title: Rådets direktiv 97/80/EG av den 15 december 1997 om bevisbörda vid mål om könsdiskriminering

eurovoc_concepts:
European social policy
equal treatment
proof
sexual discrimination

text: L 14/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 1. 98 R(cid:143)DETS DIREKTIV 97/80/EG av den 15 december 1997 om bevisb(cid:148)rda vid m(cid:134)l om k(cid:148)nsdiskriminering EUROPEISKA UNIONENS R(cid:143)D HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av avtalet om socialpolitik fogat till proto- kollet (nr 14) om socialpolitik fogat till F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Europeiska gemenskapen, s(cid:132)rskilt artikel 2. 2 i detta avtal, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitt(cid:130)ns yttrande (2), i enlighet med f(cid:148)rfarandet i artikel 189c i f(cid:148)rdraget, i samarbete med Europaparlamentet (3), och med beaktande av f(cid:148)ljande: till (1) P(cid:134) grundval av protokollet om socialpolitik som (cid:132)r fogat f(cid:148)rdraget har medlemsstaterna, med undantag av F(cid:148)renade kungariket Storbritannien och Nordirland, (nedan kallade ”medlemsstaterna”), vilka (cid:148)nskar genomf(cid:148)ra 1989 (cid:134)rs sociala stadga, slutit ett avtal om socialpolitik. (2) I gemenskapens stadga om arbetstagarens grundl(cid:132)g- gande sociala r(cid:132)ttigheter erk(cid:132)nns vikten av att s(cid:132)rskilt bek(cid:132)mpa alla former av diskriminering, diskriminering p(cid:134) grundval av k(cid:148)n, hudf(cid:132)rg, ras, (cid:134)sikter eller (cid:148)vertygelse. (3) I punkt 16 i gemenskapens stadga om arbetstagarens grundl(cid:132)ggande sociala r(cid:132)ttigheter f(cid:148)reskrivs det n(cid:132)r det g(cid:132)ller likabehandling av kvinnor och m(cid:132)n bl. a. att en st(cid:148)rre insats skall g(cid:148)ras f(cid:148)r att s(cid:132)kerst(cid:132)lla att principen om j(cid:132)mst(cid:132)lldhet mellan kvinnor och m(cid:132)n till(cid:132)mpas, s(cid:132)rskilt n(cid:132)r det g(cid:132)ller tillg(cid:134)ng till anst(cid:132)ll- ning samt l(cid:148)n, arbetsvillkor, social trygghet, utbild- ning, yrkesutbildning och karri(cid:132)rm(cid:148)jligheter. (4) I enlighet med artikel 3. 2 i avtalet om socialpolitik har kommissionen samr(cid:134)tt med arbetsmarknadens parter p(cid:134) gemenskapsniv(cid:134) om den m(cid:148)jliga inrikt- ningen av en gemenskaps(cid:134)tg(cid:132)rd n(cid:132)r det g(cid:132)ller bevis- b(cid:148)rdan vid m(cid:134)l om k(cid:148)nsdiskriminering. (1) EGT C 332, 7. 11. 1996, s. 11, och EGT C 185, 18. 6. 1997, s. 21. (2) EGT C 133, 28. 4. 1997, s. 34. (3) Europaparlamentets yttrande av den 10 april 1997 (EGT C 132, 28. 4. 1997, s. 215), r(cid:134)dets gemensamma st(cid:134)ndpunkt av den 24 juli 1997 (EGT C 307, 8. 10. 1997, s. 6) och Europaparla- mentets beslut av den 6 november 1997 (EGT L 358, 24. 11. 1997). (5) Kommissionen ans(cid:134)g efter detta samr(cid:134)d att en gemenskaps(cid:134)tg(cid:132)rd borde vidtas och samr(cid:134)dde p(cid:134) nytt med arbetsmarknadens parter om inneh(cid:134)llet i det planerade f(cid:148)rslaget, i enlighet med artikel 3. 3 i det n(cid:132)mnda avtalet. Arbetsmarknadens parter avgav ett yttrande till kommissionen. (6) Efter det andra samr(cid:134)det har arbetsmarknadens parter inte meddelat kommissionen att de (cid:148)nskar inleda det f(cid:148)rfarande som kan leda till ett avtal i enlighet med artikel 4 i det n(cid:132)mnda avtalet. (7) Enligt artikel 1 i avtalet har gemenskapen och medlemsstaterna satt upp som m(cid:134)l att bl. a. f(cid:148)rb(cid:132)ttra levnads- och arbetsvillkoren. En effektiv till(cid:132)mpning av principen om likabehandling av kvinnor och m(cid:132)n bidrar till uppn(cid:134)endet av detta m(cid:134)l. (8) Principen om likabehandling fastst(cid:132)lls i artikel 119 i f(cid:148)rdraget och i r(cid:134)dets direktiv 75/117/EEG av den 10 februari 1975 om tilln(cid:132)rmningen av medlemssta- ternas lagar om till(cid:132)mpningen av principen om lika l(cid:148)n f(cid:148)r kvinnor och m(cid:132)n (4) samt i r(cid:134)dets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomf(cid:148)- randet av principen om likabehandling av kvinnor och m(cid:132)n i fr(cid:134)ga om tillg(cid:134)ng till anst(cid:132)llning, yrkesut- bildning och befordran samt arbetsvillkor (5). (9) R(cid:134)dets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att f(cid:148)rb(cid:132)ttra s(cid:132)kerhet och h(cid:132)lsa p(cid:134) arbetsplatsen f(cid:148)r arbetstagare som (cid:132)r gravida, nyligen har f(cid:148)tt barn eller ammar (tionde s(cid:132)rdirektivet enligt artikel 16. 1 i direktiv 89/391/EEG) (6) bidrar ocks(cid:134) till en effektiv till(cid:132)mpning av principen om likabe- handling av kvinnor och m(cid:132)n. Det direktivet f(cid:134)r inte st(cid:134) i strid med de ovan n(cid:132)mnda direktiven om lika- behandling. De arbetstagare som omfattas av det direktivet b(cid:148)r ocks(cid:134) omfattas av (cid:132)ndringen av reglerna om bevisb(cid:148)rdan. (4) EGT L 45, 19. 2. 1975, s. 19. (5) EGT L 39, 14. 2. 1976, s. 40. (6) EGT L 348, 28. 11. 1992, s. 1. 20. 1. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 14/7 (10) R(cid:134)dets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om f(cid:148)r(cid:132)ldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS (1), (cid:132)r ocks(cid:134) grundat p(cid:134) prin- cipen om likabehandling av kvinnor och m(cid:132)n. (11) H(cid:132)nvisningarna till ”r(cid:132)tteg(cid:134)ng” och ”domstol” t(cid:132)cker f(cid:148)rfaringss(cid:132)tt genom vilka tvister kan bli f(cid:148)rem(cid:134)l f(cid:148)r utredning och beslut vid oberoende organ som kan meddela beslut som (cid:132)r bindande f(cid:148)r parterna i s(cid:134)dana tvister. (12) Med ”utomr(cid:132)ttsliga f(cid:148)rfaranden” avses s(cid:132)rskilt f(cid:148)rfa- randen som f(cid:148)rlikning och medling. (13) Bed(cid:148)mningen av fakta som ger anledning att anta att det har f(cid:148)rekommit direkt eller indirekt diskrimi- nering (cid:132)r en fr(cid:134)ga f(cid:148)r de nationella domstolarna eller n(cid:134)gon annan beh(cid:148)rig instans i enlighet med natio- nell r(cid:132)tt och/eller praxis. (14) Medlemsstaterna har m(cid:148)jlighet att p(cid:134) alla stadier av f(cid:148)rfarandet inf(cid:148)ra bevisregler som (cid:132)r f(cid:148)rdelaktigare f(cid:148)r k(cid:132)randen. (15) Det (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att ta h(cid:132)nsyn till s(cid:132)rdragen i vissa medlemsstaters r(cid:132)ttssystem, bl. a. n(cid:132)r man kan dra den slutsatsen att diskriminering har skett om svaranden inte kan (cid:148)vertyga r(cid:132)tten eller den beh(cid:148)riga myndigheten om att principen om likabehandling inte har (cid:148)vertr(cid:132)tts. (16) Medlemsstaterna kan underl(cid:134)ta att till(cid:132)mpa reglerna om bevisb(cid:148)rda p(cid:134) s(cid:134)dana f(cid:148)rfaranden d(cid:132)r det (cid:134)ligger domstolen eller den beh(cid:148)riga instansen att utreda fakta i m(cid:134)let. De f(cid:148)rfaranden som avses (cid:132)r s(cid:134)dana d(cid:132)r k(cid:132)randen inte beh(cid:148)ver bevisa de fakta som det (cid:134)ligger domstolen eller den beh(cid:148)riga instansen att utreda. (17) K(cid:132)randen kan ber(cid:148)vas alla faktiska m(cid:148)jligheter att g(cid:148)ra principen om likabehandling g(cid:132)llande inf(cid:148)r de nationella domstolarna om framl(cid:132)ggandet av bevis f(cid:148)r en uppenbar diskriminering inte skulle f(cid:134) till f(cid:148)ljd att svaranden f(cid:134)r bevisb(cid:148)rdan f(cid:148)r att dennes handlande inte (cid:132)r diskriminerande. (18) Europeiska gemenskapernas domstol har d(cid:132)rf(cid:148)r f(cid:148)rklarat att reglerna om bevisb(cid:148)rdan skall (cid:132)ndras n(cid:132)r det f(cid:148)religger ett prima facie-fall av diskrimi- nering och att det f(cid:148)r en effektiv till(cid:132)mpning av principen om likabehandling i s(cid:134)dana fall kr(cid:132)vs att bevisb(cid:148)rdan (cid:148)verg(cid:134)r till svaranden. (1) EGT L 145, 19. 