title: Direktiva 97/67/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
postal service
provision of services
quality standard
single market

text: 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 71 31997L0067 L 15/14 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 21. 1. 1998 DIREKTIVA 97/67/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 15. decembra 1997 o skupnih pravilih za razvoj notranjega trga poštnih storitev v Skupnosti in za izboljšanje kakovosti storitve EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 57(2), 66 in 100a Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1) ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (2), ob upoštevanju mnenja Odbora regij (3), ob upoštevanju Resolucije Evropskega parlamenta z dne 22. januarja 1993 o zeleni knjigi o razvoju enotnega trga poštnih storitev (4), ob upoštevanju Resolucije Sveta z dne 7. februarja 1994 o raz- voju poštnih storitev v Skupnosti (5), v skladu s postopkom, določenim v členu 189b Pogodbe, z vidika skupnega odbor 7. novembra 1997 (6), besedila, spravni odobril ga ki je (1) ker je treba sprejeti ukrepe z namenom, da se ustanovi notranji trg v skladu s členom 7a Pogodbe; ker ta trg obsega območje brez notranjih meja, v katerem je zago- tovljen prost pretok blaga, oseb, storitev in kapitala; (2) ker je vzpostavitev notranjega trga v poštnem sektorju (1) UL C 322, 2. 12. 1995, str. 22, in UL C 300, 10. 10. 1996, str. 22. (2) UL C 174, 17. 6. 1996, str. 41. (3) UL C 337, 11. 11. 1996, str. 28. (4) UL C 42, 15. 2. 1993, str. 240. (5) UL C 48, 16. 2. 1994, str. 3. (6) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 9. maja 1996 (UL C 152, 27. 5. 1996, str. 20), Skupno stališče Sveta z dne 29. aprila 1997 (UL C 188, 19. 6. 1997, str. 9) in Odločba Evropskega parlamenta z dne 16. septembra 1997 (UL C 304, 6. 10. 1997, str. 34), Odločba Evropskega parlamenta z dne 19. novembra 1997 in Odločba Sveta z dne 1. decembra 1997. (3) (4) (5) (6) (7) (8) dokazano pomembna za gospodarsko in socialno kohezijo Skupnosti, saj so poštne storitve bistveno orodje komuni- kacije in trgovine; ker je Komisija 11. junija 1992 predstavila Zeleno knjigo o razvoju enotnega trga za poštne storitve in 2. junija 1993 Obvestilo o smernicah za razvoj poštnih storitev v Skup- nosti; ker je Komisija izvedla široko zasnovano javno posvetova- nje o tistih vidikih poštnih storitev, ki so za Skupnost zani- mivi, in ker so zainteresirane stranke v poštnem sektorju sporočile svoja opažanja Komisiji; ker se trenutni obseg univerzalne poštne storitve in pogoji za njeno zagotavljanje bistveno razlikujejo od ene države članice do druge; ker se zlasti kakovost storitev med drža- vami članicami zelo razlikuje; ker čezmejne poštne povezave vedno ne izpolnjujejo pri- čakovanj uporabnikov in državljanov držav Evropske unije in je kakovost storitve pri čezmejnih poštnih storitvah v Skupnosti, v tem trenutku nezadovoljiva; ker imajo opažene razlike v poštnem sektorju velik vpliv na tiste sektorje dejavnosti, ki so še zlasti odvisni od poštnih storitev in učinkovito ovirajo napredek notranje kohezije Skupnosti, saj so regije, ki nimajo poštnih stori- tev dovolj visoke kakovosti, na slabšem tako glede pisem- skih storitev kot tudi glede dostave blaga; ker so ukrepi za zagotovitev postopne in nadzorovane liberalizacije trga ter ustreznega ravnotežja pri njenem izvajanju potrebni zato, da bi v vsej Skupnosti zagotovili prosto izvajanje storitev v samem poštnem sektorju, ob upoštevanju obveznosti in pravic izvajalcev univerzalnih poštnih storitev; (9) ker je torej potrebno ukrepati na ravni Skupnosti za zago- tovitev večje skladnosti pogojev, ki urejajo poštni sektor, in je zato treba narediti korake za uvedbo skupnih pravil; 72 (10) SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 ker je treba v skladu z načelom subsidiarnosti sprejeti vrsto splošnih načel na ravni Skupnosti, medtem ko je treba izbiro natančnih postopkov prepustiti državam članicam, ki morajo svobodno izbrati sistem, ki je najbolj prilagojen njihovim razmeram; manj kot 3 % prihodkov javnih operatorjev; ker bodo merila za cene (petkratna osnovna tarifa) bolje omogočila razlikovati med rezervirano storitvijo in ekspresno/kurirsko storitvijo, ki je liberalizirana; (11) ker je bistvenega pomena, da se na ravni Skupnosti zago- tovi univerzalna poštna storitev z minimalnim obsegom storitev določene kakovosti, ki jo morajo vse države čla- nice zagotoviti po dostopni ceni za vse uporabnike, ne glede na njihovo zemljepisno lego v Skupnosti; (18) ker glede na dejstvo, da je bistvena razlika med ekspresno/kurirsko pošto in univerzalnimi poštnimi sto- ritvami v dodani vrednosti (v kakršnikoli obliki) opravlje- nih ekspresnih/kurirskih storitev, ki jo le-ta za uporabnike predstavlja, je najbolj učinkovit način določanja posebne vrednosti upoštevanje posebne cene, ki so jo uporabniki pripravljeni plačati, ne da bi pri tem posegali v cenovno omejitev rezerviranega področja, ki jo je treba spoštovati; (12) ker je cilj univerzalnih storitev nuditi vsem uporabnikom lahek dostop do poštnega omrežja z zagotavljanjem predvsem zadostnega števila točk dostopa in zadovoljivih pogojev v zvezi s pogostostjo sprejema in dostave pošiljk; ker mora izvajanje univerzalne storitve izpolnjevati osnovno potrebo po zagotovitvi neprekinjenega delovanja, hkrati pa mora ostati prilagodljivo potrebam uporabnikov in jim zagotavljati pošteno in nediskriminatorno obrav- navo; (13) ker mora univerzalna storitev pokrivati tako storitve v notranjem prometu kot tudi čezmejne storitve; (19) ker je smotrno začasno dovoliti, da so direktna pošta in čezmejne pošiljke še naprej lahko rezervirane znotraj dolo- čenih omejitev cen in teže; ker morata kot nadaljnji korak v smeri dokončne vzpostavitve notranjega trga poštnih storitev Evropski parlament in Svet na predlog Komisije po reviziji sektorja sprejeti najpozneje 1. januarja 2000 odlo- čitev o nadaljnji postopni liberalizaciji poštnega trga, še zlasti glede liberalizacije čezmejnih pošiljk in direktne pošte kakor tudi odločitev o nadaljnji reviziji omejitev cen in teže; in nadzorovani (14) ker morajo biti uporabniki univerzalne storitve ustrezno obveščeni o obsegu ponudbe storitev, pogojih, ki urejajo njihovo dobavo in uporabo, kakovosti opravljenih storitev kakor tudi o tarifah; (20) (15) ker določbe te direktive glede opravljanja univerzalne sto- ritve ne posegajo v pravico izvajalcev univerzalne storitve, da se s strankami individualno pogajajo o sklenitvi pogodbe; (16) ker se zdi vzdrževanje tistih storitev, ki so lahko rezervi- rane v skladu s pravili Pogodbe in ne vplivajo na uporabo pravil o konkurenci, upravičeno zaradi zagotavljanja opravljanja univerzalne storitve v finančno uravnoteženih pogojih; ker proces liberalizacije ne bi smel okrniti stalne ponudbe nekaterih brezplačnih storitev za slepe in slabo- vidne osebe, ki so jo uvedle države članice; (17) ker pošiljke korespondence, ki tehtajo 350 gramov in več, predstavljajo manj kot 2 % obsega pisemskih pošiljk in ker imajo lahko zaradi javnega reda in javne varnosti države članice legitimen interes podeliti pravico do name- ščanja nabiralnikov za sprejem poštnih pošiljk na glavnih javnih cestah enemu ali več subjektom, ki jih same izbe- rejo; ker so zaradi enakih razlogov upravičene imenovati subjekt ali subjekte, odgovorne za izdajanje poštnih znamk z oznako države izdajateljice, in tiste, odgovorne za oprav- ljanje storitve priporočenih pošiljk, ki se uporabljajo v sodnih ali administrativnih postopkih v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo; ker lahko označijo tudi njihovo članstvo v Evropski uniji z vključitvijo simbola 12-ih zvez- dic; (21) ker nove storitve (storitve dokaj različne od običajnih sto- in izmenjava dokumentov niso sestavni del ritev) univerzalne storitve in zato ni razloga, da bi bili rezervi- rani za izvajalce univerzalne storitve; ker to velja tudi za prenos z lastnimi sredstvi (kjer pravna ali fizična oseba, ki pošilja pošiljke, sama opravi poštne storitve ali pa v nje- nem imenu za prevzem in prenos pošiljk poskrbi tretja oseba), ki se ne uvršča v to vrsto storitev; 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 73 (22) ker bi morale biti države članice sposobne z ustreznimi postopki dajanja dovoljenj na svojem ozemlju urediti oprav- ljanje poštnih storitev, ki niso rezervirane za izvajalce univerzalne storitve; ker morajo biti ti postopki pregledni, nediskriminatorni in morajo temeljiti na objektivnih merilih; glede dejanskih stroškov različnih storitev in se zagotovi, da prelivanje subvencij iz rezerviranega v nerezervirani sektor ne bi škodljivo vplivalo na konkurenčne pogoje slednjega; (23) ker bi države članice morale imeti možnost podeljevati licence ob pogoju obveznosti univerzalne storitve ali pri- spevkov v kompenzacijski sklad, katerega namen je zagoto- viti nadomestilo izvajalcu univerzalne storitve za opravlja- nje tistih storitev, ki predstavljajo nepravično finančno breme; ker bi države članice morale imeti možnost v dovol- jenja vključiti obveznost, da pooblaščene dejavnosti ne smejo prekršiti ekskluzivnih ali posebnih pravic, ki so pod- eljene izvajalcem univerzalne storitve za rezervirane storitve; ker se zaradi nadzora lahko uvede identifikacijski sistem za direktno pošto, kadar pride do njene liberalizacije; (29) ker bi za zagotovitev izvajanja načel, ki so navedena v prejšnjih treh uvodnih izjavah, morali izvajalci univerzalne storitve uvesti v razumnem roku sisteme stroškovnega računovodstva, ki dovoljujejo neodvisne preglede in kar se da natančno porazdelitev stroškov po storitvah na podlagi preglednih postopkov; ker je takšne zahteve mogoče izpol- niti na primer z uvajanjem načela vrednotenja učinkov po popolnoma porazdeljenih stroških; ker takšni sistemi stro- škovnega računovodstva morda ne bodo potrebni v oko- liščinah, kjer obstajajo pravi pogoji proste konkurence; (24) ker bo treba sprejeti ukrepe za uskladitev postopkov izdaje dovoljenja, ki so predpisani v državah članicah glede komercialne oskrbe javnosti z nerezerviranimi storitvami; (30) ker je treba vzeti v obzir tudi interese uporabnikov, ki so upravičeni do storitev visoke kakovosti; ker je zato treba narediti vse za izboljšanje in povečanje kakovosti storitev na ravni Skupnosti; ker take izboljšave kakovosti zahtevajo od držav članic določitev standardov, ki jih morajo izvajalci univerzalne storitve doseči ali preseči v zvezi s storitvami, ki so sestavni del univerzalne storitve; (25) ker bodo, če se izkaže potrebno, sprejeti ukrepi za zago- tavljanje preglednosti in nediskriminatornosti pogojev dostopa do javnega poštnega omrežja v državah članicah; (26) ker bi morale biti za zagotovitev smotrnega upravljanja univerzalne storitve in da se prepreči izkrivljanje konku- rence tarife za univerzalne storitve objektivne, pregledne, nediskriminatorne in prilagojene stroškom; (27) ker bi plačilo za zagotavljanje storitev čezmejne pošte v Skupnosti brez poseganja v minimalni sklop obveznosti, ki izhajajo iz aktov Svetovne poštne zveze, moralo biti usme- rjeno v pokrivanje stroškov dostave izvajalca univerzalne storitve v naslovni držav; ker bi to plačilo moralo tudi vzpodbujati izboljšanje ali ohranjanje kakovosti čezmejne storitve z uporabo ciljev kakovostne storitve; ker bi to upravičilo ustrezen sistem, ki