motor- által kibocsátott gáz-halmazállapotú család a motor(ok) szennyező anyagok és légszennyező részecskék tekintetében teljesíti az ezen irányelvben meghatározott vonatkozó mű- szaki követelményeket, – motortípus: olyan motorok kategóriája, amelyek nem külön- böznek egymástól a II. melléklet 1. függelékében meghatáro- zott motorjellemzők tekintetében, – motorcsalád: a gyártó által csoportosított motorok, amelyek kialakításuk következtében várhatóan hasonló szennyezőa- jellemzőkkel bírnak, és amelyek teljesítik nyag-kibocsátási ezen irányelv követelményeit, – alapmotor: egy motorcsaládból oly módon kiválasztott motor, hogy az megfeleljen az I. melléklet 6. és 7. pontjában foglalt követelményeknek, – a motor teljesítménye: az I. melléklet 2. 4. pontja szerint meg- határozott hasznos teljesítmény, – a motor gyártási időpontja: az az időpont, amikor a motor a gyártósor elhagyása után átesik az utolsó vizsgálaton. Ebben az állapotában a motor kiszállítható vagy raktárra helyezhe- tő, – forgalomba hozatal: egy ennek az irányelvnek a hatálya alá eső terméknek a Közösség piacán ellenérték fejében vagy ingye- nes hozzáférhetővé tétele abból a célból, hogy azt a Közös- ségben elterjesszék és/vagy használják, – gyártó: az a személy vagy testület, aki vagy amely a jóváha- gyó hatósággal szemben minden szempontból felelős a típus- jóváhagyási eljárásért és a gyártásmegfelelőség biztosításáért. Nem szükségszerű, hogy a személy vagy testület közvetlenül részt vegyen a motor gyártásának minden szakaszában, – jóváhagyó hatóság: egy tagállam illetékes hatósága vagy ható- ságai, amely(ek) minden szempontból felelős(ek) egy motor vagy motorcsalád típusjóváhagyásáért, a típusbizonyítványok kiadásáért vagy visszavonásáért, a más tagállam jóváhagyó hatóságaival való kapcsolattartásért, és a gyártónak a gyártás megfelelősége érdekében tett intézkedései ellenőrzéséért, 20 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet – műszaki szolgálat: az(ok) a szervezete(k) vagy testület(ek), amelye(ke)t a tagállam jóváhagyó hatósága nevében végzendő vizsgálatok vagy ellenőrzések végrehajtására vizsgálólaborató- riumként kijelöltek. Ezt a feladatot maga a jóváhagyó hatóság is elvégezheti, – adatközlő lap: a II. mellékletben megadott dokumentum, amely előírja a kérelmező által megadandó adatokat, – adatközlő mappa: az a teljes iratgyűjtő, amelyben a kérelmező a műszaki szolgálatnak vagy a jóváhagyó hatóságnak az adatközlő lapban előírt adatokat, rajzokat, fényképeket stb. benyújtja, – információs csomag: az adatközlő mappa és azok a vizsgálati jegyzőkönyvek vagy más dokumentumok, amelyeket a mű- szaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladata végzése során az adatközlő mappához hozzáfűzött, – az információs csomag tartalomjegyzéke: az a dokumentum, amelyben az információs csomag tartalma, az összes lap egyértelmű azonosíthatósága céljából megfelelően beszámoz- va vagy más módon megjelölve, fel van sorolva. 3. cikk A típus-jóváhagyási kérelem A motor vagy motorcsalád típusjóváhagyása iránti kérel- (1) met a gyártónak kell benyújtania a tagállam jóváhagyó hatósá- gához. A kérelemhez mellékelni kell az adatközlő mappát, amelynek tartalma a II. melléklet adatközlő lapjában található. Egy, a II. melléklet 1. függelékében leírt motortípus-jellemzők- nek megfelelő motort kell a jóváhagyási vizsgálatok elvégzésé- vel megbízott műszaki szolgálat részére biztosítani. Ha egy motorcsalád típus-jóváhagyási kérelme esetében a (2) jóváhagyó hatóság úgy ítéli meg, hogy a kiválasztott alapmo- tort figyelembe véve a benyújtott kérelem nem képviseli teljes mértékben a II. melléklet 2. függelékében leírt motorcsaládot, egy másik, vagy ha szükséges, egy további, a jóváhagyó hatóság által meghatározott alapmotort kell átadni az 1. bekezdés szerinti jóváhagyáshoz. (3) Egy motortípusra vagy motorcsaládra vonatkozó kérel- több tagállamhoz benyújtani. Minden met nem lehet egynél egyes jóváhagyandó motortípusra vagy motorcsaládra külön kérelmet kell benyújtani. A tagállam minden általa jóváhagyott motortípusra vagy (2) motorcsaládra kitölti a VI. mellékletben foglalt minta szerinti típusbizonyítvány minden alkalmazható pontját, és összeállítja vagy ellenőrzi az információs csomag tartalomjegyzékének tartalmát. A típusbizonyítványokat a VII. mellékletben leírt módszer szerint kell számozni. Az elkészült típusbizonyítványt és mellékleteit át kell adni a kérelmezőnek. (3) Ha a jóváhagyandó motor csak a nem közúti mozgó gép egyéb részeivel összekapcsolva teljesíti feladatát vagy mutatja meg egy különleges tulajdonságát, és ez okból egyik vagy másik követelmény teljesülését csak akkor lehet ellenőrizni, ha a jóváhagyandó motor más, valós vagy szimulált géprészekkel összekapcsolva működik, a motor(ok) típusjóváhagyásának ha- tályát ennek megfelelően kell korlátozni. Ilyen esetben a motor- típus vagy motorcsalád típusbizonyítványában fel kell tüntetni minden korlátozást, ami a használatára, és minden feltételt, ami a beszerelésére vonatkozik. (4) Minden tagállam jóváhagyó hatósága: a) havonta a többi tagállam jóváhagyó hatóságának egy (a VIII. mellékletben feltüntetett jegyzéket küld az adott hónap során általa kiadott motor- és motor- család-típusjóváhagyásokról, jóváhagyás-megtagadásokról vagy -visszavonásokról; tartalmazó) részleteket b) egy másik tagállam jóváhagyó hatóságától érkezett kérésre haladéktalanul köteles megküldeni: – a motor vagy motorcsalád típusbizonyítványának másola- tát az információs csomaggal együtt vagy anélkül, bár- mely motortípusra vagy motorcsaládra, amelyet jóváha- gyott, melynek jóváhagyását megtagadta vagy visszavonta, és/vagy – a megadott típusjóváhagyás szerint gyártott motorok jegyzékét a 6. cikk (3) bekezdésében leírtak szerint, a IX. mellékletben megadott részletességgel, és/vagy – a 6. cikk (4) bekezdésében leírt nyilatkozat egy másolatát. (5) Minden tagállam jóváhagyó hatósága évenként vagy ak- kor, ha ilyen irányú kérelem érkezik, megküldi meg a Bizott- ságnak a X. mellékletben látható, a legutóbbi bejelentés óta jóváhagyott motorokra vonatkozó adatlap egy másolatát. 4. cikk 5. cikk A típus-jóváhagyási eljárás A jóváhagyás módosítása (1) A tagállam, amelyhez a kérelmet benyújtották, minden olyan motortípusra vagy motorcsaládra megadja a típusjóváha- gyást, amely megegyezik az adatközlő mappa adataival, és amely teljesíti ennek az irányelvnek a követelményeit. (1) A típusjóváhagyást megadó tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy értesüljön minden változásról, amely az információs csomagban szereplő adatokat érinti. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 21 A típusjóváhagyás módosítására vagy kiterjesztésére (2) irányuló kérelmet kizárólag annak a tagállamnak a jóváhagyó hatóságához kell benyújtani, amely az eredeti típusjóváhagyást is megadta. Ha az információs csomagban szereplő adatok megvál- (3) toztak, a tagállam jóváhagyó hatósága: – szükség szerint kiadja az információs csomag módosított (lapjait), minden lapon egyértelműen megjelölve a lapját változás lényegét és az új kiadás időpontját. A módosított lapok kiadásakor a (típusbizonyítványhoz csatolt) informáci- ós csomag tartalomjegyzékét szintén módosítani kell, hogy az a módosított lapok utolsó időpontját tartalmazza, és – egy (kiegészítő számmal jelzett) módosított típusbizonyít- ványt ad ki, ha azon bármilyen adat (a mellékletek kivételé- vel) megváltozott, vagy ha ezen irányelv előírásai a jóváha- gyáson feltüntetett időpont óta megváltoztak. A módosított bizonyítványnak világosan kell mutatnia a módosítás okát és az újbóli kiadás dátumát. Ha az adott tagállam jóváhagyó hatósága úgy találja, hogy az információs csomag módosítása új vizsgálatok vagy ellenőrzé- sek elvégzését teszi indokolttá, erről tájékoztatnia kell a gyár- tót, és a fent említett dokumentumokat csak az új vizsgálatok vagy ellenőrzések sikeres végrehajtása után adja ki. 6. cikk Megfelelőség A gyártónak minden, a jóváhagyott típusnak megfelelően (1) gyártott egységet el kell látnia az I. melléklet 3. pontjában meghatározott jelzésekkel, beleértve a típus-jóváhagyási számot is. Ahol a 4. cikk (3) bekezdésének megfelelően a típusbi- (2) zonyítvány korlátozásokat tartalmaz a használatra vonatkozó- an, a gyártónak minden gyártott egységhez részletes tájékozta- tást kell mellékelnie ezekről a korlátozásokról, és jeleznie kell a beszerelés feltételeit. Amennyiben egy gépgyártónak egy motor- típus-sorozatot szállítanak, elegendő egy ilyen adatközlő lap egyszeri átadása, legkésőbb az első motor leszállításának alkal- mával, amelyben a vonatkozó motorszámok is fel vannak sorolva. motortípusra tartalmazza azoknak a motoroknak az azonosító számait, amelyeket ennek az irányelvnek a követelményei sze- rint az utolsó jelentés óta gyártottak, vagy amióta ennek az irányelvnek a követelményei először alkalmazhatók voltak. Ha a motor kódolási rendszeréből nem derül ki, e jegyzéknek jeleznie kell a megfelelő motortípus vagy motorcsalád azonosí- tó számai és a típus-jóváhagyási számok közötti összefüggést. Ezenfelül a jegyzéknek részletes tájékoztatást kell tartalmaznia, ha a gyártó beszünteti egy jóváhagyott motortípus vagy motor- család gyártását. Amennyiben e jegyzéket nem kötelező rend- szeresen megküldeni a jóváhagyó hatóságnak, a gyártónak ezeket a nyilvántartásokat legalább 20 évig meg kell őriznie. A gyártónak a típusjóváhagyást megadó hatóságnak min- (4) den naptári évet követő 45 napon belül, és a 9. cikkben említett minden alkalmazási időpontban egy nyilatkozatot kell küldenie, amely megadja a motortípusokat és motorcsaládokat a vonatkozó motorazonosító kódszámokkal együtt azokra a motorokra, amelyeket attól az időponttól kezdve gyártani szándékozik. 7. cikk Egyenértékű jóváhagyások elfogadása (1) Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság javaslata alapján, a Közösség és harmadik országok közötti többoldalú vagy kétoldalú megállapodások keretében elismerheti az ebben az irányelvben foglalt motor-típusjóváhagyási feltételek és intéz- kedések egyenértékűségét nemzetközi rendeletekben vagy har- madik országok rendeleteiben megfogalmazott eljárásokkal. A 88/77/EGK irányelv szerinti, a 2. cikk A vagy B (2) szakaszának és a 91/542/EGK (1) irányelv I. melléklete 6. 2. 1. pontjának megfelelő típusjóváhagyásokat és, adott esetben, az fogadni az ezen ezekhez tartozó jóváhagyási irányelv 9. cikke (2) bekezdésében meghatározott I. szakasz esetében. Ez az érvényesség megszűnik ezen irányelv 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott II. szakasz kötelező végrehaj- tásának időpontjában. jeleket el kell 8. cikk Nyilvántartásba vétel és forgalomba hozatal A jóváhagyó hatóság kívánságára a gyártó köteles meg- (3) küldeni a típusjóváhagyást megadó hatóságnak minden naptári évet követő 45 napon belül, és közvetlenül minden alkalmazási időpont után, amelytől kezdve ezen irányelv követelményei megváltoznak, valamint haladéktalanul minden további időpont után, amelyet a hatóság előírhat, egy jegyzéket, amely minden (1) A tagállamok nem tagadhatják meg új motorok nyilván- tartásba vételét, adott esetben, vagy forgalomba hozatalát, függetlenül attól, hogy be vannak-e építve egy gépbe vagy sem, ha a motorok megfelelnek ezen irányelv követelményei- nek. (1) HL L 295. , 1991. 10. 25. , 1. o 22 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet A tagállamok csak akkor engedélyezik új motorok nyil- (2) vántartásba vételét, adott esetben, vagy forgalomba hozatalát, függetlenül attól, hogy be vannak-e építve egy gépbe vagy sem, ha a motorok megfelelnek ezen irányelv követelményeinek. – A: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW, – B: – C: 75 kW ≤ P < 130 kW, 37 kW ≤ P < 75 kW (3) A típusjóváhagyást megadó tagállam jóváhagyó hatósága, ha szükséges, más tagállamok jóváhagyó hatóságaival együtt- működve, e jóváhagyással kapcsolatban megteszi az irányelv követelményeivel összhangban gyártott motorok azonosítási számainak nyilvántartásba vételéhez és ellenőrzéséhez szüksé- ges intézkedéseket. teljesítményű motorokra, ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben megadott követelményeket, és ha a motor gáz- halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása és légszennyezőré- szecske-kibocsátása nem felel meg az I. melléklet 4. 2. 1. pontjá- ban foglalt táblázatban megadott határértékeknek. Az azonosítási számok további ellenőrzése történhet (4) meg a gyártás megfelelőségének a 11. cikkben leírt ellenőrzé- sével kapcsolatban. 3. TÍPUSJÓVÁHAGYÁS A II. SZAKASZBAN(D/E/F/G MOTOR KATEGÓRIA) Az azonosítási számok ellenőrzése tekintetében a gyár- (5) tónak vagy a Közösségben működő megbízottjának kívánságra haladéktalanul meg kell adnia a felelős jóváhagyó hatóságnak minden, a vevőjére vonatkozó szükséges információt, azoknak a motoroknak az azonosítási számaival együtt, amelyeknek a 6. cikk (3) bekezdésének megfelelő gyártását bejelentette. Ha a motorokat egy gépgyártónak adták el, információra nincs szükség. további Ha a jóváhagyó hatóság kívánságára a gyártó nem tudja (6) igazolni a 6. cikkben megadott követelményeket, különösen ennek a cikknek az 5. bekezdésével kapcsolatban, a megfelelő motortípusra vagy motorcsaládra az ezen irányelv alapján megadott jóváhagyás visszavonható. Ekkor az információs eljá- rást a 12. cikk (4) bekezdése szerint kell lefolytatni. 9. cikk Ütemterv 1. A TÍPUSJÓVÁHAGYÁS MEGADÁSA 1998. június 30-a után a tagállamok nem tagadhatják meg a típusjóváhagyás megadását vagy a VI. mellékletben leírt okirat kiadását, és nem írhatnak elő semmilyen egyéb típus-jóváha- gyási követelményt a motorral felszerelt nem közúti mozgó gépek légszennyezőanyag-kibocsátására vonatkozóan, ha a mo- tor teljesíti az ezen irányelvben a gáz-halmazállapotú szeny- nyezőanyag-kibocsátásra és légszennyezőrészecske-kibocsátásra megadott követelményeket. 2. TÍPUSJÓVÁHAGYÁS AZ I. SZAKASZBAN(A/B/C MOTOR KATEGÓRIA) A tagállamok megtagadják a típusjóváhagyás megadását és a VI. melléklet szerinti dokumentum kiadását, és megtagadják bármi- lyen más típusjóváhagyás megadását motorral felszerelt nem közúti mozgó gépekre vonatkozóan: 1998. június 30-a után az A tagállamok megtagadják a típusjóváhagyás megadását és a VI. mellékletben leírt dokumentum kiadását, és megtagadják bár- milyen más típusjóváhagyás megadását motorral felszerelt nem közúti gépekre vonatkozóan: – D: – E: – F: 1999. december 31-e után a 18 kW ≤ P < 37 kW teljesítményű motorokra, 2000. december 31-e után a 130 kW ≤ P ≤ 560 kW teljesítményű motorokra, 2001. december 31-e után a 75 kW ≤ P < 130 kW teljesítményű motorokra, – G: 2002. december 31-e után a 37 kW ≤ P < 75 kW teljesítményű motorokra, ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben megadott követelményeket, és ha a motor gáz- halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása és légszennyezőré- szecske-kibocsátása nem felel meg az I. melléklet 4. 2. 3. pontjá- ban foglalt táblázatban megadott határértékeknek. 4. NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL ÉS FORGALOMBA HOZATAL: A MOTOR GYÁRTÁSI IDŐPONTJA Az alábbiakban megadott határidők után, a harmadik ország- okba kivitelre került gépek és motorok kivételével, a tagállamok csak akkor engedélyezik új motorok nyilvántartásba vételét, adott esetben, és forgalomba hozatalát, függetlenül attól, hogy be vannak-e már építve egy gépbe vagy sem, ha a motorok megfelelnek ezen irányelv követelményeinek, és ha a motor a 2. és 3. bekezdésben meghatározott kategóriák egyikének meg- felelően jóváhagyott. I. szakasz – A kategória: 1998. december 31. – B kategória: 1998. december 31. – C kategória: 1999. március 31. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 23 II. szakasz – D kategória: 2000. december 31. – E kategória: 2001. december 31. – F kategória: 2002. december 31. – G kategória: 2003. december 31. Mindazonáltal valamennyi kategóriára vonatkozóan a tagálla- mok két évvel elhalaszthatják a fent előírt határidőket azon időpontja az említett motorok tekintetében, amelyek gyártási határidők előtti. Az I. szakasz motorjaira adott engedély érvényessége megszű- nik a II. szakasz kötelező alkalmazásának időpontjában. 10. cikk Mentesség és alternatív eljárások legnagyobb száma nem lehet nagyobb, mint a tagállamban az előző év során forgalmazott összes érintett típusú új motor 10 %-a, – ha a tagállam elfogadja a kérelmet, akkor egy hónapon belül meg kell küldenie a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak a gyártónak adott mentesség részleteit és indokait, – az ezen cikk alapján mentességet adó tagállam felel annak biztosításáért, hogy a gyártó vonatkozó kötelezettségének eleget tesz, – a jóváhagyó hatóság minden szóban forgó motorra kiad egy különleges bejegyzéssel ellátott megfelelőségi igazolást; adott esetben egy, az összes motor azonosítási számát tartalmazó összevont dokumentum használható, – a tagállamok minden évben megküldik a Bizottságnak a megadott mentességek indoklást is tartalmazó jegyzékét. Ez a lehetőség 12 hónapra korlátozódik, attól az időponttól számítva, amikor a motorokra először vonatkoztak a forgalom- bahozatali határidők. A 8. cikk (1) és (2) bekezdésének és a 9. cikk (4) (1) bekezdésének követelményei nem vonatkoznak: – a fegyveres testületek által használt motorokra, 11. cikk – a 2. bekezdés szerint felmentett motorokra. A gyártásmegfelelőségre vonatkozó intézkedések (2) A gyártó kérésére minden tagállam felmentést adhat egy kifutott sorozat még raktáron lévő motorjaira, vagy raktáron lévő nem közúti mozgó gépekre motorjaik tekintetében a 9. cikk (4) bekezdésben megadott forgalombahozatali határidő(k) betartása alól, az alábbi feltételek mellett: – a gyártónak kérelmet kell benyújtania annak a tagállamnak a jóváhagyó hatóságához, amely a szóban forgó motortípus(o- jóváhagyta, még a határidő(k) ka)t vagy motorcsaládo(ka)t lejárta előtt, – a gyártó kérelméhez csatolni kell azoknak a motoroknak a 6. cikk (3) bekezdésében meghatározott jegyzékét, amelyek nem kerülnek forgalomba hozatalra a határidő(kö)n belül; olyan motorok esetében, amelyek első ízben kerülnek ennek az irányelvnek a hatálya alá, a gyártónak annak a tagállam- nak a jóváhagyó hatóságához kell a kérelmet benyújtania, amelyben a motorokat tárolják, – a kérelemben meg kell adni az alapjául szolgáló műszaki és/vagy gazdasági indokokat, – a motoroknak egy olyan motortípusnak vagy motorcsalád- nak kell megfelelniük, amelyre a típusjóváhagyás már nem érvényes vagy amelyre korábban nem volt típus-jóváhagyási kötelezettség előírva, de amelyeket a határidő(k)nek megfe- lelően gyártottak, (1) A típusjóváhagyást megadó tagállam, ha kell, más tagál- lamok jóváhagyó hatóságaival együttműködve, még a típusjó- váhagyás megadása előtt, az I. melléklet 5. pontjában meg- határozott előírásokra tekintettel megteszi a szükséges intézke- déseket annak érdekében, hogy meggyőződjék arról, megtették- e a megfelelő intézkedéseket a gyártás megfelelősége hatékony ellenőrzésének biztosítására. (2) A tagállam, amely megadott egy típusjóváhagyást, ha kell, más tagállamok jóváhagyó hatóságaival együttműködve, az I. melléklet 5. pontjában meghatározott előírásokra tekintet- tel megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meggyőződjék arról, hogy az 1. bekezdésben említett intézke- dések továbbra is megfelelőek, és hogy minden ennek az irányelvnek megfelelő típus-jóváhagyási számot viselő legyártott motor továbbra is megegyezik a jóváhagyott motortípus vagy -család típusbizonyítványában és mellékleteiben szereplő leírás- sal. 12. cikk A jóváhagyott típusnak vagy családnak való megfelelőség hiánya – a motorok csak olyanok lehetnek, amelyeket az adott határ- idő(k) lejárta előtt fizikailag a Közösségen belül tároltak, – az egyes tagállamokban az e mentesség alkalmazásával for- galomba hozott egy vagy több típushoz tartozó új motorok Nem áll fenn megfelelőség a jóváhagyott típussal vagy (1) családdal, ha eltérések találhatók a típusbizonyítványban és/- vagy az információs csomagban szereplő adatokhoz képest, és ha ezeket az eltéréseket a típusjóváhagyást megadó tagállam nem engedélyezte az 5. cikk (3) bekezdése alapján. 24 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Ha egy, a típusjóváhagyást megadó tagállam úgy találja, (2) hogy egy megfelelőségi igazolással ellátott, vagy egy jóváhagyá- si jelet viselő motor nem felel meg a jóváhagyott típusnak vagy családnak, megteszi a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a gyártás alatt álló motorok ismét megegyezzenek a típussal vagy családdal. Ennek a tagállamnak a jóváhagyott jóváhagyó hatóságai értesítik a többi tagállam hatóságait a intézkedésekről, amelyek szükség esetén egészen a megtett típusjóváhagyás visszavonásáig terjedhetnek. (3) Ha egy tagállam bizonyítja, hogy a típus-jóváhagyási számot viselő motorok nem egyeznek meg a jóváhagyott típussal vagy családdal, kérheti a típusjóváhagyást megadó tagállamtól annak ellenőrzését, hogy a gyártás alatt álló motor- ok megegyeznek-e a jóváhagyott típussal vagy családdal. Ezt az eljárást a kérés kelte utáni hat hónapon belül le kell folytatni. (4) A tagállamok jóváhagyó hatóságai egy hónapon belül értesítik egymást minden típusjóváhagyás-visszavonásról és az intézkedés okairól. (5) Ha a típusjóváhagyást megadó tagállam vitatja a bejelen- tett megfelelőségi hiányosságot, a tagállamoknak törekedniük kell a vita rendezésére. A Bizottságot tájékoztatni kell, és ha szükséges, az megfelelő konzultációkat tart a megegyezés érde- kében. 