6. 1996, s. 4. (19) Det (cid:132)r (cid:132)nnu sv(cid:134)rare att bevisa indirekt diskrimi- nering. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r viktigt att indirekt diskrimi- nering definieras. (20) Den efterstr(cid:132)vade l(cid:132)mpliga omf(cid:148)rdelningen av bevis- b(cid:148)rdan har inte uppn(cid:134)tts i tillr(cid:132)cklig utstr(cid:132)ckning i samtliga medlemsstater, och detta m(cid:134)l m(cid:134)ste d(cid:132)rf(cid:148)r uppn(cid:134)s p(cid:134) gemenskapsniv(cid:134), i enlighet med subsidia- ritetsprincipen i artikel 3b i f(cid:148)rdraget och proportio- nalitetsprincipen. Detta direktiv begr(cid:132)nsas till att fastst(cid:132)lla de n(cid:148)dv(cid:132)ndiga minimi(cid:134)tg(cid:132)rderna och g(cid:134)r inte ut(cid:148)ver vad som (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndigt f(cid:148)r att uppn(cid:134) detta syfte. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Syfte Syftet med detta direktiv (cid:132)r att s(cid:132)kerst(cid:132)lla st(cid:148)rre effekti- vitet i de (cid:134)tg(cid:132)rder som medlemsstaterna vidtar i enlighet med principen om likabehandling, f(cid:148)r att alla personer som anser sig kr(cid:132)nkta genom att principen om likabe- handling inte har till(cid:132)mpats p(cid:134) dem skall kunna g(cid:148)ra sina r(cid:132)ttigheter g(cid:132)llande vid r(cid:132)tteg(cid:134)ng efter att eventuellt ha v(cid:132)nt sig till andra beh(cid:148)riga instanser. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv avses med principen om likabehand- ske p(cid:134) 1. ling att grundval av k(cid:148)n, varken direkt eller indirekt. ingen som helst diskriminering f(cid:134)r 2. Enligt den princip om likabehandling som anges i punkt 1 f(cid:148)religger indirekt diskriminering n(cid:132)r en sken- bart neutral best(cid:132)mmelse eller ett skenbart neutralt krite- rium eller f(cid:148)rfaringss(cid:132)tt missgynnar en v(cid:132)sentligt st(cid:148)rre andel personer av det ena k(cid:148)net, s(cid:134)vida inte best(cid:132)m- melsen, kriteriet eller f(cid:148)rfaringss(cid:132)ttet (cid:132)r l(cid:132)mplig(t) och n(cid:148)dv(cid:132)ndig(t) och kan motiveras med objektiva faktorer som inte har samband med personernas k(cid:148)n. Artikel 3 R(cid:132)ckvidd 1. Detta direktiv skall omfatta a) de f(cid:148)rh(cid:134)llanden som avses i artikel 119 i f(cid:148)rdraget och i direktiven 75/117/EEG, 76/207/EEG och i den m(cid:134)n det f(cid:148)rekommer k(cid:148)nsdiskriminering, 92/85/EEG och 96/34/EG, L 14/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 1. 98 b) alla civila eller administrativa f(cid:148)rfaranden inom den offentliga eller den privata sektorn vilka inneb(cid:132)r att talan kan f(cid:148)ras enligt nationell r(cid:132)tt f(cid:148)r att best(cid:132)mmel- serna i punkt a skall till(cid:132)mpas, med undantag av utomr(cid:132)ttsliga f(cid:148)rfaranden av frivillig art eller som f(cid:148)re- skrivs i nationell r(cid:132)tt. 2. Detta direktiv skall inte till(cid:132)mpas p(cid:134) straffr(cid:132)ttsliga f(cid:148)rfaranden, om inte medlemsstaterna beslutar det. Artikel 4 Bevisb(cid:148)rda 1. Medlemsstaterna skall i enlighet med sina nationella r(cid:132)ttssystem vidta n(cid:148)dv(cid:132)ndiga (cid:134)tg(cid:132)rder f(cid:148)r att s(cid:132)kerst(cid:132)lla att det, n(cid:132)r personer, som anser sig kr(cid:132)nkta genom att prin- cipen om likabehandling inte har till(cid:132)mpats p(cid:134) dem, inf(cid:148)r domstol eller annan beh(cid:148)rig instans l(cid:132)gger fram fakta som ger anledning att anta det har f(cid:148)rekommit direkt eller indirekt diskriminering, skall (cid:134)ligga svaranden att bevisa att det inte f(cid:148)religger n(cid:134)got brott mot principen om likabehandling. 2. Detta direktiv skall inte f(cid:148)rhindra att medlemssta- terna inf(cid:148)r bevisregler som (cid:132)r f(cid:148)rdelaktigare f(cid:148)r k(cid:132)randen. 3. Medlemsstaterna kan avst(cid:134) fr(cid:134)n att till(cid:132)mpa punkt 1 p(cid:134) f(cid:148)rfaranden d(cid:132)r det (cid:134)ligger domstolen eller den beh(cid:148)- riga instansen att utreda fakta i m(cid:134)let. Artikel 5 Information Medlemsstaterna skall se till att samtliga ber(cid:148)rda personer p(cid:134) alla l(cid:132)mpliga s(cid:132)tt informeras om de (cid:134)tg(cid:132)rder som vidtas i enlighet med detta direktiv samt om de best(cid:132)m- melser som redan g(cid:132)ller. Artikel 6 Bevarande av skyddsniv(cid:134)n Genomf(cid:148)randet av best(cid:132)mmelserna i detta direktiv skall under inga omst(cid:132)ndigheter vara en tillr(cid:132)cklig motivering f(cid:148)r att s(cid:132)nka den allm(cid:132)nna skyddsniv(cid:134)n f(cid:148)r arbetstagare p(cid:134) det omr(cid:134)de som omfattas av direktivet, utan att detta p(cid:134)verkar medlemsstaternas r(cid:132)tt att med h(cid:132)nsyn till en f(cid:148)r(cid:132)ndrad situation inf(cid:148)ra lagar och andra f(cid:148)rfattningar som skiljer sig fr(cid:134)n dem som g(cid:132)ller n(cid:132)r detta direktiv anm(cid:132)ls, under f(cid:148)ruts(cid:132)ttning att direktivets minimikrav uppfylls. Artikel 7 Genomf(cid:148)rande Medlemsstaterna skall s(cid:132)tta i kraft de lagar och andra f(cid:148)rfattningar som (cid:132)r n(cid:148)dv(cid:132)ndiga f(cid:148)r att f(cid:148)lja detta direktiv senast den 1 januari 2001. De skall genast underr(cid:132)tta kommissionen om detta. N(cid:132)r en medlemsstat antar dessa best(cid:132)mmelser skall de inneh(cid:134)lla en h(cid:132)nvisning till detta direktiv eller (cid:134)tf(cid:148)ljas av en s(cid:134)dan h(cid:132)nvisning n(cid:132)r de offentligg(cid:148)rs. N(cid:132)rmare f(cid:148)re- skrifter om hur h(cid:132)nvisningen skall g(cid:148)ras skall varje medlemsstat sj(cid:132)lv utf(cid:132)rda. Medlemsstaterna skall tv(cid:134) (cid:134)r efter dagen f(cid:148)r senast genomf(cid:148)randet av detta direktiv till kommissionen (cid:148)ver- s(cid:132)nda all den information den beh(cid:148)ver f(cid:148)r att kunna avfatta en rapport till Europaparlamentet och r(cid:134)det om till(cid:132)mpningen av detta direktiv. Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utf(cid:132)rdat i Bryssel den 15 december 1997. P(cid:134) r(cid:134)dets v(cid:132)gnar J. -C. JUNCKER Ordf(cid:148)rande


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2501/97 av den 15 december 1997 om tillfällig avvikelse från förordning (EG) nr 1445/95 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med import- och exportlicenser inom nötköttssektorn