bi poskrbel za primerno pokrivanje stroškov in bi se zlasti nanašal na doseženo kakovost storitve; (31) ker kakovost storitev, ki jo pričakujejo uporabniki, pred- stavlja bistven vidik zagotovljenih storitev; ker morajo biti standardi ocenjevanja kakovosti storitev ter ravni dosežene kakovosti objavljeni v interesu uporabnikov; ker je treba imeti na voljo usklajene standarde kakovosti storitev in skupno metodologijo za merjenje, da bi lahko ocenili zbli- ževanje kakovosti storitev po vsej Skupnosti; (32) ker morajo države članice določiti državne standarde kako- vosti v skladu s standardi Skupnosti; ker morajo biti pri čezmejnem prometu znotraj Skupnosti, ki zahteva skupne napore vsaj dveh izvajalcev univerzalne storitve iz dveh različnih držav članic, standardi kakovosti določeni na ravni Skupnosti; (28) ker je za različne rezervirane in nerezervirane storitve potrebno ločeno računovodstvo, da se uvede preglednost (33) ker je treba skladnost s temi standardi redno, neodvisno in usklajeno preverjati; ker morajo imeti uporabniki pravico biti informirani o rezultatih tega pregleda in ker morajo države članice takrat, kadar ti rezultati pokažejo, da stan- dardi niso izpolnjeni, zagotoviti ukrepe za izboljšanje rezultatov; 74 (34) (35) SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 ker se Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepravičnih pogojih v pogodbah z uporabniki (1) uporablja za poštne operaterje; (41) ker ta direktiva ne vpliva na izvajanje pravil Pogodbe in še zlasti njenih pravil o konkurenci in prostem opravljanju storitev; ker potreba po izboljšanju kakovosti storitve pomeni, da morajo biti spori poravnani hitro in učinkovito; ker je poleg oblik sodnega uveljavljanja odškodnin, ki so na voljo po nacionalni zakonodaji ter zakonodaji Skupnosti, treba poskrbeti za pritožbeni postopek, ki bo pregleden, enosta- ven in poceni ter bo omogočal sodelovanje vsem zadev- nim strankam; (42) ker nič ne preprečuje državam članicam obdržati v veljavi ali uvesti ukrepe za poštni sektor, ki so bolj liberalni kot tisti, ki jih predpisuje ta direktiva, niti da bi obdržale v veljavi ukrepe, ki so jih uvedle za izvajanje te direktive, če bi ta direktiva prenehala veljati, pod pogojem, da so v vsa- kem primeru takšni ukrepi v skladu s Pogodbo; (36) ker napredek pri vzajemnem povezovanju poštnih omre- žij in interesi uporabnikov zahtevajo spodbujanje tehnične standardizacije; ker je tehnična standardizacija nujna za pospeševanje skupnega delovanja državnih omrežij in za učinkovito univerzalno storitev Skupnosti; (37) ker smernice o evropski uskladitvi določajo, da se specia- lizirane dejavnosti tehnične standardizacije zaupajo Evrop- skemu odboru za standardizacijo; (38) ker je treba ustanoviti odbor, ki bo pomagal Komisiji pri uveljavljanju te direktive, še zlasti v zvezi s prihodnjim delom pri določanju ukrepov glede kakovosti čezmejnih storitev Skupnosti in tehnične standardizacije; (39) (40) ker je za zagotovitev ustreznega delovanja univerzalne sto- ritve in da se zagotovi neizkrivljeno konkurenco v nerezer- viranem sektorju pomembno ločiti funkcije regulativnega organa na eni strani in izvajalca na drugi; ker noben poštni operater ne more biti hkrati sodnik in zainteresirana stranka; ker je v pristojnosti države članice, da določi pred- pise za en ali več državnih regulativnih organov, ki so lahko izbrani med državnimi organi ali neodvisnimi sub- jekti, imenovanimi v ta namen; ker bo treba oceniti učinke usklajenih pogojev na delova- nje notranjega trga poštnih storitev; ker bo zato Komisija predstavila Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvajanju te direktive, ki bo vključevalo ustrezne podatke o razvoju v sektorju, še zlasti o gospodarskih, socialnih, zaposlitvenih in tehnoloških vidikih kakor tudi o kakovo- sti storitev, tri leta po začetku njene veljavnosti, vsekakor pa najkasneje do 31. decembra 2000; (1) UL L 95, 21. 4. 1993, str. 29. (43) ker je primerno, da se ta direktiva uporablja do 31. decembra 2004, razen če Evropski parlament in Svet na podlagi predloga Komisije odločita drugače; (44) (45) ker ta direktiva ne ureja nobene od dejavnosti zunaj pod- ročja zakonodaje Skupnosti, kot na primer tiste v naslovu V in VI Pogodbe o ustanovitvi Evropske unije, kakor tudi v nobenem primeru ne ureja dejavnosti, ki zadevajo javno varnost, obrambo, državno varnost (skupaj z gospodarsko blaginjo države, ko se te dejavnosti nanašajo na zadeve ter dejavnosti države na področjih državne varnosti) kazenskega prava; ker ta direktiva za podjetja, ki niso ustanovljena v Skupno- sti, ne preprečuje sprejetja ukrepov v skladu z zakonodajo Skupnosti in obstoječimi mednarodnimi obveznostmi za zagotovitev podobne obravnave podjetij držav članic v tre- tjih državah; ker bi morala imeti podjetja Skupnosti pri obravnavanju in učinkovitem dostopu ugodnosti v tretjih državah, ki so primerljive z obravnavanjem in dostopom na trg podjetij teh držav v okviru Skupnosti, SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE 1 Cilj in področje uporabe Člen 1 Ta direktiva uvaja skupna pravila o: — izvajanju univerzalne poštne storitve v Skupnosti, — merilih, ki določajo storitve, ki so lahko rezervirane za izva- jalce univerzalne storitve, in pogojih za izvajanje nerezervira- nih storitev, 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 75 — tarifnih načelih in preglednosti računovodskih izkazov o izva- janju univerzalne storitve, — določitvi standardov kakovosti za izvajanje univerzalne sto- ritve in vzpostavitvi sistema, ki bi zagotovil skladnost s temi standardi, — uskladitvi tehničnih standardov, — ustanovitvi neodvisnih državnih regulativnih organov. številka kakor tudi druge spremembe, ki ne spremenijo značaj sporočila, so različni, in ki je namenjena je velikemu številu naslovnikov in jo je treba prenesti in dostaviti na naslov, ki ga pošiljatelj označi na sami pošiljki ali na njenem ovitku. Državni regulativni organ tolmači izraz „veliko število naslovnikov“ znotraj vsake države članice in objavi ustrezno definicijo. Računi, fakture, finančni izkazi in druga neiden- tična sporočila se ne štejejo kot direktna pošta. Komunika- cija, ki kombinira direktno pošto z drugimi pošiljkami v istem ovitku, se ne šteje kot direktna pošta. Direktna pošta zajema čezmejno pošto kakor tudi direktno pošto v notra- njem prometu; Člen 2 V tej direktivi se uporabljajo naslednje definicije: poštne storitve: storitve, ki vključujejo sprejem, usmerjanje, prenos in dostavo poštnih pošiljk; 9. priporočena pošiljka: storitev, ki nudi po enotni tarifi garancijo proti izgubi, kraji ali poškodbi, in ki omogoča pošiljatelju, kadar ta to zahteva, dobiti dokaz, da je bila pošiljka izročena in/ali dostavljena naslovniku; javno poštno omrežje: sistem organizacije in vseh vrst sredstev, ki jih uporablja(-jo) izvajalec(-i) univerzalne storitve, še zlasti v naslednje namene: 10. vrednostna pošiljka: storitev, ki zavaruje poštno pošiljko v pri- meru izgube, kraje ali poškodbe do vrednosti, ki jo označi pošiljatelj; — za sprejem poštnih pošiljk, ki spadajo v obveznost univerzalne storitve s točk dostopa po vsem ozemlju, — za prenos teh pošiljk in ravnanje z njimi od točk dostopa do dostavnega centra, 11. čezmejna pošta: pošta iz ali v drugo državo članico, ali pa iz ali v tretjo državo; — dostavo na naslove, označene na pošiljkah; točke dostopa: fizični objekti ali naprave, skupaj s poštnimi nabiralniki na javnih glavnih cestah ali v prostorih izvajalca univerzalne poštne storitve, kjer lahko uporabniki oddajo poštne pošiljke javnemu poštnemu omrežju; 12. izmenjava dokumentov: zagotovitev sredstev, skupaj z ad hoc zagotovitvijo prostorov kakor tudi prenosa s pomočjo tretje osebe, ki na ta način dovoljuje lastno dostavo z medsebojno izmenjavo poštnih pošiljk med uporabniki te storitve; sprejem: proces sprejemanja poštnih pošiljk, ki so bile oddane prek točk dostopa; dostava: proces od usmerjanja v distribucijskem centru do dostave poštnih pošiljk naslovnikom; poštna pošiljka: pošiljka, ki je naslovljena v končni obliki, to je takšni, v kakršni jo izvajalec univerzalne storitve prenese. Poleg pošiljk korespondence takšne pošiljke zajemajo še na primer knjige, kataloge, časopise, periodični tisk in poštne pakete z blagom komercialne vrednosti ali brez nje; pošiljka korespondence: pisna komunikacija v kakršnem koli fizičnem mediju, ki ga je treba prenesti in dostaviti na naslov, ki ga je navedel pošiljatelj na sami pošiljki ali na ovitku. Knjige, katalogi, časopisi in periodični tisk se ne štejejo kot pošiljke korespondence; 8. direktna pošta: komunikacija, ki je sestavljena zgolj iz oglaše- valskega, marketinškega ali reklamnega materiala z enakim sporočilom, le naslovnikovo ime, naslov in identifikacijska 13. izvajalec univerzalne storitve: oseba javnega ali zasebnega prava, ki izvaja univerzalno storitev ali dele le-te v državi članici, katere identiteta je bila v skladu s členom 4 sporočena Komi- siji; 14. dovoljenja: pomenijo vsako dovoljenje, ki določa pravice in obveznosti v poštnem sektorju, in dovoljuje podjetjem izva- jati poštne storitve in, kadar je to primerno, gradnjo in/ali obratovanje poštnega omrežja za izvajanje teh storitev v obliki „splošnega dovoljenja“ ali „individualne licence“, kot je opredeljeno spodaj: — „splošno dovoljenje“ pomeni dovoljenje, ne glede na to, ali je urejeno s „skupinsko licenco“ ali s splošnim zako- nom in ne glede na to, ali takšni predpisi zahtevajo regi- stracijske ali deklaracijske postopke, in ne zahteva, da zadevno podjetje pridobi od regulativnega organa posebno odločbo, preden lahko začne uveljavljati pra- vice, ki izhajajo iz dovoljenja, 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 76 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 — „individualna licenca“ pomeni dovoljenje, ki ga dodeli državni regulativni organ in daje podjetju posebne pra- vice, ali podredi delovanje tega podjetja posebnim obve- znostim, dopolnjujoč splošno dovoljenje, kadar je to primerno, ko podjetje ne sme uveljavljati pravic, dokler ne dobi odločbe od državnega regulativnega organa; 15. terminalni stroški: plačilo izvajalcem univerzalne storitve za dostavo prispele čezmejne pošte, ki vsebuje poštne pošiljke iz druge države članice ali iz tretje države; 16. pošiljatelj: fizična ali pravna oseba, ki je odgovorna za poši- ljanje poštnih pošiljk; 17. uporabniki: vsaka fizična ali pravna oseba, ki koristi univerzalne storitve kot pošiljatelj ali naslovnik; 18. državni regulativni organ: organ ali organi v vsaki državi čla- nici, kateremu/-im država članica zaupa med drugim tudi regulativne funkcije, ki spadajo v področje te direktive; — en sprejem, — eno dostavo na dom ali v prostore vsake fizične ali pravne osebe, ali z odstopanjem pod pogoji, ki jih določi državni regulativni organ, eno dostavo na ustrezno mesto. Vsako izjemo ali odstopanje, ki jo odobri državni regulativni organ v skladu s tem odstavkom, je treba sporočiti Komisiji in vsem državnim regulativnim organom. 4. Vsaka država članica sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da univerzalna storitev vključuje naslednje minimalne ugodnosti: — sprejem, prenos, usmerjanje in dostavo poštnih pošiljk do dveh kilogramov, — sprejem, prenos, usmerjanje in dostavo poštnih paketov do 10 kilogramov, — storitve za priporočene in vrednostne pošiljke. 