15. cikk Bizottsági eljárás A Bizottság képviselője benyújtja a bizottsághoz a szük- (1) séges intézkedések tervezetét. A bizottság közli a tervezetre vonatkozó véleményét azon a határidőn belül, amelyet az ügy sürgősségétől függően az elnök állapít meg. Olyan határozatok esetében, amelyeket a Bizottság javaslatára a Tanácsnak kell elfogadnia, a véleményt a Szerződés 148. cikke (2) bekezdésé- ben meghatározott többség adja meg. A bizottságban a tagálla- mok képviselőinek szavazatát az ezen cikkben leírt módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz. (2) a) A Bizottság közvetlenül alkalmazandó intézkedéseket fogad el. b) Mindazonáltal, ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, ezeket a Bizott- ságnak haladéktalanul közölnie kell a Tanáccsal. Ez esetben: – a Bizottság elhalasztja az elfogadott intézkedések al- számított három időpontjától kalmazását a közlés hónapnál nem hosszabb időre, – a Tanács az első fordulatban említett határidőn belül, minősített többséggel más határozatot hozhat. 13. cikk 16. cikk A munkavállalók védelmére vonatkozó követelmények Jóváhagyó hatóságok és műszaki szolgálatok Ezen irányelv rendelkezései nem érintik a tagállamoknak azt a jogát, hogy a Szerződés gondos figyelembevétele mellett olyan követelményeket állapítsanak meg, amelyeket az ezen irányelv- ben említett gépeket használó munkavállalók védelmének biz- feltéve hogy ez tosítása tekintetében szükségesnek tartanak, nincs hatással a szóban forgó motorok forgalomba hozatalára. A tagállamok közlik a Bizottsággal és a többi tagállammal azon jóváhagyó hatóságok és a műszaki szolgálatok nevét és címét, amelyek felelősek ezen irányelv alkalmazásáért. A bejelentett szolgálatoknak meg kell felelniük a 92/53/EGK irányelv 14. cikkében meghatározott követelményeknek. 14. cikk A műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítás Minden módosítást, amely ahhoz szükséges, hogy ezen irányelv mellékletei igazodjanak a műszaki fejlődéshez, az I. melléklet 1. pontjában, a 2. 1. –2. 8. pontjában és a 4. pontjában meghatáro- zott a 92/53/EGK irányelv 13. cikke értelmében felállított bizottság támogatása mellett, az ezen irányelv 15. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően. követelmények kivételével, a Bizottság fogad el 17. cikk Átültetés a hazai jogba (1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rende- leti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ah- hoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1998. június 30-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz ilyen hivatkozást kell fűzni. hivatalos kihirdetésük alkalmával A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 25 A tagállamok közlik a Bizottsággal hazai joguknak azo- (2) kat a rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályo- zott területen fogadnak el. amely figyelembe veszi a kompressziós gyújtású motorok által légszennyező anyagok szabályozására világszerte kibocsátott rendelkezésre álló technikákat és a levegőminőség helyzetét. 18. cikk Hatálybalépés 20. cikk Címzettek Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba. Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. 19. cikk Kelt Brüsszelben, 1997. december 16-án. A kibocsátási határértékek további csökkentése Az Európai Parlament és a Tanács a 2000. év végéig határoz egy, a kibocsátási határértékek további csökkentésére vonatkozó javaslatról, melyet a Bizottság 1999 vége előtt nyújt be, és az Európai Parlament részéről az elnök J. M. GIL-ROBLES a Tanács részéről az elnök J. LAHURE 26 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet I. MELLÉKLET HATÁLY, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, JELÖLÉSEK ÉS RÖVIDÍTÉSEK, A MOTOR JELÖLÉSEI, MŰSZAKI LEÍRÁSOK ÉS VIZSGÁLATOK, A GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG ÉRTÉKELÉSÉNEK LEÍRÁSA, A MOTORCSALÁ- DOT MEGHATÁROZÓ PARAMÉTEREK, AZ ALAPMOTOR KIVÁLASZTÁSA 1. HATÁLY Ezen irányelvet a nem közúti mozgó gépekbe építendő motorokra kell alkalmazni. Ezen irányelvet nem kell alkalmazni az alábbiak hajtására szolgáló motorokra: – a 70/156/EGK (1) és a 92/61/EGK (2) irányelvben meghatározott járművek, – a 74/150/EGK (3) irányelvben meghatározott mezőgazdasági traktorok. Továbbá ahhoz, hogy ezen irányelv hatálya alá tartozzanak, a motorokat az alábbi különleges követelményeket kielégítő gépekbe kell beépíteni: A. úttal ellátott vagy el nem látott talajon való mozgásra vagy mozgatásra szánt és alkalmas gép, amely olyan kompressziós gyújtású motorral van felszerelve, amelynek a 2. 4. pont szerinti hasznos teljesítménye 18 kW- nál nagyobb, de 560 kW-nál nem nagyobb (4), és inkább váltakozó fordulatszámon, mint egy meg- határozott állandó fordulatszámon jár. Azok a gépek, melyeknek motorjaira ez a meghatározás kiterjed, az alábbi, a teljesség igénye nélkül készült felsorolásban találhatók: – ipari mélyfúró berendezések, kompresszorok stb. , – építőipari gépek, többek között kerekes rakodógépek, földgyaluk, lánctalpas traktorok, lánctalpas rakodó- gépek, járműdaruk, terepjáró teherautók, hidraulikus exkavátorok stb. , – mezőgazdasági berendezések, talajmarók, – erdőgazdasági berendezések, – önjáró mezőgazdasági járművek (a fent említett traktorok kivételével), – anyagmozgató berendezések, – villás targoncák, – útjavító berendezések (motoros földgyaluk, úthengerek, aszfaltozógépek), – hóekék, – repülőtéri földi kiszolgálóberendezések, – emelőkosarak, – önjáró daruk. Ezen irányelv nem alkalmazandó a következő felhasználásokra: B. hajók; C. vasúti mozdonyok; D. repülőgépek; E. áramfejlesztő aggregátok. (1) HL L 42. , 1970. 2. 23. , 1. o. A legutóbb a 93/81/EGK irányelvvel (HL L 264. , 1993. 10. 23. , 49. o. ) módosított irányelv. (2) HL L 225. , 1992. 8. 10. , 72. o. (3) HL L 84. , 1974. 3. 28. , 10. o. A legutóbb a 88/297/EGK irányelvvel (HL L 126. , 1988. 5. 20. , 52. o. ) módosított irányelv. (4) Egy, az EGB 49. előírása 02 sorozatú módosításának 1/2 helyesbítése értelmében megadott jóváhagyás egyenértékűnek tekintendő a 88/77/EGK irányelvnek megfelelően megadott jóváhagyással (lásd az 92/53/EGK irányelv IV. mellékletének II. pontját). 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 27 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, JELÖLÉSEK ÉS RÖVIDÍTÉSEK Ennek az irányelvnek alkalmazásában: 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. kompressziós gyújtású (KGy) motor: olyan motor, amely a kompressziós gyújtás elvén működik (pl. dízelmotor); gáz-halmazállapotú szennyező anyagok: a szén-monoxid, a szénhidrogének (C1:H1,85 arány feltételezésével) és nitrogén-oxidok, ez utóbbiakat nitrogén-dioxid (NO2) egyenértékben kifejezve; szilárd halmazállapotú szennyező anyagok (légszennyező részecskék): mindazon anyagok, amelyek egy kompressziós gyújtású motor kipufogógázának tiszta, szűrt levegővel oly módon történő felhígítása után, hogy a hőmérséklet ne haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, egy meghatározott szűrőközegen összegyűlnek; hasznos teljesítmény: az az „EGK kW”-ban kifejezett teljesítmény, amely fékpadon a forgattyústengely vagy annak megfelelője végén vehető le, a közúti járművek belső égésű motorjai teljesítményének mérésére szolgáló, a 80/1269/EGK irányelvben (1) meghatározott EGK-módszer szerint mérve, azzal az eltéréssel, hogy a motor hűtésére szolgáló ventilátor teljesítménye ebbe nem számít bele (2), továbbá be kell tartani az előírt vizsgálati feltételeket, és a vizsgálathoz az ebben az irányelvben meghatározott referencia-tüzelőanyagot kell használni; 2. 5. névleges fordulatszám: a regulátor által megengedett legnagyobb fordulatszám teljes terhelésnél, a gyártó adatai szerint; 2. 6. százalékos terhelés: a legnagyobb rendelkezésre álló nyomaték hányada egy motorfordulatszámnál; 2. 7. legnagyobb nyomatékhoz tartozó fordulatszám: az a motorfordulatszám, amelynél a motor maximális nyomatékát adja le, a gyártó adatai szerint; 2. 8. közbenső fordulatszám: az a motorfordulatszám, amely az alábbi követelmények valamelyikének felel meg: – olyan motoroknál, amelyeket a teljes terhelési nyomatékgörbét átfogó fordulatszám-tartományban való működésre terveztek, a közbenső fordulatszám a gyártó által megadott maximális nyomatékhoz tartozó fordulatszám, ha az a névleges fordulatszám 60 %‑a és 75 %‑a közé esik, – ha a gyártó által megadott legnagyobb nyomatékhoz tartozó fordulatszám kisebb, mint a névleges fordulat- szám 60 %‑a, akkor a közbenső fordulatszám a névleges fordulatszám 60 %‑a, – ha a gyártó által megadott legnagyobb nyomatékhoz tartozó fordulatszám nagyobb, mint a névleges fordulatszám 75 %‑a, akkor a közbenső fordulatszám a névleges fordulatszám 75 %‑a. 2. 9. Jelölések és rövidítések 2. 9. 1. A vizsgálati paraméterek jelölései Jelölés Mér ték- e g ység M e g h at á r o z á s Ap AT átl. C1 conc concc concd m2 m2 m3/h kg/h – ppm térf. % ppm térf. % ppm térf. % Az izokinetikus mintavevő szonda keresztmetszeti területe A kipufogócső keresztmetszeti területe Az alábbiak súlyozott átlagértékei: – térfogatáram – tömegáram Carbon 1 egyenértékű szénhidrogén Koncentráció (indexben a szóban forgó komponens) Háttér-korrigált koncentráció A hígítólevegő koncentrációja (1) HL L 375. , 1980. 12. 31. , 46. o. A legutóbb a 89/491/EGK irányelvvel (HL L 238. , 1989. 8. 15. , 43. o. ) módosított irányelv. (2) Ez azt jelenti, hogy a 80/1269/EGK irányelv I. melléklete 5. 1. 1. 1. pontjának követelményeivel ellentétben a motor hasznos teljesítményének vizsgálata során nem szabad felszerelni a motorhűtő ventilátort (ha 28 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Jelölés Mér ték- e g ység M e g h at á r o z á s DF fa FFH GAIRW GAIRD GDILW GEDFW GEXHW GFUEL GTOTW HREF Ha Hd i KH Kp KW,a KW,d KW,e KW,r L MDIL Tömeg MSAM Md Mf Pa pB pd ps P PAE – – – kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h g/kg g/kg g/kg – – – – – – – % kg g/h kg mg mg kPa kPa kPa kPa kW kW Hígítási tényező Laboratóriumi légköri tényező Tüzelőanyag-fajlagos tényező, amely a nedves koncentrációknak a száraz kon- centrációk hidrogén–szén arányából történő számításainál használatos Beszívott levegő tömegárama nedves alapon Beszívott levegő tömegárama száraz alapon Hígítólevegő tömegárama nedves alapon Egyenértékű hígított kipufogógáz tömegáram nedves alapon Kipufogógáz tömegáram nedves alapon Tüzelőanyag-tömegáram Hígított kipufogógáz tömegáram nedves alapon Az abszolút nedvességtartalom referenciaértéke 10,71 g/kg a NOx és a részecs- kék nedvességtartalom szerinti korrekciós tényezőjének számításához A beszívott levegő abszolút nedvességtartalma A hígítólevegő abszolút nedvességtartalma Egy egyedi üzemmódot jelölő index Nedvességkorrekciós tényező NOx-ra Nedvességkorrekciós tényező részecskére Száraz Száraz Száraz Száraz nedves korrekciós tényező a beszívott levegőre nedves korrekciós tényező a hígítólevegőre nedves korrekciós tényező a hígított kipufogógázra nedves korrekciós tényező a kezeletlen kipufogógázra A legnagyobb nyomatékhoz viszonyított fordulatszámon százalékos nyomaték a vizsgálati A részecske-mintavevő szűrőkön áthaladt hígítólevegő minta tömege A szennyezőanyag-tömegáramot jelölő index A részecske-mintavevő szűrőkön áthaladt hígított kipufogógáz minta tömege A hígítólevegőből összegyűjtött részecskeminta tömege Az összegyűjtött részecskeminta tömege A motor által beszívott környezeti teljes nyomás a vizsgálatnál) levegő telítési gőznyomása (ISO 3046: Psy = PSY Teljes légköri nyomás (ISO 3046: Px = PX helyszíni teljes nyomás Py = PY környezeti teljes nyomás a vizsgálatnál) A hígítólevegő telítési gőznyomása Száraz légköri nyomás Teljesítmény, korrigálatlan fékpadi teljesítmény E melléklet 2. 4. pontjában nem megkövetelt, csak a vizsgálatokhoz felszerelt kiegészítő berendezések által felvett, gyártó által megadott összteljesítmény 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 29 Jelölés Mér ték- e g ység M e g h at á r o z á s PM Pm q r Ra Rd Rf S Ta TD Tref VAIRD VAIRW VDIL VDILW VEDFW VEXHD VEXHW VSAM VTOTW WF WFE kW kW – – % % – kW K K K m3/h m3/h m3 m3/h m3/h m3/h m3/h m3 m3/h – – Vizsgálati körülmények között a vizsgálati teljesítmény (lásd a VI. melléklet 1. függelékét) Különböző vizsgálati eljárásoknál mért teljesítmény fordulatszámon mért maximális Hígítási arány Az izokinetikus szonda és a kipufogócső keresztmetszeti területeinek aránya A beszívott levegő relatív nedvességtartalma A hígítólevegő relatív nedvességtartalma A FID (lángionizációs detektor) választényezője A próbapad beállítása A beszívott levegő abszolút hőmérséklete Abszolút harmatpont hőmérséklet Referencia-hőmérséklet (az égési levegőé: 298 K) Beszívott levegő térfogatárama száraz alapon Beszívott levegő térfogatárama nedves alapon A részecske-mintavevő szűrőkön áthaladt hígítólevegő-minta térfogata Hígítólevegő térfogatárama nedves alapon Egyenértékű hígított kipufogógáz térfogatáram nedves alapon Kipufogógáz-térfogatáram száraz alapon Kipufogógáz-térfogatáram nedves alapon A részecske-mintavevő szűrőkön áthaladt minta térfogata Hígított kipufogógáz térfogatárama nedves alapon Súlyozási tényező Tényleges súlyozási tényező 2. 9. 2. A vegyi összetevők jelölései CO CO2 HC NOX NO NO2 O2 C2H6 PT DOP CH4 C3H8 H2O PTFE Szén-monoxid Szén-dioxid Szénhidrogének Nitrogén-oxidok Nitrogén-monoxid Nitrogén-dioxid Oxigén Etán Részecske Di-oktilfalát Metán Propán Víz Politetrafluoretilén 2. 9. 3. Rövidítések FID HFID NDIR Lángionizációs detektor (flame ionization detector) Fűtött lángionizációs detektor (heated flame ionization detector) Nem diszperzív infravörös-abszorpció elvén működő gázelemző készülék (non-dispersive infra- red analyser) 30 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet CLD HCLD PDP CFV Kémiai lumineszcencia elvén működő gázelemző (chemiluminescent detector) Fűtött, kémiai lumineszcencia elvén működő gázelemző (heated chemiluminescent detector) Térfogat-kiszorításos szivattyú (positive displacement pump) Kritikus áramlású Venturi-cső (critical flow Venturi) 3. A MOTOR JELÖLÉSEI 3. 1. A műszaki egységként jóváhagyott motoron fel kell tüntetni az alábbiakat: 3. 1. 1. a motor gyártójának védjegye vagy kereskedelmi neve; 3. 1. 2. a motor típusa, a motorcsalád (ha van) és egy egyedi motorazonosító szám; 3. 1. 3. az EK-típusjóváhagyási szám a VII. mellékletben leírt módon. 3. 2. E jelöléseknek a motor egész élettartama alatt meg kell maradniuk, világosan olvashatóknak és eltávolíthatatla- noknak kell lenniük. Címke vagy tábla használata esetén azokat úgy kell felerősíteni, hogy a rögzítés a motor egész élettartama alatt tönkretételük vagy megrongálásuk nélkül ne lehessen eltávolítani. fennmaradjon, és a címkéket/táblákat 3. 3. A jelöléseket a motor olyan részére kell rögzíteni, amelyre a motor rendes működéséhez szükség van, és amelyet a motor élettartama alatt rendes körülmények között nem kell kicserélni. 3. 3. 1. Ezeket a jelöléseket úgy kell elhelyezni, hogy azokat egy átlagos személy jól láthassa, miután a motort minden, a motor működéséhez szükséges segédberendezéssel felszereltek. 3. 3. 2. Minden motort el kell látni egy tartós anyagból készült kiegészítő, elmozdítható táblával, melyen fel kell tüntetni a 3. 1. pontban szereplő valamennyi adatot, és amit szükség esetén úgy kell elhelyezni, hogy a 3. 1. láthatóvá és könnyen hozzáférhetővé tegye, a pontban említett jelöléseket egy átlagos személy számára jól motor gépbe való beépítése után. 3. 4. A motorok azonosítási száma kódolásának olyannak kell minden kétséget kizáró megállapítását. lennie, hogy az tegye lehetővé a gyártási sorrend 3. 5. A motoron a gyártósor elhagyása előtt minden jelölésnek rajta kell lenni. 3. 6. A motor jelöléseinek pontos helyét a VI. melléklet 1. pontjában meg kell adni. 4. MŰSZAKI LEÍRÁSOK ÉS VIZSGÁLATOK 4. 1. Általános megjegyzések Azokat az alkatrészeket, amelyek hatással lehetnek a gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék kibocsátására, úgy kell megtervezni, legyártani és felszerelni, hogy a motor szokásos üzemi körülmények között, a rá ható rezgések ellenére, megfeleljen az ebben az irányelvben előírt követelményeknek. A gyártónak olyan műszaki intézkedéseket kell tennie, hogy azok biztosítsák az említett szennyező anyagok kibocsátásának hatékony korlátozását, ennek az irányelvnek megfelelően, a motor egész élettartama alatt, szokásos üzemi körülmények között. Ezek a rendelkezések teljesítettnek tekinthetők, ha a 4. 2. 1. , 4. 2. 3. , illetve 5. 3. 2. 1. pont rendelkezései teljesülnek. Katalizátor és/vagy részecskecsapda alkalmazása esetén a gyártónak tartóssági vizsgálattal, amelyet maga végezhet el megfelelő mérnöki gyakorlat alapján, valamint megfelelő jegyzőkönyvekkel kell bizonyítania, hogy ezek az utókezelő készülékek várhatóan jól fognak működni a motor egész élettartama alatt. A jegyzőkönyve- ket az 5. 2. , és különösen az 5. 2. 3. pont követelményeivel összhangban kell elkészíteni. A vevő számára megfelelő garanciát kell biztosítani. A készülék bizonyos motor-üzemóránkénti rendszeres cseréje megengedhe- tő. Minden, a motor meghibásodásának megelőzését célzó, az utókezelő készülékkel kapcsolatban a motor alkatrészein vagy a rendszereken rendszeres időközönként végzett beállítás, javítás, szétszerelés, tisztítás vagy csere csak a kibocsátáscsökkentő rendszer kifogástalan működésének biztosításához technológiailag szükséges mértékben történhet. Ennek megfelelően a tervszerű megelőző karbantartás követelményeit elő kell írni a vevőnek átadott kezelési útmutatóban, vonatkoznia kell rájuk a fent említett garanciális rendelkezéseknek, és a jóváhagyás megadása előtt jóvá kell hagyatni őket. A kezelési útmutatónak az utókezelő készülék(ek) karbantartására/cseréjére és a garanciális feltételekre vonatkozó megfelelő részletét bele kell venni az irányelv II. mellékletében leírt adatközlő lapba. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 31 4. 2. A szennyezőanyag-kibocsátásra vonatkozó műszaki előírások A vizsgálatra benyújtott motor által kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék mennyiségét az V. mellékletben leírt módszerekkel kell mérni. Más rendszerek vagy gázelemző készülékek is elfogadhatók, ha az alábbi referencia-rendszerekkel egyenértékű eredményeket szolgáltatnak: – a kezeletlen kipufogógázban lévő gáz-halmazállapotú szennyező anyagok mérésére az V. melléklet 2. ábráján látható rendszer, – egy teljes átáramlású hígítórendszer hígított kipufogógázában lévő gáz-halmazállapotú szennyező anyag mérésére az V. melléklet 3. ábráján látható rendszer, – a légszennyezőrészecske-kibocsátásra a teljes átáramlású hígítórendszer, amely vagy minden üzemmódban külön szűrővel vagy egyszűrős módszerrel működik, és az V. melléklet 13. ábráján látható. A rendszer egyenértékűségét egy hét (vagy több) ciklusos, a szóban forgó rendszert és a fenti referenciarend- szerek egyikét (esetleg többet) összehasonlító korrelációs vizsgálat során kell megállapítani. Az egyenértékűség feltétele a súlyozott ciklusonkénti szennyezőanyag-kibocsátás átlagértékeinek ±5 %‑on belüli megegyezése. Ehhez a III. melléklet 3. 6. 1. pontjában leírt ciklust kell használni. Ahhoz, hogy az irányelvbe új rendszer kerüljön be, az egyenértékűség megállapítását az ISO 5725 szabványban leírt megismételhetőségi és reprodukálhatósági számításra kell alapozni. 4. 2. 1. A szén-monoxid-kibocsátásra, a szénhidrogének kibocsátására, a nitrogén-oxidok kibocsátására és a légszeny- nyező részecskék kibocsátására kapott értékek az I. szakaszban nem haladhatják meg az alábbi táblázatban szereplő értékeket: Hasznos teljesítmény (P) (kW) Szén-monoxid (CO) (g/kWh) Szénhidrogének (HC) (g/kWh) Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) Részecskék (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37≤ P < 75 5,0 5,0 6,5 1,3 1,3 1,3 9,2 9,2 9,2 0,54 0,70 0,85 4. 2. 2. A 4. 2. 1. pontban megadott határértékek a motort elhagyó gázra vonatkoznak, mielőtt az még bármilyen kipufogógáz-utókezelő készüléken áthaladna. 4. 2. 3. A szén-monoxid-kibocsátásra, a szénhidrogének kibocsátására, a nitrogén-oxidok kibocsátására és a légszeny- nyező részecskék kibocsátására kapott értékek az II. szakaszban nem haladhatják meg az alábbi táblázatban szereplő értékeket: Hasznos teljesítmény (P) (kW) Szén-monoxid (CO) (g/kWh) Szénhidrogének (HC) (g/kWh) Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) Részecskék (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 18 ≤ P < 37 3,5 5,0 5,0 5,5 1,0 1,0 1,3 1,5 6,0 6,0 7,0 8,0 0,2 0,3 0,4 0,8 32 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 4. 2. 4. Ha egy, a II. melléklet 2. függelékével összefüggésben a 6. pont meghatározása szerinti motorcsalád egynél több teljesítménysávra terjed ki, az alapmotor (típusjóváhagyás) és a család minden motortípusa (gyártásmegfelelőség) szennyezőanyag-kibocsátási értékeinek a magasabb teljesítménysáv szigorúbb követelményeinek kell megfelelni- ük. A kérelmező megteheti, hogy a motorcsaládok meghatározását egyes teljesítménysávokra korlátozza, és ennek megfelelően kéri a jóváhagyás megadását. 