eurovoc_concepts:
beef
export licence
import licence


title: Aftale om internationale standarder for human fældefangst mellem Det Europæiske Fællesskab, Canada og Den Russiske Føderation

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
animal welfare
hunting
hunting regulations
international standard
multilateral agreement
protection of animals
wildlife

formats: html pdf print

text: 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/43 om internationale standarder for human fældefangst mellem Det Europæiske Fælles- skab, Canada og Den Russiske Føderation AFTALE DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, CANADAS REGERING, og DEN RUSSISKE FØDERATIONS REGERING, i det følgende benævnt »parterne«, SOM MINDER OM, at de er fast besluttede p(cid:134) at udvikle internationale standarder for human fældefangst, baseret p(cid:134) videnskabelig forskning s(cid:134)vel som p(cid:134) empiriske og praktiske erfaringer, SOM P(cid:143) NY BEKRÆFTER, at parterne, i overensstemmelse med De Forenede Nationers pagt og princip- perne i international ret, har suveræn ret til at udnytte deres egne ressourcer i henhold til deres egen miljø- og udviklingspolitik, og at parterne er ansvarlige for at bevare deres biologiske diversitet og udnytte deres biologiske ressourcer p(cid:134) en bæredygtig m(cid:134)de, SOM ERKENDER, at bæredygtig udnyttelse af vilde dyr til fordel for mennesket er i overensstemmelse med principperne for den verdensomspændende naturbeskyttelsesstrategi, Verdenskommissionen for Miljø og Udvikling og FN’s konference om miljø og udvikling, SOM MÆRKER SIG det tilsagn, der ogs(cid:134) er afgivet af medlemsstaterne af Den Internationale Naturværnsu- nion (IUCN) p(cid:134) dennes 18. generalforsamling i resolution 18. 25, om s(cid:134) hurtigt det er praktisk muligt at ophæve brugen af inhumane fælder, SOM ERKENDER, at processen med udvikling af internationale standarder for human fældefangst af patte- dyr, som blev indledt af ISO, Den Internationale Standardiseringsorganisation, i 1987, endnu ikke er fuldført, SOM ERKENDER, at form(cid:134)let med internationale teknologiske standarder bl. a. er at forbedre kommunika- tionen og fremme handelen, SOM ERKENDER, at der navnlig i Canada, Amerikas Forenede Stater, Den Russiske Føderation og Det Europæiske Fællesskab er gennemført et betydeligt forskningsarbejde med henblik p(cid:134) at udvikle mere humane og praktisk gennemførlige fældefangstmetoder, SOM FREMHÆVER det betydelige arbejde, der er udført af Arbejdsgruppen for Udvikling af Internationale Standarder for Human Fældefangst, som talte eksperter fra Canada, Amerikas Forenede Stater, Den Russiske Føderation og Det Europæiske Fællesskab, SOM P(cid:143)SKØNNER, at en række jurisdiktioner har fulgt andre fremgangsm(cid:134)der og indført lovgivning til forbedring af fældefangstmetoderne og de vilde dyrs velfærd, p(cid:134) trods af at der ikke findes internationale standarder for human fældefangst, og SOM ERKENDER, at hver enkelt parts interne konstitutionelle og institutionelle regler er bestemmende for, hvem den overordnede myndighed tilfalder med hensyn til gennemførelse af standarder for human fælde- fangst inden for den p(cid:134)gældende parts jurisdiktion, ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE: Artikel 1 Definitioner I denne aftale forst(cid:134)s ved: »fælder«: dræbende eller fastholdende mekaniske fangst- anordninger »fældefangstmetoder«: fælder og betingelserne for udsæt- lok- ning heraf kemad og de naturlige miljøvilk(cid:134)r) (f. eks. m(cid:134)lart, placering, lokkemiddel, stemmelse med standarderne for human fældefangst (»standarder«, anført i bilag I til denne aftale), og som anvendes i overensstemmelse med de af fremstillerne fast- satte udsætningsbetingelser. Artikel 2 M(cid:134)l M(cid:134)lene med denne aftale er: »humane fældefangstmetoder«: fælder, der er certificeret af de kompetente myndigheder som værende i overens- a) at udarbejde standarder for humane fældefangstme- toder L 42/44 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 b) at forbedre kommunikationen og samarbejdet mellem parterne med henblik p(cid:134) gennemførelse og udvikling af disse standarder, og c) at fremme handelen mellem parterne. Artikel 3 Anvendelsesomr(cid:134)de Denne aftale finder anvendelse p(cid:134) fældefangstmetoder og certificering af fælder til fangst af de i bilag I opførte vildtlevende terrestriske eller semiakvatiske pattedyr med henblik p(cid:134): a) forvaltning af vildtbestanden, herunder bekæmpelse af skadedyr b) at tilvejebringe skind eller kød, og c) at indfange pattedyr i bevaringsøjemed. Artikel 4 Forpligtelser i henhold til andre internationale aftaler Intet i denne aftale berører rettigheder og forplig- 1. telser for parter, der er medlemmer af WTO under Marra- kech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsor- ganisationen. a) indfører passende procedurer for certificering af fælder i overensstemmelse med standarderne b) sikrer, at fældefangstmetoder, der anvendes p(cid:134) deres respektive territorier, er i overensstemmelse med stan- darderne c) forbyder anvendelse af fælder, der ikke er certificeret i overensstemmelse med standarderne (1), og d) forpligter fremstillerne til at mærke certificerede fælder og forsyne dem med anvisning i korrekt udsætning, sikker drift og vedligeholdelse. Artikel 8 Gennemførelse af standarderne Ved gennemførelse af standarderne bør parternes kompe- tente myndigheder gøre deres bedste for at sikre a) at der indføres passende procedurer for: i) meddelelse eller ophævelse af tilladelse til anven- delse af fælder, og ii) h(cid:134)ndhævelse af lovgivningen om humane fælde- fangstmetoder b) at pelsjægerne oplæres i human, sikker og effektiv fældefangstmetoderne, herunder nye anvendelse af metoder, efterh(cid:134)nden som s(cid:134)danne udvikles, og For parter, der ikke er medlemmer af WTO, berører 2. intet i denne aftale rettigheder og forpligtelser i henhold til de i bilag II anførte bilaterale aftaler mellem parterne. c) at der ved udarbejdelsen af nationale certificeringspro- cedurer tages hensyn til de i bilag I anførte retnings- linjer for afprøvning af fælder. Artikel 5 Artikel 9 Allerede gældende foranstaltninger Videreudvikling af standarderne En part kan fortsat, p(cid:134) sit eget territorium, forbyde anven- delse af fælder, som var forbudt p(cid:134) datoen for denne aftales ikrafttræden. Artikel 6 Internationalt samarbejde Med forbehold af artikel 9 er parterne enige om, at a) samarbejde direkte eller gennem kompetente interna- tionale organisationer om emner af gensidig interesse, der har tilknytning til denne aftale, og b) udvike og udbygge multilateralt samarbejde inden for humane fældefangstmetoder til gensidig fordel og ud fra ønsket om at fremme handelen. Artikel 7 Parternes forpligtelser Parterne træffer, efter tidsplanen i bilag I, foranstaltninger til, at deres respektive kompetente myndigheder: Parterne a) fremmer forskning med sigte p(cid:134) videreudvikling af standarderne, og b) nyvurderer og ajourfører bilag I, første gang tre (cid:134)r efter denne aftales ikrafttræden, idet de som udgangspunkt herfor navnlig benytter resultaterne af den i litra a) omhandlede forskning. Artikel 10 Undtagelser 1. Den kompetente myndighed kan p(cid:134) et sag til sag- grundlag meddele undtagelser fra de i artikel 7 nævnte forpligtelser, forudsat at undtagelserne ikke anvendes p(cid:134) en m(cid:134)de, der strider mod aftalens m(cid:134)l, og at de tjener følgende form(cid:134)l: (1) Parterne er enige om, at artikel 7 ikke er til hinder for, at en- keltpersoner kan bygge og anvende fælder, forudsat at de p(cid:134)- gældende fælder er i overensstemmelse med modeller, der er godkendt af de relevante kompetente myndigheder. 