19. bistvene zahteve: splošni negospodarski razlogi, ki lahko vzpodbudijo državo članico, da postavi pogoje za ponudbo poštnih storitev. Ti razlogi so zaupnost korespondence, varnost omrežja pri prenosu nevarnega blaga, in, kadar je to upravičeno, varovanje podatkov, varovanje okolja in regio- nalno načrtovanje. Varovanje podatkov lahko vključuje varovanje osebnih podatkov, zaupnost prenesene ali shranjene informacije in varovanje zasebnosti. 5. Državni regulativni organi lahko povečajo omejitev teže poštnih paketov do katere koli teže, ki ne presega 20 kilogramov, in lahko predpišejo posebne ureditve za dostavo od vrat do vrat takšnih paketov. Ne glede na omejitev teže pri univerzalni storitvi, ki zajema pakete in ki jo določi država članica, države članice zagotovijo, da so poštni paketi, ki jih prejmejo iz drugih držav članic in ki tehtajo do 20 kg, dostavljeni znotraj njihovega ozemlja. POGLAVJE 2 Univerzalna storitev Člen 3 6. Minimalne in maksimalne dimenzije zadevnih poštnih pošiljk so takšne, kot so določene v Konvenciji in Sporazumu o poštnih paketih, ki ju je sprejela Svetovna poštna zveza. 7. Univerzalna storitev, kot je opredeljena v tem členu, zajema storitve v notranjem prometu in čezmejne storitve. Člen 4 1. Države članice zagotovijo, da lahko uporabniki koristijo pra- vico do univerzalne storitve, ki vključuje stalno izvajanje poštnih storitev predpisane kakovosti na vseh točkah dostopa na njiho- vem ozemlju po dostopnih cenah za vse uporabnike. Vsaka država članica zagotovi, da je izvajanje univerzalne storitve zajamčeno in obvesti Komisijo o ukrepih, ki jih je izvedla za izpolnitev te obveznosti, predvsem pa sporoči identiteto izvajalca(-ev) univerzalne storitve. V skladu z zakonodajo Skupnosti vsaka država določi obveznosti in pravice, ki jih ima(- jo) izvajalec(-ci) univerzalne poštne storitve, in jih objavi. 2. V ta namen države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zago- tovitev, da gostota kontaktnih točk in točk dostopa upošteva potrebe uporabnikov. Člen 5 3. Sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da izvajalec(-ci) univerzalne storitve jamči(-jo) vsak delovni dan in ne manj kot pet dni na teden, razen v okoliščinah in zemljepisnih pogojih, ki jih državni regulativni organ določi kot izjemne, minimalno: 1. Vsaka država članica sprejme ukrepe za zagotovitev, da izvajanje univerzalne storitve izpolnjuje naslednje zahteve: — ponudi storitev, ki zagotavlja upoštevanje bistvenih zahtev, 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 77 — ponudi uporabnikom v primerljivih pogojih enako storitev, — je na voljo brez kakršne koli oblike diskriminacije, še posebej brez diskriminacije zaradi političnih, verskih ali ideoloških pomislekov, — ni prekinjena ali ustavljena razen v primeru višje sile, — se razvija v skladu s tehničnim, gospodarskim in družbenim okoljem in potrebami uporabnikov. 2. Določbe odstavka 1 ne izključujejo ukrepov, ki jih države čla- nice sprejmejo v skladu z zahtevami javnega interesa, ki ga pri- znava Pogodba, še zlasti člena 36 in 56, ki se nanašata med dru- gim na javno moralo, javno varnost, skupaj s kazenskimi preiskavami in javnim redom. 3. Kot nadaljnji korak v smeri dokončne vzpostavitve notranjega trga poštnih storitev najpozneje do 1. januarja 2000 in brez pose- ganja v pristojnost Komisije Evropski parlament in Svet odločita o nadaljnji postopni in nadzorovani liberalizaciji poštnega trga, še zlasti z namenom liberalizacije čezmejne in direktne pošte, kot tudi o nadaljnji reviziji omejitev cen in teže, z učinkom od 1. januarja 2003, pri čemer bosta upoštevala še zlasti dotedanji gospodarski, socialni in tehnološki razvoj, ter finančno ravnovesje izvajalcev univerzalne storitve zaradi nadaljnjega uresničevanja ciljev te direktive. Te odločitve temeljijo na predlogu Komisije, ki mora biti po revi- ziji sektorja dan v razpravo do konca leta 1998. Na zahtevo Komisije države članice priskrbijo vse potrebne informacije za dokončanje revizije. 4. Izmenjava dokumentov ne more biti rezervirana. Člen 6 Člen 8 Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da izvajalec(-ci) univerzalne storitve nudi(-jo) uporabnikom tudi dovolj natančne in ažurne informacije o posameznih lastnostih ponujenih univerzalnih storitev, s posebno navedbo splošnih pogojev dostopa do teh storitev kakor tudi o cenah in ravneh standardov kakovosti. Te informacije se objavijo v ustrezni obliki. Države članice obvestijo Komisijo v roku 12-ih mesecev po začetku veljavnosti te direktive, na kakšen način so na voljo informacije, ki treba objaviti v skladu s prvim pododstavkom. Vse poznejše spremembe se čimprej sporočijo Komisiji. jih je Določbe člena 7 ne posegajo v pravico držav članic organizirati namestitev poštnih nabiralnikov na glavnih javnih cestah, izdajanje poštnih znamk in storitve priporočenih pošiljk, ki se uporabljajo v sodnih ali upravnih postopkih, v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo. POGLAVJE 4 Pogoji izvajanja nerezerviranih storitev in dostopa do omrežja POGLAVJE 3 Usklajevanje storitev, ki so lahko rezervirane Člen 9 Člen 7 1. Za nerezervirane storitve, ki so izven obsega univerzalne sto- ritve, kakor je opredeljena v členu 3, lahko države članice uvedejo splošna dovoljenja v obsegu, ki je potreben za zagotavljanje upo- števanja bistvenih zahtev. 1. V obsegu, potrebnem za zagotovitev vzdrževanja univerzalne storitve, so storitve, ki jih lahko vsaka država članica rezervira za izvajalca univerzalne storitve, sprejem, usmerjanje, prenos in dostava pošiljk korespondence v notranjem prometu, s pospe- šeno dostavo ali brez nje, katerih cena je manj kot petkratna javna tarifa za pošiljko korespondence v prvem težnostnem razredu najhitrejše standardne kategorije, kjer taka kategorija obstaja, pod pogojem, da tehtajo manj kot 350 gramov. Pri brezplačnih poštnih storitvah za slepe in slabovidne osebe so dovoljene izjeme glede teže in cene. 2. Za nerezervirane storitve, ki so zajete z obsegom univerzalne storitve, kakor je opredeljena v členu 3, lahko države članice uve- dejo postopke za odobritev, skupaj z individualnimi licencami, v obsegu, ki je potreben za zagotavljanje upoštevanja bistvenih zah- tev ter za varovanje univerzalne storitve. Za dodeljevanje dovoljenj: 2. V obsegu, potrebnem za zagotovitev vzdrževanja univerzalne storitve, so lahko čezmejne pošiljke in direktna pošta še naprej jih določa rezervirane znotraj omejitev cene in teže, ki odstavek 1. — kadar je primerno, lahko veljajo obveznosti univerzalne sto- ritve, — če je potrebno, se lahko naložijo zahteve glede kakovosti, dostopnosti in izvajanja teh storitev, 78 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 — lahko velja obveznost, da ne krši ekskluzivnih in posebnih pravic, ki so podeljene izvajalcu(-em) univerzalne storitve za rezervirane poštne storitve po členu 7(1) in (2). POGLAVJE 5 Tarifna načela in preglednost računovodskih izkazov 3. Postopki, opisani v odstavkih 1 in 2, morajo biti pregledni, nediskriminatorni, sorazmerni in morajo temeljiti na objektivnih merilih. Države članice morajo zagotoviti, da je prosilec obveščen o razlogih za popolno ali delno zavrnitev dovoljenja in morajo vzpostaviti pritožbeni postopek. 4. Da bi zagotovili varovanje univerzalne storitve tam, kjer je država članica ugotovila, da obveznosti univerzalne storitve, kot jih določa ta direktiva, predstavljajo nepravično finančno breme za izvajalca univerzalne storitve, lahko država ustanovi kompen- zacijski sklad, ki ga upravlja organ neodvisen od upravičenca ali upravičencev. V tem primeru lahko dodeli dovoljenje z obveznos- tjo finančnega prispevka v ta sklad. Država članica mora zagoto- viti, da se pri ustanavljanju kompenzacijskega sklada in pri dolo- čanju načela preglednosti, nediskriminacije in sorazmernosti. Samo storitve določene v členu 3 se lahko financirajo na ta način. finančnega spoštujejo prispevka stopnje 5. Države članice lahko poskrbijo za identifikacijski sistem za direktno pošto, ki dovoljuje nadzor takšnih storitev, kjer so le-te liberalizirane. Člen 10 1. Evropski parlament in Svet na predlog Komisije in na podlagi členov 57(2), 66 in 100a Pogodbe, sprejmeta ukrepe, potrebne za uskladitev postopkov iz člena 9, ki urejajo komercialno ponudbo nerezerviranih storitev javnosti. jih je treba spoštovati, 2. Uskladitveni ukrepi iz odstavka 1 se nanašajo še zlasti na merila, ki jih mora upoštevati izvajalec poštnih storitev, na način objave teh meril in postopkov kakor tudi na pritožbene postopke, ki jih je treba upoštevati. in postopke, ki Člen 12 Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da so tarife za vsako storitev, ki je del izvajanja univerzalne storitve, v skladu z naslednjimi načeli: — cene morajo biti dostopne in morajo vsem uporabnikom omogočati dostop do ponujenih storitev, — cene morajo biti prilagojene stroškom; države članice pa se lahko odločijo, da se na njihovem celotnem državnem ozem- lju uporablja enotna tarifa, — uporaba enotne tarife ne izključuje pravice izvajalcev univer- zalnih storitev, da glede cene sklepajo individualne pogodbe s strankami, — tarife morajo biti pregledne in nediskriminatorne. Člen 13 1. Da bi zagotovile čezmejno izvajanje univerzalne storitve, države članice na svojem ozemlju vzpodbujajo izvajalce univerzalne storitve, da so v njihovih sporazumih o terminalnih stroških za čezmejne pošiljke znotraj Skupnosti spoštovana naslednja načela: — terminalni stroški so določeni v skladu s stroški predelave in dostave prispele čezmejne pošte, — stopnje plačila so vezane na doseženo kakovost storitev, — terminalni stroški so pregledni in nediskriminatorni. 2. Izvajanje teh načel lahko zajema prehodne dogovore, katerih namen je izogniti se nepotrebni prekinitvi na poštnih trgih ali neugodnim vplivom za gospodarske subjekte, pod pogojem, da obstaja sporazum med operaterji v odpravni in naslovni državi; vendar so taki dogovori omejeni na minimum, ki je potreben za uresničitev teh ciljev. Člen 11 Člen 14 Evropski parlament in Svet na predlog Komisije in na podlagi členov 57(2), 66 in 100a Pogodbe, sprejmeta takšne uskladitvene ukrepe, ki so potrebni, da se zagotovi uporabnikom in izvajalcem univerzalne storitve dostop do javnega poštnega omrežja pod preglednimi in nediskriminatornimi pogoji. 1. Države članice sprejmejo ukrepe, ki so potrebni, da se v roku dveh let po začetku veljavnosti te direktive zagotovi vodenje računovodske evidence izvajalcev univerzalne storitve, v skladu z določbami tega člena. 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 79 2. Izvajalci univerzalnih storitev vodijo ločene računovodske evi- dence znotraj svojih računovodskih sistemov vsaj za vsako izmed storitev znotraj rezerviranega sektorja na eni strani in za nerezer- virane storitve na drugi. Računovodske evidence za nerezervirane storitve morajo jasno ločevati med storitvami, ki so sestavni del in tistimi, ki niso. Takšni notranji univerzalne storitve, računovodski sistemi delujejo na podlagi dosledno uporabljenih in objektivno upravičenih načel stroškovnega računovodstva. računovodstva, ki jih uporablja izvajalec univerzalne storitve, ter Komisiji le-te na zahtevo preda. 7. Na zahtevo so Komisiji in državnemu regulativnemu organu v zaupnosti dane na razpolago natančne računovodske informacije, ki izhajajo iz teh sistemov. 