4. 3. Beépítés a mozgó gépbe A motor mozgó gépbe való beépítésének meg kell felelnie a típusjóváhagyás alkalmazási körében meg- határozott korlátozásoknak. Ezenfelül a motor jóváhagyását illetően az alábbi jellemzőket is minden esetben teljesíteni kell: 4. 3. 1. a szívási vákuum ne legyen nagyobb annál, ami a II. melléklet 1. , illetve 3. függelékében a jóváhagyott motorra megadásra került; 4. 3. 2. a kipufogó-ellennyomás ne legyen nagyobb annál, ami a II. melléklet 1. , illetve 3. függelékében a jóváhagyott motorra megadásra került. 5. 5. 1. A GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG ÉRTÉKELÉSÉNEK LEÍRÁSA Tekintettel a gyártásmegfelelőség hatékony ellenőrzését biztosító kielégítő intézkedések és eljárások meglétének a típusjóváhagyás megadása előtti megállapításának szükségességére, a jóváhagyó hatóságnak a követelmények kielégítéseként el kell fogadnia, hogy a gyártó az EN 29002 harmonizált szabvány (melynek érvényessége kiterjed a szóban forgó motorokra) vagy egy ezzel egyenértékű akkreditációs szabvány szerinti tanúsítással rendelkezik. A gyártónak közölnie kell a tanúsítás részleteit, és vállalnia kell, hogy tájékoztatja a jóváhagyó hatóságot minden, ennek érvényességét vagy hatályát érintő változásról. A 4. 2. pont követelményei folyamatos teljesítésének igazolása érdekében alkalmas gyártásellenőrzéseket kell végrehajtani. 5. 2. A jóváhagyás birtokosa köteles, különösképpen az alábbiakra: 5. 2. 1. biztosítani a termék minősége hatékony ellenőrzését lehetővé tevő eljárások meglétét; 5. 2. 2. rendelkezni az egyes jóváhagyott típusok megfelelőségének vizsgálatához szükséges ellenőrző berendezésekkel; 5. 2. 3. biztosítani, hogy a vizsgálati eredmények feljegyzésre kerüljenek, és hogy a csatolt dokumentumok a jóváhagyó hatósággal egyetértésben meghatározott ideig rendelkezésre álljanak; 5. 2. 4. elemezni mindenfajta vizsgálat eredményét a motorjellemzők állandóságának ellenőrzése és biztosítása érdeké- ben, figyelembe véve az ipari termelési folyamat változásait; 5. 2. 5. biztosítani, hogy minden olyan motor- vagy alkatrészminta, amely a szóban forgó vizsgálatfajta esetében a nem megfelelőséget bizonyítja, újabb mintavételhez és újabb próbához vezessen. Minden szükséges intézkedést meg kell tenni a gyártásmegfelelőség helyreállítása érdekében. 5. 3. A jóváhagyást megadó illetékes hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártási egységekre alkalmazható megfelelőség-ellenőrzési módszereket. 5. 3. 1. Az ellenőrzések alkalmával a vizsgálati adatokat tartalmazó jegyzőkönyveket és a gyártásfelügyeleti feljegyzése- ket be kell mutatni a látogató ellenőrnek. 5. 3. 2. Ha úgy tűnik, hogy a minőség nem megfelelő, vagy ha szükségesnek tűnik a 4. 2. pont alkalmazásával kapcsolatban bemutatott adatok érvényességének igazolása, az alábbi eljárást kell követni: 5. 3. 2. 1. egy motort kell kiemelni a sorozatból, és azt a III. mellékletben leírt vizsgálatnak kell alávetni. A szén- monoxid-kibocsátásra, a szénhidrogének kibocsátására, a nitrogén-oxidok kibocsátására és a légszennyező részecskék kibocsátására kapott értékek nem haladhatják meg a 4. 2. 1. pont táblázatában megadott meny- nyiségeket, a 4. 2. 2. pont követelményeire is figyelemmel, illetve a 4. 2. 3. pont táblázatában megadott értékeket; 5. 3. 2. 2. ha a sorozatból kiemelt motor nem teljesíti az 5. 3. 2. 1 pont követelményeit, a gyártó kérheti mérések elvégzését a sorozatból kivett azonos jellemzőkkel rendelkező motorok egy mintacsoportján, amelyben az eredetileg kiválasztott motor is benne van. A mintacsoport n nagyságát a műszaki szolgálattal egyetértésben a gyártó határozza meg. A motorokat, az eredetileg kiválasztott motor kivételével, vizsgálatnak kell alávetni. Ekkor minden egyes szennyezőanyagra meg kell határozni a mintával nyert eredmények (x) számtani közepét. A sorozatgyártás akkor tekinthető megfelelőnek, ha az alábbi feltétel teljesül: 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 33 x þ k (cid:1) St ≤ L (1) ahol: L az egyes figyelembe vett szennyezőanyagokra vonatkozó, a 4. 2. 1. /4. 2. 3. pontban előírt határérték; k az n-től függő, az alábbi táblázat szerinti statisztikai tényező: n k n k 2 3 4 5 6 7 8 9 10 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279 11 12 13 14 15 16 17 18 19 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198 ha n ≥ 20, akkor k ¼ 0,860ﬃﬃﬃ n p 5. 3. 3. A gyártásmegfelelőség megállapításáért felelős jóváhagyó hatóság vagy műszaki szolgálat a vizsgálatokat a gyártó előírásainak megfelelően részben vagy teljesen bejáratott motorokon végzi el. 5. 3. 4. Az illetékes hatóság által elrendelt szemlék szokásos gyakorisága évi egy szemle. Ha az 5. 3. 2. pont követelmé- nyei nem teljesülnek, az illetékes hatóságnak meg kell bizonyosodnia arról, hogy minden szükséges lépést megtettek a gyártásmegfelelőség lehető legrövidebb időn belüli helyreállítására. 6. A MOTORCSALÁDOT MEGHATÁROZÓ PARAMÉTEREK A motorcsaládot azok az alapvető tervezési paraméterek határozhatják meg, amelyeknek a család minden motorjánál azonosaknak kell lenniük. Egyes esetekben a paraméterek kölcsönhatásban lehetnek egymással. Ezeket a hatásokat szintén figyelembe kell venni annak biztosítására, hogy egy családba csak hasonló kipufogógáz-kibocsátási jellemzőkkel bíró motorok kerüljenek. Ahhoz, hogy a motorokat ugyanabba a családba tartozóknak lehessen tekinteni, azoknak az alább felsorolt alapvető paraméterek tekintetében azonosaknak kell lenniük: 6. 1. Munkafolyamat: – 2 ütemű – 4 ütemű 6. 2. Hűtőközeg: – levegő – víz – olaj 6. 3. Hengerenkénti hengerűrtartalom: – a motorok teljes szórásának 15 %‑on belül kell lennie – kipufogógáz-utókezelő készülékkel felszerelt motoroknál a hengerek száma 6. 4. A szívás rendszere: – atmoszferikus szívás – feltöltött X (1) ¼ S2 t Þ2 ð x (cid:2) x n (cid:2) 1 ahol x az n mintával kapott egyedi eredmények bármelyike. 34 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 6. 5. 6. 6. 6. 7. 6. 8. 6. 9. 7. 7. 1. 7. 2. Az égéstér típusa/kialakítása: – előkamrás – örvénykamrás – nyitott kamrás Szelepek és nyílások – elrendezés, méret és darabszám: – hengerfej – hengerpalást – forgattyúház Tüzelőanyag-ellátó rendszer: – szivattyú – vezeték – befecskendezőfúvóka – beépített szivattyú – elosztó rendszerű adagolószivattyú – egyelemes – egyedi befecskendező fúvóka Különféle jellemzők: – kipufogógáz-visszavezető rendszer – vízbefecskendezés/emulzió – levegőbefecskendezés – feltöltőlevegő-hűtő rendszer A kipufogógáz utókezelése: – oxidációs katalizátor – redukáló katalizátor – hőreaktor – részecskecsapda AZ ALAPMOTOR KIVÁLASZTÁSA A család alapmotorja kiválasztásának elsődleges kritériuma, hogy melyik motornál a legnagyobb a löketenkénti tüzelőanyag-szállítás a gyártó által megadott legnagyobb nyomatékhoz tartozó fordulatszámnál. Ha egynél több motor felel meg ennek az elsődleges feltételnek, az alapmotor kiválasztásának másodlagos kritériuma, hogy tüzelőanyag-szállítás a névleges fordulatszámnál. Bizonyos melyik motornál a legnagyobb a löketenkénti esetekben a jóváhagyó hatóság úgy ítélheti meg, hogy a család legrosszabb szennyezőanyag-kibocsátás értékét is egy második motor vizsgálata jellemezheti a legjobban. kiválaszthat a vizsgálathoz olyan tulajdonságok alapján, amelyekből arra lehet következtetni, hogy a család motorjai közül ennek lehet a legnagyobb a szennyezőanyag-kibocsátása. Ha az egy családba tartozó motorok olyan változó tulajdonságokkal is rendelkeznek, amelyekről feltételezhető, hogy hatással vannak a szennyezőanyag-kibocsátásra, ezeket a tulajdonságokat is meg kell állapítani és figyelembe kell venni az alapmotor kiválasztásánál. Így a jóváhagyó hatóság egy második motort 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 35 II. MELLÉKLET. sz. ADATKÖZLŐ LAP nem közúti, mozgó gépekbe építendő belső égésű motorok típusjóváhagyására, valamint gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása és légszennyezőrészecske-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozóan (A legutóbb a. /. /EK irányelvvel módosított 97/68/EK irányelv) 36 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. függelék 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 37 38 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 39 2. függelék 40 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 3. függelék 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 41 42 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 43 III. MELLÉKLET A VIZSGÁLATI ELJÁRÁS 1. 1. 1. BEVEZETÉS E melléklet a vizsgált motor által kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecs- kék mennyiségének meghatározási módszerét írja le. 1. 2. A vizsgálatot próbapadra szerelt, motorfékpaddal összekapcsolt motorral kell végezni. 2. VIZSGÁLATI FELTÉTELEK 2. 1. Általános követelmények Minden térfogatot és térfogatáramot 273 K (0 °C) hőmérsékletre és 101,3 kPa nyomásra kell vonatkoztatni. 2. 2. A motor vizsgálati feltételei 2. 2. 1. Meg kell mérni a motor által beszívott levegő Kelvinben kifejezett Ta abszolút hőmérsékletét és a kPa-ban kifejezett ps száraz légköri nyomást, és meg kell határozni az fa paramétert az alábbi előírások szerint: Atmoszferikus szívású és mechanikus feltöltésű motorok: (cid:2) (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps T 298 (cid:3) 0,7 Turbófeltöltős motor levegő-visszahűtéssel vagy anélkül: (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps 0,7 (cid:3) (cid:2) (cid:3) T 298 1,5 2. 2. 2. A vizsgálat érvényessége A vizsgálat akkor tekinthető érvényesnek, ha fa-ra fennáll a következő összefüggés: 0,98 ≤ fa ≤ 1,02 2. 2. 3. Töltőlevegő-hűtővel felszerelt motorok A hűtőközeg és a feltöltőlevegő hőmérsékletét fel kell jegyezni. 2. 3. A motor levegőszívó rendszere A vizsgálati motort olyan levegőbevezető rendszerrel kell ellátni, amely akkora levegőszívási ellenállást képvisel, mint amekkora a gyártó által egy tiszta levegőszűrőre megadott felső határérték a motornak a gyártó szerint a legnagyobb levegőáramot eredményező üzemi viszonyai mellett. Olyan vizsgálólaboratóriumi rendszer használható, amelyben a motor tényleges üzemi viszonyai előállíthatók. 2. 4. A motor kipufogórendszere A vizsgálati motort olyan kipufogórendszerrel kell ellátni, amely akkora ellennyomást képvisel, mint amekkora a gyártó által megadott felső határérték a gyártó által megadott legnagyobb teljesítményt adó üzemi viszonyok mellett. 2. 5. A hűtési rendszer A motorhűtő rendszer teljesítményének elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy fenn tudja tartani a gyártó által előírt rendes üzemi hőmérsékleteket. 2. 6. A kenőolaj A vizsgálat során használt kenőolaj műszaki adatait fel kell jegyezni, és csatolni kell a vizsgálati eredményekhez. 44 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 2. 7. A vizsgálatokhoz használt tüzelőanyag A IV. mellékletben megadott referencia-tüzelőanyagot kell használni. A vizsgálathoz használt referencia-tüzelőanyag cetánszámát és kéntartalmát fel kell jegyezni a VI. melléklet 1. függeléke 1. 1. 1. , 1. 1. 2. pontjában. A tüzelőanyag hőmérsékletének a befecskendezőszivattyúnál 306–316 K (33–43°C) között kell lennie. 2. 8. A motorfékpad-beállítások meghatározása A szívási ellenállás és a kipufogócső-ellennyomás értékeit a gyártó által megadott felső határértékekre kell beállítani, a 2. 3. és 2. 4. pontnak megfelelően. A megadott vizsgálati fordulatszámokhoz tartozó legnagyobb nyomatékértékeket kísérleti úton kell megállapí- tani, a meghatározott vizsgálati módokhoz tartozó nyomatékértékek kiszámításához. Olyan motorok esetében, amelyeket nem úgy terveztek, hogy egy teljes terhelési nyomatékgörbéhez tartozó fordulatszám-tartományban működjenek, a vizsgálati fordulatszámokhoz tartozó legnagyobb nyomatékot a gyártó állapítja meg. Az egyes vizsgálati módokhoz tartozó motorbeállításokat az alábbi képlettel kell kiszámítani: (cid:2) S ¼ PM þ PAE ð (cid:3) Þ (cid:3) L 100 (cid:2) PAE Ha a hányados PAE PM ≥ 0,03 a PAE értékét a jóváhagyást megadó műszaki hatóság igazolhatja. 3. A VIZSGÁLAT 3. 1. A mintavevő szűrők előkészítése Legalább egy órával a vizsgálat megkezdése előtt minden szűrőt (párt) egy zárt, de nem tömített petricsészébe, és azzal együtt egy mérőkamrába kell helyezni stabilizáció céljából. A stabilizálási időszak végén minden szűrőt (párt) meg kell mérni, és a tárasúlyt (párt) zárt petricsészében vagy szűrőtartóban kell tárolni addig, amíg nem lesz rá szükség a vizsgálathoz. Ha a szűrő (pár) a mérőkamrából történt eltávolítása utáni nyolc órán belül nem kerül felhasználásra, használat előtt ismét le kell mérni. jegyezni. Ez után a szűrőt fel kell 3. 2. A mérőberendezés felszerelése A műszereket és a mintavevő szondákat megfelelően kell átáramlású hígítórendszert használnak, a kipufogócső végét be kell kötni a rendszerbe. felszerelni. Ha a kipufogógáz hígításához teljes 3. 3. A hígítórendszer és a motor indítása A hígítórendszert és a motort el kell stabilizálódik a teljes terheléshez és a névleges fordulatszámhoz tartozó értéken (3. 6. 2. pont). indítani, és fel kell melegíteni, amíg minden hőmérséklet és nyomás 3. 4. A hígítási arány beállítása indítani és megkerülő vezetéken át kell Az egyszűrős módszer esetében (amely a többszűrős módszer helyett választható) a részecske-mintavevő járatni. A hígítólevegő részecske-háttérszintjét a rendszert el kell hígítólevegőnek a részecskeszűrőkön való átengedésével lehet meghatározni. Szűrt hígítólevegő használata esetén egyetlen mérés végezhető bármikor, a vizsgálat előtt, alatt vagy után. Ha a hígítólevegő nincs szűrve, legalább három időpontban kell mérni, leállás előtt és a ciklus közepe táján, és az értékeket átlagolni kell. indulás után, A hígítólevegő mennyiségét úgy kell beszabályozni, hogy a szűrő felületének legmagasabb hőmérséklete bármelyik mérési módnál 325 K (52 °C) vagy annál kevesebb legyen. A teljes hígítási aránynak legalább négynek kell lennie. Az egyszűrős módszer esetében a szűrőn áthaladó minta tömegáramát a teljes átáramlású rendszerek hígított kipufogógáz tömegáram mértékének állandó hányadán kell tartani, minden üzemmódban. Ennek a tömeg- aránynak ±5 %‑on belül kell lennie, kivéve az első 10 másodpercet minden üzemmódban, megkerülési lehetőséggel nem rendelkező rendszerek esetében. Egyszűrős módszert használó részleges átáramlású hígító- rendszerek esetében a szűrőn áthaladó tömegáramaránynak minden üzemmódban ±5 %‑on belül állandónak lehetőséggel nem rendelkező kell rendszerek esetében. lennie, kivéve az első 10 másodpercet minden üzemmódban, megkerülési 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 45 CO2-vagy NOx-koncentrációszabályozással működő rendszereknél a hígítólevegő CO2- vagy NOx-tartalmát minden vizsgálat előtt és után meg kell mérni. A vizsgálat előtti és utáni hígítólevegő CO2 vagy NOx koncentrációmérési értékeknek egymáshoz képest 100 ppm-en, illetve 5 ppm-en belül kell lenniük. Amennyiben csak a hígított kipufogógáz koncentrációinak méréséhez használnak gázelemző rendszert, a hígítólevegő háttér-koncentrációjának megállapításához a teljes vizsgálati folyamat során mintát kell gyűjteni egy mintavevő zsákba. Folyamatos (nem zsákos) háttérkoncentráció-mérést lehet végezni három időpontban, a ciklus elején végén és közepe táján, és az értékeket átlagolni kell. A gyártó kívánságára a háttérmérések elhagyhatók. 3. 5. A gázelemző készülékek ellenőrzése A gázelemző készüléken el kell végezni a nullapont-beállítást és kalibrálni kell a mérési tartományban. 3. 6. A vizsgálati ciklus 3. 6. 1. Az I. melléklet 1. pontja szerinti „A” előírású gép esetében: 3. 6. 1. 1. Az alábbi 8 üzemmódú ciklust (1) kell követni motorfékpad-üzemben a vizsgált motorral: Üzemmód száma Motorfordulatszám Terhelés (%) Súlyozási tényező 1 2 3 4 5 6 7 8 Névleges Névleges Névleges Névleges Közbenső Közbenső Közbenső Üresjárati 100 75 50 10 100 75 50 – 0,15 0,15 0,15 0,1 0,1 0,1 0,1 0,15 3. 6. 2. A motor előkészítése A motort és a rendszert maximális fordulatszámon és nyomatéknál kell felmelegíteni a gyártó által motorparaméterek stabilizálásához. javasolt Megjegyzés: Az előkészítési időszak arra is szolgál, hogy kiküszöbölje a kipufogórendszerben az előző vizsgálat során keletkezett lerakódások hatását. Az egyes vizsgálati pontok között is szükség van stabilizációs időszakra, annak érdekében, hogy az egyik pontnak a másikra gyakorolt hatása a legkisebb legyen. 3. 6. 3. A vizsgálat lefolytatása Meg kell kezdeni a vizsgálatsorozatot. A vizsgálatot a fenti vizsgálati ciklus üzemmódszámai szerinti sorrend- ben kell végezni. időszak után a megadott fordulatszámot a A vizsgálati ciklus minden üzemmódja alatt a kezdeti átmeneti névleges fordulatszám ±1 %‑án vagy ±3 min–1 értéken belül kell tartani attól függően, melyik a nagyobb, kivéve az alapjáratot, aminek a gyártó által meghatározott tűréseken kell belül maradnia. A megadott nyomatékot úgy kell többel a vizsgálati fordulatszámhoz tartozó legnagyobb nyomatéktól. tartani, hogy az átlagérték a mérési szakasz folyamán nem térhet el ±2 %‑nál (1) Azonos az ISO 8178-4 szabványtervezet C1 ciklusával. 46 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Minden mérési ponton legalább 10 perc szükséges. Ha egy motor vizsgálatánál ahhoz, hogy a mérőszűrőn időre van szükség, a vizsgálati üzemmód elegendő tömegű részecske gyűljön össze hosszabb mintavételi szakasz szükség szerint meghosszabbítható. Az üzemmód időtartamát fel kell jegyezni és fel kell tüntetni a jegyzőkönyvben. A gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás koncentrációját az adott üzemmód utolsó három percében kell megmérni és feljegyezni. A részecske-mintavételt és a gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás mérését nem szabad megkezdeni addig, amíg a motor el nem érte a gyártó szerint megadott stabil állapotot, és a műveleteket egyszerre kell befejezni. A tüzelőanyag hőmérsékletét a tüzelőanyag-befecskendező szivattyú bemeneténél kell mérni, vagy a gyártó által meghatározott helyen, és a mérés helyét fel kell jegyezni. 3. 6. 4. A gázelemző készülék kijelzése A gázelemző készülékek által szolgáltatott adatokat egy szalagos regisztrálókészülékkel kell feljegyezni, vagy ezzel egyenértékű adatgyűjtő rendszerrel kell mérni, miközben a kipufogógáz minden üzemmódban legalább az utolsó három percen keresztül áramlik át a gázelemző készülékeken. Ha a hígított CO és CO2 méréséhez zsákos mintavételt alkalmaznak (lásd az 1. függelék 1. 4. 4. pontját), a mintát minden üzemmód utolsó három perce alatt kell a zsákba gyűjteni és a zsákban lévő mintát kell elemezni és feljegyezni. 3. 6. 5. Részecske-mintavétel A részecske-mintavétel egyszűrős és többszűrős módszerrel történhet (1. függelék, 1. 5. pont). Mivel a kétféle módszer eredményei némileg eltérhetnek egymástól, az eredményekkel együtt az alkalmazott módszert is fel kell jegyezni. Az egyszűrős módszer esetén a vizsgálati ciklusban megadott üzemmódonkénti súlyozási mintavétel során figyelembe venni, a minta átáramló mennyiségének vagy a mintavétel szabályozásával. tényezőt kell a idejének megfelelő A mintavételt, amennyire lehet, az adott üzemmód végén kell végrehajtani. Az üzemmódonkénti mintavételi időnek legalább 20 másodpercnek kell lennie az egyszűrős és legalább 60 másodpercnek a többszűrős módszer esetén. Megkerülési lehetőséggel nem rendelkező rendszereknél az üzemmódonkénti mintavételi időnek legalább 60 másodpercnek kell lennie mind az egyszűrős, mind a többszűrős módszer esetén. 3. 6. 6. A motor üzemállapota A motor fordulatszámát és terhelését, a beszívott levegő hőmérsékletét, a tüzelőanyag-fogyasztást és a levegő- vagy kipufogógáz-áramot minden üzemmódban meg kell mérni, a motor üzemének stabilizálódása után. Ha a kipufogógáz-áram vagy az égési levegő és tüzelőanyag-fogyasztás mérésére nincs mód, az számítható a szén és oxigén egyensúly módszerével is (lásd az 1. függelék 1. 2. 3. pontját). Minden más, a számításhoz szükséges kiegészítő adatot fel kell jegyezni (lásd a 3. függelék 1. 1. és 1. 2. pontját). 3. 7. A gázelemző készülék ismételt ellenőrzése A szennyezőanyag-kibocsátási vizsgálat után egy nullázógázt és ugyanazt a kalibrálógázt kell használni az ellenőrzés megismétléséhez. A vizsgálat akkor tekinthető elfogadhatónak, ha a két mérési eredmény közötti különbség 2 %‑nál kisebb. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 47 1. MÉRÉSI ÉS MINTAVÉTELI ELJÁRÁSOK 1. függelék A vizsgálatra benyújtott motor által kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék összetevőit az V. mellékletben leírt módszerekkel kell megmérni. Az V. mellékletben szereplő módszerek leírják az ajánlott gázelemző módszereket (1. 1. pont) és az ajánlott részecskehígító és -mintavevő rendszereket (1. 2. pont). 1. 1. A motorfékpad leírása A III. melléklet 3. 6. 1. pontjában leírt vizsgálati ciklus elvégzéséhez megfelelő jellemzőkkel bíró motorfékpadot kell használni. A nyomaték és fordulatszám mérésére szolgáló műszereknek lehetővé kell tenniük a tengelytel- jesítmény megadott határokon belüli pontosságú mérését. Kiegészítő számítások is szükségessé válhatnak. A mérőberendezés pontosságának olyannak kell betarthatók legyenek. lennie, hogy az 1. 3. pontban megadott értékek tűrései 1. 2. A kipufogógáz-áram A kipufogógáz-áramot az 1. 