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/45 a) folkesundhed og -sikkerhed b) beskyttelse af offentlig og privat ejendom c) forskning, uddannelse, genoprettelse af bestanden, genudsætning, avl eller til beskyttelse af dyr og planter, og d) anvendelse af traditionelle fælder af træ, der er afgø- rende for bevaring af de indfødte samfunds kulturarv. 2. Undtagelser, der meddeles i henhold til stk. 1, skal ledsages af skriftlig begrundelse og dertil knyttede betin- gelser. Parterne meddeler 3. skriftligt Den Fælles Forvalt- ningskomit(cid:130) undtagelser, der meddeles i henhold til stk. 1, og den i stk. 2 nævnte skriftlige begrundelse og dertil knyttede betingelser. Artikel 11 Notifikation og udveksling af oplysninger 1. Parterne udveksler regelmæssigt oplysninger om alle spørgsm(cid:134)l vedrørende deres gennemførelse af denne aftale. De underretter hinanden om resultaterne af deres arbejde med at vurdere fælderne efter tidsplanen i bilag I, om forskning i tilknytning hertil og om certificerede fælder. Parterne giver hinanden meddelelse om, hvilke 2. kompetente myndigheder der er ansvarlige for gennemfø- relsen af denne aftale. Artikel 12 Gensidig anerkendelse En part kan tillade anvendelse p(cid:134) sit territorium af 1. fælder, der er certificeret af en anden part. Afslag skal begrundes skriftligt. 2. Parterne anerkender de andre parters fældefangstme- toder som ligeværdige, hvis de p(cid:134)gældende fældefangst- metoder er i overensstemmelse med standarderne. Artikel 13 Handel med skind og skindprodukter mellem parterne 1. Med forbehold af artikel 15 og stk. 2 i nærværende artikel og de relevante bestemmelser i konventionen om international handel med udryddelsestruede arter af vilde dyr og planter, udfærdiget i Washington den 3. marts 1973, m(cid:134) ingen part p(cid:134)lægge handel med skind og skind- produkter hidhørende fra en anden part handelsbegræn- sende foranstaltninger. P(cid:134) stedet for import til en parts toldomr(cid:134)de kan den 2. p(cid:134)gældende part kræve et oprindelsescertifikat a) der dokumenterer, at skind eller skind indeholdt i en vare, der skal indføres, hidrører fra dyr, der er fanget eller opdrættet p(cid:134) en af de andre parters territorium, og b) som indeholder en henvisning til et oprindelsesbevis udstedt af de kompetente myndigheder. Artikel 14 Den Fælles Forvaltningskomit(cid:130) Parterne nedsætter en fælles 1. forvaltningskomit(cid:130) (»komit(cid:130)en«), der best(cid:134)r af repræsentanter for parterne. Komit(cid:130)en kan tage alle spørgsm(cid:134)l vedrørende denne aftale op til behandling. sit senest første møde tolv 2. Komit(cid:130)en holder m(cid:134)neder efter aftalens ikrafttræden. Den mødes herefter med regelmæssige mellemrum eller efter anmodning fra en eller flere parter. Komit(cid:130)en kan ogs(cid:134) behandle spørgsm(cid:134)l uden for mødeperioderne gennem brevveks- ling. Komit(cid:130)en vedtager sin forretningsorden p(cid:134) sit første møde. 3. Komit(cid:130)ens afgørelser træffes ved konsensus. kan 4. Komit(cid:130)en nedsætte midlertidige videnskabelige og tekniske ekspertarbejds- grupper, som skal fremsætte henstillinger til komit(cid:130)en om: anden tid fra til a) videnskabelige og tekniske spørgsm(cid:134)l b) fortolkningsspørgsm(cid:134)l fremsat af parterne, og c) henstillinger vedrørende bilæggelse af tvister. 5. Komit(cid:130)en kan foresl(cid:134) parterne ændringer til denne aftale under hensyntagen til eventuelle henstillinger fra ekspertarbejdsgrupper. Artikel 15 Bilæggelse af tvister 1. Parterne søger gennem forhandling at n(cid:134) frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning p(cid:134) ethvert spørgsm(cid:134)l, der m(cid:134)tte berøre gennemførelsen af denne aftale. Er de p(cid:134)gældende parter ude af stand til at bilægge deres uover- ensstemmelser, indkaldes komit(cid:130)en, p(cid:134) anmodning af en af parterne, med henblik p(cid:134) at drøfte og bilægge tvisten. Ved behandling af s(cid:134)danne uoverensstemmelser kan komit(cid:130)en, i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4, i denne aftale, nedsætte en midlertidig videnskabelig og/ eller teknisk arbejdsgruppe. 2. Lykkes det ikke komit(cid:130)en at bilægge tvisten inden 90 dage, nedsættes der p(cid:134) anmodning af klageren en vold- giftsret efter bestemmelserne i bilag III. 3. Voldgiftsretten kan afsige kendelse om enhver tvist vedrørende den indklagede parts fortolkning og anven- delse af aftalen. L 42/46 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 4. Voldgiftsretten overskrider ikke det mandat, parterne har vedtaget, og afgiver ikke kendelser, der g(cid:134)r ud over det i denne artikel omhandlede omr(cid:134)de. 5. Denne artikel tilsvarende anvendelse p(cid:134) tilfælde, hvor der er mere end (cid:130)n klager eller indklaget part. finder Artikel 16 Tiltrædelse Alle lande kan tiltræde denne aftale p(cid:134) de vilk(cid:134)r og betin- gelser, der m(cid:134)tte blive aftalt mellem de p(cid:134)gældende lande og parterne. Artikel 17 Afsluttende bestemmelser 1. Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale. 2. Denne aftale træder i kraft 60 dage efter datoen for indg(cid:134)elses- eller deponering af det sidste ratifikations-, godkendelsesdokument, i henhold til de for de p(cid:134)gæl- dende parter gældende regler. aftale 3. Denne anvendelig. Parterne opfylder de forpligtelser, der følger af denne aftale, i overensstemmelse med deres interne procedurer. ikke umiddelbart er Parterne kan n(cid:134)r som helst 4. foresl(cid:134) ændringer til denne aftale. Ændringer, der er vedtaget af parterne, træder i kraft p(cid:134) dagen efter deponeringen af det sidste ratifikations-, indg(cid:134)elses- eller godkendelsesdokument for den vedtagne ændring, i henhold til de for de p(cid:134)gældende parter gældende regler. En part kan opsige denne aftale med mindst seks 5. m(cid:134)neders skriftligt varsel. I s(cid:134) fald ophæves forpligtelserne i henhold til denne aftale for den p(cid:134)gældende part ved opsigelsesfristens udløb. 6. Denne aftale er udfærdiget p(cid:134) dansk, engelsk, finsk fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk svensk, tysk og russisk, idet alle sprogudgaverne er lige autentiske. Denne aftale deponeres i arkiverne i General- sekretariatet for R(cid:134)det for Den Europæiske Union, som udleverer en bekræftet genpart heraf til hver part. 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/47 BILAG TIL AFTALEN OM INTERNATIONALE STANDARDER FOR HUMAN FÆLDE- FANGST BILAG I DEL I: STANDARDERNE 1. FORM(cid:143)L, PRINCIPPER OG GENERELLE OVERVEJELSER I FORBINDELSE MED STAN- DARDERNE 1. 1. Form(cid:134)l Form(cid:134)let med standarderne er at sikre dyr, der fanges i fælder, et tilstrækkeligt velfærdsniveau og at højne dette yderligere. 