3. Računovodski sistemi omenjeni v odstavku 2, brez poseganja v odstavek 4, porazdelijo stroške na vsako od rezerviranih in nerezerviranih storitev posebej na naslednji način: (a) stroški, ki jih je mogoče neposredno pripisati določeni sto- ritvi, se le-tej pripišejo; (b) skupni stroški, to so stroški, ki jih ne moramo neposredno pripisati določeni storitvi, se porazdelijo na naslednji način: (i) kadarkoli je mogoče, se skupni stroški porazdelijo na podlagi neposredne analize vira samih stroškov; (ii) ko neposredna analiza ni mogoča, se skupne stroškovne kategorije porazdelijo na podlagi posredne povezave z drugo stroškovno kategorijo ali skupino stroškovnih kategorij, za katero je možen neposredni prenos ali dode- litev; posredna povezava temelji na primerljivih stroškov- nih strukturah; (iii) ko ne moremo najti niti neposrednih niti posrednih ukrepov za porazdelitev stroškov, se stroškovna katego- rija porazdeli na podlagi splošnega porazdelitvenega fak- torja, ki se izračuna s pomočjo koeficienta vseh izdatkov, ki so neposredno ali posredno pripisani ali dodeljeni po eni strani vsaki od rezerviranih storitev ter po drugi strani drugim storitvam. sistemi stroškovnega 4. Drugi lahko uporabljajo samo, če so združljivi z odstavkom 2 in jih je odobril državni regulativni organ. Komisijo se o tem obvesti pred njihovo uporabo. računovodstva se 5. Državni regulativni organ zagotovi, da pristojni organ, ki je neodvisen od izvajalca univerzalne storitve, preveri skladnost z enim od sistemov stroškovnega računovodstva opisnaim v odstavku 3 ali 4. Države članice zagotovijo periodično objavo poročila o skladnosti. 6. Državni regulativni organ ima na razpolago do primerne informacije o sistemih stroškovnega stopnje podrobne 8. Kadar določena država članica ni rezervirala posamezne sto- ritve izmed storitev, ki se lahko rezervirajo v skladu s členom 7, in ni ustanovila kompenzacijskega sklada za opravljanje univerzalne storitve, kot to dovoljuje člen 9(4), in kadar se državni regulativni organ prepriča, da nobeden izmed izvajalcev, določe- nih za opravljanje univerzalne storitve, v tisti državi članici, ne prejema državne subvencije, skrite ali druge, lahko državni regulativni organ odloči, da ne uporabi zahtev odstavkov 2, 3, 4, 5, 6 in 7 tega člena. Državni regulativni organ o vseh teh odlo- čitvah obvesti Komisijo. Člen 15 Finančni računovodski izkazi vseh izvajalcev univerzalne storitve so sestavljeni in predloženi v revizijo neodvisnemu revizorju ter objavljani v skladu z ustrezno zakonodajo Skupnosti in nacio- nalno zakonodajo glede komercialnih podjetij. POGLAVJE 6 Kakovost storitev Člen 16 Države članice zagotovijo, da so standardi kakovosti storitve glede univerzalne storitve določeni in objavljeni, da se zagotovi poštno storitev dobre kakovosti. Standardi kakovosti se osredotočijo še zlasti na čas prenosa in na rednost ter zanesljivost storitve. Te standarde določajo: — države članice v primeru storitev notranjega prometa, — Evropski parlament in Svet v primeru čezmejnih storitev znot- raj Skupnosti (glej Prilogo). Nadaljnje prilagoditve teh standardov tehničnemu napredku ali razvoju trga se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 21. Neodvisen nadzor izvajanja storitev opravijo vsaj enkrat na leto zunanja telesa, ki nimajo nobenih zvez z izvajalci univerzalne sto- ritve pod standardiziranimi pogoji, ki se določijo v skladu s postopkom iz člena 21, in so predmet poročil, ki se objavijo vsaj enkrat na leto. 80 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 Člen 17 Države članice predpišejo standarde kakovosti za pošto v notranjem prometu in zagotovijo, da so le-ti usklajeni s tistimi, ki so predpisani za čezmejne storitve znotraj Skupnosti. Države članice o svojih standardih kakovosti za storitve v notranjem prometu obvestijo Komisijo, ki jih nato objavi na enak način kot standarde za čezmejne storitve znotraj Skupnosti iz člena 18. Državni regulativni organi zagotovijo, da se neodvisni nadzor izvajanja storitev opravi v skladu s četrtim pododstavkom člena 16, da so rezultati utemeljeni in da, kadar je to potrebno, sprejmejo ukrepe za izboljšanje. uporabnikom, da lahko individualno ali, kadar to dovoljuje državne zakonodaja, skupaj z organizacijami, ki predstavljajo interese uporabnikov in/ali potrošnikov, primere, v katerih nji- hove pritožbe glede izvajalca univerzalne storitve niso bile zado- voljivo rešene, posredujejo v reševanje pristojnemu državnemu organu. V skladu s členom 16 države članice zagotovijo, da izvajalci univerzalne storitve objavljajo, skupaj z letnim poročilom o nad- zoru njihovega izvajanja storitev, tudi podatke o številu pritožb in načinu njihove obravnavane. POGLAVJE 7 Uskladitev tehničnih standardov Člen 20 Člen 18 Usklajevanje tehničnih standardov se nadaljuje, pri čemer se upoštevajo zlasti interesi uporabnikov. 1. V skladu s členom 16 so standardi kakovosti za čezmejne sto- ritve znotraj Skupnosti predpisani v Prilogi. 2. Kadar izredne razmere, ki se nanašajo na infrastrukturo ali geografski položaji tako zahtevajo, lahko državni regulativni organi določijo izjemo od standardov kakovosti iz Priloge. Kadar državni regulativni organi na ta način določijo izjeme, o tem nemudoma obvestijo Komisijo. Komisija predloži letno poročilo o obvestilih, ki jih je prejela v zadnjih 12-ih mesecih, v vednost Odboru, ki se ustanovi na podlagi člena 21. 3. Komisija v Uradnem listu Evropskih Skupnosti objavi vse prila- goditve standardov kakovosti za čezmejne storitve v Skupnosti in sprejme ukrepe za zagotovitev rednega neodvisnega nadzora in objavo nivoja izvajanih storitev, ki preveri skladnost s temi stan- dardi in dosežen napredek. Državni regulativni organi zagotovijo da, kadar je to potrebno, sprejmejo ukrepe za izboljšanje. Člen 19 Države članice zagotovijo, da se predpišejo pregledni, enostavni in poceni postopki za obravnavo pritožb uporabnikov, še zlasti v primeru izgube, kraje, poškodbe ali neizpolnjevanja standardov kakovosti storitev. Evropski odbor za standardizacijo je zadolžen za določitev tehničnih standardov v poštnem sektorju na podlagi predloženega gradiva v skladu z načeli, predpisanimi v Direktivi Sveta 83/189/EGS z dne 28. marca 1983 ki določa postopek za oskrbo z in informacijami na področju tehničnih standardov predpisov (1). To delo upošteva ukrepe za uskladitev, sprejete na mednarodni ravni, in zlasti tiste, ki jih določi Svetovna poštna zveza. Standardi v uporabi se objavijo v Uradnem listu Evropskih Skupnosti enkrat na leto. Države članice zagotovijo, da se izvajalci univerzalnih storitev v interesu uporabnikov sklicujejo na standarde, objavljane v Uradnem listu, kadar je to potrebno, in še zlasti, kadar predložijo podatke iz člena 6. Odbor iz člena 21, je obveščen o razpravah znotraj Evropskega odbora za standardizacijo in o napredku, ki ga je to telo doseglo na tem področju. POGLAVJE 8 Odbor Člen 21 Države članice sprejmejo ukrepe za zagotovitev, da ti postopki omogočajo pravično in pravočasno reševanje sporov s tem, da uvedejo, kadar je to utemeljeno, sistem za povračilo in/ali odškodnino. Komisiji pomaga odbor, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije. Odbor sprejme svoj poslovnik. Brez poseganja v druge možnosti pritožbe v okviru nacionalne zakonodaje ali zakonodaje Skupnosti države članice zagotovijo (1) UL L 109, 26. 4. 1983, str. 8. Direktiva, kot je bila nazadnje spremenjena s sklepom Komisije 96/139/ES (UL L 32, 10. 2. 1996, str. 31). 06/Zv. 3 SL Uradni list Evropske unije 81 Predstavnik Komisije odboru predloži v sprejetje osnutek ukrepov. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga predsednik lahko določi glede na nujnost zadeve. Mnenje poda večina, ki je predpisana v členu 148(2) Pogodbe, glede odločitev, ki sprejeti na predlog Komisije. Glasovi predstavnikov držav članic v odboru se ponderirajo na način, določen v členu 148(2). Predsednik ne glasuje. jih mora Svet Komisija sprejme predvidene ukrepe, če so v skladu z mnenjem odbora. Če predvideni ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora, ali če ni podano nobeno mnenje, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog glede ukrepov, ki jih je treba sprejeti. Svet odloča s kvalificirano večino. Če po preteku treh mesecev od datuma, ko so bili predlogi posredovani Svetu, Svet ni ukrepal, predlagane ukrepe sprejme Komisija. POGLAVJE 9 Državni regulativni organ Člen 22 Poročilu se priloži, kadar je to primerno, predloge Evropskemu parlamentu in Svetu. Člen 24 Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje 12 mesecev po začetku veljavnosti te direktive. O tem takoj obvestijo Komisijo. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice. Člen 25 Ta direktiva začne veljati 20 dan po objavi v Uradnem listu Evrop- skih skupnosti. Člen 26 1. Ta direktiva ne ovira držav članic, da bi obdržale ali uvedle liberalnejše ukrepe od teh, ki jih predpisuje ta direktiva. Ti ukrepi morajo biti v skladu s Pogodbo. Vsaka država članica imenuje enega ali več državnih upravnih organov za poštni sektor, ki so pravno ločeni in operativno neodvisni od poštnih operaterjev. 2. Če bi ta direktiva prenehala veljati, lahko države članice obdržijo sprejete ukrepe za njeno izvajanje, kolikor so v skladu s Pogodbo. Države članice obvestijo Komisijo, katere državne upravne organe so imenovale za izvedbo nalog, ki izhajajo iz te direktive. Državni upravni organi imajo posebno nalogo, da zagotovijo upoštevanje obveznosti, ki izhajajo iz te direktive. Lahko so tudi zadolženi, da zagotovijo upoštevanje predpisov o konkurenci v poštnem sektorju. Člen 27 se uporabljajo do Določbe te direktive, 31. decembra 2004, razen če je v skladu s členom 7(3) odločeno drugače. razen člena 26, POGLAVJE 10 Končne določbe Člen 23 Brez vpliva na člen 7(3) Komisija tri leta po začetku veljavnosti in v vsakem primeru najpozneje do 31. decembra 2000 predloži poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive, skupaj z ustreznimi podatki o razvoju v poštnem sektorju, še zlasti o ekonomskih in socialnih vidikih, o zaposlenosti in o tehnolo- ških vidikih kakor tudi o kakovosti storitve. Člen 28 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Bruslju, 15. decembra 1997 Za Evropski parlament Predsednik Za Svet Predsednik J. M. GIL-ROBLES J. -C. JUNCKER 82 SL Uradni list Evropske unije 06/Zv. 3 PRILOGA Standardi kakovosti za čezmejne pošiljke v Skupnosti Standardi kakovosti za čezmejne pošiljke v Skupnosti morajo biti v vsaki državi določeni glede na rok, ki se šteje od začetka do konca (*) za prenos poštnih pošiljk najhitrejše standardne kategorije v skladu s formulo D + n, kjer D predstavlja datum oddaje poštne pošiljke (**) in n število delovnih dni, ki minejo od tega datuma in dostavo naslovniku. Standardi kakovosti za čezmejne pošiljke v Skupnosti Rok D + 3 D + 5 Cilj 85 % pošiljk 97 % pošiljk Standardi morajo biti doseženi ne samo za promet znotraj celotne Skupnosti, ampak tudi za vsakega od dvostranskih tokov med dvema državama članicama. Prenos od začetka do konca se šteje od točke sprejema v omrežju do točke dostave naslovniku. (*) (**) Datum oddaje, ki se upošteva, bo isti dan, na katerega je bila pošiljka oddana, če je prišlo do oddaje pred zadnjim možnim časom za sprejem pošiljk na določeni točki omrežja. Če je pošiljka oddana po tem časovnem roku, kot datum oddaje velja dan, ki sledi sprejemu pošiljke