2. 1. –1. 2. 4. pontokban említett módszerek egyikével kell meghatározni. 1. 2. 1. Közvetlen mérési módszer A kipufogógáz-áram közvetlen mérése mérőtorok vagy ezzel egyenértékű mérési módszer útján (a részleteket lásd az ISO 5167 szabványban). Megjegyzés: A közvetlen gázárammérés nehéz feladat. Ügyelni kell a mérési hibák elkerülésére, amelyek téves szennyezőanyag-kibocsátási értékeket eredményezhetnek. 1. 2. 2. Levegő- és tüzelőanyag-mérési módszer Az átáramló levegő és tüzelőanyag mérése. Az 1. 3. pontban megadott pontosságú levegőáram és tüzelőanyag-árammérő eszközöket kell használni. A kipufogógáz-áram az alábbi összefüggésből számítható: GEXHW = GAIRW + GFUEL (nedves kipufogógáz tömegre) vagy vagy VEXHD = VAIRD − 0,766 × GFUEL (száraz kipufogógáz térfogatra) VEXHW = VAIRW + 0,746 × GFUEL (nedves kipufogógáz térfogatra) 1. 2. 3. Szénegyensúlymódszer A kipufogógáz tömegének számítása a tüzelőanyag-fogyasztásból és a kipufogógáz-koncentrációkból a széne- gyensúlymódszer segítségével (lásd a III. melléklet 3. függelékét). 1. 2. 4. A teljes hígított kipufogógáz-áram Teljes átáramlású hígítórendszer használata esetén a hígított kipufogógáz teljes áramát (GTOTW, VTOTW) egy PDP- vel vagy CFV-vel kell mérni (V. melléklet, 1. 2. 1. 2. pont). A pontosságnak meg kell felelnie a III. melléklet 2. függelékének 2. 2. pontjában foglaltaknak. 48 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. 3. Mérési pontosság Az összes mérőkészülék kalibrálásának a nemzeti (nemzetközi) szabványok szerint kell történnie és meg kell felelnie az alábbi követelményeknek: Szám Mérendő érték Megengedhető eltérés (± értékek a motor legma- gasabb értékei alapján) Megengedhető eltérés (± értékek az ISO 3046 szerint) Kalibrálási időközök (hónap) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Motorfordulatszám Nyomaték Teljesítmény Tüzelőanyag-fogyasztás Fajlagos tüzelőanyag-fo- gyasztás Levegőfogyasztás Kipufogógáz-áram Hűtőközeg-hőmérséklet Kenőolaj-hőmérséklet 2 % 2 % 2 % (1) 2 % (1) nem alkalmazható 2 % (1) 4 % (1) 2 K 2 K Kipufogógáz nyomása a maximum 5 %-a Szívócsővákuum a maximum 5 %-a Kipufogógáz-hőmérséklet Belépő levegő hőmérsék- lete (égési levegő) 15 K 2 K 14 Légköri nyomás leolvasott érték 0,5 %- a 2 % 2 % 3 % 3 % 3 % 5 % nem alkalmazható 2K 2K 5 % 5 % 15 K 2 K 0,5 % 15 16 17 18 19 Beszívott levegő nedves- ségtartalma (relatív) Tüzelőanyag hőmérsékle- te Hígító alagút hőmérsék- lete Hígítólevegő nedvesség- tartalma Hígított kipufogógáz- áram 3 % nem alkalmazható 2 K 5 K 1,5 K nem alkalmazható 3 % nem alkalmazható 3 3 nem alkalmazható 6 nem alkalmazható 6 6 3 3 3 3 3 3 3 1 3 3 1 leolvasott érték 2 %-a nem alkalmazható 24 (részleges átá- ramlás) (teljes átá- ramlás) (2) (1) Az ezen irányelvben leírt kipufogógáz-kibocsátási számítások bizonyos esetekben különböző mérési és/vagy számítási módszereken alapulnak. A kipufogógáz-kibocsátási számítások korlátozott nagyságú teljes tűréseire való tekintettel egyes értéknél a megfelelő képletekben használt lenniük az ISO 3046-3 szabványban megengedett tűréseknél. tűrésértékeknek kisebbeknek kell (2) Teljes átáramlású rendszerek – a CVS térfogat-kiszorításos szivattyút vagy a kritikus áramlású Venturi-csövet a kezdeti beszerelés, nagyobb karbantartás után vagy akkor kell kalibrálni, ha azt a CVS-rendszer V. mellékletben leírt ellenőrzése szükségesnek mutatja. A gáz-halmazállapotú összetevők meghatározása 1. 4. 1. 4. 1. A gázelemző készülékek általános előírásai A gázelemző készülékek méréstartományának megfelelőnek kell lennie a kipufogógáz-összetevők koncentráci- ójának megkívánt pontosságú mérésére (1. 4. 1. 1. pont). Ajánlatos a gázelemző készülékeket úgy használni, hogy a mért koncentráció a teljes skála 15 %‑a és 100 %‑a közé essen. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 49 Ha a teljes skálaérték 155 ppm (vagy ppm C) vagy annál kisebb, vagy ha olyan leolvasórendszereket (számítógépek, adatregisztráló berendezések) alkalmaznak, amelyek a teljes skálaérték 15 %‑a alatt is megfelelő pontosságúak és felbontóképességűek, a teljes skálaérték 15 %‑a alatti koncentrációk is elfogadhatók. Ebben az esetben kiegészítő kalibrálást kell végezni a kalibrálási görbék pontosságának biztosítása érdekében (III. melléklet, 2. függelék, 1. 5. 5. 2. pont). A berendezés elektromágneses zavartűrési (EMC) szintjének kell biztosítania, hogy a járulékos hibák minimá- lisak legyenek. 1. 4. 1. 1. M érési hi ba A teljes mérési hiba, beleértve a más gázokkal szembeni keresztérzékenységet is – lásd a III. melléklet 2. függelékének 1. 9. pontját – nem haladhatja meg a leolvasott érték ±5 %‑a vagy a teljes skálaérték ±3,5 %-a közül a kisebbiket. 100 ppm-nél kisebb koncentrációk esetén a mérési hiba nem lehet ±4 ppm-nél nagyobb. 1. 4. 1. 2. M eg ismételh et ős ég A megismételhetőség, ami egy adott kalibrálógázra adott tíz megismételt mérési eredmény alapeltérésének 2,5- szerese, nem lehet nagyobb, mint a teljes skálához tartozó koncentráció ±1 %-a minden használt tartományban 155 ppm (vagy ppm C) fölött, vagy ±2 %-a minden használt tartományban 155 ppm (vagy ppm C) alatt. 1. 4. 1. 3. Zav aró j el A gázelemző készülék csúcstól csúcsig válaszadása nullázó- és kalibrálógázokra bármely 10 másodperces időközben nem lehet nagyobb, mint a teljes skála 2 %‑a az összes használt tartományban. 1. 4. 1. 4. Nullp o ntelto l ó d ás A nullponteltolódásnak egy egyórás időtartam során kisebbnek kell lennie, mint a legalacsonyabb használt tartomány teljes skálájának 2 %‑a. A nullpont- (zérus-) érték meghatározása: az átlagos válasz, a zavarójelet is beleértve, egy nullázógázra egy 30 másodperces időközben. 1. 4. 1. 5. A mérési t ar to má ny ( kal i brá ci ó s p o nt ) el to ló dá sa A kalibrációs pont eltolódásának egy egyórás időtartam során kisebbnek kell lennie, mint a legalacsonyabb használt tartomány teljes skálájának 2 %‑a. A mérési tartomány (kalibrációs pont) eltolódásának meghatározása: a kalibrálógázra és a nullázógázra adott válasz közötti különbség. A kalibrálógázra adott válasz meghatározása: az átlagos válasz, a zavarójelet is beleértve, egy kalibrálógázra egy 30 másodperces időközben. 1. 4. 2. Gázszárítás Az opcionális gázszárító készüléknek minimális hatással kell szárítók nem fogadhatók el a mintában lévő víz eltávolítására. lennie a mért gázok koncentrációjára. Kémiai 1. 4. 3. Gázelemző készülékek Az alkalmazandó mérési elveket e függelék 1. 4. 3. 1. –1. 4. 3. 5. pontja írja le. A mérőrendszerek részletes leírása az V. mellékletben található. A mérendő gázokat az alábbi készülékekkel kell elemezni. Nem lineáris elemző készülékek esetében megen- gedett a linearizáló körök használata. 1. 4. 3. 1. Sz én- mon ox id - (CO-) elemzé s A szén-monoxid-elemzőnek nem diszperzív infravörös-abszorpció elvén működő gázelemző készüléknek (NDIR) kell lennie. 1. 4. 3. 2. Sz én- diox id - (CO 2-) e lemzés A szén-dioxid-elemző készüléknek nem diszperzív infravörös-abszorpció elvén működő gázelemző készüléknek (NDIR) kell lennie. 1. 4. 3. 3. Sz énh id ro gén - (H C- ) ele mzés A szénhidrogén-elemző készüléknek fűtött lángionizációs detektornak (HFID) kell lennie detektorral, szelepek- kel, csövezéssel stb. és oly módon fűtve, hogy a gáz hőmérsékletét 463 K (190 °C) ±10 K értéken tartsa. 50 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. 4. 3. 4. Nit ro gén -ox id - (NO x- ) e l e m zés lumineszcencia elvén működő A nitrogénoxid-elemző készüléknek száraz alapon való mérésnél kémiai gázelemzőnek (CLD) vagy fűtött kémiai lennie NO2/NO konverterrel. Nedves alapon való mérésnél 333 K (60 °C) feletti hőmérsékleten tartott konverteres HCLD-t kell használni, feltéve hogy a víz keresztérzékenységi vizsgálatot (III. melléklet 2. függelék, 1. 9. 2. 2. pont) elvégezték. lumineszcencia elvén működő gázelemzőnek (HCLD) kell 1. 4. 4. Gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátási mintavétel A gáz-halmazállapotú szennyező anyag mintavevő szondákat, ha lehet, legalább 0,5 m-rel vagy három kipufogócső-átmérővel – attól függően, melyik a nagyobb – a kipufogógáz-rendszer kilépési helyétől visszafelé kell elhelyezni, és elegendően közel a motorhoz annak biztosítására, hogy a kipufogógáz hőmérséklete a szondánál legalább 343 K (70 °C) legyen. Többhengeres, elágazó kipufogó-gyűjtőcsővel rendelkező motoroknál a szondát a motortól elegendően messze kell elhelyezni ahhoz, hogy a minta az összes henger kibocsátott szennyező anyagának átlagát képviselje. Elkülönített kipufogógyűjtőcső-csoportokkal rendelkező többhengeres motoroknál, például V-motoroknál, meg- engedhető a külön csoportonkénti mintavétel és az átlagos szennyezőanyag-kibocsátás kiszámítása. Más módszerek is használhatók, ha a fentiekkel azonos eredményt adnak. A kipufogó szennyezőanyag-kibocsátás számításához a motor teljes kipufogó-tömegáramát kell felhasználni. Ha a kipufogógáz összetételét bármilyen utókezelő rendszer befolyásolja, a kipufogógáz-mintát az I. vizsgálati pontban az e készülék előtti, a II. vizsgálati pontban az e készülék utáni vezetékszakaszból kell venni. Ha a részecskék meghatározása céljából teljes átáramlású hígítórendszert használnak, a gáz-halmazállapotú szeny- nyezőanyag-kibocsátás mértékét lehet megállapítani. A hígító alagútban a mintavevő szondát a részecske-mintavevő szonda közelében kell elhelyezni [V. melléklet 1. 2. 1. 2. pont DT (= hígító alagút) és 1. 2. 2. pont PSP (= részecske-mintavevő szonda)]. A CO és a CO2 a minta zsákba gyűjtésével és a mintavevő zsákban lévő gáz koncentrációjának megmérésével is meghatározható. is a hígított kipufogógázból 1. 5. A részecskék meghatározása A részecskék meghatározásához hígítórendszerre van szükség. A hígítás részleges átáramlású vagy teljes átáramlású hígítórendszerrel végezhető el. A hígítórendszer átbocsátóképességének elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy teljes mértékben kiküszöbölje a víz lecsapódását a hígító- és mintavevő rendszerben, valamint a hígított kipufogógáz hőmérsékletét a szűrőtartók előtti szakaszban 325 K (52 °C) hőmérsékleten vagy az alatt tartsa. Ha a levegő nedvességtartalma magas, megengedett a hígítólevegő párátlanítása a hígítórendszerbe való belépés előtt. Ha a környezeti hőmérséklet alacsonyabb, mint 293 K (20 °C), ajánlatos a hígítólevegőt 303 K (30 °C) hőmérséklet fölé melegíteni. Azonban a kipufogógáznak a hígító alagútba való bevezetése előtt a hígítólevegő hőmérséklete nem lehet magasabb, mint 325 K (52 °C). Részleges átáramlású hígítórendszernél a részecske-mintavevő szondát a gázmintavevő szonda közelében, attól a motor felé eső csőszakaszban kell elhelyezni, a 4. 4. pontja szerint, és az V. melléklet 1. 2. 1. 1. pont 4-12. ábráin látható EP és SP elrendezésnek megfelelően. A részleges átáramlású rendszert úgy kell kialakítani, hogy az a kipufogógáz-áramot két részre válassza, amelyek közül a kisebbiket hígítják fel levegővel, majd használják a részecskék megmérésére. Ebből következő- leg fontos a hígítási arány igen pontos meghatározása. Más megosztási módszerek is használhatók, így a megosztás módja jelentős mértékben meghatározza a mintavevő berendezést magát és az alkalmazandó eljárásokat (V. melléklet, 1. 2. 1. 1. pont). A részecskék tömegének meghatározásához részecske-mintavevő rendszerre, részecskeszűrőre, analitikai mér- legre és egy hőmérséklet- és páratartalom-szabályozott mérőkamrára van szükség. A részecske-mintavételre két módszer alkalmazható: – az egyszűrős módszer egy szűrőpárt használ üzemmódjában. Nagy figyelmet kell mintavételi fázisában. Mindazonáltal a vizsgálati ciklushoz csak egy szűrőpárra van szükség, fordítani a mintavétel (lásd e függelék 1. 5. 1. 3. pontját) a vizsgálati ciklus összes időtartamára és az áramlásra a vizsgálat – a többszűrős módszer esetében egy szűrőpár (lásd e függelék 1. 5. 1. 3. pontját) szükséges a vizsgálati ciklus minden egyes üzemmódjához. Ennél a módszernél a mintavételi előírások kevésbé szigorúak, de több szűrőre van szükség. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 51 1. 5. 1. Részecske-mintavevő szűrők 1. 5. 1. 1. A szű rő leírása A jóváhagyási vizsgálatokhoz fluorkarbon bevonatú üvegszál szűrőket vagy fluorkarbon alapú membránszűrő- ket kell használni. Különleges esetekben más anyagú szűrők is használhatók. Minden szűrőtípus 0,3 μm DOP lennie, 35 és 80 cm/s merőleges (di-oktilftalát) összegyűjtési hatékonyságának legalább 95 %‑osnak kell gázáramlási sebesség mellett. Laboratóriumok közötti vagy a gyártó és a jóváhagyó hatóság közötti ösz- szehasonlító vizsgálatok során azonos minőségű szűrőket kell használni. 1. 5. 1. 2. A szű rő mérete A részecskeszűrő átmérőjének legalább 47 mm (37 mm működő átmérő) kell szűrők elfogadhatók (1. 5. 1. 5. pont). lennie. Nagyobb átmérőjű 1. 5. 1. 3. Első dleges és pótsz űrő k A vizsgálati folyamat során a hígított kipufogógázt két egymás után elhelyezett szűrőn (egy elsődleges és egy pótszűrőn) kell átengedni. A pótszűrő legfeljebb 100 mm-re legyen elhelyezve az elsődleges szűrő után, de azzal ne érintkezzék. A szűrőket külön vagy párban lehet megmérni, utóbbi esetben a szennyezett oldalukat egymás felé fordítva. 1. 5. 1. 4. A g áz merő l e ges á r a m l á s i se be s s é ge A gáznak a szűrő síkjára merőleges áramlási sebességének 35 és 80 cm/s között kell lennie. A vizsgálat előtt és után mért nyomásesés-növekedés nem lehet több, mint 25 kPa. 1. 5. 1. 5. A szű rő terh elés e Az egyszűrős módszer esetében az ajánlott minimális szűrőterhelés 0,5 mg/1075 mm2 működő felület. A leghasználatosabb szűrőméretekre az alábbi értékek érvényesek: Szűrőátmérő (mm) Ajánlott működő átmérő (mm) Ajánlott minimális terhelés (mg) 47 70 90 110 37 60 80 100 0,5 1,3 2,3 3,6 Többszűrős módszer esetén az ajánlott legkisebb szűrőterhelés az összes szűrőre együttvéve a fenti megfelelő érték, megszorozva az üzemmódok számának négyzetgyökével. 1. 5. 2. A mérőkamra és az analitikai mérleg leírása 1. 5. 2. 1. A mérő k a m r á r a vo n a t koz ó fe l té te l e k A részecskeszűrők előkészítésére (kondicionálására) és mérésére szolgáló kamra (vagy helyiség) hőmérsékletének minden szűrő előkészítés és mérlegelés alatt 295 K (22 °C) ±3 K kell lennie. A nedvességtartalmat 282,5 (9,5 °C) ±3 K harmatpont és 45 ±8 % relatív nedvességtartalom értéken kell tartani. 1. 5. 2. 2. A referenc ias zűrő m érlege lése A kamrának (helyiségnek) mentesnek kell lennie minden olyan környezeti szennyeződéstől (például portól), ami lerakódhatna a részecskeszűrőkre. A mérőhelyiségre az 1. 5. 2. 1. pontban megadott a stabilizálódás alatt értékektől való eltérések (zavarok) csak akkor engedhetők meg, ha a zavarok időtartama nem haladja meg a 30 percet. A mérőhelyiségnek a személyzet belépése előtti időszakban kell teljesítenie az előírt követelményeket. Legalább két használatlan referenciaszűrőt vagy referencia-szűrőpárt kell lemérni a mintavevő szűrő (pár) lehetőleg egy időben, de mindenképpen négy órán belül. A referenciaszűrők mérete és anyagának mérésével ugyanolyannak kell lennie, mint a mintavevő szűrőké. Ha a referenciaszűrők (referencia-szűrőpárok) átlagos súlya a mintavevő szűrők mérlegelései közötti időben nagyobb mértékben változik meg, mint az ajánlott szűrőterhelés (1. 5. 1. 5. pont) ±5 %‑a (szűrőpár esetén ±7,5 %‑a), az összes mintavevő szűrőt el kell dobni és a szennyezőanyag-kibocsátási vizsgálatot meg kell ismételni. 52 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Ha az 1. 5. 2. 1. pontban leírt mérőhelyiség-stabilitási kritériumok nem teljesülnek, de a referenciaszűrő (pár) mérése kielégíti a fenti feltételeket, a motorgyártó választhat, hogy vagy elfogadja a mintavevőszűrő-súlyokat, vagy semmisnek tekinti a vizsgálatot, beállítja a mérőhelyiség szabályozórendszerét és újra lefolytatja a vizsgálatot. 1. 5. 2. 3. Az a na lit ika i mérl eg A minden szűrő súlyának megállapításához használandó analitikai mérleg pontosságának (szórásának) 20 μg- nak, felbontásának 10 μg-nak (1 osztás = 10 μg) kell lennie. 70 mm-nél kisebb átmérőjű szűrők esetében a pontosságnak és a felbontásnak 2 μg-nak, illetve 1 μg-nak kell lennie 1. 5. 2. 4. A st a tik us ele kt ro mos sá g h at á sá na k ki k üszö b ölé se A statikus elektromosság hatásának kiküszöbölése céljából a szűrőket mérés előtt közömbösíteni kell, például egy polónium közömbösítővel vagy más, hasonló hatású készülékkel. 1. 5. 3. A részecskemérés kiegészítő előírásai A hígítórendszer és a mintavevő rendszer minden részét, amely kapcsolatba kerül kezeletlen és hígított kipufogógázzal, a kipufogócsőtől a szűrőtartóig úgy kell kialakítani, hogy a részecskék lerakódása vagy megváltozása minimális legyen. Minden alkatrész a kipufogógázok összetevőivel kölcsönhatásra nem lépő, villamos vezető anyagokból készüljön, és legyen leföldelve az elektrosztatikus hatások kiküszöbölése céljából. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 53 2. függelék 1. A GÁZELEMZŐ KÉSZÜLÉKEK KALIBRÁLÁSA 1. 1. Bevezetés Minden gázelemző készüléket olyan gyakran kell kalibrálni, hogy az teljesíteni tudja e szabvány pontossági függelék 1. 4. 3. pontjában szereplő elemző készülékeknél alkalmazandó kalibrálási követelményeit. Az 1. módszer e bekezdésben van leírva. 1. 2. A kalibrálógázok A kalibrálógázok megengedett tárolási idejét figyelembe kell venni. A kalibrálógázok gyártó által megállapított lejárati idejét fel kell jegyezni. 1. 2. 1. Tiszta gázok A gázok megkívánt tisztaságát az alábbi szennyezettségi határértékek határozzák meg. A művelethez az alábbi gázokra van szükség: – nagy tisztaságú nitrogén (szennyezettség ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO) – nagy tisztaságú oxigén (tisztaság > 99,5 térf. % O2) – hidrogén-hélium keverék (40 ±2 % hidrogén, a többi hélium) (szennyezettség ≤ 1 ppm C, ≤ 400 ppm CO) – nagy tisztaságú szintetikus levegő (szennyezettség ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO) (oxigéntartalom 18 térf. % és 21 térf. % között) 1. 2. 2. Kalibrálógázok Az alábbi kémiai összetételű gázkeverékek szükségesek: – C3H8 és nagy tisztaságú szintetikus levegő (lásd az 1. 2. 1. pontot), – CO és nagy tisztaságú nitrogén, – NO és nagy tisztaságú nitrogén (az ebben a kalibrálógázban lévő NO2 mennyisége nem lehet több az NO tartalom 5 %‑ánál), – O2 és nagy tisztaságú nitrogén, – CO2 és nagy tisztaságú nitrogén, – CH4 és nagy tisztaságú szintetikus levegő, – C2H6 és nagy tisztaságú szintetikus levegő. Megjegyzés: más gázkombinációk is megengedhetők, ha a gázok nem lépnek egymással reakcióba. A kalibrálógáz valódi koncentrációjának a névleges érték ±2 %‑án belül kell lennie. A kalibrálógázok koncent- rációját mindig térfogatra vonatkoztatva kell megadni (térfogatszázalék vagy térfogat ppm). A kalibráláshoz használt gázokat gázkeverővel is elő lehet állítani, nagy tisztaságú N2 ‑vel vagy nagy tisztaságú szintetikus levegővel hígítva. A keverőberendezés pontosságának olyannak kell lennie, hogy a hígított kalibrá- lógázok koncentrációja ±2 %‑on belül legyen megállapítható. 1. 3. A gázelemző készülékek és a mintavevő rendszer működési folyamata A gázelemző készülékeket a készülék gyártójának üzembehelyezési és kezelési előírásainak megfelelően kell működtetni. Az 1. 4. –1. 9. pontban leírt minimális követelményeket ugyancsak be kell tartani. 1. 4. Szivárgási vizsgálat El kell végezni a rendszer szivárgási vizsgálatát. A szondát ki kell venni a kipufogórendszerből és a végét le kell zárni. A gázelemző készülék szivattyúját be kell kapcsolni. A kezdeti stabilizálódási időszak után minden áramlásmérőnek zérus értéket kell mutatnia. Ha nem így lenne, ellenőrizni kell a mintavevő rendszert és a hibát ki kell javítani. A legmagasabb megengedhető szivárgási érték a vákuumoldalon a rendszer ellenőrzés alatt álló részén használat közben átáramló mennyiség 0,5 %‑a lehet. A használat közbeni átáramló mennyiség megbecsüléséhez a gázelemző készüléken és a megkerülő vezetéken átfolyó mennyiség vehető figyelembe. 54 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Egy másik módszer egy koncentrációváltás létrehozása a mintavevő vezeték elején nullázógázról kalibrálógázra való átváltás útján. Ha megfelelő idő eltelte után a koncentráció kisebbnek mutatkozik, mint amekkora a gáz bevezetésekor volt, az kalibrálási vagy szivárgási problémát jelez. 1. 5. A kalibrálási eljárás 1. 5. 1. Az összeállított készülék Az összeállított készüléket kalibrálni kell, és a kalibrálási görbéket kalibrálógázokkal kell ellenőrizni. Ugyanak- kora gázáramot kell alkalmazni, mint a kipufogógáz-minta vételezésekor. 1. 5. 2. Felmelegítési idő A felmelegítési készülékeket legalább két órán át előmelegíteni. időnek a gyártó által javasoltnak kell lennie. Ha ez nincs megadva, ajánlatos a gázelemző 1. 5. 3. Az NDIR és HFID elemzőkészülék Az NDIR gázelemzőt szükség szerint be kell hangolni, és a HFID gázelemző készülék lángját optimalizálni kell (1. 8. 1. pont). 1. 5. 4. Kalibrálás Minden szokásos körülmények között használatos üzemi tartományt kalibrálni kell. Nagy tisztaságú szintetikus levegő (vagy nitrogén) alkalmazásával a CO-, CO2-, NOx-, HC- és O2-elemző készülékeket nullázni kell. A megfelelő kalibrálógázokat be kell vezetni a gázelemző készülékekbe, az értékeket fel kell jegyezni és el kell készíteni a kalibrálási görbét az 1. 5. 