1. 2. Principperne 1. 2. 1. Ved vurderingen af, om en fældefangstmetode er human, skal det fangne dyrs velfærd vurderes. 1. 2. 2. 1. 2. 3. Afgørelse om, hvorvidt fældefangstmetoder er humane, træffes ud fra princippet om, at metoderne skal overholde de tærskelværdier, der er anført i afsnit 2 og 3. Standarderne skal udformes ud fra princippet om, at fælder skal være selektive, effektive og være i overensstemmelse med de krav om sikkerhed for mennesker, de enkelte parter stiller. 1. 3. Generelle overvejelser 1. 3. 1. Dyrevelfærd beregnes ved m(cid:134)ling af, i hvilken udstrækning dyret har let ved eller svært ved at klare sig i omgivelserne, og i hvilken udstrækning det ikke klarer sig. Da forskellige dyr bruger forskellige metoder til at klare sig i deres omgivelser, bør der anvendes forskellige m(cid:134)l til vurdering af dyrenes velfærd. Velfærdsindikatorer for dyr, der er fanget i fælder, omfatter fysiologi, kvæstelser og adfærd. Da ikke alle disse indikatorer er blevet undersøgt for alle de p(cid:134)gældende arter, er det nødvendigt at gennem- føre yderligere videnskabelige undersøgelser for at kunne opstille tærskelværdier i standarderne. Velfærd er et vidt begreb, men udtrykket »human« anvendes kun for fældefangstmetoder, der bevarer de p(cid:134)gældende dyrs velfærd p(cid:134) et acceptabelt niveau; det erkendes dog, at der med dræbende fælder i visse situationer vil være et kort tidsrum, hvor velfærdsniveauet kan være ringe. 1. 3. 2. De tærskelværdier, der er fastsat i standarderne for certificering af fælder, omfatter: a) for fastholdende fælder: det niveau for de forskellige indikatorer, under hvilket de fangne dyrs velfærd anses for ringe, og b) for dræbende fælder: den tid der g(cid:134)r, indtil bevidstløshed og følelsesløshed indtræder, og bevarelse af denne tilstand indtil dyrets død. 1. 3. 3. Selv om fældefangstmetoderne skal opfylde kravene i punkt 2. 4 og 3. 4, bør der sættes ind p(cid:134) fortsat at forbedre udformningen af fælderne og udsætningen heraf, navnlig s(cid:134)ledes at: a) velfærden for dyr, der fanges i fastholdende fælder, forbedres i fastholdelsestidsrummet b) bevidstløshed og følelsesløshed sætter ind hurtigst muligt for dyr, der fanges i dræbende fælder, og c) fangst af ikke-m(cid:134)ldyr minimeres. 2. KRAV TIL FASTHOLDENDE FÆLDEFANGSMETODER 2. 1. Definition »Fastholdende fældefangstmetoder«: fælder, der er udformet og som udsættes med henblik p(cid:134) ikke at dræbe det fangne dyr, men at begrænse dets bevægelser i en s(cid:134)dan grad, at et menneske kan komme i direkte kontakt med det. L 42/48 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 2. 2. Parametre 2. 2. 1. Vurdering af, om en fastholdende fældefangstmetode opfylder standarderne, skal hvile p(cid:134) en vurde- ring af velfærden for et dyr, som er fanget i en fælde. 2. 2. 2. Parametrene skal omfatte de indikatorer for adfærd og kvæstelser, der er anført i punkt 2. 3. 1 og 2. 3. 2. 2. 2. 3. Reaktionsstyrken skal vurderes for hver af disse parametre. 2. 3. Indikatorer 2. 3. 1. Følgende adfærdsmæssige indikatorer anses for at være indikatorer for ringe velfærd hos vilde dyr, der er fanget i fælde: a) dyret bider sig selv p(cid:134) en m(cid:134)de, der medfører svære kvæstelser (selv-mutilation) b) usædvanlig ubevægelighed og passivitet. 2. 3. 2. Følgende kvæstelser anses for at være indikatorer for ringe velfærd hos vilde dyr, der er fanget i fælde: a) knoglebrud b) ledskred nær carpus eller tarsus c) løsrivelse af sene eller ledb(cid:134)nd d) alvorlig knoglehindeafskrabning e) alvorlig ydre blødning eller blødning i indre hulrum f) alvorlig beskadigelse af skeletmuskel g) iskæmi i lem h) brud p(cid:134) blivende tand med blotlæggelse af tandhulen i) beskadigelse af øje, herunder sønderrivelse af hornhinde j) beskadigelse af rygmarv k) alvorlig beskadigelse af indre organ l) beskadigelse af hjertemuskulatur m) amputation n) død. 2. 4. Tærskelværdi En fastholdende fældefangstmetode opfylder standarderne a) hvis antallet af individer af samme m(cid:134)lart, hvorfra dataene er indhentet, er mindst 20, og b) hvis mindst 80 % af disse dyr ikke udviser nogen af indikatorerne i punkt 2. 3. 1 og 2. 3. 2. 3. KRAV TIL DRÆBENDE FÆLDEFANGSTMETODER 3. 1. Definition »Dræbende fældefangstmetoder«: fælder, der er udformet og som udsættes med henblik p(cid:134) at dræbe dyr af m(cid:134)larten. 3. 2. Parametre 3. 2. 1. Tidsrummet, indtil bevidstløshed og følelsesløshed indtræder som følge af aflivningsmetoden, bestemmes, og det kontrolleres, om denne tilstand vedvarer indtil dødens indtræden (dvs. indtil irre- versibelt hjertestop). 3. 2. 2. Bevidstløshed og følelsesløshed overv(cid:134)ges ved at kontrollere hornhindens og øjenl(cid:134)genes reflekser eller en hvilken som helst anden passende, videnskabeligt dokumenteret parameter (1). (1) Ifald der er behov for yderligere undersøgelser til at fastsl(cid:134), om en given fældefangstmetode opfylder standarderne, kan der foretages yderligere m(cid:134)linger i form af elektroencefalografi (EEG), visuelt fremkaldt reaktion (VER) og auditivt frem- kaldt reaktion (SER). 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/49 3. 3. Indikatorer og tidsgrænser Tidsgrænse for tab af hornhinde- og øjenl(cid:134)gsreflekser Art 45 sekunder Mustela erminea 120 sekunder Martes americana Martes zibellina Martes martes 300 sekunder (1) alle andre arter som anført i punkt 4. 1 (1) Komit(cid:130)en vurderer denne tidsgrænse i forbindelse med tre(cid:134)rsrevisionen jf. artikel 9, litra b), og tilpasser om nødvendigt tidsgrænserne p(cid:134) et art til art-grundlag med henblik p(cid:134) at nedsætte 300-sekunders tidsgrænsen til 180 sekunder; den fastsætter samtidig en rimelig gennemførelsesfrist. 3. 4. Tærskelværdi En dræbende fældefangstmetode opfylder standarderne, a) hvis antallet af individer af den samme m(cid:134)lart, hvorfra dataene er udledt, er mindst 12, og b) hvis mindst 80 % af disse dyr er bevidstløse og følelsesløse inden for den fastsatte tidsfrist og forbliver i denne tilstand indtil dødens indtræden. DEL II: LISTE OVER ARTER OG TIDSPLAN FOR GENNEMFØRELSEN 4. LISTE OVER DE I AFTALENS ARTIKEL 3 OMHANDLEDE ARTER OG TIDSPLAN FOR GENNEMFØRELSEN 4. 1. Liste over arter Standarderne gælder for de nedenfor opførte arter: Almindelig betegnelse Art prærieulv ulv bæver (nordamerikansk) bæver (europæisk) rødlos odder (nordamerikansk) odder (europæisk) los (nordamerikansk) los (europæisk) m(cid:134)r fiskem(cid:134)r zobel skovm(cid:134)r grævling (europæisk) hermelin m(cid:134)rhund bisamrotte vaskebjørn grævling (nordamerikansk) Listen kan udvides med yderligere arter. Canis latrans Canis lupus Castor canadensis Castor fiber Felix rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Martes americana Martes pennanti Martes zibellina Martes martes Meles meles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibethicus Procyon lotor Taxidae taxus L 42/50 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 4. 2. Tidsplan for gennemførelsen 4. 2. 