title: Megállapodás az Európai Közösség, Kanada és az Orosz Föderáció között a kíméletes csapdázásra vonatkozó nemzetközi előírásokról

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
animal welfare
hunting
hunting regulations
international standard
multilateral agreement
protection of animals
wildlife

formats: html pdf print

text: 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 251 21998A0214(02) L 42/43 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1998. 2. 14. az Európai Közösség, Kanada és az Orosz Föderáció között a kíméletes csapdázásra vonatkozó nemzetközi előírásokról MEGÁLLAPODÁS AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG, KANADA KORMÁNYA, és AZ OROSZ FÖDERÁCIÓ KORMÁNYA, e megállapodás részes felei (a továbbiakban: a Felek), EMLÉKEZTETVE mély elkötelezettségükre az olyan kíméletes csapdázásra vonatkozó nemzetközi előírások kidolgozása iránt, amelyek tudományos kutatáson, illetve tapasztalati és gyakorlati megállapításokon alapulnak; ÚJÓLAG MEGERŐSÍTVE, hogy az Egyesült Nemzetek Alapokmányával és a nemzetközi jog elveivel összhangban mindegyik Félnek szuverén joga kiaknázni saját erőforrásait saját gazdasági és fejlesztési irányelvei szerint, és hogy mindegyik Fél felelős azért, hogy megőrizze a biológiai sokféleségét, és azért, hogy biológiai erőforrásait fenntartható módon használja; ELISMERVE, hogy a vadon élő állatok emberi célokra történő fenntartható felhasználása összhangban van a Konzervációs világstratégia, a Környezet és Fejlődés Világbizottság és az Egyesült Nemzetek Környezet és Fejlődés Konferenciája elveivel; TUDOMÁSUL VÉVE kötelezettségüket, amelyet 18. közgyűlésükön a 18. 25 számú határozatban a Természetvédelmi Világszövetség (IUCN) tagországai is vállaltak, hogy amilyen hamar az a gyakorlatban lehetséges, kiküszöbölik a nem kíméletes csapdák használatát; FELISMERVE, hogy az emlősök kíméletes csapdázására vonatkozó nemzetközi előírások kidolgozása, amelyet a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) vállalt, 1987-ben még nem fejeződött be; ELISMERVE, hogy bármely nemzetközi technológiai előírás elsődleges célja, hogy – többek között – javítsa a kommunikációt és elősegítse a kereskedelmet; ELISMERVE, a kíméletesebb és a gyakorlatban is használható csapdázási módszerek fejlődése irányában, különösen Kanadában, az Amerikai Egyesült Államokban, az Orosz Föderációban és az Európai Közösségben folytatott jelentős kutatásokat; HANGSÚLYOZVA a Kanadából, az Egyesült Államokból, az Orosz Föderációból és az Európai Közösségből érkezett szakértőkből álló, a kíméletes csapdázásra vonatkozó nemzetközi előírások fejlesztését végző munkacsoport jelentős munkáját; MÉLTÁNYOLVA, hogy a kíméletes csapdázásra vonatkozó nemzetközi előírások hiánya ellenére számos állam joghatósága különböző módszereket alkalmazott és jogszabályokat vezetett be a csapdázási módszerek javítása és a vadon élő állatok jólléte érdekében; és FELISMERVE, hogy az egyes Felek belső, alkotmányos és intézményi szabályai határozzák meg, mely hivatalos szerv az első rendű felelős a kíméletes csapdázási előírások végrehajtásáért, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: 1. cikk Meghatározások E megállapodás alkalmazásában: „csapdák”: a körülményektől függően az ölésre vagy elfogásra szánt mechanikus csapdázási eszközök; „csapdázási módszerek”: csapdák és azok kihelyezési körülményei (pl. célfajok, elhelyezés, csalétek és természetes környezeti feltételek); csapdázási „kíméletes csapdázási módszerek”: az illetékes hatóságok által a kíméletes I. előírásoknak mellékletében szereplő előírások) megfelelően tanúsított csapdák, amelyeket a gyártók által meghatározott kihelyezési feltételek mellett használnak. (a megállapodás 2. cikk Célkitűzések E megállapodás célkitűzései a következők: a) kíméletes csapdázásra vonatkozó előírások kidolgozása; 252 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet b) a Felek közötti kommunikáció és együttműködés javítása ezen előírások érvényesítése és fejlesztése érdekében; és a) létrehozzák a megfelelő eljárásokat a csapdák előírásoknak megfelelő tanúsítására; c) a Felek közötti kereskedelem elősegítése. 3. cikk Hatály Ez a megállapodás azokra a csapdázási módszerekre és azoknak a csapdáknak a tanúsítására vonatkozik, amelyeket az I. mellék- letben felsorolt vadon élő szárazföldi vagy félig vízi emlősök csap- dázására használnak a) vadgazdálkodási célokból, beleértve a kártevők elleni védeke- zést is; b) szőrme, bőr vagy hús megszerzése céljából; és c) emlősök megőrzési célú befogása érdekében. b) biztosítsák, hogy a saját területükön alkalmazott csapdázási módszerek megfeleljenek az előírásoknak; c) megtiltsák az olyan csapdák használatát, amelyeket nem tanú- sítottak az előírások szerint (1); és d) előírják a gyártók számára, hogy a tanúsított csapdákat azo- nosítsák, és útmutatást biztosítsanak azok megfelelő felállítá- sához, biztonságos kezeléséhez és karbantartásához. 8. cikk A előírások érvényesítése A előírások érvényesítése során a Felek valamennyi illetékes ható- sága minden tőle telhetőt megtesz annak érdekében, hogy 4. cikk a) megfelelő eljárások létezzenek Más nemzetközi megállapodásokból származó kötelezettségek (1) Ennek az egyezménynek egyetlen rendelkezése sem érinti azoknak a Feleknek a jogait és kötelezettségeit, amelyek a Keres- kedelmi Világszervezetet létrehozó Marrakeshi Megállapodás sze- rint tagjai a Kereskedelmi Világszervezetnek (WTO). (2) Azoknak a Feleknek az esetében, akik nem tagjai a WTO-nak, ennek az egyezménynek egyetlen rendelkezése sem érinti a II. mellékletben felsorolt, a Felek között kötött kétoldalú megállapo- dásokból fakadó jogaikat és kötelezettségeiket. 5. cikk Meglévő intézkedések Bármely Fél továbbra is megtilthatja területén az olyan csapdák használatát, megállapodás hatálybalépésének napján tilos volt. használata amelyek e i. a csapdák használatára vonatkozó engedély kiadására és visszavonására, és ii. a kíméletes csapdázási módszerekre vonatkozó jogszabá- lyok végrehajtására; b) a csapdázókat kiképezzék a csapdázási módszerek kíméletes, biztonságos és hatékony alkalmazására, beleértve az újonnan kifejlesztett módszereket is; és c) a belföldi tanúsítási eljárások létrehozásakor figyelembe vegyék az I. mellékletben felsorolt csapdatesztelési iránymuta- tásokat. 9. cikk A előírások folyamatos fejlesztése A Felek 6. cikk a) elősegítik és ösztönzik az előírások folyamatos fejlesztését Nemzetközi együttműködés célzó kutatást; és A 9. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül a Felek megállapodnak abban, hogy a) közvetlenül vagy illetékes nemzetközi szervezeteken keresz- tül együttműködnek egymással az e megállapodással kapcso- latos, kölcsönös érdeklődésre számot tartó kérdésekben; és b) a kölcsönös előnyök és a kereskedelem előmozdítása érdeké- ben kialakítják és erősítik a kíméletes csapdázási módszerek területére vonatkozó többoldalú együttműködést. 7. cikk A Felek kötelezettsége b) újraértékelik és frissítik az I. mellékletet, először e megállapo- dás hatálybalépése után három évvel, felhasználva különösen az a) bekezdésben említett kutatás eredményeit. 10. cikk Eltérések (1) Az illetékes hatóság esetenként engedélyezhet eltéréseket a 7. cikkben említett kötelezettségektől, az alábbi célok bármelyiké- nek megvalósítása érdekében, feltéve, hogy azokat nem e megál- lapodás célkitűzéseivel ellentétesen alkalmazzák: Mindegyik Fél az I. mellékletben szereplő időrend szerint meg- hozza a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy saját eljáró illetékes hatóságai (1) A Felek megállapodnak, hogy a 7. cikk nem tiltja, hogy magánsze- mélyek csapdákat készítsenek és használjanak feltéve, hogy az ilyen csapdák megfelelnek az illetékes hatóságok által jóváhagyott tervek- nek. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 253 a) a közegészség és közbiztonság érdekében; b) hivatkozást tartalmaz az illetékes hatóságok által kibocsátott, származást bizonyító dokumentációra. b) a köz- és magántulajdon védelmében; c) az állat- és növényvilág kutatására, oktatására, valamely fajá- nak újranépesítésére vagy visszatelepítésére, tenyésztésére vagy védelmére; és d) a bennszülött közösségek kulturális örökségének megőrzésé- hez alapvető fontosságú, hagyományos, fából készült csapdák használata érdekében. (2) Az (1) bekezdés alapján engedélyezett eltérésekhez írásos indoklást és feltételeket kell csatolni. (3) A Felek írásban értesítik a közös irányítóbizottságot az (1) bekezdés szerint engedélyezett eltérésekről, valamint a (2) bekez- désben említett írásos indokokról és feltételekről. 11. cikk Értesítés és információcsere (1) A Felek rendszeresen információt cserélnek mindazokról a kérdésekről, amelyek kapcsolódnak e megállapodás végrehajtásá- hoz. Tájékoztatják egymást annak a munkának az előrehaladásá- ról, amelyet az I. mellékletben szereplő időrend alkalmazása során, a csapdák értékelése terén végeznek, valamint a kapcsolódó kutatásról és a tanúsított csapdákról. (2) A Felek értesítik egymást az e megállapodás végrehajtásáért felelős illetékes hatóságokról. 14. cikk Vegyes irányítóbizottság (1) A Felek vegyes irányítóbizottságot (a továbbiakban: a bizott- ság) hoznak létre, amely a Felek képviselőiből áll. A bizottság bár- milyen, ehhez a megállapodáshoz kapcsolódó kérdést mérlegel- het. (2) A bizottság e megállapodás hatálybalépésének napját köve- tően 12 hónapon belül összeül. A bizottság ezután rendszeresen vagy bármelyik Fél kérésére ülésezik. Ülései között a bizottság levelezés útján is foglalkozhat problémákkal. A bizottság az első ülésén fogadja el eljárási szabályzatát. (3) A bizottság határozatait egyhangúlag fogadja el. (4) A bizottság időről időre ad hoc tudományos és műszaki szak- értői munkacsoportokat hozhat létre, hogy az alábbiakról ajánlá- sokat tegyenek a bizottságnak: a) bármilyen tudományos és műszaki kérdés; b) értelmezési kérdések a Felek javaslatai szerint; és c) ajánlások nézetkülönbségek megoldására. 12. cikk Kölcsönös elismerés (5) A bizottság javasolhatja a Feleknek e megállapodás módosí- tását, figyelembe véve – a körülményektől függően – a szakértői munkacsoportok vonatkozó ajánlásait. (1) Bármely Fél engedélyezheti a területén egy másik Fél által tanúsított csapdák használatát. Az elutasítást írásban kell indo- kolni. (2) Mindegyik Fél egyenértékűnek ismeri el bármely más Fél csap- dázási módszereit, ha a másik Fél csapdázási módszerei megfelel- nek az előírásoknak. 13. cikk A szőrme és szőrmetermékek Felek közötti kereskedelme (1) A 15. cikk és e cikk (2) bekezdése, valamint a veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szó- ló, Washingtonban, 1973. március 3-án megkötött egyezmény (CITES) vonatkozó előírásainak sérelme nélkül egyik Fél sem szab- hat ki kereskedelmet korlátozó intézkedést bármely más Féltől származó szőrmére és szőrmetermékekre. (2) A vámterületére való behozatal helyén bármely Fél olyan szár- mazási bizonyítványt kérhet, amely 15. cikk Jogviták rendezése (1) A Felek törekednek arra, hogy tárgyalások útján kölcsönösen kielégítő megoldást találjanak minden olyan kérdésre, amely e megállapodás alkalmazását befolyásolhatja. Ha az érintett felek nem képesek nézeteltéréseiket megoldani, akkor a kérdés megvi- tatása és megoldása érdekében a felek egyikének kérésére össze kell hívni a bizottságot. A bizottság a mérlegelésre hozzá beter- jesztett probléma rendezése során, megfelelő esetben ad hoc tudo- mányos illetve műszaki munkacsoportot hozhat létre e megálla- podás 14. cikkének (4) bekezdésével összhangban. (2) Ha a bizottság 90 napon belül nem talál megoldást a jogvitá- ra, a panaszos Fél kérésére választottbírósági testületet kell felál- lítani a III. melléklet szerint. a) tanúsítja, hogy a behozni kívánt szőrmék vagy a termékekben felhasznált szőrmék valamely más Fél területén fogott vagy tartott állatokból származnak; és (3) A választottbírósági testület ítéletet hozhat bármely jogvita tekintetében, amely a megállapodásnak a bepanaszolt Fél általi értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatos. 254 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet (4) A választottbírósági testület nem lépheti túl a Felek által ráru- házott hatáskörét, és csak az e cikkben meghatározott területen hozhat ítéletet. (3) Ez a megállapodás nem alkalmazható közvetlenül. A Felek mindegyike belső eljárásai szerint hajtja végre az e megállapo- dásból fakadó kötelezettségvállalásokat és kötelezettségeket. (5) E cikk értelemszerűen alkalmazandó azokra az esetekre, ami- kor több panaszos vagy több bepanaszolt Fél van. 16. cikk Csatlakozás (4) E megállapodás módosítását a bizottság vagy bármelyik Fél bármikor javasolhatja. A Felek által kölcsönösen elfogadott módo- sítások a módosítás utolsó megerősítő, megkötési vagy elfogadó okiratának az egyes Felekre vonatkozó szabályok szerinti letétbe helyezésének napját követő napon lépnek hatályba. e Bármely ország megállapodáshoz, amelyekben a kérdéses ország és a Felek megállapodnak. azon feltételek csatlakozhat szerint 17. cikk Záró rendelkezések (5) Bármely Fél legalább hat hónapos írásbeli értesítéssel fel- mondhatja ezt a megállapodást. Ilyen esetben az ebből a megál- lapodásból fakadó kötelezettségek a felmondó Félre nézve a fel- mondási idő végén megszűnnek. (1) A mellékletek e megállapodás szerves részét képezik. (2) E megállapodás attól a naptól számított 60. napon lép hatály- ba, amelyen az utolsó megerősítő, megkötési vagy elfogadó oki- ratot az egyes Felekre vonatkozó szabályok szerint letétbe helyez- ték. (6) Ez a megállapodás angol, dán, finn, francia, görög, holland, német, olasz, portugál, spanyol, svéd és orosz nyelven készült, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles. A megállapodást az Európai Unió Tanácsának Főtitkársága levéltárában helyezik letét- be, amely mindegyik Félnek eljuttat egy-egy hitelesített példányt. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 255 MELLÉKLETEK A KÍMÉLETES CSAPDÁZÁS NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSAIRÓL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁSHOZ I. MELLÉKLET I. RÉSZ: ELŐÍRÁSOK 1. A ELŐÍRÁS CÉLJA, ALAPELVEI ÉS ÁLTALÁNOS MEGFONTOLÁSOK 1. 1. Célok Az előírások célja az elfogott állatok jólléte megfelelő szintjének biztosítása és ennek a jóllétnek a további javítása. 1. 2. Alapelvek 1. 2. 