6. pont szerint. A nullázást ismét ellenőrizni kell, és szükség esetén meg kell ismételni a kalibrálási eljárást. 1. 5. 5. A kalibrálási görbe előállítása 1. 5. 5. 1. Ál ta lá no s irány mut a tá so k A gázelemző készülék kalibrálási görbéjét (a zérust nem számítva) legalább öt, a lehető legegyenletesebben elosztott pont alapján kell megállapítani. A legnagyobb névleges koncentrációnak a teljes skála 90 %‑ánál nagyobbnak vagy azzal egyenlőnek kell lennie. A kalibrálási görbét a legkisebb négyzetek módszerével kell kiszámítani. Ha az eredményül kapott polinom háromnál magasabb fokú, a kalibrálási pontok számának (a zérust is beleértve) legalább e polinom fokszáma plusz kettőnek kell lennie. A kalibrálási görbe nem térhet el 2 %‑nál többel az egyes kalibrálási pontok névleges értékétől és a teljes skála ±1 %‑ánál többel a nullánál. A kalibrálási görbéből és a kalibrálási pontokból ellenőrizni lehet, hogy a kalibrálást helyesen végezték-e el. A gázelemző készülék különböző jellemző paramétereit fel kell tüntetni, különösen az alábbiakat: – a mérési tartomány, – az érzékenység, – a kalibrálás elvégzésének időpontja. 1. 5. 5. 2. K a lib rálá s a telj es sk ála 1 5 %‑ a ala t t A gázelemző készülék kalibrálási görbéjét (a zéruson kívül) legalább tíz kalibrálási pont alapján kell előállítani, úgy elosztva, hogy a kalibrálási pontok 50 %‑a a teljes skála 10 %‑a alá essen. A kalibrálási görbét a legkisebb négyzetek módszerével kell kiszámítani. A kalibrálási görbe nem térhet el ±4 %‑nál többel az egyes kalibrálási pontok névleges értékétől és a teljes skála ±1 %‑ánál többel a nullánál. 1. 5. 5. 3. Al ter n at ív mó ds zere k Ha igazolható, hogy alternatív megoldások (pl. számítógép, elektronikus vezérlésű tartományváltó stb. ) azonos pontosságot adnak, ezeket is lehet használni. 1. 6. A kalibrálás ellenőrzése Minden szokásos körülmények között használt üzemi tartományt minden elemzés előtt ellenőrizni kell az alábbi eljárás útján. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 55 A kalibrálást egy nullázógáz és egy olyan kalibrálógáz alkalmazásával kell ellenőrizni, amelynek névleges értéke nagyobb, mint a mérési tartomány teljes skálájának 80 %‑a. Ha a két figyelembe vett ponton a talált érték nem különbözik a teljes skála ±4 %‑ánál többel a deklarált referenciaértéktől, a beállítási paraméterek módosíthatók. Ha nem így lenne, új kalibrálási görbét kell felvenni az 1. 5. 4. pontnak megfelelően. 1. 7. A NOx-konverter hatékonyságának vizsgálata A NO2-nak NO-vá alakítására használt konverter hatékonyságát az 1. 7. 1. –1. 7. 8. pontban leírt módon kell ellenőrizni (1. ábra). 1. 7. 1. A vizsgálóberendezés Az 1. ábrán látható vizsgálóberendezéssel (lásd az 1. függelék 1. 4. 3. 5. pontját is) és az alább leírt eljárással, egy ozonizátor segítségével ellenőrizhető a konverter hatékonysága. 1. ábra A NO2 konverter hatékonyságát ellenőrző készülék vázlata 1. 7. 2. A kalibrálás A CLD-t és a HCLD-t a leggyakrabban használt üzemi tartományban kell kalibrálni a gyártó előírásainak megfelelően, nullázó- és kalibrálógáz használatával. (A kalibrálógáz NO-tartalmának körülbelül az üzemi tartomány 80 %‑ának kell lennie, és a gázkeverék NO2-koncentrációjának legalább a NO-koncentráció 5 %‑ának kell lennie úgy, hogy a kalibrálógáz ne haladjon át a konverteren. A jelzett koncentrációt fel kell jegyezni. lennie. ) A NOx-elemző készüléknek NO-üzemmódban kell 56 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. 7. 3. Számítás A NOx-konverter hatékonyságát az alábbiak szerint kell kiszámítani: (cid:3) Hatékonyság %ð Þ ¼ 1 þ a (cid:2) b c (cid:2) d (cid:2) (cid:3) 100 a) NOx-koncentráció az 1. 7. 6. pont szerint; b) NOx-koncentráció az 1. 7. 7. pont szerint; c) NO-koncentráció az 1. 7. 4. pont szerint; d) NO-koncentráció az 1. 7. 5. pont szerint. 1. 7. 4. Oxigén hozzáadása Egy T-csatlakozón keresztül oxigént vagy zérus levegőt kell adni folyamatosan a gázáramhoz, amíg a jelzett koncentráció nem lesz kb. 20 %‑kal kisebb, mint az 1. 7. 2. pontban említett, kijelzett kalibrálási koncentráció. (A gázelemző készülék NO-üzemmódban van. ) A jelzett (c) koncentrációt fel kell jegyezni. A folyamat alatt az ozonizátor nem működik. 1. 7. 5. Az ozonizátor működtetése Ekkor az ozonizátort be kell kapcsolni és elegendő ózont kell fejleszteni ahhoz, hogy a NO-koncentrációt levigye kb. az 1. 7. 2. pont szerinti kalibrálási koncentráció 20 %‑ára (minimum 10 %). A jelzett (d) koncentrá- ciót fel kell jegyezni. (A gázelemző készülék NO-üzemmódban van. ) 1. 7. 6. NOx-üzemmód Ekkor a gázelemző készüléket NOx-üzemmódba kell kapcsolni, hogy a (NO, NO2, O2 és N2 összetételű) gázkeverék áthaladjon a konverteren. A jelzett (a) koncentrációt fel kell jegyezni. (A gázelemző készülék NOx- üzemmódban van. ) 1. 7. 7. Az ozonizátor kikapcsolása Ekkor az ozonizátort ki kell kapcsolni. Az 1. 7. 6. pontban leírt gázkeverék a konverteren át halad a detektorba. A jelzett (b) koncentrációt fel kell jegyezni. (A gázelemző készülék NOx-üzemmódban van. ) 1. 7. 8. N-üzemmód NO-üzemmódba kapcsolva, kikapcsolt ozonizátor mellett, az oxigén vagy a szintetikus levegő áramlását is meg kell szüntetni. A gázelemző készüléken leolvasható NOx érték ne különbözzön ±5 %‑nál többel az 1. 7. 2. pont szerint mért értéktől. (A gázelemző készülék NO-üzemmódban van. ) 1. 7. 9. A vizsgálati időközök A konverter hatékonyságát a NOx-elemző készülék minden kalibrálása előtt meg kell vizsgálni. 1. 7. 10. Hatékonysági követelmény A konverter hatékonysága ne legyen kisebb 90 %‑nál, de erősen ajánlott a nagyobb, 95 %‑os hatékonyság. Megjegyzés: Ha a gázelemző készülék leginkább használt tartományában az ozonizátor nem tudja végrehajtani a 80 %‑ról 20 %‑ra való koncentrációcsökkentést az 1. 7. 5. pont szerint, akkor azt a legmagasabb tartományt kell használni, amelynél a csökkentés még elvégezhető. 1. 8. A FID beállítása 1. 8. 1. A detektor válaszának optimalizálása A HFID-et a készülék gyártójának előírásai szerint kell beállítani. Levegőbe kevert propán kalibrálógázt kell használni a válasz optimalizálására a leginkább használt üzemi tartományban. A gyártó ajánlása szerinti tüzelőanyag- és levegőáramok mellett, egy 350 ±75 ppm C kalibrálógázt kell a gázelemző készülékbe vezetni. A választ egy adott tüzelőanyag-áramnál a kalibrálógázra adott válasz és a nullázógázra adott válasz különbségéből kell meghatározni. A tüzelőanyag-áramot lépésenként kell beállítani a gyártó ajánlása alatti és feletti értékekre. Ezeknél az áramoknál jegyezni a kalibrálógázra és a nullázógázra adott választ. A kalibrálógázra és a nullázógázra adott válasz közötti különbséget fel kell rajzolni és a tüzelőanyag-áramot a görbe dús oldalára kell beállítani. fel kell 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 57 1. 8. 2. Szénhidrogén-választényezők A gázelemző készüléket propán-levegő keverékkel és nagy tisztaságú szintetikus levegővel kell kalibrálni az 1. 5. pont szerint. A választényezőket a gázelemző készülék üzembe állításakor és nagyobb üzemszünetek után kell meghatározni. Az (Rf) választényező egy bizonyos szénhidrogén fajtára a FID C1 leolvasási érték aránya a tartályban lévő gáz ppm C1-ben kifejezett koncentrációjához. A vizsgálati gáz koncentrációjának olyannak kell válaszjelet. A koncentrációt ±2 % pontossággal kell értékhez képest. Ezenfelül a gáztartályt 24 órán át 298 K (25 °C) ±5 K hőmérsékleten kell kondicionálni. lennie, hogy körülbelül a teljes skála 80 %‑ánál adjon ismerni egy térfogatban kifejezett gravimetrikus alap- Az alkalmazandó próbagázok és az ajánlott relatív választényező tartományok az alábbiak: – metán és nagy tisztaságú szintetikus levegő: – propilén és nagy tisztaságú szintetikus levegő: – toluol és nagy tisztaságú szintetikus levegő: 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15, 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10, 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10. Ezek a propánra és nagy tisztaságú szintetikus levegőre vonatkozó Rf = 1,00 választényezőhöz viszonyított értékek. 1. 8. 3. Az oxigén-interferencia ellenőrzése Az oxigén-interferenciát a gázelemző készülék üzembe állításakor és nagyobb üzemszünetek után kell meg- határozni. A választényező definíciója és meghatározási módja megegyezik az 1. 8. 2. pontban leírtakkal. Az alkalmazandó próbagáz és az ajánlott relatív választényező tartomány az alábbi: – propán és nitrogén: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05. Ez az érték a propánra és nagy tisztaságú szintetikus levegőre vonatkozó Rf = 1,00 választényezőhöz viszonyított érték. A FID égési levegő oxigénkoncentrációja nem térhet el ±1 mól %‑nál többel a legutóbbi oxigén-interferencia ellenőrzésnél használt égési levegő oxigénkoncentrációjától. Ha a különbség nagyobb, ellenőrizni kell az oxigén- interferenciát, és szükség esetén be kell állítani a gázelemző készüléket. 1. 9. Interferencia-hatások NDIR- és CLD-elemző készülékeknél A kipufogógázban lévő, az éppen elemzett gáztól különböző gázok különféleképpen befolyásolhatják a leolvasott értéket. Pozitív interferencia-hatás lép fel az NDIR készülékekben, ha az interferáló gáz a mérendő gázzal azonos, de kisebb hatást kelt. Negatív zavaró hatás lép fel az NDIR készülékekben azáltal, hogy az interferáló gáz kiszélesíti a mért gáz elnyelési sávját, és a CLD készülékekben azáltal, hogy az interferáló gáz fojtja a sugárzást. Az 1. 9. 1. és 1. 9. 2. pontban leírt interferencia-ellenőrzést a gázelemző készülék üzembe állítása előtt és nagyobb üzemszünetek után kell elvégezni. 1. 9. 1. CO-elemző készülék interferencia-ellenőrzése A CO-elemző készülék eredményeire a víz és a CO2 lehet hatással. Ezért egy, a vizsgálat során használt legnagyobb üzemi tartomány teljes skálaértéke 80–100 %‑ának megfelelő koncentrációjú CO2-kalibrálógázt kell jegyezni a gázelemző készülék válaszát. A gázelemző szobahőmérsékleten vízen átbuborékoltatni, és fel kell készülék válasza nem lehet a teljes skála 1 %‑ánál nagyobb a 300 ppm vagy afölötti tartományokban, és 3 ppm-nél nagyobb a 300 ppm alatti tartományokban. 1. 9. 2. NOx-elemző készülék keresztérzékenységi vizsgálata A CLD- (és HCLD-) elemző készülékek szempontjából figyelembe veendő két gáz a CO2 és a vízgőz. E gázok keresztérzékenységi válaszértéke koncentrációjukkal arányos, ezért vizsgálati eljárásokra van szükség a vizsgálat alatt várhatóan előforduló legnagyobb koncentrációnál bekövetkező keresztérzékenység meghatározására. 1. 9. 2. 1. A CO 2 keresz térz éke ny ségi é r téké nek v izsgálata Egy, a maximális üzemi tartomány teljes skálaértéke 80–100 %‑ának megfelelő koncentrációjú CO2-kalibrálógázt kell átbocsátani az NDIR-elemző készüléken és a CO2-értéket „A”-val jelölve fel kell jegyezni. Ezután körülbelül 50 %‑ra kell felhígítani NO-kalibrálógázzal, át kell bocsátani az NDIR és (H)CLD elemzőkészüléken és a CO2-, illetve NO-értékeket „B”-vel, jegyezni. A CO2-t el kell zárni, és csak a NO- kalibrálógázt kell a (H)CLD-n átbocsátani. A NO-értéket „D”-vel jelölve fel kell jegyezni. illetve „C”-vel jelölve fel kell 58 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet A keresztérzékenységet az alábbiak szerint kell kiszámítani: % CO2 quench ¼ 1 (cid:2) (cid:4) (cid:2) ð D (cid:3) A C (cid:3) A Þ ð Þ (cid:2) D (cid:3) B ð Þ (cid:3) (cid:5) (cid:3) 100 és nem lehet nagyobb a teljes skála 3 %‑ánál. ahol: A: B: C: hígítatlan CO2 koncentrációja NDIR-rel mérve, %, hígított CO2 koncentrációja NDIR-rel mérve, %, hígított NO koncentrációja CLD-vel mérve, ppm, D: hígítatlan NO koncentrációja CLD-vel mérve, ppm. 1. 9. 2. 2. A víz ker esztérz ékenys ég i ér té kén ek viz sg á la ta Ez a vizsgálat csak nedves gáz koncentrációjának méréseire vonatkozik. A víz keresztérzékenysége számításánál figyelembe venni és a keverék vízgőz-koncentrációját a a NO-kalibrálógáz vízgőzzel való hígítását kell vizsgálatnál várható értékre kell beállítani. Egy, a szokásos üzemi tartomány teljes skálaértéke 80–100 %‑ának megfelelő koncentrációjú NO-kalibrálógázt kell átbocsátani az (H)CLD elemzőkészüléken és a NO-értéket „D”- jegyezni. A NO-gázt szobahőmérsékleten vízen kell átbuborékoltatni, át kell bocsátani a vel (H)CLD-n és a NO-értéket „C”-vel jelölve fel kell jegyezni. A gázelemző készülék abszolút működési nyomását és a vízhőmérsékletet meg kell állapítani és „E”-vel, jegyezni. A keveréknek a buborékoltatóvíz (F) hőmérsékletének megfelelő telítési gőznyomását meg kell állapítani és „G”-vel jelölve fel kell jegyezni. A keverék vízgőz-koncentrációját (%‑ban) az alábbi módon kell kiszámítani: illetve „F”-fel jelölve fel kell jelölve fel kell (cid:2) (cid:3) H ¼ 100 (cid:3) G E és „H”-val jelölve fel kell jegyezni. A várható hígított NO-kalibrálógáz koncentrációja (vízgőzben) az alábbiak szerint számítható: (cid:2) De ¼ D (cid:3) 1 (cid:2) H 100 (cid:3) jelölve fel kell és „De”-vel jegyezni. Dízelmotorok kipufogógázainál a kipufogógáz-vizsgálat alatt várható legnagyobb vízgőz koncentrációját (%‑ban), H/C = 1,8-tól 1-ig tüzelőanyag atomszámarány feltételezésével, a hígítatlan CO2-kalibrálógáz koncentrációja (az 1. 9. 2. 1. pontban mért „A”) alapján az alábbiak szerint kell felbecsülni: Hm = 0,9 × A és „Hm”-mel jelölve fel kell jegyezni. A víz keresztérzékenységi értéke az alábbiak szerint számítható: (cid:2) % H2O keresztérzékenység ¼ 100 (cid:3) De (cid:2) C (cid:3) (cid:2) (cid:3) (cid:3) Hm H De és nem lehet nagyobb a teljes skála 3 %‑ánál. De: a hígított NO várható koncentrációja (ppm), C: a hígított NO koncentrációja (ppm), Hm: maximális vízgőz-koncentráció (%), H: tényleges vízgőz-koncentráció (%). Megjegyzés: Fontos, hogy ennél a vizsgálatnál a NO-kalibrálógáz NO2-koncentrációja minimális legyen, mert a keresztérzékenység számításánál a NO2 vízben való elnyelése nincs figyelembe véve. 1. 10. Kalibrálási időközök A gázelemző készülékek 1. 5. pont szerinti kalibrálását legalább háromhavonként el kell végezni, vagy amikor a rendszeren olyan javítás vagy csere történt, ami a kalibrálásra hatással lehet. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 59 2. A RÉSZECSKEMÉRŐ RENDSZER KALIBRÁLÁSA 2. 1. Bevezetés Minden alkatrészt olyan gyakran kell kalibrálni, hogy ennek a szabványnak a pontossági követelményei teljesíthetők legyenek. A III. melléklet 1. függelékének 1. 5. pontjában és az V. mellékletben szereplő alkatré- szeknél alkalmazandó kalibrálási módszer ebben a szakaszban van leírva. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. Áramlásmérés A gázáramlásmérők vagy az áramlásmérő műszerek kalibrálásának a nemzeti és/vagy nemzetközi szabványok szerint kell történnie. A maximális hibának a leolvasott érték ±2 %‑án belül kell lennie. történő meghatározása esetén a különbség legnagyobb A gázáram nyomáskülönbség mérési módszerrel hibájának olyannak kell lennie, hogy a GEDF pontossága ±4 %‑on belül maradjon (lásd az V. melléklet 1. 2. 1. 1. EGA pontját is). Ez az egyes készülékek hibájának négyzetes középértékei segítségével számítható. A hígítási arány ellenőrzése EGA (V. melléklet, 1. 2. 1. 1. pont) nélküli részecske-mintavevő rendszer használata esetén a hígítási arányt minden új motorfelszereléskor ellenőrizni kell, járó motor mellett, vagy a CO2- vagy a NOx-koncentrációt mérve a kezeletlen és a hígított kipufogógázban. A mért hígítási aránynak a CO2 vagy NOx koncentrációmérésből számított hígítási arány ±10 %‑án belül kell lennie. A részleges átáramlási viszonyok ellenőrzése A kipufogógáz sebességtartományát és a nyomásingadozásokat ellenőrizni kell, és ha szükséges, az V. melléklet 1. 2. 1. 1. pontjának EP követelményei szerint be kell állítani. Kalibrálási időközök Az áramlásmérő műszerek kalibrálását legalább háromhavonként el kell végezni, vagy amikor a rendszeren olyan csere történt, ami a kalibrálásra hatással lehet. 60 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. AZ ADATOK KIÉRTÉKELÉSE ÉS A SZÁMÍTÁSOK 3. függelék 1. 1. A gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás adatainak kiértékelése A gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás kiértékeléséhez az egyes üzemmódokban az utolsó 60 másodperc során regisztrált diagramértékeket átlagolni kell, és a szénegyensúly módszer használata esetén a HC, CO, NOx és CO2 átlagos koncentrációit (conc) minden üzemmód során az átlagos diagramértékekből és a megfelelő kalibrálási adatokból kell megállapítani. Más regisztrálási módszer is használható, ha az egyenértékű adatokat szolgáltat. Az átlagos háttér-koncentrációk (concd) a hígítólevegő zsák méréseiből vagy a folyamatos (nem zsákos) háttérértékekből és a megfelelő kalibrálási adatokból határozhatók meg. 1. 2. Részecskekibocsátás A részecskék kiértékeléséhez minden üzemmódban a szűrőkön átáramló teljes mintatömegeket (MSAM,i) vagy térfogatokat (VSAM,i) kell feljegyezni. A szűrőket vissza kell vinni a mérőhelyiségbe, és legalább egy óráig, de 80 óránál nem hosszabb ideig tartó kondicionálás után meg kell mérni a súlyukat. A szűrők bruttó súlyát fel kell jegyezni és le kell vonni belőlük (lásd a III. melléklet 3. 1. pontját). A részecskék tömege (Mf az egyszűrős módszernél; Mf,i a a tárasúlyt többszűrős módszernél) az elsődleges és a pótszűrőkön összegyűlt részecskék tömegének összege. Ha háttérkorrekciót kell alkalmazni, fel kell jegyezni a szűrőkön áthaladó (MDIL) hígítólevegő tömeget vagy (VDIL) térfogatot és a részecskék (Md) tömegét. Ha egynél több mérést végeztek, minden mérésre ki kell számítani az Md/MDIL vagy Md/VDIL hányadost, és az értékeket átlagolni kell. 1. 3. A gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás számítása A végleges jegyzőkönyvbe kerülő vizsgálati eredményeket az alábbi lépések során kell levezetni: 1. 3. 1. A kipufogógáz-áram meghatározása A kipufogógáz-áramot (GEXHW, VEXHW vagy VEXHD) minden üzemmódra a III. melléklet 1. függelékének 1. 2. 1. – 1. 2. 3. pontja szerint kell meghatározni. Teljes átáramlású hígítórendszer használata esetén a teljes hígított kipufogógáz-áramot (GTOTW, VTOTW) minden üzemmódra a III. melléklet 1. függelékének 1. 2. 4. pontja szerint kell meghatározni. 1. 3. 2. Száraz/nedves korrekció A GEXHW, VEXHW, GTOTW vagy VTOTW alkalmazása esetén a mért koncentrációt, ha már nem eleve nedves alapon mérték, nedves alapú koncentrációra kell átalakítani az alábbi képletek segítségével: conc ((nedves)) = kw × conc ((száraz)) A kezeletlen kipufogógázra: (cid:2) kw,r,1 ¼ 1 (cid:2) FFH (cid:3) GFUEL GAIRD (cid:3) (cid:2) kw2 vagy (cid:2) kw,r,2 ¼ 1 þ 1,88 (cid:3) 0,005 (cid:3) % CO ðszárazÞ ð ½ 1 (cid:4) þ % CO2 ðszárazÞ ½ (cid:4) Þ (cid:3) (cid:2) kw2 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 61 A hígított kipufogógázra: (cid:2) kw,e,1 ¼ 1 (cid:2) 1,88 (cid:3) CO2 % ðnedvesÞ ð 200 (cid:3) Þ (cid:2) kw1 vagy: 0 kw,e,2 ¼ FFH a következő képlettel számítható: 1 (cid:2) kw1 B @ 1 þ 1,88 (cid:3) CO2 % ðszárazÞ ð 200 1 C A Þ FFH ¼ (cid:3) 1,969 (cid:2) 1 þ GFUEL GAIRW A hígítólevegőre: kW1 ¼ kW,d = 1 − kW1 1,608 (cid:3) Hd ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Hd (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF Þ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF (cid:4) Þ (cid:4) Hd ¼ 6,22 (cid:3) Rd (cid:3) Rd PB (cid:2) Pd (cid:3) pd (cid:3) 10 (cid:2)2 A beszívott levegőre (ha más, mint a hígítólevegő): kW,a = 1 − kW2 1,608 (cid:3) Ha ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Ha Þ kW2 ¼ Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 ahol: Ha: Hd: Rd: Ra: pd: pa: pb: a beszívott levegő abszolút nedvességtartalma, g víz per kg száraz levegő, a hígítólevegő abszolút nedvességtartalma, g víz per kg száraz levegő, a hígítólevegő relatív nedvességtartalma, %, a beszívott levegő relatív nedvességtartalma, %, a hígítólevegő telítési gőznyomása, kPa, a beszívott levegő telítési gőznyomása, kPa, a teljes légköri nyomás, kPa. 1. 3. 3. A NOx nedvességkorrekciója Mivel a NOx-kibocsátás függ a környező levegő állapotától, a NOx-koncentrációt a környezeti levegő hőmér- sékletére és nedvességtartalmára való tekintettel korrigálni kell, az alábbi képlettel megadott KH tényezőkkel: KH ¼ 1 ð 1 þ A (cid:3) Ha (cid:2) 10,71 ð Þ þ B (cid:3) Ta (cid:2) 298 Þ ahol: A: B: T: –0,0266, 0,309 GFUEL/GAIRD –0,209 GFUEL/GAIRD +0,00954, a levegő hőmérséklete K-ben GFUEL GAIRD ¼ tüzelőanyag/levegő arány ðszáraz levegő alaponÞ ð Þ; 62 HU Ha: Ra: pa: pb: Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet a beszívott levegő nedvességtartalma, g víz per kg száraz levegő: Ha ¼ 6,220 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 a beszívott levegő relatív nedvességtartalma, %, a beszívott levegő telítési gőznyomása, kPa, a teljes légköri nyomás, kPa. 1. 3. 4. A kibocsátás tömegáramának számítása A kibocsátás-tömegáramokat az egyes üzemmódokban az alábbiak szerint kell kiszámítani: a) Kezeletlen kipufogógázra (1),: Gasmass = u × conc × GEXHW Gasmass = v × conc × VEXHD Gasmass = w × conc × VEXHW Gasmass = u × concc × GTOTW Gasmass = w × concc × VTOTW vagy: vagy: b) A hígított kipufogógázra (1): vagy: ahol: concc a háttérkorrigált koncentráció concc = conc - concd × (1 − (1/DF)) DF = 13,4/(concCO2 + (concCO + concHC) × 10−4) vagy: DF = 13,4/concCO2. Az u – nedves, v – száraz, w – nedves együtthatókat az alábbi táblázat szerint kell használni: Gáz NOx CO HC CO2 u v w 0,001587 0,002053 0,002053 0,000966 0,00125 0,00125 0,000479 – 0,000619 15,19 19,64 19,64 conc ppm ppm ppm % A HC sűrűsége 1:1,85 átlagos szén/hidrogén arányon alapul. (1) NOx esetében a NOx-koncentrációt (NOxconc vagy NOxconcc) meg kell szorozni KHNOX-szal (a NOx-nak az előző 1. 