1. Som anført i aftalens artikel 7, skal fældefangstmetoderne afprøves til p(cid:134)visning af, at de er i overens- stemmelse med disse standarder, og som s(cid:134)danne certificeret af parternes kompetente myndigheder inden: a) tre til fem (cid:134)r efter aftalens ikrafttræden for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r fastholdende fældefangstmetoder, afhæn- gigt af afprøvningsprioriteterne og adgangen til afprøvningsfaciliteter, og b) fem (cid:134)r efter aftalens ikrafttræden for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r dræbende fældefangstmetoder. 4. 2. 2. I overensstemmelse med aftalens artikel 7 forbyder parternes kompetente myndigheder anvendelse af fælder, der ikke er certificeret i overensstemmelse med disse standarder, inden tre (cid:134)r efter udløbet af de i punkt 4. 2. 1 anførte frister. 4. 2. 3. Hvis en kompetent myndighed fastsl(cid:134)r, at afprøvningsresultaterne ikke berettiger til certificering af fælder til visse arter eller til anvendelse under visse miljøforhold, kan den fortsat tillade anvendelse af fælder p(cid:134) et midlertidigt grundlag, samtidig med at forskningsarbejdet med henblik p(cid:134) at udforme alternative fælder videreføres. Den kompetente myndighed giver forudg(cid:134)ende de andre parter meddelelse om de fælder, der vil blive godkendt til midlertidig anvendelse, og om forløbet af forskningsprogrammet. DEL III: RETNINGSLINJER 5. RETNINGSLINJER FOR AFPRØVNING AF FÆLDER OG FORSKNING MED HENBLIK P(cid:143) VIDEREUDVIKLING AF FÆLDEFANGSTMETODER For at sikre nøjagtighed og p(cid:134)lidelighed bør afprøvning af fældefangstmetoder til p(cid:134)visning af, at de opfylder standardkravene, følge af de generelle principper for god forsøgspraksis. Udarbejdes der afprøvningsprocedurer inden for rammerne af Den Internationale Standardiserings- organisation (ISO), og er disse anvendelige til vurdering af fældefangstmetodernes overensstemmelse med nogle af eller alle kravene i standarderne, anvendes disse procedurer. 5. 1. Generelle retningslinjer 5. 1. 1. Prøverne bør gennemføres i overensstemmelse med omfattende undersøgelsesprotokoller. 5. 1. 2. Fældemekanismens funktion bør afprøves. 5. 1. 3. Afprøvning af fælder i marken bør udføres navnlig med henblik p(cid:134) vurdering af selektivitet. Denne afprøvning kan ogs(cid:134) anvendes til at indsamle data om fangsteffektivitet og brugersikkerhed. 5. 1. 4. Fastholdende fælder afprøves i indelukke, navnlig til vurdering af adfærdsmæssige og fysiologiske parametre. Dræbende fælder afprøves i indelukke, navnlig til p(cid:134)visning af bevidstløshed. 5. 1. 5. I markprøver kontrolleres fælderne hver dag. 5. 1. 6. Dræbende fælders effektivitet med hensyn til at gøre m(cid:134)ldyret bevidstløst og dræbe det bør afprøves p(cid:134) bevidste, mobile dyr ved m(cid:134)linger i laboratoriet, i et indelukke eller i marken. Fældernes evne til at ramme m(cid:134)ldyrene p(cid:134) vitale steder bør vurderes. 5. 1. 7. Afprøvningsprocedurernes rækkefølge kan varieres til sikring af en s(cid:134) effektiv vurdering af fælderne som muligt. 5. 1. 8. Fælderne m(cid:134) ikke udsætte brugeren for urimelig fare ved normal brug. 5. 1. 9. Om muligt bør en række yderligere forhold kontrolleres ved afprøvning af fælder. Afprøvning i marken bør omfatte undersøgelser af fældefangstens virkninger p(cid:134) b(cid:134)de m(cid:134)l- og ikke-m(cid:134)larter. 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/51 5. 2. Afprøvningsvilk(cid:134)rene 5. 2. 1. Fælden udsættes og anvendes ifølge instrukser fra fremstilleren eller andre. 5. 2. 2. 5. 2. 3. Ved afprøvning i indelukke anvendes et indelukke, hvor dyrene af m(cid:134)larten finder passende omgi- velser, hvor de kan bevæge sig frit, skjule sig og s(cid:134) vidt muligt udvise normal adfærd. Det bør være muligt at udsætte fælder og overv(cid:134)ge de fangne dyr. Fælderne sættes p(cid:134) en s(cid:134)dan m(cid:134)de, at der kan tages video- og lydoptagelser af hele fangstepisoden. Ved afprøvning i marken bør stederne udvælges s(cid:134)ledes, at de er repræsentative for de steder, der vil blive anvendt i praksis. Da fældernes selektivitet og eventuelle negative virkninger for ikke-m(cid:134)ldyr er væsentlige (cid:134)rsager til gennemførelse af afprøvning i marken, kan det være nødvendigt at udvælge steder til markprøvning i forskellige levesteder, hvor der kan ventes at forekomme forskellige ikke- m(cid:134)larter. Der tages billeder af hver enkelt fælde og dens placering og omgivelser. Fældens identifi- kationsnummer skal medtages i de fotografiske optagelser før og efter en fangst. 5. 3. Undersøgelsespersonale 5. 3. 1. Personalet skal have passende kvalifikationer og uddannelse. 5. 3. 2. Personalet bør omfatte mindst (cid:130)n person, der har erfaring i anvendelsen af fælderne, og som er i stand til at fange de dyr, der anvendes i prøven, med fælder, og mindst (cid:130)n person, der har erfaring med hver af metoderne til vurdering af fastholdende fælder, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r dyrenes velfærd, og med metoder til vurdering af dræbende fælder, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r bevidstløshed. F. eks. bør vurdering af adfærdsmæssige reaktioner p(cid:134) fældefangst og skyhed foretages af en faguddannet person, der er fortrolig med fortolkning af s(cid:134)danne data. 5. 4. Dyr 5. 4. 1. Dyr, der anvendes til afprøvning i indelukke, skal være sunde og repræsentative for de dyr, som normalt vil blive fanget i naturen. De anvendte dyr m(cid:134) ikke have tidligere erfaringer med den fælde- type, der afprøves. 5. 4. 2. Forud for prøvning opbevares dyrene under passende forhold og forsynes med tilstrækkeligt foder og vand. Dyrene m(cid:134) ikke opbevares under forhold, som i sig selv kan medføre ringe velfærd. 5. 4. 3. Dyrene tilvænnes forsøgsindelukket inden afprøvningens start. 5. 5. Observationer 5. 5. 1. Adfærd 5. 5. 1. 1. Observationer af dyrenes adfærd bør foretages af en faguddannet person, der navnlig har kendskab til de p(cid:134)gældende arters etologi. 5. 5. 1. 2. Skyhed over for fælden kan vurderes ved at fange dyret i en let erkendbar situation og dernæst p(cid:134) ny udsætte dyret for fælden i den relevante situation og vurdere dets adfærd. 5. 5. 1. 3. Det er vigtigt, at der skelnes mellem reaktioner p(cid:134) yderligere stimuli og reaktioner p(cid:134) selve fælden eller situationen. 5. 5. 2. Fysiologi 5. 5. 2. 1. Nogle dyr bør inden afprøvning udstyres med anordninger til fjernregistrering (hjertefrekvens, (cid:134)ndedrætsfrekvens osv. ). Disse anordninger bør placeres tilstrækkelig længe inden selve testen, s(cid:134) dyret kan komme sig efter eventuelle forstyrrelser for(cid:134)rsaget af registreringsanordningens placering. 5. 5. 2. 2. Der bør træffes de videst mulige foranstaltninger til at begrænse mangelfulde eller fejlbehæftede observationer og m(cid:134)linger, bl. a. for(cid:134)rsaget af menneskelig indgriben i forbindelse med prøvetagning. 5. 5. 2. 3. Udtagning af biologiske prøver (blod, urin, spyt osv. ) bør gøres p(cid:134) tidspunkter, der er relevante i forhold til fangstøjeblikket og tidsafhængighedsaspekterne ved den parameter, der evalueres. Der bør ogs(cid:134) indsamles kontroldata fra dyr, der holdes andetsteds under gode betingelser og med henblik p(cid:134) andre aktiviteter, samt udgangsdata inden fældefangsten s(cid:134)vel som visse referencedata efter ekstrem stimulering (f. eks. provokationstest med kortikotropin). 5. 5. 2. 