1. Annak megítélése során, hogy kíméletes-e egy csapdázási módszer, fel kell mérni az elfogott állat jóllétét. 1. 2. 2. A 2. és 3. szakaszban meghatározott alapkövetelmények teljesítése dönti el, kíméletesnek minősíthető-e egy csapdázási módszer. 1. 2. 3. Az előírások elkészítésének alapja az a feltételezés, hogy a csapdák szelektív jellegűek, hatékonyak és megfelelnek mindkét Fél emberi biztonsági követelményeinek. 1. 3. Általános megfontolások 1. 3. 1. Az állatok jólléte a környezethez való alkalmazkodás könnyűségének vagy nehézségének mértékével és a környezethez való alkalmazkodás eredménytelenségének mértékével mérhető. Miután az állatok a környezethez való alkalmazkodásban használt módszereket illetően különböznek egymástól, jóllétük értékeléséhez többféle különböző intézkedést kell alkalmazni. Az elfogott állatok jóllétének vannak élettani, sebesülésekkel kapcsolatos és viselkedésbeli mutatói. Miután ezeket a mutatókat számos fajnál eddig nem vizsgálták, további tudományos kutatásokra van szükség az ezen előírásokban rögzítendő megfelelő küszöbértékek meghatározásához. Noha a jóllét fogalma tág, a „kíméletes” fogalmat csak azokra a csapdázási módszerekre alkalmazzák, ahol az érintett állatok jólléte elégségesnek tekinthető, mindazonáltal elfogadott, hogy bizonyos esetekben az ölőcsapdáknál van egy olyan rövid időszak, amikor az állatok jólléti szintje alacsony. 1. 3. 2. A csapdák hitelesítésére vonatkozó előírásokban meghatározott küszöbértékek az alábbiakat tartalmazzák: a) fogócsapdáknál: a mutatók azon szintjét, amelyek alatt a befogott állat jólléti szintje alacsony; b) ölőcsapdáknál: az eszméletlenség és érzéketlenség elérésének időtartamát és ennek az állapotnak a fenntartását az állat haláláig. 1. 3. 3. Függetlenül attól, hogy a csapdázási módszereknek meg kell felelniük a 2. 4. és 3. 4. szakaszban meghatározott követelményeknek, mérlegelni kell a csapdák tervezésének és beállításának továbbfejlesztését, különös tekintettel az alábbiakra: a) fogócsapdákban elfogott állatok jóllétének javítása a fogva tartás idején; b) ölőcsapdákban elfogott állatok eszméletlenségének és érzéketlenségének gyors előidézése; valamint c) a nem célállatok csapdázásának minimalizálása. 2. A FOGÓCSAPDÁS MÓDSZEREKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK 2. 1. Fogalommeghatározás „Fogócsapdás módszer”: olyan csapda, amelyet nem az elfogott állat megölésének szándékával terveznek és állítanak fel, hanem azzal a céllal, hogy olyan mértékben korlátozzák az állat mozgását, hogy egy ember közvetlen érintkezésbe kerülhessen vele. 256 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet 2. 2. Paraméterek 2. 2. 1. Annak megítélése során, hogy egy fogócsapdás módszer megfelel-e ezeknek az előírásoknak, fel kell mérni az elfogott állat jóllétét. 2. 2. 2. A paramétereknek tartalmazniuk kell a viselkedésnek és a sebesülésnek a 2. 3. 1. és 2. 3. 2. pontban felsorolt mutatóit. 2. 2. 3. Az értékelt paraméterek mindegyikénél fel kell mérni a hatás nagyságrendjét. 2. 3. Mutatók 2. 3. 1. Az alacsony jólléti szint mutatóiként elfogadott viselkedésbeli mutatók az elfogott vadon élő állatoknál a következők: a) súlyos sérülést okozó, önmaga ellen irányuló harapás (öncsonkítás); b) túlzott mozdulatlanság és reakcióhiány. 2. 3. 2. Az elfogott vadon élő állatoknál az alacsony jólléti szint mutatóinak tartott károsodások a következők: a) csonttörés; b) kéz- vagy lábtőhöz közeli ficamok; c) ín- vagy szalagszakadás; d) jelentős csonthártya-károsodás; e) súlyos külső vérzés vagy testüregbe irányuló vérzés; f) jelentős vázizomzat-sérülés; g) végtagi ischaemia; h) egy állandó fog fogbélüreg-sérüléssel járó törése; i) j) szemsérülés, beleértve a szaruhártyaszakadást; gerincvelő-sérülés; k) belső szervek súlyos károsodása; l) szívizom-elfajulás; m) csonkolás; n) halál. 2. 4. Küszöbértékek Egy fogócsapdás módszer abban az esetben felel meg az előírásnak, ha: a) az adatokat a célfaj legalább 20 egyedéből gyűjtötték össze; valamint b) ezeknek az állatoknak legalább 80 %-ánál a 2. 3. 1. és 2. 3. 2. pontban felsorolt mutatók egyikét sem észlelték. 3. AZ ÖLŐCSAPDÁS MÓDSZEREKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK 3. 1. Fogalommeghatározás „Ölőcsapdás módszer”: olyan csapda, amelyet a célfajhoz tartozó elfogott állat megölésének szándékával terveznek és állítanak fel. 3. 2. Paraméterek 3. 2. 1. Meg kell határozni az ölési technika által előidézett eszméletlenség és érzéketlenség bekövetkeztének időpontját, majd ellenőrizni kell ennek az állapotnak a fennmaradását a halál bekövetkeztéig (azaz amíg a szívműködés visszafordíthatatlanul megszűnik). 3. 2. 2. Az eszméletlenség és érzéketlenség állapotát a szaruhártya- és szemhéjreflexek ellenőrzésével vagy egyéb, tudományosan bizonyított paraméter ellenőrzésével kell nyomon követni (1). (1) Azokban az esetekben, amikor további vizsgálatokra van szükség ahhoz, hogy megállapítsák, hogy a csapdázási módszer megfelel-e az előírásoknak, EEG, vizuális inger által kiváltott válasz (VER) és hang által kiváltott válasz (SER) vizsgálatokat lehet alkalmazni. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 257 3. 3. Mutatók és időkorlátok Szaruhártya- és szemhéjreflexek megszűnésé- nek időkorlátja Fajok 45 másodperc 120 másodperc Mustela erminea Martes americana Martes zibellina Martes martes 300 másodperc (1) a 4. 1. pontban megállapított minden egyéb faj (1) A bizottság felülvizsgálja a 9. cikk b) pontjában említett hároméves felülvizsgálatban megállapított időkorlátot, és amenny- iben az adatok ezt indokolttá teszik, bevezeti az időkorlát követelményének fajonkénti megállapítását ahhoz, hogy a 300 másodpercet 180 másodpercre csökkentsék és meghatározzák a megvalósítás ésszerű időkeretét. 3. 4. Küszöbértékek Egy ölőcsapdás módszer akkor felel meg az előírásoknak, ha: a) az adatokat a célfaj legalább 12 egyedéből gyűjtötték össze; valamint b) ezeknek az állatoknak legalább 80 %-ánál a 2. 3. 1. és 2. 3. 2. bekezdésben felsorolt mutatók egyikét sem észlelték. II. RÉSZ: FAJOK JEGYZÉKE ÉS MEGVALÓSÍTÁSI MENETREND 4. A MEGÁLLAPODÁS 3. CIKKÉBEN EMLÍTETT FAJOK JEGYZÉKE ÉS A VÉGREHAJTÁS MENETRENDJE 4. 1. Fajok jegyzéke A előírások az alábbi fajokra vonatkoznak: Köznapi név: Prérifarkas Farkas Kanadai hód Közönséges hód Vörös hiúz Kanadai vidra Eurázsiai vidra Kanadai hiúz Hiúz (európai) Amerikai nyest Amerikai fekete menyét Coboly Nyuszt Borz (európai) Hermelin Nyestkutya Pézsmapocok Mosómedve Amerikai borz A jegyzék a jövőben szükség esetén bővíthető. Faj Canis latrans Canis lupus Castor canadensis Castor fiber Felix rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Martes americana Martes pennanti Martes zibellina Martes martes Meles meles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibethicus Procyon lotor Taxidea taxus 258 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet 4. 2. Végrehajtási ütemterv 4. 2. 1. A megállapodás 7. cikkében említettekkel összhangban, az illetékes hatóságok megvizsgálják a csapdázási módszereket, hogy megfelelnek-e ezen előírásoknak, és tanúsítják azokat alábbi határidőkön belül: a) a fogócsapdás módszereknél a megállapodás hatályba lépését követő három – öt éven belül, a vizsgálati prioritásoktól és a vizsgálati lehetőségek elérhetőségétől függően; valamint b) az ölőcsapdás módszereknél a megállapodás hatályba lépését követő öt év elteltével. 4. 2. 2. A megállapodás 7. cikke szerint a 4. 2. 1 bekezdésben említett időszakok végét követő három éven belül a felek illetékes hatóságai megtiltják azoknak a csapdáknak a használatát, amelyeket nem tanúsítottak ezen előírásoknak megfelelően. 4. 2. 3. Ha egy illetékes hatóság megállapítja, hogy a csapda tesztelésének eredményei nem igazolják a csapda adott fajnál vagy meghatározott környezeti feltételek esetére történő tanúsítását, akkor az illetékes hatóság ideiglenes jelleggel továbbra is engedélyezheti a csapdák használatát, amíg a kutatás tovább folyik a felváltásukra használható csapdák azonosítására. Az illetékes hatóság előzetes értesítést küld a megállapodást aláíró többi Félnek a belföldi használatra engedélyezendő csapdákról és a kutatási program állásáról. III. RÉSZ: IRÁNYMUTATÁSOK 5. A CSAPDÁK VIZSGÁLATÁNAK IRÁNYMUTATÁSAI ÉS A CSAPDÁZÁSI MÓDSZEREK FOLYAMATOS FEJLESZTÉSÉT SZOLGÁLÓ KUTATÁS A pontosság és megbízhatóság szempontjainak érvényesítése érdekében, valamint annak bizonyítására, hogy a csapdázási módszerek eleget tesznek az előírásokban megfogalmazott követelményeknek, a módszerek vizsgálatát szolgáló tanulmányok során a helyes kísérleti gyakorlat általános elveit kell követni. Amennyiben a vizsgálati eljárásokat az ISO, azaz a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet keretében hozták létre, és az ilyen eljárások alkalmasak az előírásokban a csapdázási módszerekkel szemben támasztott bizonyos követelmények vagy az összes követelmény teljesülésének ellenőrzésére, adott esetben az ISO eljárásokat kell alkalmazni. 5. 1. Általános iránymutatás 5. 1. 1. A vizsgálatokat az átfogó vizsgálati jegyzőkönyvekkel összhangban kell lefolytatni. 5. 1. 2. Vizsgálni kell a csapda szerkezeti működését. 5. 1. 3. A csapdák helyszíni vizsgálata különösen a szelektivitás értékelése érdekében történik. Ez a vizsgálat felhasználható továbbá a csapdázás hatékonysága és a felhasználói biztonság adatainak összegyűjtéséhez. 5. 1. 4. A fogócsapdák vizsgálatát elkerített területen kell végezni, különösen a viselkedésbeli és élettani paraméterek értékelése érdekében. Az ölőcsapdák vizsgálatát elkerített területen kell végezni, különösen az eszméletlenség állapotának azonosítása érdekében. 5. 1. 5. A helyszíni vizsgálatoknál a csapdákat napi rendszerességgel kell ellenőrizni. 5. 1. 6. Az ölőcsapdák hatékonyságát az állat eszméletlen állapotának előidézése és megölése vonatkozásában eszméletüknél levő, mozgásképes állatokon, laboratóriumban, elkerített területen vagy a helyszínen végzett mérésekkel kell vizsgálni. Értékelni kell a csapda képességét arra, hogy létfontosságú helyeken sújtson az állatra. 5. 1. 7. A vizsgálati eljárások sorrendje a vizsgálandó csapdák lehető leghatékonyabb értékelésének biztosítása érdekében változhat. 5. 1. 8. A csapdák szokásos használata indokolatlanul nem veszélyeztetheti a csapdát működtető személyt. 5. 1. 9. A csapdák vizsgálata során megfelelő esetben a mérések szélesebb köre is ellenőrizhető. A helyszíni vizsgálatoknál a csapdázás cél- és nem célfajokra gyakorolt hatását is vizsgálni kell. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 259 5. 2. Vizsgálati helyzet 5. 2. 1. A csapdát a gyártók és más hozzáértők tanácsainak megfelelően kell felállítani és használni. 5. 2. 2. Az elkerített területen végzendő vizsgálatokat olyan területen kell végezni, amely biztosítja a célfajokhoz tartozó állatok számára az olyan környezetet, ahol szabadon mozoghatnak, és amely alkalmas arra, hogy az állatok többnyire a szokásos módon viselkedjenek. Lehetővé kell tenni a csapdák felállítását és az elfogott állatok megfigyelését. A csapdát úgy kell felállítani, hogy a csapdázás teljes folyamatáról videó- és hangfelvétel készülhessen. 5. 2. 3. A helyszíni vizsgálatok során olyan helyszínt kell választani, amely hasonlít a csapda tényleges használati helyéhez. Miután a csapda szelektivitása és a csapdának a nem célfajokra gyakorolt károsító hatása a helyszíni vizsgálat fontos indokai, a helyszíni vizsgálatok helyszínét olyan különböző élőhelyeken kell megválasztani, ahol számítani lehet a különféle, nem célfajok előfordulására. Valamennyi csapdát, a csapda felállítását, és az általános környezetet le kell fényképezni. A csapda működésbe lépése előtt és után készült fényképeken szerepelnie kell a csapda azonosító számának. 5. 3. A vizsgálatot végző személyzet 5. 3. 1. A vizsgálatokat végző személyzet szakképzett és gyakorlott kell legyen. 5. 3. 2. A vizsgálatot végző személyzetben lennie kell legalább egy olyan személynek, aki kellő tapasztalattal rendelkezik a csapdák használata terén és képes elfogni a vizsgálatban használt állatokat, valamint legalább egy olyan személynek, aki jártas a fogócsapdáknál a jóllét értékelésére alkalmas minden egyes módszer használatában, valamint az ölőcsapdáknál ismeri az eszméletlenség értékelésének módszereit. Például a csapdázás által kiváltott viselkedésbeli reakciók és az ellenkezés értékelését olyan képzett személynek kell végeznie, aki jártas az ilyen adatok értelmezésében. 5. 4. A csapdák vizsgálata során felhasználandó állatok 5. 4. 1. Az elkerített területen végzett vizsgálatoknál alkalmazott állatok legyenek jó egészségi állapotban és képviseljék a vadonban valószínűleg elfogható állományt. A felhasznált állatoknak ne legyenek a vizsgált csapdákkal végzett korábbi csapdázással kapcsolatos tapasztalataik. 5. 4. 2. A csapdák vizsgálata előtt az állatokat megfelelő körülmények között kell elhelyezni, és elegendő táplálékot és vizet kell számukra biztosítani. Az állatokat nem lehet olyan környezetben elhelyezni, amely önmagában is alkalmas lehet elégtelen jóllét kiváltására. 5. 4. 3. A vizsgálat előtt az állatoknak hozzá kell szokniuk az elkerített területhez. 5. 5. Megfigyelések 5. 5. 1. Viselkedés 5. 5. 1. 1. Az állatok viselkedésének megfigyelését képzett, elsősorban a faj viselkedésbiológiáját ismerő személynek kell végeznie. 5. 5. 1. 2. Az ellenkezést oly módon lehet felmérni, ha az állatot egy jól felismerhető helyzetben elfogják, majd a megfelelő helyzetben ismételten kiteszik a csapda hatásának és értékelik a viselkedését. 5. 5. 1. 3. Figyelmet kell fordítani a járulékos ingerek és a csapda által kiváltott ingerek megkülönböztetésére. 5. 5. 2. Fiziológia 5. 5. 2. 1. Bizonyos állatokon a vizsgálat előtt távmérést lehetővé tevő rögzítő eszközöket kell elhelyezni (pl. a pulzus és a légzésszám méréséhez). Az ilyen eszközöket a csapdával történő elfogás előtt időben kell elhelyezni, hogy az állatnak legyen ideje túltenni magát a rögzítő eszközök elhelyezésének zavaró hatásán. 5. 5. 2. 2. Meg kell tenni az elővigyázatossági intézkedéseket annak érdekében, hogy korlátozzák a nem szakszerű vagy elfogult megfigyeléseket és paramétereket, különös tekintettel a mintavétel során szükségszerűen bekövetkező emberi beavatkozás zavaró hatásaira. 5. 5. 2. 