3. 3. pontjában említett nedvességi korrekciós tényezőjével) az alábbiak szerint: KHNOX × conc or KHNOX × concc 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 63 1. 3. 5. A fajlagos szennyezőanyag-kibocsátás számítása A fajlagos szennyezőanyag-kibocsátást (g/kWh) minden egyes összetevőre az alábbi módon kell számítani: Xn Egyedi gáz ¼ i¼1 Xn Gasmassi (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 ahol Pi = Pm,i + PAE,i. A fenti számításban használt súlyozási tényezők és az üzemmódok (n) számai a III. melléklet 3. 6. 1. pontja szerintiek. 1. 4. A részecskekibocsátás számítása A részecskekibocsátást a következő módon kell kiszámítani: 1. 4. 1. A nedvességkorrekciós tényező részecske esetében levegő állapotától, a részecske-tömegáramot a Mivel a dízelmotorok részecskekibocsátása függ a környezeti környezeti levegő nedvességtartalmára való tekintettel korrigálni kell, az alábbi képlettel megadott Kp tényező- vel: Kp = 1/(1 + 0,0133 × (Ha − 10,71)) a beszívott levegő nedvességtartalma, g víz per kg száraz levegő: Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 a beszívott levegő relatív nedvességtartalma, %, a beszívott levegő telítési gőznyomása, kPa, a teljes légköri nyomás, kPa. Ha: Ra: pa: pb: 1. 4. 2. Részleges átáramlású hígítórendszer A részecskekibocsátás véglegesen jegyzőkönyvezett vizsgálati eredményeit az alábbi lépések során kell levezetni. Mivel többféle fajta hígítási arány szabályozás használható, különböző számítási módszerek vonatkoznak a GEDF egyenértékű hígított kipufogógáz tömegáramra vagy a VEDF egyenértékű hígított kipufogógáz térfogatáramra. Minden számítást az egyes üzemmódoknak (i) a mintavételi időszak alatt mutatott átlagértékeire kell alapozni. 1. 4. 2. 1. Iz o kinet iku s ren ds zere k GEDFW,i = GEXHW,i × qi vagy: vagy: VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ GDILW,i þ GEXHW,i (cid:3) r ð Þ GEXHW,i (cid:3) r Þ ð qi ¼ VDILW,i þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ ahol r az izokinetikus szonda Ap és a kipufogócső AT keresztmetszeti területének aránya: r ¼ Ap AT 64 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. 4. 2. 2. CO 2- va g y N O x-konce ntr ác iót mé r ő re ndszer ek GEDFW,i = GEXHW,i × qi VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ ConcE,i (cid:2) ConcA,i ConcD,i (cid:2) ConcA,i = a keresőgáz nedves koncentrációja a kezeletlen kipufogógázban = a keresőgáz nedves koncentrációja a hígított kipufogógázban = a keresőgáz nedves koncentrációja a hígítólevegőben vagy: ahol: ConcE ConcD ConcA A száraz alapon mért koncentrációt nedves alapra kell átszámítani e függelék 1. 3. 2. pontja szerint. 1. 4. 2. 3. CO 2 m érést és s zén egyensú ly módsze r t hasz náló rendsz erek GEDFW,i ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i CO2D,i (cid:2) CO2A,i ahol: = a hígított kipufogógáz CO2-koncentrációja = a hígítólevegő CO2-koncentrációja CO2D CO2A (a koncentráció nedves alapon, %‑ban) Ez az egyenlet a szénegyensúly feltételezésen alapul (a motorba bevitt szénatomok CO2 alakjában távoznak) és a következő lépések során vezethető le: és GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i GEXHW,i (cid:3) CO2D,i (cid:2) CO2A,i ð Þ 1. 4. 2. 4. Ár amlá sm érést h a sz ná ló rend sz erek GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ GTOTW,i GTOTW,i (cid:2) GDILW,i ð Þ 1. 4. 3. Teljes átáramlású hígítórendszer A részecskekibocsátás véglegesen jegyzőkönyvezett vizsgálati eredményeit az alábbi lépések során kell levezetni. Minden számítást az egyes üzemmódoknak (i) a mintavételi időszak alatt mutatott átlagértékeire kell alapozni. vagy: GEDFW,i = GTOTW,i VEDFW,i = VTOTW,i 1. 4. 4. A részecske-tömegáram számítása A részecske-tömegáramot az alábbiak szerint kell kiszámítani: Egyszűrős módszer esetén: vagy: PTmass ¼ Mf MSAM PTmass ¼ Mf VSAM Þ ð (cid:3) GEDFW 1 000 aver Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 65 ahol: (GEDFW)átl. , időszak alatt mért átlagértékek összegezésével kell meghatározni: (VEDFW)átl. , (MSAM)átl. , (VSAM)átl. , egész ciklusra érvényes értékét az egyes üzemmódokban a mintavételi ð GEDFW Þ aver ¼ ð VEDFW Þ aver ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 GEDFW,i (cid:3) WFi VEDFW,i (cid:3) WFi MSAM ¼ VSAM ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 MSAM,i VSAM,i PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i Þ ð (cid:3) GEDFW,i 1 000 PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i Þ ð (cid:3) VEDFW,i 1 000 ahol i = 1,. n Többszűrős módszer esetén: vagy: ahol i = 1,. n A részecske-tömegáram korrigálható a háttér figyelembevételére az alábbiak szerint: Egyszűrős módszer esetén: vagy: (cid:4) PTmass ¼ Mf MSAM (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:5) (cid:4) PTmass ¼ Mf VSAM (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:5) (cid:4) ð (cid:3) GEDFW 1 000 Þ aver (cid:4) Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver Ha egynél hányadossal kell helyettesíteni. több mérést végeznek, az (Md/MDIL), illetve (Md/VDIL) hányadost (Md/MDIL)átl. , illetve (Md/VDIL)átl. vagy: Többszűrős módszer esetén: DF = 13,4concCO2 + (concCO + concHC) × 10−4 DF = 13,4/concCO2 (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:3) (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) GEDFW,i 1 000 vagy: (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) VEDFW,i 1 000 Ha egynél hányadossal kell helyettesíteni. több mérést végeznek, az (Md/MDIL), illetve (Md/VDIL) hányadost (Md/MDIL)átl. , illetve (Md/VDIL)átl. vagy: DF = 13,4concCO2 + (concCO + concHC) × 10−4 DF = 13,4/concCO2 66 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. 4. 5. A fajlagos kibocsátás számítása A PT (g/kWh) fajlagos részecske-kibocsátást az alábbiak szerint kell kiszámítani (1): Egyszűrős módszer esetén: Többszűrős módszer esetén: PT ¼ Xn PTmass Pi (cid:3) WFi i¼1 Xn PTmass,i (cid:3) WFi PT ¼ i¼1 Xn i¼1 Pi (cid:3) WFi Pi = Pm,i + PAE,i 1. 4. 6. A tényleges súlyozási tényező Az egyszűrős módszer esetében a WFE,i tényleges súlyozási tényező az egyes üzemmódokban az alábbiak szerint számítható: vagy: ð Þ WFE,i ¼ MSAM,i (cid:3) GEDFW ð MSAM (cid:3) GEDFW,i aver Þ Þ ð WFE,i ¼ VSAM,i (cid:3) VEDFW ð VSAM (cid:3) VEDFW,i aver Þ ahol i = 1,. n. A tényleges súlyozási tényezők értéke nem térhet el ±0,005-nél (abszolút érték) többel a III. melléklet 3. 6. 1. pontban felsorolt súlyozási tényezőktől. (1) A PTmass részecske-tömegáramot meg kell szorozni Kp-vel (az 1. 4. 1. pontban említett, részecskékre vonatkozó nedvességkorrekciós tényezővel). 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 67 IV. MELLÉKLET A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOKHOZ ÉS A GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG ELLENŐRZÉSÉHEZ HASZNÁLAN- DÓ REFERENCIA-TÜZELŐANYAG MŰSZAKI JELLEMZŐI NEM KÖZÚTI MOZGÓ GÉPEK REFERENCIA-TÜZELŐANYAGA1 Megjegyzés: A motor teljesítménye/szennyezőanyag-kibocsátása szempontjából legfontosabb tulajdonságok ki vannak emelve. Cetánszám4 Határértékek és egységek2 Vizsgálati módszer minimum 457 maximum 50 ISO 5165 Sűrűség 15 °C-on minimum 835 kg/m3 ISO 3 675, ASTM D 4 052 Desztilláció3 –95 % pont Viszkozitás 40 °C-on Kéntartalom Lobbanáspont CFPP Vörösréz korrózió maximum 845 kg/m3 10 maximum 370 °C ISO 3405 minimum 2,5 mm2/s maximum 3,5 mm2/s minimum 0,1 tömeg %9 maximum 0,2 tömeg %8 minimum 55 °C minimum – maximum +5 °C maximum 1 ISO 3104 ISO 8754, EN 24260 ISO 2719 EN 116 ISO 2160 ISO 10370 Conradson-szám (10 % DR) maximum 0,3 tömeg % Hamutartalom Víztartalom maximum 0,01 tömeg % ASTM D 48212 maximum 0,05 tömeg % ASTM D 95, D 1744 Közömbösítési (erős sav) szám minimum 0,20 mg KOH/g Oxidációs stabilitás5 maximum 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274 Adalékok6 1. megjegyzés: Ha egy motor vagy jármű termikus hatásfokát kell kiszámítani, a tüzelőanyag fűtőértékét az alábbi összefüggés alapján lehet kiszámítani: Fajlagos energia (Fűtőérték)(Nettó) MJ/kg = (46,423 − 8,792 · d2 + 3,17 · d) × (1 − (x + y + s)) + 9,42 · s − 2,499 · x ahol: d x y s = sűrűség 288 K (15 °C) hőmérsékleten = víztartalom, tömegarány (% osztva 100-zal) = hamutartalom, tömegarány (% osztva 100-zal) = kéntartalom, tömegarány (% osztva 100-zal) 2. megjegyzés: A leírásban megadott értékek „valós értékek”. A határértékek meghatározása az „Alap meghatározása olajtermékek minőségi vitáihoz” című, ASTM D 3244 szabvány alapján történt, és a legmagasabb érték meghatározásakor a zérus feletti 2R legkisebb különbség lett figyelembe véve; a legmagasabb és legalacsonyabb értékek meghatározásánál a legkisebb különbség 4R (R = reprodukálhatóság). E statisztikai okokból szükséges intézkedéstől függetlenül a tüzelőanyag gyártójának törekednie kell a zérus értékre, ha a megadott legnagyobb 2R, és egy középértékre, ha maximum és minimum van megadva. Annak tisztázására, hogy egy tüzelőanyag megfelel-e e specifikációk követelményeinek, az ASTM D 3244 szabvány feltételeit kell alkalmazni. 68 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 3. megjegyzés: A megadott számok az elgőzölögtetett mennyiségeket mutatják (visszanyert % + veszteség %) 4. megjegyzés: A cetánszámtartomány nincs összhangban a minimális 4R tartományra vonatkozó követelménnyel. Mindazonáltal a tüzelőanyag szállítója és felhasználója közötti viták esetén az ASTM D 3244 előírásait lehet használni az ilyen viták ismételt mérést végeznek, amennyi elegendő a feloldására, feltéve hogy egyszeri meghatározások helyett inkább annyi szükséges pontosság eléréséhez. 5. megjegyzés: Még ha ellenőrzik is az oxidációs stabilitást, a tárolási időtartam valószínűleg korlátozott. Célszerű kikérni a szállító tanácsát a tárolási körülményekre és az élettartamra vonatkozóan. 6. megjegyzés: Ez a tüzelőanyag csak közvetlen lepárlású és krakkolt szénhidrogén-desztillációs összetevőkből áll; kéntelenítés megenge- dett. Nem tartalmazhat semmiféle fémes adalékot vagy cetánszámjavító adalékokat. 7. megjegyzés: Alacsonyabb értékek megengedhetők; ebben az esetben az alkalmazott referencia-tüzelőanyag cetánszámát fel kell tüntetni a jegyzőkönyvben. 8. megjegyzés: Magasabb értékek megengedhetők; ebben az esetben az alkalmazott referencia-tüzelőanyag kéntartalmát fel kell tüntetni a jegyzőkönyvben. 9. megjegyzés: Folyamatosan felül kell vizsgálni a piac alakulásának fényében. Egy motor első jóváhagyása alkalmával, ha nem alkalmaznak kipufogógáz-utókezelést, a kérelmező kívánságára megengedhető 0,050 % legalacsonyabb kéntarta- lom; ebben az esetben a mért részecskeszintet felfelé kell helyesbíteni a tüzelőanyag kéntartalmára névlegesen megadott átlagos értékre (0,150 tömeg %), az alábbi képlet segítségével: PTadj = PT + [SFC × 0,0917 × (NSLF − FSF)] ahol: PTadj PT SFC NSLF FSF A súlyozott fajlagos tüzelőanyag-fogyasztás számításának képlete: = a helyesbített PT-érték (g/kWh) = a részecskekibocsátás mért súlyozott fajlagos értéke (g/kWh) = súlyozott fajlagos tüzelőanyag-fogyasztás (g/kWh) az alábbi képlettel számolva = a névlegesen megadott kéntartalom-tömeghányad (azaz 0,15 %/100) átlaga = az üzemanyag kéntartalom tömeghányada (%/100) SFC ¼ P n i¼1 Gfuel,i Xn (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 = Pm,i + PAE,i ahol: Pi Az I. melléklet 5. 3. 2 pontja szerinti gyártásmegfelelőség megállapításánál a követelményeket olyan referencia- tüzelőanyaggal kell teljesíteni, amelynek kéntartalma megegyezik a 0,1/0,2 tömeg % maximum/minimum szintek- kel. 10. megjegyzés: Magasabb, egészen 855 kg/m3-ig terjedő értékek is megengedhetők; ebben az esetben az alkalmazott referencia-tüzelő- anyag sűrűségét tüntetni a jegyzőkönyvben. Az I. melléklet 5. 3. 2 pontja szerinti gyártásmegfelelőség megállapításánál a követelményeket olyan referencia-tüzelőanyaggal kell teljesíteni, amelynek sűrűsége megegye- zik a 835/845 kg/m3 maximum/minimum szintekkel. fel kell 11. megjegyzés: Minden tüzelőanyag jellemzőt és határértéket folyamatosan felül kell vizsgálni a piac alakulásának fényében. 12. megjegyzés: A hatálybalépés időpontjától kezdve az EN/ISO 6245 szabvánnyal kell felváltani. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 69 V. MELLÉKLET 1. ELEMZŐ ÉS MINTAVEVŐ RENDSZER GÁZ- ÉS RÉSZECSKE-MINTAVEVŐ RENDSZEREK Ábraszám Megnevezés 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Kezeletlen kipufogógáz elemző rendszere Hígított kipufogógáz elemző rendszere Részleges átáramlás, izokinetikus áramlás, szívóventilátor-vezérlés, részmintavétel Részleges átáramlás, izokinetikus áramlás, nyomóventilátor-vezérlés, részmintavétel Részleges átáramlás, CO2- vagy NOx-vezérlés, részmintavétel Részleges átáramlás, CO2- és szénegyensúly, teljes mintavétel Részleges átáramlás, egy Venturi-cső és koncentrációmérés, részmintavétel Részleges átáramlás, kettős Venturi-cső vagy fojtótárcsa és koncentrációmérés, részmintavétel Részleges átáramlás, többcsöves megosztás és koncentrációmérés, részmintavétel Részleges átáramlás, áramlásszabályozás, teljes mintavétel Részleges átáramlás, áramlásszabályozás, részmintavétel Teljes átáramlás, térfogat-kiszorításos szivattyú vagy kritikus áramlású Venturi-cső, részminta- vétel Részecske-mintavevő rendszer Teljes átáramlású rendszer hígítórendszere 1. 1. A kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok meghatározása Az 1. 1. 1. pont és a 2. és 3. ábra részletesen bemutatja az ajánlott mintavételi és elemző rendszereket. Mivel ugyanaz az eredmény többféle összeállítással is elérhető, nem kell szigorúan ragaszkodni ezekhez az ábrákhoz. Kiegészítő alkatrészek: műszerek, szelepek, mágnesszelepek, szivattyúk és kapcsolók alkalmazhatók kiegészítő adatok nyerése és a részrendszerek működésének összehangolása céljából. Más alkatrészek, amelyek egyes rendszerek pontosságának biztosításához nem szükségesek, elhagyhatók, ha elhagyásuk a műszaki szempontok helyes megítélésen alapul. 1. 1. 1. A CO, CO2, HC, NOx gáz-halmazállapotú összetevők A kezeletlen vagy hígított gáz-halmazállapotú szennyező anyagok meghatározására szolgáló elemző rendszer leírása az alábbiak használatán alapul: – HFID-elemző készülék a szénhidrogének mérésére, – NDIR-elemző készülék a szén-monoxid és szén-dioxid mérésére, – HCLD- vagy egyenértékű elemző készülék a nitrogén-oxid mérésére. A kezeletlen kipufogógáz (lásd a 2. ábrát) esetében a mintát az összes összetevőhöz egyetlen mintavevő szondával vagy két szorosan egymás mellett elhelyezett szondával lehet venni, belső megosztással a különböző elemző készülékekhez. Ügyelni kell arra, hogy az elemzőrendszer egyetlen pontján se következhessék be a kipufogógáz-összetevők kondenzációja (a vizet és kénsavat is beleértve). Hígított kipufogógáznál (lásd a 3. ábrát) a szénhidrogén-mintát más mintavevő szondával kell venni, mint a többi összetevő mintáját. Ügyelni kell arra, hogy az elemző rendszer egyetlen pontján se következhessék be a kipufogógáz-összetevők kondenzációja (a vizet és kénsavat is beleértve). 70 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 2. ábra Kipufogógáz CO, NOx és HC összetevőit elemző rendszer folyamatábrája 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 71 Hígított kipufogógáz CO, CO2, NOx és HC összetevőit elemző rendszer folyamatábrája 3. ábra Magyarázatok – 2. és 3. ábra Általános megállapítás: Minden olyan alkatrészt, amelyen a gázminta áthalad, a megfelelő rendszerre előírt hőmérsékleten kell tartani. – SP1 kezeletlen gázmintavevő szonda (csak a 2. ábrán) Rozsdamentes acélból készült egyenes, zárt, soklyukú szonda alkalmazása ajánlott. A szonda belső átmérője ne legyen nagyobb a mintavevő vezeték belső átmérőjénél. A szonda falvastagsága ne legyen nagyobb 1 mm-nél. A szondán legalább három, három különböző sugárirányú síkban elhelyezett lyuknak kell lennie, úgy méretezve, hogy mindegyiken közel azonos nagyságú áramlás álljon elő. A szondának a kipufogócső átmérőjének legalább 80 %‑át át kell érnie. – SP2 hígított kipufogógáz HC mintavevő szonda (csak a 3. ábrán) A szonda (szondának): – meghatározása: a szénhidrogén-mintavevő vezeték (HSL3) első 254–762 mm-es szakasza, – belső átmérőjének legalább 5 mm-nek kell lennie, – a DT hígító alagút (1. 2. 1. 2 pont) olyan pontján elhelyezendő, ahol a hígítólevegő és a kipufogógáz már jól összekeveredett (azaz kb. 10 alagút-átmérőnyi távolságra attól a ponttól, ahol a kipufogógáz belép az alagútba), 72 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet – (sugárirányban) elég messze kell örvényhatásoktól mentes legyen, lennie a többi szondától és az alagút falától ahhoz, hogy sodor- és – úgy legyen fűtve, hogy a szondából való kilépés helyén a gáz hőmérsékletét 463 K (190 °C) ±10 K értékre emelje. – SP3 hígított kipufogógáz CO, CO2, NOx mintavevő szonda (csak a 3. ábrán) A szonda (a szondának): – az SP2-vel azonos síkban kell lennie, – (sugárirányban) elég messze kell örvényhatásoktól mentes legyen, lennie a többi szondától és az alagút falától ahhoz, hogy sodor- és – a vízkondenzáció elkerülése érdekében legalább 328 K (55 °C) hőmérsékletre legyen fűtve és legyen teljes hosszában hőszigetelve. – HSL1 fűtött mintavevő vezeték A mintavevő vezeték a gázmintát egy szondától a szétosztási pont(ok)hoz és a HC-elemző készülékhez vezeti. A mintavevő vezeték(nek): – belső átmérőjének legalább 5 mm-nek, legfeljebb 13,5 mm-nek kell lennie, – rozsdamentes acélból vagy PTFE-ből kell készülnie, – minden külön szabályozott tartania egy 463 K (190 °C) ±10 K csőfalhőmérsékletet, ha a kipufogógáz hőmérséklete a mintavevő szondánál 463 K (190 °C) vagy annál alacsonyabb, fűtött szakaszon mérve fenn kell – fenn kell tartania egy 453 K (180 °C) értéknél magasabb csőfalhőmérsékletet, ha a kipufogógáz hőmérséklete a mintavevő szondánál 463 K (190 °C) értéknél magasabb, – fenn kell tartania egy 463 K (190 °C) ±10 K gázhőmérsékletet közvetlenül az (F2) fűtött szűrő és a HFID előtt. – HSL2 fűtött NOx mintavevő vezeték A mintavevő vezetéknek: – fenn kell tartania egy 328–473 K (55–200 °C) csőfalhőmérsékletet a konverterig, ha használnak hűtőfürdőt, és a gázelemző készülékig, ha nem használnak hűtőfürdőt, – rozsdamentes acélból vagy PTFE-ből kell készülnie. Mivel a mintavevő vezeték fűtésére csak a víz és a kénsav kondenzációjának megakadályozása céljából van szükség, a mintavevő vezeték hőmérséklete a tüzelőanyag kéntartalmától függ. – SL CO (CO2) mintavevő vezeték A vezetéknek PTFE-ből vagy rozsdamentes acélból kell készülnie. Fűtött is, fűtetlen is lehet. – BK háttérzsák (választható; csak a 3. ábrán) A háttér-koncentrációk méréséhez. – BG mintavevő zsák (választható; csak a 3. ábrán, a CO-nál és CO2-nél) A mintakoncentrációk méréséhez. – F1 fűtött előszűrő (választható) A hőmérsékletnek a HSL1-ével azonosnak kell lennie. – F2 fűtött szűrő A szűrőnek le kell választania minden szilárd részecskét a gázmintából a gázelemző készülék előtt. A hőmérsékletnek a HSL1-ével azonosnak kell lennie. A szűrő szükség szerint cserélendő. – P fűtött mintavevő szivattyú A szivattyút a HSL1 hőmérsékletére kell fűteni. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 73 – HC Fűtött lángionizációs detektor (HFID) a szénhidrogének meghatározására. A hőmérsékletet 453–473 K (180– 200 °C) között kell tartani. – CO, CO2 NDIR elemző készülékek a szén-monoxid és a szén-dioxid meghatározására. – NO2 (H)CLD elemző készülék a nitrogén-oxidok meghatározására. HLCD alkalmazása esetén azt 328–473 K (55– 200 °C) hőmérsékleten kell tartani. – C konverter Konvertert kell alkalmazni a NO2-nak NO-dá való katalitikus redukciójához, még a CLD-ben vagy HCLD-ben való elemzés előtt. – B hűtőfürdő A kipufogógáz mintában lévő víz lehűtésére és kondenzálására. A fürdőt jég vagy hűtőberendezés segítségé- vel 273–277 K (0–4 °C) hőmérsékleten kell tartani. Alkalmazása választható, ha a gázelemző készülék a III. melléklet 3. függeléke 1. 9. 1. és 1. 9. 2. pontja szerint mentes a vízgőz-keresztérzékenységtől. Kémiai szárítókat nem szabad a minta víztelenítéséhez használni. – T1, T2, T3 hőmérséklet-érzékelő A gázáram hőmérsékletének figyelésére. – T4 hőmérséklet-érzékelő A NO2 –NO konverter hőmérsékletének mérésére. – T5 hőmérséklet-érzékelő A hűtőfürdő hőmérsékletének figyelésére. – G1, G2, G3 manométer A mintavevő vezetékek nyomásának mérésére. – R1, R2 nyomásszabályozó A levegő, illetve a tüzelőanyag anyag nyomásának szabályozására a HFID számára. – R3, R4, R5 nyomásszabályozó A mintavevő vezetékek nyomásának és a gázelemző készülékekhez folyó áramlásnak a szabályozására. – FL1, FL2, FL3 áramlásmérők A minta megkerülőáramának figyelésére. – FL4–FL7 áramlásmérők (választható) A gázelemző készülékeken átfolyó áramlás figyelésére. – V1–V6 választószelepek Megfelelő szelepelrendezés annak kiválasztására, hogy a gázelemző készülékbe minta, kalibrálógáz vagy nullázógáz folyjon. – V7, V8 mágnesszelep A NO2 –NO konverter megkerülésére. – V9 tűszelep Az áramlásnak a NO2 –NO konverter és a megkerülő vezeték közötti kiegyensúlyozására. – V10, V11 tűszelepek A gázelemző készülék gázáramának szabályozására. 