4. Alle biologiske prøver bør udtages og opbevares efter bedst mulig forsøgspraksis for at sikre god bevaringsmæssig stand før analysen. L 42/52 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 5. 5. 2. 5. Analysemetoderne bør valideres. 5. 5. 2. 6. Neurologiske undersøgelser p(cid:134) grundlag af reflekser (smerte, øjne osv. ) kombineret med m(cid:134)ling af EEG og/eller VER eller SER i relation til dræbende fælder foretages af en sagkyndig person, s(cid:134) der sikres relevante oplysninger om dyrets bevidsthedstilstand eller aflivningsmetodens effektivitet. 5. 5. 2. 7. Er dyrene ikke bevidstløse eller følelsesløse inden for den tidsfrist, der er anført i forsøgsprotokollen, aflives de p(cid:134) human vis. 5. 5. 3. Kvæstelser og patologi 5. 5. 3. 1. Hvert enkelt forsøgsdyr bør undersøges omhyggeligt til vurdering af eventuelle kvæstelser. Der fore- tages røntgenundersøgelser til p(cid:134)visning af mulige knoglebrud. 5. 5. 3. 2. Der bør foretages yderligere detaljerede patologiske undersøgelser af de døde dyr. En erfaren dyrlæge foretager obduktion i overensstemmelse med accepteret veterinærmedicinsk undersøgelsespraksis. 5. 5. 3. 3. De berørte organer og/eller regioner undersøges makroskopisk og i givet fald histologisk. 5. 6. Rapport 5. 6. 1. Undersøgelsesrapporten bør indeholde alle relevante oplysninger om forsøgsplan, -materiale og -metoder, samt resultater, herunder navnlig: a) teknisk beskrivelse af fældens udformning, herunder konstruktionsmaterialer b) fremstillerens brugsvejledning c) beskrivelse af forsøgssituationen d) vejrforhold, navnlig temperatur og snelagets tykkelse e) f) forsøgspersonale antal dyr og fælder, der er afprøvet i forsøget g) det samlede antal indfangne m(cid:134)l- og ikke-m(cid:134)ldyr af hver art og deres relative forekomst i det p(cid:134)gældende omr(cid:134)de, udtrykt som sjælden, almindeligt forekommende eller hyppigt forekom- mende h) selektivitet i) oplysninger om eventuelle tegn p(cid:134), at fælden har ramt eller beskadiget et dyr, som ikke er fanget i fælden j) observationer af adfærd k) værdierne af de m(cid:134)lte fysiologiske parametre samt metodologi l) beskrivelse af kvæstelser og obduktion m) tidsrum indtil indtræden af bevidstløshed og følelsesløshed n) statistiske analyser. DEL IV: FORSKNING 6. FORSKNINGSPROGRAMMER, DER TAGER SIGTE P(cid:143) AT UDVIDE RAMMERNE FOR STANDARDERNE Ved afprøvning af fældefangstsystemer skal visse m(cid:134)l for dyrenes velfærd vurderes. Da s(cid:134)danne m(cid:134)l, navnlig supplerende adfærdsmæssige og fysiologiske m(cid:134)l, ikke er blevet udviklet og anvendt for visse arter, skal anvendelsen heraf i standarderne for de p(cid:134)gældende arter efterprøves p(cid:134) grundlag af videnskabelige undersøgelser med sigte p(cid:134) at fastlægge udgangsniveauer, reaktionsomr(cid:134)der og andre relevante størrelser. 6. 1. M(cid:134)l Det forskningsarbejde, parterne fremmer i medfør af artikel 9, skal navnlig tage sigte p(cid:134) at fastlægge de udgangsdata og referencedata, der behøves til at fastsætte tærskelværdier for supplerende parame- tre, eller p(cid:134) at vurdere betydningen af andre m(cid:134)linger af velfærd, som ikke indg(cid:134)r i afsnit 2. 3 i disse standarder, herunder adfærdsmæssige og fysiologiske indikatorer. 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/53 6. 2. Artsspecifikke forskningsprogrammer Med henblik p(cid:134) at forbedre det videnskabelige grundlag for vurdering af fangne dyrs velfærd fremmer hver part yderligere forskning i de arter, der er anført i nedenst(cid:134)ende tabel. Parterne sørger ogs(cid:134) for at afslutte de forskningsprogrammer, de har ansvaret for, inden for den fastlagte tidsfrist efter aftalens ikrafttræden. Art Ansvarlig part Tidsfrist efter aftalens ikrafttræden Ondatra zibethicus Det Europæiske Fællesskab Procyon lotor Martes zibellina Canada Rusland 6. 3. Særlige parametre, der skal undersøges 6. 3. 1. Navnlig følgende parametre skal undersøges: 3 (cid:134)r 3 (cid:134)r 3 (cid:134)r a) adfærdsmæssige reaktioner efter fangst i fælde, herunder skrig eller lignende, ekstrem panik og skyhed. Ved prøvning af skyhed vurderes det, i hvor stor udstrækning et dyr undg(cid:134)r eller yder modstand mod at nærme sig den tidligere erfarede fældefangstsituation b) fysiologiske parametre, herunder hjertefrekvens og arytmi, samt biologiske parametre (analyse af glukokortikoid, laktdehydragenaseniveau (og om muligt blod, urin eller koncentrationen af prolaktin, kreatinkinase-aktivitet, isoenzym 5) og beta-endorfinniveau (hvis der foreligger prøver). art, herunder koncentrationen af afhængig spyt) af 6. 3. 2. Reaktionsgraden for de fysiologiske parametre m(cid:134)les p(cid:134) grundlag af grundlæggende og ekstreme niveauer og tidspunktet for reaktionernes indtræden. 6. 3. 3. Med grundlæggende niveau menes mængde, koncentration eller hastighed for den p(cid:134)gældende fysiologiske variabel, n(cid:134)r individet ikke forstyrres af omgivelserne. For fysiologiske variable, som ændrer sig i tidsrum af nogle f(cid:134) sekunder eller minutter, bør dette grundlæggende niveau fastlægges ud fra en given aktivitet, der best(cid:134)r i f. eks. at ligge, st(cid:134), g(cid:134), løbe eller springe. Ved ekstremt niveau menes et niveau, der ligger tæt p(cid:134) det for de p(cid:134)gældende dyr gældende højeste eller mindste niveau. De fysiologiske reaktioner, der anføres nedenfor, vil formodentlig findes hos alle pattedyr, men for hver art, der prøves, bør de grundlæggende og ekstreme niveauer samt ændringsmønstret herfor fast- lægges. 6. 3. 4. Der er tale om ringe velfærd, hvis m(cid:134)lingen af de fysiologiske reaktioner viser, at det m(cid:134)lte niveau ligger langt fra det normale niveau, og at varigheden af det m(cid:134)lte niveau er betydelig. 6. 4. Overv(cid:134)gning af forskningsprogrammerne Komit(cid:130)en overv(cid:134)ger og koordinerer det forskningsarbejde, der udføres af parterne i henhold til artikel 9. L 42/54 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 BILAG II 1. Interimsaftale om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Kul- og St(cid:134)lfællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab p(cid:134) den ene side og Den Russiske Føde- ration p(cid:134) den anden side, som blev udfærdiget i Bruxelles den 17. juli 1995, og som tr(cid:134)dte i kraft den 1. februar 1996. 2. Partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:134) den ene side og Den Russiske Føderation p(cid:134) den anden side, udfærdiget p(cid:134) Korfu den 24. juni 1994. 3. Aftale om handel og handelsanliggender mellem Den Russiske Føderation og Canada, der tr(cid:134)dte i kraft den 29. december 1992. 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/55 BILAG III VOLDGIFTSRETTEN Artikel 1 Den part, der ønsker en sag afgjort ved voldgift, skal meddele komit(cid:130)en, at den ønsker en tvist indbragt til voldgiftsbehandling i medfør af aftalens artikel 15. Meddelelsen skal præcisere voldgiftens genstand og navnlig indbefatte de bestemmelser i aftalen, hvis fortolkning eller anvendelse stridsspørgsm(cid:134)let drejer sig om. 1. Voldgiftsretten best(cid:134)r af tre medlemmer. Artikel 2 2. Ved tvister mellem to parter udpeger hver af tvistens parter en voldgiftsmand. I tvister mellem flere end to parter udpeger de parter, der har samme interesse, en voldgiftsmand efter fælles overenskomst. I begge tilfælde udpeger de to s(cid:134)ledes udpegede voldgiftsmænd efter fælles overenskomst en tredje voldgiftsmand, som er formand for voldgiftsretten. 