3. Biológiai mintavételnél (pl. vér, vizelet, nyál) ezeket a csapdázási eseményre vonatkozó időpontokban kell végezni, és az egyes paraméterek értékelése során tekintettel kell lenni az időfüggő megfontolásokra. Ugyancsak össze kell gyűjteni a másutt, jó állapotban és eltérő tevékenységek céljából tartott állatokra vonatkozó ellenőrző adatokat, a csapdázási esemény előtti alapadatokat, valamint a szélsőséges ingerlő hatásokat bizonyos referenciaadatokat. adrenokortikotróp vizsgálatot) hormonnal végzett ingerlő követő (pl. 5. 5. 2. 4. Az összes biológiai mintát megóvása érdekében az elemzés előtt a legkorszerűbb ismeretek alapján kell begyűjteni és tárolni. 260 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet 5. 5. 2. 5. Az elemzés alkalmazott módszereit hitelesíteni kell. 5. 5. 2. 6. Az ölőcsapdák esetében a reflexek (például a fájdalmi reakciók és a szemreakciók) neurológiai vizsgálatainak és az EEG és/vagy VER vagy SER vizsgálatoknak az együttes alkalmazása esetén a vizsgálatokat szakértőnek kell végeznie, annak érdekében, hogy az állat állapotára és az ölési technika hatékonyságára vonatkozó megbízható információkat kapjanak. 5. 5. 2. 7. Amennyiben az állatok a vizsgálati jegyzőkönyvben előírt időn belül nem kerülnek eszméletlen és érzéketlen állapotba, az ilyen állatokat kíméletesebb módon meg kell ölni. 5. 5. 3. Sérülések és patológia 5. 5. 3. 1. Minden vizsgálati állatot alaposan meg kell vizsgálni a sérülések értékelése érdekében. A lehetséges törések megerősítéséhez röntgenvizsgálatot kell végezni. 5. 5. 3. 2. El kell végezni az elhalt állatok további, részletes patológiai vizsgálatát. A post mortem vizsgálatokat elfogadott állategészségügyi vizsgálati gyakorlattal összhangban, tapasztalt állatorvossal kell elvégeztetni. 5. 5. 3. 3. Az érintett szerveket és/vagy testrészeket makroszkópos, indokolt esetben szövettani vizsgálatnak kell alávetni. 5. 6. Jelentés 5. 6. 1. A vizsgálati jelentésnek tartalmaznia kell az összes tárgyhoz tartozó információt a kísérlet megtervezéséről, az anyagokról és módszerekről, valamint az eredményekről, különös tekintettel a következőkre: a) a csapda szerkezetének műszaki leírása, beleértve a szerkezeti anyagokat; b) a gyártó használati utasításai; c) a vizsgálati helyzet leírása; d) az időjárási viszonyok, különösen a hőmérséklet és a hótakaró vastagsága; e) a vizsgálatot végző személyzet; f) a vizsgált állatok és csapdák száma; g) az egyes fajokhoz tartozó, célzott és nem célzott elfogott állatok száma, az állatok előfordulásának relatív gyakorisága a következők szerint megadva: ritka, gyakori vagy igen elterjedt az adott térségben; h) a szelektivitás; i) részletes információ bármilyen bizonyítékról, hogy a csapda működésbe lépett és megsebzett egy állatot, amelynek elfogása nem sikerült; j) viselkedésre vonatkozó megfigyelések; k) minden egyes mért élettani paraméter értékei és az alkalmazott módszerek; l) a sérülések és a post mortem vizsgálatok leírása; m) az eszméletlenség és érzéketlenség beálltáig eltelt idő; valamint n) a statisztikai elemzések. 6. KUTATÁSI PROGRAMOK AZ ELŐÍRÁSOK ALKALMAZÁSI KÖRÉNEK FEJLESZTÉSÉRE IV. RÉSZ: KUTATÁS A csapdázó rendszerek tesztelésekor a csapdával fogott állatok jóllétére vonatkozó változók megfelelő együttesét kell mérni. Habár számos faj esetében még nem dolgozták ki és nem alkalmaznak ilyen mérendő változókat, különösen további viselkedéses és élettani változókat, a mérlegelés tárgyát képező fajok esetében az alapszintek, a reakciók fajtái, és egyéb fontos mérendő változók meghatározását célzó tudományos kutatásokkal kell igazolni, hogy ezek a változók használhatók ebben a mellékletben tárgyalt előírások céljára. 6. 1 Célkitűzések A Felek által a 9. cikkel összhangban elősegített és ösztönzött kutatásnak különösen további paraméterek küszöbértékeinek meghatározásához szükséges alapértékek és referencia adatok megállapítására kell irányulnia, valamint más, ezeknek az előírásoknak a 2. 3. szakasza alá nem tartozó, jóllétet mérő változók helytállóságának értékelésére, beleértve számos viselkedéses és élettani mutatót is. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 261 6. 2 Fajspecifikus kutatási programok A csapdába ejtett állatok jóllétének értékelésére vonatkozó tudományos ismeretek fejlesztése érdekében az alábbi táblázatban szereplő fajok esetében mindegyik Fél támogatja a további kutatásokat, hogy azok ennek a megállapodásnak a hatálybalépését követően a meghatározott határidőn belül befejeződjenek. Faj Felelős fél Határidő Ondatra zibethicus Európai Közösség Procyon lotor Martes zibellina Kanada Oroszország 3 év 3 év 3 év 6. 3 Tanulmányozandó különös változók 6. 3. 1 A tanulmányozandó paraméterek között szerepelnie kell különösen a következőknek: a) a csapdába esés utáni viselkedéses reakciók, beleértve különböző hangok kiadását, a szélsőséges pánikot, a csapdából való kiengedést követően a normális viselkedéshez való visszatérés elhúzódását, és a csapda averzív jellegét. Az averzív jelleg vizsgálatánál a korábban tapasztalt csapdázási helyzet elkerülését, illetve annak közvetlen megközelítésével szembeni ellenállást kell értékelni; és b) élettani paraméterek, beleértve a pulzust és az aritmiát, valamint biokémiai paraméterek (vér, vizelet és nyál vizsgálata) a fajtól függően, beleértve a glükokortikoid koncentrációkat, a prolaktin koncentrációkat, a kreatin-kináz aktivitást, a laktát-dehidrogenázt (és valószínűleg az izoenzim 5-öt), valamint a béta-endorfint (ha létezik analitikai minta). 6. 3. 2. Az élettani paraméterek reakciójának nagyságrendje az alap- és rendkívüli szintekhez és az időbeli függéshez viszonyul. 6. 3. 3. Az alapszint a kérdéses élettani változónak azt a mennyiségét, koncentrációját vagy arányát jelöli, amikor az állatot a környezeti viszonyok nem zavarják. Élettani változóknál, amelyek néhány másodperc vagy perc alatt megváltoznak ez az alapszint egy bizonyos tevékenységre utal, például fekvésre, állásra, sétálásra vagy futásra és ugrásra. A rendkívüli szint az ilyen állat maximum vagy minimum értékéhez közeli értéket jelent. A fent említett élettani reakciók valószínűleg az összes emlősnél jelentkeznek, de az egyes tesztelt fajokhoz meg kell határozni a pontos alap- és rendkívüli szinteket és az ezek közötti változások törvényszerűségeit is. 6. 3. 4. Az alacsony szintű jóllétet tükröző élettani reakciók mérésének szempontja, hogy a mért szint távol helyezkedik-e el a normális szinttől, és hogy a megváltozott szint időbeli tartama jelentős-e. 6. 4. A kutatási programok felügyelete A Bizottság felügyeli és összehangolja a Felek által a 9. cikk szerint támogatott és ösztönzött kutatásokat. 262 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet II. MELLÉKLET 1. Az egyrészről az Európai Közösség, az Európai Szén- és Acélközösség és az Európai Atomenergia-közösség, másrészről az Orosz Föderáció között a kereskedelemről és a kereskedelemmel kapcsolatos kérdésekről szóló, 1995. július 17-én Brüsszelben megkötött ideiglenes megállapodás, amely 1996. február 1-jén lépett hatályba. 2. Az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről az Orosz Föderáció között, 1994. június 24-én, Korfun megkötött partnerségi és együttműködési megállapodás. 3. Az 1992. december 29-én hatályba lépett, az Orosz Föderáció és Kanada között a kereskedelemről és a kereskedelmi kapcsolatokról szóló megállapodás. 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 263 III. MELLÉKLET A VÁLASZTOTTBÍRÓSÁGI TESTÜLET 1. cikk A panaszos fél értesíti a bizottságot, hogy a jogvitát a megállapodás 15. cikke szerint választottbírósági eljárásra kívánja előterjeszteni. Az értesítésnek tartalmaznia kell a választottbírósági eljárás tárgyát, és különösen a megállapodásnak azon rendelkezéseit, amelyek értelmezése vagy alkalmazása képezi a jogvita tárgyát. (1) Ez a választottbírósági testület három tagból áll. 2. cikk (2) Két fél közötti jogvitában a jogvitát folytató felek mindegyike kinevez egy választottbírót. Kettőnél több fél közötti jogvitákban az azonos érdekű felek közös megállapodás alapján együtt neveznek ki egy választottbírót. Mindkét esetben az így kinevezett két választottbíró közös megállapodással egy harmadik választottbírót nevez ki a választottbírósági testület elnökének. (3) A választottbírósági testület elnöke: a) nem lehet a jogvitában részt vevő felek állampolgára; b) nem állhat kapcsolatban a jogvitában álló felekkel; és c) nem foglalkozhatott semmilyen más minőségben a jogvitával. (4) A választottbírósági testületben az üresedéseket a kezdeti kinevezésnél előírt módon kell betölteni. Ha a választottbírók felek általi kinevezését követő 60 napon belül a választottbírósági testület elnökét nem nevezik ki, akkor bármelyik fél felkérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét, hogy nevezze ki az elnököt. 3. cikk 4. cikk (1) A választottbírósági testület ítéleteit szigorúan ennek a megállapodásnak a rendelkezései, a nemzetközi jog és az általános hatáskör szerint hozza meg: „Hogy megállapítsa a tények és a megállapodás vonatkozó rendelkezései tükrében (itt adja meg a vonatkozó rendelkezéseket), hogy valamely fél teljesítette-e a megállapodásból fakadó kötelezettségeit, és hogy ilyen értelmű ítéletet hozzon. ” (2) A választottbírósági testületnek meg kell győződnie arról, hogy a panasz tényekkel és jogilag is kellően megalapozott. 5. cikk (1) Ha a jogvitában érintett felek másként meg nem állapodnak, a választottbírósági testület határozza meg a saját eljárási rendjét. (2) A választottbírósági testület eljárási rendjének mindenképpen összhangban kell lennie ezzel a melléklettel, a választottbírósági testület ítélethozatali hatáskörével és a nemzetközi jogban és joggyakorlatban megfogalmazott tisztességes eljárás elvével. 6. cikk A jogvitát folytató felek segítik a választottbírósági testület munkáját, és különösen a rendelkezésükre álló minden lehetőséget felhasználva: a) b) rendelkezésére bocsátják az összes kapcsolódó dokumentumot, információt és szolgáltatásokat, kizárólag a belföldi jogi és közigazgatási előírások függvényében, és felhatalmazzák arra, ha ez szükséges, hogy tanúkat vagy szakértőket idézzen be, és ezektől bizonyítékokat vegyenek át. A jogvitát folytató felek és a választottbírók védik minden olyan információ titkosságát, amelyet titoktartás mellett vettek át a választottbírósági eljárás során. 7. cikk A jogvitát folytató felek egyenlő arányban kötelesek viselni a választottbírósági eljárás költségeit, beleértve a választottbírók díjazását, valamint az utazási, fordítási és titkársági szolgáltatási költségeket, illetve minden egyéb kapcsolódó költséget. 8. cikk 264 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/27. kötet A választottbírósági testület meghallgathatja a jogvita tárgyából közvetlenül származó viszontkereseteket, és azokról határozatot hozhat. 9. cikk A választottbírósági testület ítéletét az eljárásról és a jogvita tényállásáról is a választottbírók többségi szavazatával hozza meg. A szavazatok megoszlása nem hozható nyilvánosságra. 10. cikk 11. cikk (1) A választottbírósági testület ítéletét legkésőbb 180 nappal az elnök kinevezése után hozza meg. (2) A választottbírósági testület egyhangú szavazással elnapolhatja az ítélethozatalt, ha ezzel a jogvitát folytató felek is egyetértenek. 12. cikk (1) A választottbírósági testület megállapításához és ítéletéhez írásos nyilatkozatot kell csatolni, amely felsorolja a ténymegállapításokat és az azok alapjául szolgáló indokokat. (2) A választottbírósági testület megállapításának vagy ítéletének értelmezésével vagy végrehajtásának módjával kapcsolatos jogvitát a jogvitát folytató felek bármelyike az ítéletet meghozó választottbírósági testület elé terjesztheti. A választottbírósági testület megállapítása és ítélete végleges, a jogvitát folytató felekre nézve kötelező, és ellene fellebbezésnek nincs helye. 13. cikk 11/27. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 265 IV. MELLÉKLET A FELEK NYILATKOZATAI A kanadai kormány nyilatkozata a hagyományos acélpofás, mozgást gátló lábfogó csapdák forgalomból való gyorsított kivonásáról A kíméletes csapdázás nemzetközi előírásairól szóló megállapodás (a „megállapodás”) célkitűzéseit elismerve és a megállapodás 7. cikke szerint Kanada kijelenti, hogy: 1. Az összes hagyományos, acélpofás, mozgást gátló, lábfogó csapda használata az alábbi fajok tekintetében a megállapodás hatálybalépésének napjától tilos lesz Kanadában: Martes americana Mustela erminea Castor canadensis Ondatra zibethicus Martes pennanti Taxidea taxus Lutra canadensis 2. a) A már rendelkezésre álló vizsgálati eredmények alapján a hagyományos, acélpofás, mozgást gátló, lábfogó csapda használata a megállapodás I. mellékletében felsorolt, többi kanadai faj esetében az alábbiak szerint tilos: Canis latrans Felis rufus Procyon lotor Canis lupus Lynx canadensis b) Ez a tiltás az alábbiak közül a későbbi bekövetkeztekor lép hatályba: i. az 1999. októberében kezdődő teljes terepvizsgálati időszak végén; vagy ii. a vizsgálatokhoz és végrehajtáshoz szükséges időszak végén, a c) pont meghatározása szerint. c) A 2. b. ii pontban említett „vizsgálatokhoz és végrehajtáshoz szükséges időszak” két teljes terepvizsgálati időszak, és a megállapodásnak az Európai Unió Tanácsa általi végleges elfogadása után kezdődő, második terepvizsgálati időszakot követő még egy év. d) Kanada esetében egy (a 2. b. ii. pontban és a 2. c. albekezdésben említett) terepvizsgálati időszak október 1-jétől március 31-éig tart. 3. A 2. b. albekezdésre tekintettel ez a nyilatkozat a megállapodásnak az Európai Unió Tanácsa általi végleges elfogadása és a megállapodás hatálybalépése közötti időszakban érvényes mindaddig, amíg a megállapodást (beleértve, a nagyobb bizonyosság érdekében, a mellékelt nyilatkozatot is) az Európai Közösség annak feltételeivel összhangban alkalmazza. Az Európai Közösség nyilatkozata Az Európai Közösség megérti, hogy a kíméletes csapdázás nemzetközi előírásairól szóló megállapodás aláírása fontos és lényeges előremutató lépés a csapdával elfogott állatok jóllétének elégséges szintű biztosítása irányában. Az Európai Közösség ezért megerősíti, hogy semmilyen intézkedést nem tesz a 3254/91/EGK tanácsi rendelet végrehajtására a többi fél részéről a megállapodás megerősítéséhez indokoltan szükséges idő alatt, és a megerősítés után mindaddig, amíg a megállapodás hatályban marad, és azt rendelkezései szerint alkalmazzák