74 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet – V12, V13 kétállású szelepek A B fürdő kondenzátumának leeresztésére. – V14 választószelep A mintavevő vagy a háttérzsák kiválasztására. 1. 2. A részecskék meghatározása Az 1. 2. 1. és 1. 2. 2. pont és a 4–15. ábrák részletesen ismertetik az ajánlott hígító- és mintavevő rendszereket. is elérhető, nem kell szigorúan ragaszkodni ezekhez az Mivel ugyanaz az eredmény többféle összetétellel ábrákhoz. Kiegészítő alkatrészek: műszerek, szelepek, mágnesszelepek, szivattyúk és kapcsolók alkalmazhatók kiegészítő adatok nyerése és a részrendszerek működésének összehangolása céljából. Más alkatrészek, amelyek egyes rendszerek pontosságának biztosításához nem szükségesek, elhagyhatók, ha elhagyásuk a műszaki szempontok helyes megítélésen alapul. 1. 2. 1. A hígítórendszer 1. 2. 1. 1. Ré szle ges át á ra mlá sú h íg ító re nd szer (4 –1 2. á b r a ) Ez egy olyan hígítórendszer leírása, amely a kipufogógáz-áram egy részének hígításán alapul. A gázáram felosztása és azt követő hígítása különböző fajta hígítórendszerekkel oldható meg. A rákövetkező részecske- gyűjtés céljából a hígított kipufogógázt teljes egészében vagy csak részben kell átengedni a részecskegyűjtő rendszeren (1. 2. 2. pont, 14. ábra). Az első módszert részmintavevő típusúnak nevezik. teljes mintavevő típusúnak, a másodikat A hígítási arány kiszámítása az alkalmazott rendszertől függ. Az alábbi rendszereket célszerű használni: – izokinetikus rendszerek (4. és 5. ábra) Ezeknél a rendszereknél az átvezetőcsőbe kerülő gázáram a gázsebesség és/vagy gáznyomás függvényében a teljes kipufogógáz-áramhoz igazodik, ezért a mintavevő szondánál zavartalan és egyenletes kipufogógáz- áramlásra van szükség. Ez általában egy rezonátor alkalmazásával és a mintavevő hely előtti csőszakasz egyenes kiképzésével érhető el. Ekkor a megosztási arány egyszerűen mérhető értékekből, például a csőátmérőkből számítható ki. Meg kell jegyezni, hogy az izokinézis alkalmazásakor csak az áramlási viszonyok érvényesülnek, a méreteloszlásnak nincs jelentősége. Ez utóbbira jellemző módon nincs is szükség, mert a részecskék elég kicsinyek ahhoz, hogy az áramvonalakat kövessék. – áramlásszabályozású rendszerek koncentrációméréssel (6–10. ábra) Ezeknél a rendszereknél a mintavétel a teljes kipufogógáz-áramból történik a hígítólevegő áramlásának és a teljes hígított kipufogógáz-mennyiség áramlásának szabályozásával. A hígítási arányt a motor kipufogógázai- ban természetesen előforduló keresőgázok, mint a CO2 vagy a NOx koncentrációjából lehet megállapítani. A hígított kipufogógázban és a hígítólevegőben lévő koncentrációt meg kell mérni, míg a kezeletlen kipufogó- gázban fennálló koncentráció vagy közvetlenül mérhető, vagy a tüzelőanyag-áram és a szénegyensúly képlet segítségével állapítható meg, ha ismert a tüzelőanyag összetétele. A rendszerek a számított hígítási arány alapján (6. és 7. ábra) vagy az átvezetőcsőbe áramló gáz mennyisége alapján (8. , 9. és 10. ábra) vezérelhetők. – áramlásszabályozású rendszerek áramlásméréssel (11. és 12. ábra) Ezeknél a rendszereknél a mintavétel a teljes kipufogógáz-áramból történik a hígítólevegő áramlásának és a teljes hígított kipufogógáz-mennyiség áramlásának beállításával. A hígítási arány a két áramlás nagyságának különbségéből állapítható meg. Fontos, hogy az áramlásmérők egymáshoz képest pontosan legyenek kalibrálva, mivel a két áramlás relatív nagysága jelentős hibákat okozhat nagyobb hígítási arányok esetén (9. és ez utáni ábrák). Az áramlás szabályozása itt igen közvetlen, mert a hígítandó kipufogógáz-áram állandó értéken tartása mellett szükség esetén a hígítólevegő áramlása változtatható. A részleges átáramlású hígítórendszerek előnyeinek kiaknázása érdekében ügyelni kell az olyan esetleges zavaró körülmények elkerülésére, mint a részecskék elveszése az átvezetőcsőben, biztosítva, hogy a minta valóban a motor kipufogógázát képviselje, és a megosztási arány meghatározására. A leírt rendszerek figyelmet fordítanak ezekre a kritikus területekre. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 75 Részleges átáramlású hígítórendszer izokinetikus szondával és részmintavétellel (SB vezérlés) 4. ábra A kezeletlen kipufogógázt az EP kipufogócsőből, az ISP izokinetikus mintavevő szondától a TT átvezetőcső továbbítja a DT hígító alagútba. A kipufogógáznak a kipufogócső és a szonda szája közötti nyomáskülönbségét a DPT nyomásjeladó méri. Ez a jel az FC1 áramlásszabályozóba kerül, amely úgy vezérli az SB szívóventilátort, hogy a szonda szájánál zérus értékű nyomáskülönbség álljon fenn. Ilyen körülmények között az EP-ben és az SP-ben azonos gázsebesség alakul ki, és az ISP-n és TT-n átáramló mennyiségek a kipufogógáz-áram állandó (megosztott) hányadát képviselik. A megosztási arány az EP és az ISP keresztmetszeti területeinek viszonya alapján határozható meg. A hígítólevegő áramát az FM1 áramlásmérő készülék méri. A hígítási arány az átáramló hígítólevegő mennyiségéből és a megosztási arányból számítható. 76 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Részleges átáramlású hígítórendszer izokinetikus szondával és részmintavétellel (PB vezérlés) 5. ábra A kezeletlen kipufogógázt az EP kipufogócsőből, az ISP izokinetikus mintavevő szondától a TT átvezetőcső továbbítja a DT hígító alagútba. A kipufogógáznak a kipufogócső és a szonda szája közötti nyomáskülönbségét a DPT nyomásjeladó méri. Ez a jel az FC1 áramlásszabályozóba kerül, amely úgy vezérli a PB nyomóventilátort, hogy a szonda szájánál zérus értékű nyomáskülönbség álljon fenn. Ez az FM1 áramlásmérő készülékkel már megmért hígítólevegő egy kis részének elvételével és egy pneumatikus kifolyónyíláson át a TT-be vezetésével történik. Ilyen körülmények között az EP-ben és az ISP-ben azonos gázsebesség alakul ki, és az ISP-n és a TT-n átáramló mennyiségek a kipufogógáz-áram állandó (megosztott) hányadát képviselik. A megosztási arány az EP és az ISP keresztmetszeti területeinek viszonya alapján határozható meg. A hígítólevegőt az SB szívóventilátor szívja át a DT-n, az átáramló mennyiséget az FM1 méri a DT belépőnyílásánál. A hígítási arány az átáramló hígítólevegő mennyiségéből és a megosztási arányból számítható. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 77 Részleges átáramlású hígítórendszer CO2 vagy NOx koncentrációméréssel és részmintavétellel 6. ábra A kezeletlen kipufogógázt az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szonda és a TT átvezetőcső továbbítja a DT hígító alagútba. A keresőgáz- (CO2 vagy NOx) koncentrációkat a kezeletlen kipufogógázban, a hígított kipufogógázban, valamint a hígítólevegőben az EGA kipufogógáz-elemző készülék(ek) méri(k). Ezek a jelek az FC2 áramlásszabályozóba kerülnek, amely vagy a PB nyomóventilátort vagy az SB szívóventilátort vezérli annak érdekében, hogy a DT-ben a kívánt kipufogógáz-megosztás és hígítási arány álljon fenn. A hígítási arány a kezeletlen kipufogógáz, a hígított kipufogógáz és a hígítólevegő keresőgáz-koncentrációjából számítható. 78 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Részleges átáramlású hígítórendszer CO2 koncentrációméréssel, szénegyensúllyal és teljes mintavétellel 7. ábra A kezeletlen kipufogógázt az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szonda és a TT átvezetőcső továbbítja a DT hígító alagútba. A CO2 koncentrációkat a hígított kipufogógázban, valamint a hígítólevegőben az EGA kipufogógáz-elemző készülék(ek) méri(k). A CO2 és a tüzelőanyag-áramlás GFUEL jelei vagy az FC2 áramlász- szabályozóba vagy a részecske-mintavevő rendszer FC3 áramlásszabályozójába kerülnek (lásd a 14. ábrát). Az FC2 a PB nyomóventilátort, míg az FC3 a részecske-mintavevő rendszert vezérli (lásd a 14. ábrát), ezáltal szabályozva a rendszerbe belépő, illetve abból kilépő áramokat és fenntartva a DT-ben a kívánt kipufogógáz- megosztást és hígítási arányt. A hígítási arány a CO2-koncentrációból és a GFUEL-ből számítható a szénegyensúly- feltevés alkalmazásával. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 79 8. ábra Részleges átáramlású hígítórendszer egy Venturi-csővel, koncentrációméréssel és részmintavétellel A kezeletlen kipufogógáz az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szondán és a TT átvezetőcsövön keresztül kerül a DT hígító alagútba, a DT-ben elhelyezett VN Venturi-cső által létrehozott szívás hatására. A TT-n átáramló gáz mennyisége a Venturi-zónában létrejövő mozgásmennyiség-változástól függ, és ezért függ a gáz abszolút hőmérsékletétől a TT-ből való kilépés helyén. Következésképpen egy adott alagút-áramlási értéknél a kipufogógáz-megosztás nem állandó, és a hígítási arány kis terhelésnél egy kicsit kisebb, mint nagy terhelésnél. A keresőgáz (CO2 vagy NOx) koncentrációkat a kezeletlen kipufogógázban, a hígított kipufogógázban, valamint a hígítólevegőben az EGA kipufogógáz elemzőkészülék(ek) méri(k), és a hígítási arány ezekből a mért értékekből számítható. 80 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 9. ábra Részleges átáramlású hígítórendszer két Venturi-csővel vagy két fojtótárcsával, koncentrációméréssel és rész- mintavétellel A kezeletlen kipufogógáz az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szondán és a TT átvezetőcsövön keresztül kerül a DT hígító alagútba, egy fojtótárcsákból vagy Venturi-csövekből álló áramlásmegosztó útján. Az első (FD1) az EP-ben van, a második (FD2) a TT-ben. Ezenfelül még két nyomásszabályozó szelepre (PCV1 és PCV2) is szükség van az állandó kipufogógáz-megosztás fenntartásához, az EP ellennyomásának és a DT nyomásának szabályozása útján. A PCV1 az SP után van elhelyezve az EP-ben, a PCV2 a PB nyomóventilátor és a DT között. A keresőgáz- (CO2 vagy NOx) koncentrációkat a kezeletlen kipufogógázban, a hígított kipufogógázban, valamint a hígítólevegőben az EGA kipufogógáz elemző készülék(ek) méri(k). Ezek a kipufogógáz-megosztás ellenőrzéséhez szükségesek, és a PCV1 és PCV2 beszabályozásához is felhasználhatók a pontos megosztász- szabályozás érdekében. A hígítási arány a keresőgáz-koncentrációkból számítható ki. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 81 Részleges átáramlású hígítórendszer többcsöves megosztással, koncentrációméréssel és részmintavétellel 10. ábra A kezeletlen kipufogógáz az EP kipufogócsőből a TT átvezetőcsövön keresztül kerül a DT hígító alagútba az FD3 áramlásmegosztó segítségével, amely egy sor azonos méretű (átmérőjű, hosszúságú és hajlítási sugarú) csőből áll, az EP-be szerelve. A kipufogógáz e csövek egyikén át a DT-be kerül, a maradék pedig a többi cső útján a DC csillapítókamrán halad át. Így a kipufogógáz megosztásának mértékét az összcsőszám határozza meg. Az állandó megosztási arány szabályozásához az kell, hogy a DC, valamint a TT kilépőnyílása közötti nyomáskülönbség, amit a DPT nyomáskülönbség-jeladó mér, zérus legyen. A zérus nyomáskülönbség úgy érhető el, hogy friss levegőt fecskendezünk a DT-be a TT kilépőnyílása közelében. A keresőgáz (CO2 vagy NOx) koncentrációkat a kezeletlen kipufogógázban, a hígított kipufogógázban, valamint a hígítólevegőben az EGA kipufogógáz-elemző készülék(ek) méri(k). Ezek a kipufogógáz-megosztás ellenőrzéséhez szükségesek és felhasz- nálhatók a befecskendezett levegő mennyiségének szabályozására a pontos megosztásszabályozás érdekében. A hígítási arány a keresőgáz-koncentrációkból számítható ki. 82 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Részleges átáramlású hígítórendszer áramlásszabályozással és teljes mintavétellel 11. ábra A kezeletlen kipufogógáz az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szondán és a TT átvezetőcsövön keresztül kerül a DT hígító alagútba. Az alagúton átömlő teljes áramot az FC3 áramlásszabályozó és a részecske- mintavevő rendszer P mintavevő szivattyúja (lásd a 16. ábrát) szabályozza. A hígítólevegő áramát a kívánt kipufogógáz-megosztás beállításához az FC2 áramlásszabályozó szabályozza, amely vezérlőjelként a GEXH, GAIR vagy GFUEL értékeket használhatja. A DT-be áramló mintamennyiség a teljes átáramló mennyiség és a hígítólevegő mennyiségének különbsége. A hígítólevegő áramát az FM1 áramlásmérő készülék, a teljes átáramló mennyiséget a részecske-mintavevő rendszer (lásd a 14. ábrát) FM3 áramlásmérő készüléke méri. A hígítási arány ebből a két áramlási értékből számítható. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 83 Részleges átáramlású hígítórendszer áramlásszabályozással és részmintavétellel 12. ábra A kezeletlen kipufogógáz az EP kipufogócsőből az SP mintavevő szondán és a TT átvezetőcsövön keresztül kerül a DT hígító alagútba. A kipufogógáz megosztását és DT-be áramlását az FC2 áramlásszabályozó szabályozza, amely megfelelő módon állítja be a PB nyomóventilátor és az SB szívóventilátor által létrehozott gázáramot (vagy fordulatszámukat). Ez azért lehetséges, mert a részecske-mintavevő rendszerrel kivett minta visszatér a DT-be. Az FC2 vezérlőjeleként a GEXH, GAIR vagy GFUEL használható. A hígítólevegő áramát az FM1 áramlásmérő készülék, a teljes átáramló mennyiséget az FM2 áramlásmérő készülék méri. A hígítási arány ebből a két áramlási értékből számítható. 84 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Magyarázatok – 4–12. ábra – EP kipufogócső A kipufogócső szigetelt lehet. A kipufogócső hőtehetetlenségének csökkentése érdekében ajánlatos 0,015 vagy kisebb falvastagság/átmérő viszonyt alkalmazni. A rugalmas szakaszok hossza ne legyen több az átmérő 12-szeresénél. A centrifugális erő hatására bekövetkező lerakódások csökkentése érdekében a hajlatokat minimalizálni kell. Ha a rendszerben próbapadi hangtompító is van, ez is lehet hőszigetelt. Izokinetikus rendszerekben a szonda csúcsa előtt legalább hat csőátmérőnyi, utána legalább három csőátmé- rőnyi hosszon ne legyenek a kipufogócsőben könyökök, hajlatok és hirtelen átmérőváltozások. A mintavételi zónában a gázsebességnek 10 m/s‑nál nagyobbnak kell lennie, az alapjárati üzemmód kivételével. A kipufogógázok nyomásingadozásai átlagban nem haladhatják meg a ±500 Pa értéket. A nyomásingadozások csökkentésére tett is tartalmazó) dobozos típusú kipufogórendszer alkalmazásán kívül, nem változtathatják meg a motor teljesítményét és nem okozhatnak részecskelerakódást. intézkedések (hangtompítót és utókezelő berendezést Nem izokinetikus szondával ellátott rendszereknél ajánlatos, hogy a cső a szonda csúcsa előtt legalább hat csőátmérőnyi, utána legalább három csőátmérőnyi hosszon egyenes legyen. – SP mintavevő szonda (6–12. ábra) A minimális belső átmérőnek 4 mm-nek kell átmérőjének arányának legalább 4-nek kell csőnek kell többlyukú szondának kell lennie. lennie. A kipufogócső és a mintavevő szonda belső lennie. A szondának az áramlással szembe fordított nyitott lennie a kipufogócső középvonalában elhelyezve, vagy egy, az 1. 1. 1. pontban SP1 alatt leírt – ISP izokinetikus mintavevő szonda (4. és 5. ábra) Az izokinetikus mintavevő szondát a kipufogócső középvonalában az áramlással szembefordítva kell elhelyezni ott, ahol a kipufogócső áramlási viszonyai biztosítják, hogy a minta a kezeletlen kipufogógázzal arányos legyen. A belső átmérőnek legalább 12 mm-nek kell lennie. Az izokinetikus kipufogógáz megosztásánál egy szabályozó rendszerre van szükség, amely az EP és az ISP közötti nyomáskülönbséget zérus értéken tartja. Ilyen körülmények között az EP-ben és az ISP-ben azonos kipufogógáz-sebességek alakulnak ki, és az ISP-n átfolyó tömegáram a kipufogógáz áramnak mindig azonos hányada. Az ISP-t egy nyomáskülönbség-jeladóhoz kell kötni. Az EP és az ISP közötti nyomás zérus értéken tartását egy ventilátor fordulatszámának szabályozásával vagy egy áramlásszabályozóval lehet elérni. – FD1, FD2 áramlásmegosztó (9. ábra) Az EP kipufogócsőbe, illetve a TT átvezetőcsőbe egy-egy Venturi-cső vagy fojtótárcsa van beépítve a kezeletlen kipufogógázzal arányos minta kivételéhez. Egy, az EP-ben és a DT-ben keletkező nyomást szabályozó, PCV1 és PCV2 szelepből álló szabályozó rendszerre van szükség az arányos áramlásmegosztás- hoz. – FD3 áramlásmegosztó (10. ábra) Egy csőkészlet (többcsöves egység) van az EP kipufogócsőbe építve a kezeletlen kipufogógázzal arányos minta kivételéhez. A csövek egyike a kipufogógázt a DT hígító alagútba vezeti, a többi egy DC csillapító- kamrába. A csöveknek azonos méretűeknek (azonos átmérő, hossz, hajlítási sugár) kell így a kipufogógáz megosztása a csövek számától függ. Az arányos megosztáshoz egy szabályozórendszerre van szükség, amely a többcsöves egység DC-be ömlésének és TT-be ömlésének helye közötti nyomáskülönbséget zérus értéken tartja. Ilyen viszonyok mellett a kipufogógáz-sebességek az EP-ben és az FD3-ban arányosak, és a TT áramlás a kipufogógáz-áramnak mindig azonos hányada. A két pontot egy DPT nyomáskülönbség- jeladóhoz kell kötni. A zérus nyomáskülönbséget az FC1 áramlásszabályozó biztosítja. lenniük, 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 85 – EGA kipufogógáz-elemző készülék (6–10. ábra) CO2- és NOx-elemzők használhatók (szénegyensúly módszer esetében csak CO2). A gázelemző készülékeket úgy kell kalibrálni, mint a gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátás mérésére szolgáló készülékeket. A koncentrációkülönbségek meghatározására egy vagy több elemző készülék használható. A mérőrendszerek pontosságának olyannak kell lennie, hogy a GEDFW,i vagy VEDFV,i pontossága ±4 %‑on belül maradjon. – TT átvezetőcső (4–12. ábra) A részecskeminta-átvezetőcső(nek): – a lehető legrövidebbnek kell lennie, de 5 méternél semmiképpen se legyen hosszabb, – átmérőjének a szondáéval azonosnak vagy annál nagyobbnak kell lennie, de ne haladja meg a 25 mm-t, – kiömlőnyílásának a hígító alagút közepén kell lennie és az áramlás irányába (nem azzal szembe) kell néznie. Ha a cső 1 méter hosszú vagy annál rövidebb, akkor legfeljebb 0,05 W/(m ∙ K) hővezető-képességű anyaggal kell szigetelni, és a szigetelés sugárirányú vastagsága feleljen meg a szonda átmérőjének. Ha a cső 1 méternél hosszabb, szigetelni és fűteni kell, úgy hogy a minimális csőfal-hőmérséklet 523 K (250 °C) legyen. Alternatívaként az átvezetőcső megkívánt falhőmérsékletét szokásos hővezetési számításokkal határozni. is meg lehet – DPT nyomáskülönbség-jeladó (4. , 5. és 10. ábra) A nyomáskülönbség-jeladó érzékelési tartománya ±500 Pa-nak vagy kisebbnek kell lennie. – FC1 áramlásszabályozó (4. , 5. és 10. ábra) Izokinetikus rendszereknél nyomáskülönbség zérus értéken való tartására. A szabályozás történhet: (4. és 5. ábra) áramlásszabályozóra van szükség az EP és az ISP közötti a) az (SB) szívóventilátor fordulatszámának vagy szállításának szabályozásával és a (PB) nyomóventilátor fordulatszámának állandó értéken tartásával minden üzemmódban (4. ábra); vagy b) az (SB) szívóventilátor hígított kipufogógáz tömegáramának állandó értékre való beállításával és a PB nyomóventilátor áramának szabályozásával, ezáltal szabályozva a kipufogógáz-minta átáramló meny- nyiségét a (TT) átvezetőcső végső szakaszában (5. ábra). Nyomásszabályozott rendszer esetében a maradó hiba a szabályozókörben nem lehet ±3 Pa‑nál nagyobb. A nyomásingadozások átlaga a hígító alagútban nem lehet nagyobb ±250 Pa‑nál. Többcsöves rendszerben (10. ábra) áramlásszabályozóra van szükség az arányos kipufogógáz-megosztáshoz, hogy a többcsöves egység és a TT végpontjai közötti nyomáskülönbséget zérus értéken tartsa. A szabályozás a TT végpontja közelében a DT-be fecskendezett levegőáram szabályozásával végezhető. – PCV1, PCV2 nyomásszabályozó szelep (9. ábra) A két Venturi-csöves vagy két fojtótárcsás rendszerben az arányos áramlásmegosztáshoz két nyomász- szabályozó szelepre van szükség, melyek az EP ellennyomását és a DT-ben fennálló nyomást szabályozzák. A szelepeket az EP-ben az SP után, és a PB és DT között kell elhelyezni. – DC csillapítókamra (10. ábra) A többcsöves egység kilépésénél egy csillapítókamrát kell beépíteni az EP kipufogócső nyomásingadozásainak minimalizálása céljából. 86 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet – VN Venturi-cső (8. ábra) A DT hígító alagútba egy Venturi-csövet kell beépíteni, hogy szívóhatás keletkezzék a TT átvezetőcső kilépésének környezetében. A TT-n átfolyó gázáramot a Venturi-zónában keletkező mozgásmennyiség- változás határozza meg, és alapjában véve arányos a PB nyomóventilátor áramával, ezáltal állandó hígítási arányt biztosítva. Mivel a mozgásmennyiség-változás függ a TT kilépésénél uralkodó hőmérséklettől és az EP és DT közötti nyomáskülönbségtől, a tényleges hígítási arány kis terhelésnél valamivel kisebb, mint nagy terhelésnél. – FC2 áramlásszabályozó (6. , 7. , 11. és 12. ábra; választható) A PB nyomóventilátor és/vagy az SB szívóventilátor áramának szabályozásához egy áramlásszabályozó használható. Ezt a kipufogógáz-áram vagy az üzemanyagáram jele és/vagy a CO2 vagy NOx különbség jele vezérelheti. Nyomás alatti levegőszállítás esetén (11. ábra) az FC2 közvetlenül szabályozza a levegőáramot. – FM1 áramlásmérő készülék (6. , 7. , 11. és 12. ábra) Gázfogyasztásmérő vagy más áramlásmérő a hígítólevegő áramlásának mérésére. Ha a PB kalibrálva van az áramlás mérésére, az FM1 választható. – FM2 áramlásmérő készülék (12. ábra) Gázfogyasztásmérő vagy más áramlásmérő a hígított kipufogógáz áramának mérésére. Ha az SB szívóventi- látor kalibrálva van az áram mérésére, az FM2 választható. – PB nyomóventilátor (4. , 5. , 6. , 7. , 8. , 9. és 12. ábra) A hígítólevegő áramlásának szabályozására a PB kapcsolatban állhat az FC1 vagy FC2 áramlásszabályozóval. Pillangószelep használata esetén a PB alkalmazására nincs szükség. Ha kalibrálva van, a PB a hígítólevegő áramlásának mérésére is használható. – SB szívóventilátor (4. , 5. , 6. , 9. , 10. és 12. ábra) Csak részmintavevő rendszerekben. Ha kalibrálva van, az SB a hígított kipufogógáz áramlásának mérésére is használható. – DAF hígítólevegő-szűrő (4–12. ábra) Ajánlatos a hígítólevegőt szűrni és aktív szénen átengedni a háttér-szénhidrogének eltávolítására. A hígítóle- vegő hőmérsékletének 298 K (25 °C) ±5 K-nek kell lennie. A gyártó kívánságára a hígítólevegőből mintát lehet venni a jó mérnöki gyakorlatnak megfelelően, a háttér részecskeszennyezettségi szintjének meghatározására, amit aztán le lehet vonni a hígított kipufogógáz mért értékeiből. – PSP részecske-mintavevő szonda (4. , 5. , 6. , 8. , 9. , 10. és 12. ábra) A szonda a PTT bevezető szakasza és – azt az áramlással szembe fordítva kell beépíteni olyan helyen, ahol a hígítólevegő és a kipufogógáz már jól összekeveredett, azaz a hígító alagút középvonalában kb. 10 alagút-átmérőnyi távolságra az után a pont után, ahol a kipufogógáz belép a hígító alagútba, – belső átmérőjének legalább 12 mm-nek kell lennie, – felfűthető legfeljebb 325 K (52 °C) csőfal-hőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba, – szigetelt lehet. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 87 – DT hígító alagút (4–12. ábra) A hígító alagútnak: – elég hosszúnak kell lennie ahhoz, hogy a kipufogógáz és a hígítólevegő turbulens áramlási viszonyok között teljesen összekeveredjen, – rozsdamentes acélból kell készülnie: – 0,025 vagy kisebb falvastagság/átmérő aránnyal 75 mm-nél nagyobb belső átmérőjű hígító alagutak esetében, – 1,5 mm-nél nem kisebb névleges falvastagsággal 75 mm vagy annál kisebb belső átmérőjű hígító alagutak esetében, – részmintavétel esetén átmérőjének legalább 75 mm-nek kell lennie, – ajánlatos, hogy teljes mintavétel esetén átmérője legalább 25 mm legyen. Felfűthető legfeljebb 325 K (52 °C) csőfalhőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmele- gítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba. Szigetelt lehet. A motor kipufogógázát alaposan össze kell keverni a hígítólevegővel. Részmintavevő rendszereknél a keveredés minőségét üzembe állítás után ellenőrizni kell járó motor mellett, az alagút CO2 profiljának felvételével (legalább négy egyenletesen elosztott ponton). Szükség esetén keverőnyílás alkalmazható. Megjegyzés: Ha a környezeti hőmérséklet a (DT) hígító alagút környezetében 293 K (20 °C) alatt van, ügyelni kell, hogy ne vesszenek el a részecskék azáltal, hogy lerakódnak a hígító alagút hideg falára. Ezért ajánlatos az alagutat a fent megadott határokon belül melegíteni és/vagy hőszigetelni. Nagy motorterhelések esetén az alagutat nem agresszív eszközökkel, pl. egy levegőkeringető ventilátorral hűteni lehet, feltéve hogy a hűtőközeg hőmérséklete nem alacsonyabb, mint 293 K (20 °C). – HE hőcserélő (9. és 10. ábra) A hőcserélő teljesítményének elég nagynak kell hőmérsékletet a vizsgálat során megfigyelt átlagos üzemi hőmérséklethez képest ±11 K értéken tartsa. lennie ahhoz, hogy az SB szívóventilátor belépőoldalán a 1. 2. 1. 2. Telj es át á ra mlá sú h íg ító re nd szer (1 3. á bra ) Ez egy olyan hígítórendszer leírása, amely a teljes kipufogógáz-áram hígításán alapul, és amely az állandó térfogatú mintavétel (constant volume sampling, CVS) elvét alkalmazza. A kipufogógáz és hígítólevegő keverék teljes térfogatát meg kell mérni. Erre a PDP vagy a CFV rendszer használható. A rákövetkező részecskegyűjtés céljából a hígított kipufogógázból vett mintát át kell engedni a részecske- mintavevő rendszeren (1. 2. 2. pont, 14. és 15. ábra). Ha ez közvetlenül történik, egyszeri hígításról beszélünk. Ha a mintát egy második hígító alagútban még egyszer felhígítják, kétszeri hígításról van szó. Ez akkor hasznos, ha a szűrő felületi hőmérsékletére vonatkozó követelményt egyszeri hígítással nem lehet teljesíteni. Bár a kétszeri hígítórendszer részben valóban hígítórendszer, leírása az 1. 2. 2. pontban és a 15. ábrán mégis mint a részecske-mintavevő rendszer változata szerepel, mivel nagyobb részében egy tipikus részecske-mintavevő rendszerrel azonos. A gáz-halmazállapotú szennyező anyagok kibocsátását ugyancsak meg lehet határozni egy teljes átáramlású rendszer hígító alagútjában. Ezért a gáz-halmazállapotú összetevők mintavevő szondái szerepelnek a 13. ábrán, de a magyarázó jegyzékben nem jelennek meg. A vonatkozó követelményeket az 1. 1. 1. pont írja le. 88 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet Magyarázatok – 13. ábra – EP kipufogócső A kipufogócső hossza a motor kipufogó gyűjtőcsövétől, a turbófeltöltő kilépőcsonkjától vagy az utókezelő készüléktől a hígító alagútig ne legyen hosszabb 10 méternél. Ha a rendszer hosszabb, mint 4 m, akkor minden 4 m-en felüli csövet szigetelni kell, kivéve egy, a csőbe épített füstölésmérőt, ha van ilyen. A szigetelés sugárirányú vastagságának legalább 25 mm-nek kell lennie. A szigetelőanyag hővezető képessége nem lehet nagyobb 0,1 W/(m ∙ K) értéknél, 673 K (400 °C) hőmérsékleten mérve. A kipufogócső hőtehetetlenségének csökkentése érdekében ajánlatos 0,015 vagy kisebb falvastagság/átmérő viszonyt alkal- mazni. A rugalmas szakaszok hossza ne legyen több az átmérő 12-szeresénél. 13. ábra Teljes átáramlású hígítórendszer A DT hígító alagútban a kezeletlen kipufogógáz teljes mennyisége összekeveredik a hígítólevegővel. A hígított kipufogógáz áramát vagy egy PDP térfogat-kiszorításos szivattyúval vagy egy CFV kritikus átáramlású Venturi-csővel kell mérni. Az arányos részecske-mintavételhez és az áram meghatározásához egy HE hőcserélő vagy egy EFC elektronikus áramláskiegyenlítő használható. Mivel a részecskék tömegének meghatározása a teljes hígított kipufogógáz áramon alapul, a hígítási arányt nem kell kiszámítani. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 89 – PDP térfogat-kiszorításos szivattyú A PDP a teljes hígított kipufogógáz áramot a szivattyú által megtett fordulatok számával és a szivattyú egy fordulatra eső térfogat-kiszorításával méri. A kipufogórendszer ellennyomását a PDP vagy a hígítólevegő- bevezető rendszer nem csökkentheti művi úton. A működő CVS rendszer mellett mért statikus kipufogó többel attól az értéktől, ami azonos motorfordulatszámnál és ellennyomás nem térhet el ±1,5 kPa‑nál -terhelésnél a CVS-hez való csatlakoztatás nélkül mérhető. A gázkeverék hőmérséklete közvetlenül a PDP előtt nem térhet el ±6 K‑nál többel az áramláskiegyenlítő használatát mellőző vizsgálat alatt megfigyelt átlagos üzemi hőmérséklettől. Áramláskiegyenlítés csak akkor használható, ha a hőmérséklet a PDP-be való belépésnél nem magasabb, mint 50 °C (323 K). – CFV kritikus átáramlású Venturi-cső A CFV a teljes hígított kipufogógáz áramot azzal méri, hogy az áramlást fojtott állapotban tartja (kritikus áramlás). A működő CFV-rendszer mellett mért statikus kipufogó-ellennyomás nem térhet el ±1,5 kPa‑nál többel attól az értéktől, ami azonos motorfordulatszámnál és -terhelésnél a CFV-hez való csatlakoztatás nélkül mérhető. A gázkeverék hőmérséklete közvetlenül a CFV előtt nem térhet el ±11 K‑nál többel az áramláskiegyenlítő használatát mellőző vizsgálat alatt megfigyelt átlagos üzemi hőmérséklettől. – HE hőcserélő (EFC használata esetén választható) A hőcserélő teljesítménye elegendő legyen ahhoz, hogy a hőmérsékletet a fent megkívánt határok közötti tartsa. – EFC elektronikus áramláskiegyenlítő (HE használata esetén választható) Ha a PDP vagy CFV bemeneténél a hőmérséklet nem a fent megadott határok között van, egy áramláskie- gyenlítő rendszerre van szükség a gázáram folyamatos mérésére és az arányos mintavétel szabályozására a részecskerendszerben. Ebből a célból a folyamatosan mért gázáramjelek szolgálnak a részecske-mintavevő rendszer részecske szűrőin áthaladó mintaáram korrigálására (lásd a 14. és 15. ábrát). – DT hígító alagút A hígító alagút(nak): – elég kis átmérőjűnek kell idézzen elő (a Reynolds-számnak lennie 4000-nél), és elég hosszúnak ahhoz, hogy a kipufogógáz és a hígítólevegő lennie ahhoz, hogy turbulens áramlást nagyobbnak kell tökéletesen összekeveredjen. Szükség esetén keverőnyílás alkalmazható, – átmérőjének legalább 75 mm-nek kell lennie, – szigetelt lehet. A motor kipufogógázát áramlásirányba fordított csövön kell a hígító alagútba bevezetni és jól el kell keverni. Egyszeri hígítás alkalmazása esetén a hígító alagútból vett minta a részecske-mintavevő rendszerbe kerül (1. 2. 2. pont, 14. ábra). A PDP vagy CFV átfolyási teljesítményének elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy a hígított kipufogógáz hőmérsékletét közvetlenül az elsődleges részecskeszűrő előtt 325 K (52 °C) vagy annál alacsonyabb értéken tartsa. Kétszeres hígítás alkalmazása esetén a hígító alagútból vett minta a másodlagos hígító alagútba kerül, ahol tovább hígul, majd így halad át a mintavevő szűrőkön (1. 2. 2. pont, 15. ábra). A PDP vagy CFV átfolyási teljesítményének elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy a DT-ben áramló hígított kipufogógáz hőmérsékletét a mintavevő zónában 464 K (191 °C) vagy annál alacsonyabb értéken tartsa. A másodlagos hígítórendszernek elegendő másodlagos hígítólevegőt kell szolgáltatnia ahhoz, hogy a kétszeresen hígított kipufogógáz hőmérsékletét közvetlenül az elsődleges részecskeszűrő előtt 325 K (52 °C) vagy annál alacsonyabb értéken tartsa. 90 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet – DAF hígítólevegő-szűrő Ajánlatos a hígítólevegőt szűrni és aktív szénszűrőn átbocsátani, a háttérszénhidrogének eltávolítása céljából. A hígítólevegő hőmérsékletének 298 K (25 °C) ±5 K-nek kell lennie. A gyártó kérésére a hígítólevegőből, helyesen megítélt műszaki szempontok alapján, mintát kell venni a háttér részecskeszintjének meghatározá- sára, amit aztán le lehet vonni a hígított kipufogógázzal mért értékekből. – PSP részecske-mintavevő szonda A szonda a PTT bevezető szakaszát képezi és – szembe kell fordítani az áramlással olyan helyen, ahol a hígítólevegő és a kipufogógáz már jól ösz- szekeveredett, azaz a hígítórendszer DT hígító alagútjának középvonalában, áramlásirányban körülbelül 10 alagút-átmérőnyi távolságra attól a ponttól, ahol a kipufogógáz belép a hígító alagútba, – belső átmérőjének legalább 12 mm-nek kell lennie, – fűthető lehet legfeljebb 325 K (52 °C) csőfal-hőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba, – szigetelt lehet. 1. 2. 2. Részecske-mintavevő rendszer (14. és 15. ábra) A részecske-mintavevő rendszer feladata a részecskék összegyűjtése a részecskeszűrőn. A hígított részleges gázáram teljes mintavételezése esetén, amelynél az egész hígított kipufogógáz minta áthalad a szűrőkön, a hígító (1. 2. 1. 1. pont, 7. és 11. ábra) és mintavevő rendszer általában egy egységet képez. A hígított részleges gázáram rész-mintavételezése vagy teljes átáramlású hígítás esetén, amikor a hígított kipufogógáznak csak egy része halad át a szűrőkön, a hígító (1. 2. 1. 1. pont, 4. , 5. , 6. , 8. , 9. , 10. és 12. ábra és 1. 2. 1. 2. pont 13. ábra) és mintavevő rendszer általában külön egységeket képez. Ebben az irányelvben egy teljes átáramlású hígítórendszer DDS kétszeres hígítórendszere (15. ábra) a 14. ábrán látható tipikus részecske-mintavevő rendszer egy sajátos változatának tekinthető. A kétszeres hígítórendszerben megtalálható a részecske-mintavevő rendszer minden lényeges eleme, mint a szűrőtartók és a mintavevő szivattyú, s ezenfelül még egyes, a hígítással kapcsolatos elemek, mint a hígítólevegő-ellátás és a másodlagos hígító alagút. A szabályozó körök hirtelen igénybevételének elkerülése érdekében ajánlatos a mintavevő szivattyút az egész vizsgálati eljárás alatt járatni. Az egyszűrős módszer esetében megkerülő rendszert kell alkalmazni, hogy a minta a megkívánt időpontokban haladjon át a szűrőkön. Az átkapcsolásnak a szabályozó körökre gyakorolt hatását a legkisebbre kell korlátozni. Magyarázatok – 14. és 15. ábra – PSP részecske-mintavevő szonda (14. és 15. ábra) Az ábrákon látható részecske-mintavevő szonda a PTT részecske átvezetőcső bevezető szakasza. A szondá(t): – szembe kell fordítani az áramlással olyan helyen, ahol a hígítólevegő és a kipufogógáz már jól ösz- szekeveredett, azaz a hígítórendszer DT hígító alagútjának középvonalában (lásd az 1. 2. 1. pontot), áramlásirányban körülbelül 10 alagút-átmérőnyi távolságra attól a ponttól, ahol a kipufogógáz belép a hígító alagútba, – belső átmérőjének legalább 12 mm-nek kell lennie, – fűthető lehet legfeljebb 325 K (52 °C) csőfal-hőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba, – szigetelt lehet. 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 91 14. ábra Részecske-mintavevő rendszer A részleges átáramlású vagy teljes átáramlású hígítórendszer DT hígító alagútjából a PSP részecske-mintavevő szondán és a PTT részecske átvezetőcsövön keresztül a P mintavevő szivattyú hígított kipufogógáz mintát vesz. A minta áthalad az FH szűrőtartó(ko)n, amelyek a részecske-mintavevő szűrőket foglalják magukban. A mintagázáram erősségét az FC3 áramlásszabályozó szabályozza. EFC elektronikus áramláskiegyenlítés (lásd a 13. ábrát) alkalmazása esetén a hígított kipufogógáz-áram szolgál az FC3 vezérlőjeleként. 92 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 15. ábra Hígítórendszer (csak teljes átáramlás esetén) A teljes átáramlású hígítórendszer DT hígító alagútjából a PSP részecske-mintavevő szondán és a PTT részecske átvezetőcsövön keresztül hígított kipufogógáz-minta jut az SDT másodlagos hígító alagútba, ahol még egyszer felhígul. Ezután a minta áthalad az FH szűrőtartó(ko)n, amelyek a részecske-mintavevő szűrőket foglalják magukban. A hígítólevegő árama általában állandó, míg a minta áramát az FC3 áramlásszabályozó szabályozza. EFC elektronikus áramláskiegyenlítés (lásd a 13. ábrát) alkalmazása esetén a teljes hígított kipufogógáz-áram szolgál az FC3 vezérlőjeleként. – PTT-részecske-átvezetőcső (14. és 15. ábra) A részecske-átvezetőcső nem lehet hosszabb 1020 mm-nél, és a lehető legrövidebbnek kell lennie. A méretek az alábbiakra érvényesek: – a részleges átáramlást hígító, részmintavevő rendszernél és a teljes átáramlású egyszeresen hígítórend- szernél a szonda csúcsától a szűrőtartóig, – a részleges átáramlást hígító, teljes mintavevő rendszernél a hígító alagút végétől a szűrőtartóig, – a teljes átáramlású kétszeres hígítású rendszernél a szonda csúcsától a másodlagos hígító alagútig. Az átvezetőcső: – fűthető lehet legfeljebb 325 K (52 °C) csőfal-hőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba, 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 93 – szigetelt lehet. – SDT másodlagos hígító alagút (15. ábra) A másodlagos hígító alagút átmérőjének legalább 75 mm-nek kell lennie ahhoz, hogy a kétszeresen hígított minta legalább 0,25 másodpercig benne tartózkodjék. Az FH elsődleges szűrőtartó 300 mm-nél ne legyen távolabb az SDT kilépőnyílásától. A másodlagos hígító alagút: – fűthető lehet legfeljebb 325 K (52 °C) csőfal-hőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítólevegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, mielőtt még a kipufogógáz belépne a hígító alagútba, lennie, és elég hosszúnak kell – szigetelt lehet. – FH szűrőtartó(k) (14. és 15. ábra) Az elsődleges és a pótszűrőkhöz egy szűrőház vagy külön-külön szűrőház használható. A III. melléklet 1. függeléke 1. 5. 1. 3. pontjának követelményeit teljesíteni kell. A szűrőtartó(k): – fűthető(k) lehet(nek) legfeljebb 325 K (52 °C) csőfalhőmérsékletre közvetlen melegítéssel vagy a hígítóle- vegő előmelegítésével, feltéve hogy a levegő hőmérséklete nem haladja meg a 325 K (52 °C) értéket, – szigetelt(ek) lehet(nek). – P mintavevő szivattyú (14. és 15. ábra) A részecske-mintavevő szivattyúnak elég messze kell hőmérséklete állandó (±3 K) maradjon, ha az áramlás nincs FC3-mal szabályozva. – DP hígítólevegő szivattyú (15. ábra) (csak teljes átáramlású kétszeres hígítás esetén) lennie az alagúttól ahhoz, hogy a belépő gáz A hígítólevegő-szivattyút úgy kell elhelyezni, hogy a másodlagos hígítólevegő hőmérséklete 298 K (25 °C) ±5 K legyen. – FC3 áramlásszabályozó (14. és 15. ábra) Ha más eszköz nem áll rendelkezésre, egy áramlásszabályozót kell használni a részecskeminta-áramnak a minta útvonalán előforduló hőmérséklet- és ellennyomás-változások miatti kompenzálására. Az áramlász- szabályozóra az EFC elektronikus áramláskiegyenlítő (lásd a 13. ábrát) használata esetén van szükség. – FM3 áramlásmérő készülék (14. és 15. ábra) (részecskeminta-áram) A gázfogyasztásmérő vagy áramlásmérő készüléknek elég messze kell lennie a mintavevő szivattyútól ahhoz, hogy a belépő gáz hőmérséklete állandó (±3 K) maradjon, ha az áramlás nincs FC3-mal szabályozva. – FM4 áramlásmérő készülék (15. ábra) (hígítólevegő, csak a teljes átáramlású kétszeres hígítású rendszernél) A gázfogyasztásmérő vagy áramlásmérő készüléket úgy kell elhelyezni, hogy a belépő gáz hőmérséklete 298 K (25 °C) ±5 K maradjon. – BV gömbcsap (választható) A gömbcsap átmérőjének legalább akkorának kell lennie, mint a mintavevő cső belső átmérője, és kapcsolási idejének 0,5 s-nál rövidebbnek kell lennie. Megjegyzés: Ha a PSP, PTT, SDT és FH közelében a környezeti hőmérséklet 293 K (20 °C) alatt van, ügyelni kell, hogy ne vesszenek el a részecskék azáltal, hogy lerakódnak e részek hideg falára. Ezért ajánlatos ezeket az alkatrészeket a megfelelő helyeken megadott határokon belül melegíteni és/vagy hőszigetelni. Az is ajánlatos, hogy a szűrő felületének hőmérséklete a mintavétel alatt ne legyen alacsonyabb, mint 293 K (20 °C). Nagy motorterhelések esetén a fenti alkatrészeket nem agresszív eszközökkel, pl. egy levegőkeringető ventilátorral hűteni lehet, feltéve hogy a hűtőközeg hőmérséklete nem alacsonyabb, mint 293 K (20 °C). 94 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet VI. MELLÉKLET 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 95 96 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet 1. függelék 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 97 98 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet VII. MELLÉKLET A TÍPUSBIZONYÍTVÁNY SZÁMOZÁSI RENDSZERE (lásd a 4. cikk (2) bekezdését) 1. A szám öt, „*” jellel elválasztott szakaszból áll. 1. szakasz: kis „e” betű, amelyet a jóváhagyást kiadó tagállam megkülönböztető betűje (betűi) vagy száma követ: 1. Németország esetében 2. Franciaország esetében 3. Olaszország esetében 4. Hollandia esetében 5. 6. 9. Svédország esetében Belgium esetében Spanyolország esetében 11. Egyesült Királyság esetében 12. Ausztria esetében 13. 17. Luxemburg esetében Finnország esetében 18. Dánia esetében 21. Portugália esetében 23. Görögország esetében IRL Írország esetében 2. szakasz: ezen irányelv száma. Mivel ez különböző végrehajtási időpontokat és különböző műszaki szabványokat tartalmaz, két betűjel is járul hozzá. Ezek a betűk a szigorúsági szakaszok különböző alkalmazási időpontjaira, valamint a motornak különböző mozgó gépekben való alkalmazására utalnak, amely adatok alapján a típusjóváhagyást megadták. Az első betű a 9. cikkben van meghatározva. A második betű az I. melléklet 1. pontjában van meghatározva, a III. melléklet 3. 6. pontjában meghatározott vizsgálati mód figyelembevételével. 3. szakasz: 4. szakasz: 5. szakasz: további betű is a jóváhagyásra alkalmazható utolsó módosító irányelv száma. Ha szükséges, két hozzáfűthető, a 2. szakaszban leírt feltételektől függően, még akkor is, ha az új paraméterek következ- tében csak az egyik betűt kellett megváltoztatni. Ha ezek a betűk nem változtak, elhagyhatók. egy négyjegyű sorszám (ha szükséges, az első számjegyek zérusok) az alap-jóváhagyási szám jelölésére. A számozás 0001-gyel kezdődik. egy kétjegyű sorszám (ha szükséges, az első számjegy zérus) a kiterjesztés számának jelölésére. A számozás minden alap-jóváhagyási számra 01-gyel kezdődik. 2. Példa az „A” alkalmazási időpontnak (I. szakasz, felső teljesítménysáv) és a motor „A” meghatározású mozgó gépben való alkalmazásának megfelelő, az Egyesült Királyság által megadott harmadik jóváhagyására (eddig kiterjesztés nélkül): 3. Példa az „E” alkalmazási időpontnak (II. szakasz, középső teljesítménysáv) és ugyanolyan gépben (A) való alkalma- zásnak megfelelő, Németország által megadott negyedik jóváhagyás második kiterjesztésére: e 11*98/. AA*00/000XX*0003*00 e 1*01/. EA*00/000XX*0004*02 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 99 VIII. MELLÉKLET 100 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet IX. MELLÉKLET 13/20. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 101 T E L K É L L E M. X 102 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/20. kötet A Bizottság nyilatkozata a 15. cikkre vonatkozóan A Bizottság megerősíti, hogy a bizottsági eljárásra vonatkozó modus vivendi betűjének és szellemének megfelelően teljes körűen tájékoztatja az Európai Parlamentet azokra az ezen irányelvből eredő végrehajtási intézkedésekre vonatkozóan, amelyeknek elfogadását javasolja