title: Id-Deċiżjoni tal-Kumitat Eżekuttiv tal-15 ta' Diċembru 1997 dwar l-implimentazzjoni ta' l-Azzjoni Konġunta dwar format uniformi għal permessi ta' residenza (SCH/Kumm-ex (97)34 rev.)

eurovoc_concepts:
European standard
accession to an agreement
admission of aliens
identity document
residence permit

formats: pdf print

text: 19/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 157 41997D0034 L 239/187 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 22. 9. 2000 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT EŻEKUTTIV tal-15 ta’ Diċembru 1997 dwar l-implimentazzjoni ta’ l-Azzjoni Konġunta dwar format uniformi għal permessi ta’ residenza (SCH/Kumm-ex (97)34 rev. ) IL-KUMITAT EŻEKUTTIV Wara li kkunsidra l-Artikolu 132(2) tal-Konvenzjoni li timplimenta l-Ftehim ta’ Schengen, iffirmata f’Schengen fid-19 ta’ Ġunju 1990 (minn hawn ’il quddiem “il-Konvenzjoni ta’ Schengen”), Wara li kkunsidra l-Artikolu 134 tal-Konvenzjoni hawn fuq imsemmija, Wara li kkunsidra d-deċiżjoni tal-Grupp Ċentrali ta’ l-14 ta’ Mejju 1997, Filwaqt li jfakkar ir-riżultat tal-laqgħa tal-Grupp Ċentrali tat-28 ta’ Ottubru 1997, IDDEĊIEDA KIF ĠEJ: L-Istati Schengen għandhom jagħmlu mill-aħjar biex jimplimentaw l-Azzjoni Konġunta tas-16 ta’ Diċembru 1996 dwar il-format uniformi għal permessi ta’ residenza (97/11/JHA Azzjoni Konġunta (ĠU L 7, ta’ l-10. 1. 1997, p. 1)) malajr kemm jista’ jkun, jekk ikun meħtieġ jagħmlu dan f’diversi fażijiet, qabel jagħlqu l-perjodi transitorji stipulati fl-Azzjoni Konġunta. Vjenna, il-15 ta’ Diċembru 1997. Il-President K. SCHLÖGL


title: Commission Regulation (EC) No 2508/97 of 15 December 1997 laying down detailed rules for the application to milk and milk products of the schemes provided for in the Europe Agreements between the Community and the Republic of Hungary, the Republic of Poland, the Czech Republic, the Slovak Republic, Bulgaria and Romania, the Agreements on free trade between the Community and the Baltic States and the Interim Agreement between the Community and the Republic of Slovenia, and repealing Regulations (EEC) No 584/92, (EC) No 1588/94, (EC) No 1713/95 and (EC) No 455/97

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
agreement (EU)
liberalisation of trade
milk
milk product

formats: html pdfa1b print


title: Regulamentul (CE) nr. 2520/97 al Comisiei din 15 decembrie 1997 de adaptare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce privește codurile din Nomenclatura Combinată pentru tomate și struguri de masă

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
common customs tariff
fruit vegetable
grape
tariff nomenclature

formats: pdf print xhtml

text: 106 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 23 31997R2520 17. 12. 1997 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 346/41 REGULAMENTUL (CE) NR. 2520/97 AL COMISIEI din 15 decembrie 1997 de adaptare a Regulamentului (CE) nr. 2200/96 al Consiliului în ceea ce priveș(cid:13)te codurile din Nomenclatura Combinată pentru tomate ș(cid:13)i struguri de masă COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 234/79 al Consiliului din 5 februarie 1979 privind procedura de adaptare a nomenclaturii Tarifului Vamal Comun utilizate pentru produsele agricole (1), modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 3290/94 (2), în special articolul 2 alineatul (1), (a) „070200 Tomate, refrigerată” în stare proaspătă sau se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: „07020000 Tomate, refrigerată” în stare proaspătă sau întrucât Regulamentul (CE) nr. 2086/97 al Comisiei din 4 noiem- brie 1997 de modificare a anexei (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară ș(cid:13)i statistică ș(cid:13)i Tariful Vamal Comun (3) prevede modificări ale Nomenclaturii combinate, în special pentru tomate ș(cid:13)i struguri de masă; la Regulamentul I întrucât este necesar să se adapteze tabelul de la articolul 1 aline- atul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 al Consiliului privind organizarea comună a pieței în sectorul fructelor ș(cid:13)i legumelor (4); întrucât măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului de gestionare a fructelor ș(cid:13)i legumelor, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Struguri, proaspeți, de masă” (b) „08061021 08061029 08061030 08061040 08061050 08061061 08061069 se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: „08061010 Struguri, proaspeți, de masă”. Articolul 2 Tabelul de la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2200/96 se modifică după cum urmează. Prezentul regulament intră în vigoare la 1 ianuarie 1998. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 15 decembrie 1997. Pentru Comisie Franz FISCHLER Membru al Comisiei (1) (2) (3) (4) JO L 34, 9. 2. 1979, p. 2. JO L 349, 31. 12. 1994, p. 105. JO L 312, 14. 11. 1997, p. 1. JO L 297, 21. 11. 1996, p. 1


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3947/97 del Johannes SWOBODA al Consejo. Acuerdo de la OCDE para la lucha contra la corrupción y los sobornos

eurovoc_concepts: judicial cooperation in criminal matters in the EU

text: C 196/40 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 22. 6. 98 Respuesta del Sr. Liikanen en nombre de la Comisio·n (2 de febrero de 1998) El Consejo Superior, organismo intergubernamental responsable de las Escuelas Europeas, es el u·nico competente para definir la orientacio·n de los estudios y su organizacio·n. Le corresponde por lo tanto decidir, en el momento oportuno, cua·les sera·n las secciones lingu¤(cid:14)·sticas de las que dispondra· la tercera Escuela Europea de Bruselas, actualmente en construccio·n. Esta decisio·n debera· tomarse de acuerdo con los principios que inspiran el sistema pedago·gico de estas Escuelas. La Comisio·n, como miembro integrante del Consejo Superior interesado en el buen funcionamiento de las Escuelas Europeas, velara· por el cumplimiento de dichos principios. (98/C 196/56) PREGUNTA ESCRITA E-3947/97 de Johannes Swoboda (PSE) al Consejo (15 de diciembre de 1997) Asunto: Acuerdo de la OCDE para la lucha contra la corrupcio·n y los sobornos En el marco de la OCDE se alcanzo· un acuerdo para la lucha contra la corrupcio·n y los sobornos. No obstante, este acuerdo se refiere u·nicamente al soborno de funcionarios. ¿Hasta que· punto aboga la Unio·n Europea por que se preste mayor atencio·n a la corrupcio·n y a los sobornos y para que estos sean objeto de persecucio·n legal? Respuesta (30 de marzo de 1998) El Consejo ha adoptado ya diversas medidas para luchar contra el soborno. Cabe mencionar los siguientes instrumentos: 1. Convenio de 26 de mayo de 1997 relativo a la lucha contra los actos de corrupcio·n en los que este·n implicados funcionarios de las Comunidades Europeas o de los Estados miembros de la Unio·n Europea (1) 2. Convenio de 26 de julio de 1995 relativo a la proteccio·n de los intereses financieros de las Comunidades Europeas y su Protocolo de 27 de septiembre de 1996, que trata espec(cid:14)·ficamente de la corrupcio·n (2) 3. Posiciones comunes de 6 de octubre y 13 de noviembre de 1997, ambas relativas a las negociaciones en el seno del Consejo de Europa y de la OCDE en torno a la lucha contra la corrupcio·n (3). Adema·s, la Presidencia luxemburguesa del Consejo propuso una accio·n comu·n para luchar contra la corrupcio·n en el sector privado. Esta propuesta, sobre la que el Parlamento Europeo ha emitido su dictamen, esta· siendo examinada por el Grupo de trabajo competente del Consejo con vistas a progresar considerablemente en los pro·ximos meses. La Presidencia del Reino Unido conf(cid:14)·a en alcanzar un acuerdo antes de que acabe este semestre. En este contexto es de sen(cid:152)alar que el Plan de accio·n para luchar contra la delincuencia organizada, aprobado por el Consejo Europeo de Amsterdam en junio de 1997, contiene una recomendacio·n espec(cid:14)·fica (no 6) encaminada al desarrollo de una pol(cid:14)·tica global de la UE de lucha contra la corrupcio·n para mejorar la transparencia de la administracio·n pu·blica y de los negocios y para evitar que la delincuencia organizada recurra a la corrupcio·n. Este es tambie·n el objetivo de una comunicacio·n de la Comisio·n al Consejo y al Parlamento Europeo, adoptada el 21 de mayo de 1997 sobre una pol(cid:14)·tica de la Unio·n en materia de lucha contra la corrupcio·n. El Consejo seguira· luchando firmemente contra el fraude y la corrupcio·n. (1) DO C 195/01 de 25. 6. 1997. (2) DO C 316/48 de 27. 11. 1995 y C 313/01 de 23. 10. 1996. (3) DO L 279/01 de 31. 10. 1997 y L 320/01 de 21. 11. 1997


title: Acquis de Schengen - Décision du Comité exécutif du 15 décembre 1997 concernant la modification du règlement financier relatif au C.SIS [SCH/Com-ex (97) 35]

eurovoc_concepts:
Iceland
Norway
financial legislation
information system

formats: html print


title: VERORDENING (EG) Nr. 2511/97 VAN DE COMMISSIE van 15 december 1997 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3991/97 van Enrico FERRI aan dee Raad. Handhaving van de duty-free-winkels

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
accession to the European Union
duty-free sale
free zone
single market

text: C 158/196 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 25. 5. 98 (98/C 158/265) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3955/97 van Yvan Blot (NI) aan de Commissie (12 december 1997) Betreft: Kunnen de Europese Commissieleden op de plenaire vergadering hun moedertaal spreken? Op 5 november l. l. heeft Europees Commissielid Van den Broek op de plenaire vergadering uitsluitend Engels gesproken. Als alle Commissieleden hetzelfde zouden doen, en dus afzien van hun moedertaal, dan zou het Engels de facto de officie¤le taal van de Europese Commissie worden. Zou het niet beter zijn, om principie¤le redenen, te weten de gelijkheid van de officie¤le talen in de Europese Unie, dat elk Europees Commissielid op de vergaderingen van het Europees Parlement zijn eigen moedertaal spreekt? Antwoord van de heer Santer namens de Commissie (22 december 1997) De Commissie wenst de geachte Parlementsleden er evenwel aan te herinneren dat wanneer haar leden een redevoering houden voor een andere Instelling van de Gemeenschap, zij alleen verplicht zijn een van de officie¤le talen van de Gemeenschap te gebruiken. (98/C 158/266) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-3991/97 van Enrico Ferri (PPE) aan de Raad (15 december 1997) Betreft: Handhaving van de duty-free-winkels De handhaving van duty-free-winkels vormt juridisch gezien geen schending van de regels van de interne markt, want het staat de lidstaten op grond van hun onderling overeengekomen en niet-individueel bepaalde soevereine wil vrij om voor economische voordelen en stimulansen te zorgen die het toerisme en de werkgelegenheid bevorderen en de consumenten beschermen. Luchthavens en zeehavens zijn vrije en gemeenschappelijke ruimtes, niet alleen intercommunautair maar ook intercontinentaal gezien. In de Europese Unie zijn op grond van een akkoord tussen de staten tolvrije gebieden ingesteld, zoals b. v. de Republiek San Marino, het Vorstendom Monaco, enz. De interne markt en de euro vereisen in ieder geval een proefperiode, ook ten behoeve van de nieuwe staten die deel zullen uitmaken van de EU, en de duty-free-winkels kunnen hierbij een belangrijke rol spelen. Is de Raad op grond van bovenstaande overwegingen van plan om het besluit van 1991 te herzien en de duty-free-winkels te handhaven, ofwel deze winkels onder bepaalde voorwaarden en tijdelijk nog open te houden, mede om nuttige ervaring te kunnen opdoen met het gebruik van de euro? De Raad verwijst het Geachte Parlementslid naar het antwoord op schriftelijke vraag nr. E-1515/97. Antwoord (16 februari 1998)