3. Formanden for voldgiftsretten m(cid:134) ikke: a) være statsborger hos en af parterne i tvisten b) være tilknyttet parterne i tvisten, eller c) have beskæftiget sig med sagen p(cid:134) anden vis. 4. Hvis ikke alle pladser i voldgiftsretten er besat, udpeges den eller de manglende medlemmer som fore- skrevet for førstegangsudpegningen. Artikel 3 Hvis formanden for voldgiftsretten ikke er udpeget senest 60 dage efter parternes udpegelse af voldgiftsmæn- dene, kan en hvilken som helst part anmode formanden for Den Internationale Domstol om at udpege formanden. Artikel 4 Voldgiftsretten afsiger kendelse i overensstemmelse med denne aftale, international ret og følgende 1. mandat: »Voldgiftsretten skal — i lyset af kendsgerningerne og de relevante bestemmelser i aftalen (angives her) — fastsl(cid:134), om en part opfylder sine forpligtelser i henhold til aftalen, og afsige kendelse i overensstem- melse hermed«. 2. Voldgiftsretten skal forvisse sig om, at klagen er sagligt og retligt velbegrundet. Artikel 5 1. Voldgiftsretten fastsætter selv sin forretningsorden, medmindre parterne i tvisten bliver enige om andet. Voldgiftsrettens forretningsorden skal under alle omstændigheder være i overensstemmelse med dette 2. bilag, voldgiftsrettens beføjelse til at afsige kendelser og principperne for retsbehandling i international lov og retspraksis. Artikel 6 Parterne i tvisten skal lette voldgiftsrettens arbejde og skal i særdeleshed ved anvendelse af alle til r(cid:134)dighed st(cid:134)ende midler: a) stille alle relevante dokumenter, oplysninger og faciliteter til r(cid:134)dighed for voldgiftsretten, og b) i det nødvendige omfang gøre det muligt for voldgiftsretten at indkalde vidner eller eksperter og høre disse. Parterne og voldgiftsmændene hemmeligholder alle oplysninger, de modtager i fortrolighed under voldgifts- behandlingen. Artikel 7 Parterne bærer udgifterne ved voldgiftsbehandlingen, herunder voldgiftsmændenes honorarer og rejseomkost- ninger, oversættelse og sekretariatsbistand samt andre omkostninger i forbindelse hermed ligeligt. Artikel 8 L 42/56 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 2. 98 Artikel 9 Voldgiftsretten kan behandle og afsige kendelse om modkrav, der har direkte forbindelse med tvistens genstand. Voldgiftsrettens afgørelser, b(cid:134)de om procedurespørgsm(cid:134)l og om sagens realitet, træffes ved flertalsafgørelse blandt dens medlemmer. Stemmefordelingen bekendtgøres ikke. Artikel 10 Artikel 11 1. Voldgiftsretten afsiger sin kendelse senest 180 dage efter at formanden er udpeget. Voldgiftsretten kan, med samtykke fra parterne i tvisten, ved enstemmig afgørelse udsætte afgivelsen af 2. kendelsen. 1. Voldgiftsrettens kendelse skal ledsages af en skriftlig begrundelse. Artikel 12 2. Hvilken som helst af de to parter kan indbringe stridsspørgsm(cid:134)l vedrørende fortolkningen eller fuldbyr- delsen af kendelsen for den voldgiftsret, der afgav kendelsen. Voldgiftsrettens kendelser er endelige, er bindende for parterne i tvisten og kan ikke appelleres. Artikel 13 14. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 42/57 BILAG IV PARTERNES ERKLÆRINGER Erklæring fra Canadas regering om en fremskyndet nedtrapningsperiode for konventionelle fastholdende saksefælder med st(cid:134)lkæber I erkendelse af m(cid:134)lsætningerne for aftalen om internationale standarder for human fældefangst (»aftalen«) og i medfør af aftalens artikel 7 erklærer Canada, at: 1. Anvendelse af alle former for fastholdende saksefælder vil være forbudt i Canada for følgende arter p(cid:134) datoen for aftalens ikrafttræden: Martes americana Mustela erminea Castor canadensis Ondatra zibethicus Martes pennanti Taxidea taxus Lutra canadensis. 2. a) P(cid:134) grundlag af de afprøvningsresultater, der allerede foreligger, vil anvendelsen af konventionelle fastholdende saksefælder med st(cid:134)lkæber blive forbudt for de resterende canadiske arter, der er anført i aftalens bilag I, som følger: Canis latrans Felis rufus Procyon lotor Canis lupus Lynx canadensis. b) Dette forbud vil træde i kraft senest: i) ved udløbet af den fuldstændige felttestningssæson, der begynder i oktober 1999, eller ii) ved udløbet af den periode, der er nødvendig til afprøvningen og gennemførelsen som defineret i litra c). c) »Den periode, der er nødvendig til afprøvningen og gennemførelsen«, som nævnt i punkt 2, litra b), nr. ii), er to fuldstændige felttestningssæsoner plus et (cid:134)r efter udløbet af den anden felttestningssæson, der begynder efter at R(cid:134)det for Den Europæiske Union definitivt har indg(cid:134)et aftalen. d) I Canada varer en felttestningssæson (som der er henvist til i punkt 2, litra b), nr. i), og punkt 2, litra c)) fra den 1. oktober til den 31. marts. 3. I betragtning af punkt 2, litra b), f(cid:134)r denne erklæring virkning i perioden mellem det tidspunkt, hvor R(cid:134)det for Den Europæiske Union definitivt indg(cid:134)r aftalen, og aftalens ikrafttræden, s(cid:134) længe aftalen (inklusive de vedføjede erklæringer, med henblik p(cid:134) større sikkerhed) anvendes af Det Europæiske Fælles- skab i overensstemmelse med dens bestemmelser. Erklæring fra Det Europæiske Fællesskab Det Europæiske Fællesskab er klar over, at undertegnelsen af aftalen om internationale standarder for human fældefangst er et vigtigt og væsentligt skridt til sikring af et acceptabelt velfærdsniveau for dyr, der fanges i fælder. EF bekræfter derfor, at det ikke vil træffe foranstaltninger til at gennenføre R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 3254/91 i det tidsrum, de andre parter med rimelighed behøver til at ratificere denne aftale og, efter ratifika- tionen, s(cid:134) længe aftalen forbliver i kraft og anvendes i henhold til bestemmelserne heri


title: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern (1998)

eurovoc_concepts:
EU Member State
Greenland
Norway
catch quota
fishing agreement

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 15. 12. 1997 KOM(97) 711 endg. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG^ DES RATES zur Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern (1998) (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Die Europäische Gemeinschaft einerseits und die Regierung Dänemarks und die örtliche Regierung Grönlands andererseits kamen in 1994 überein, ihr Fischereiabkommen um weitere sechs Jahre bis zum 31. Dezember 2000 zu verlängern. Anschließend legten die beiden Vertragspartner das dritte Protokoll über die Fischereibedingungen für Gemeinschaftsfahrzeuge in grönländischen Gewässern insbesondere hinsichtlich der jährlichen Fangquoten während der Geltungsdauer des Protokolls fest. Außerdem beschlossen die beiden Vertragsparteien, das Fischereiabkommen zu ändern und die Möglichkeit der Gründung von joint ventures und zeitlich begrenzten Unternehmensvereinigungen zu schaffen. Das Abkommen sieht vor, daß diese Mengen auch von Fischereifahrzeugen eingebracht werden dürfen, die nicht die Flagge eines Mitgliedstaats der Gemeinshaft fuhren, sofern dies für die ordnungsgemäße Anwendung der Fischereiabkommen erforderlich ist, die die Gemeinschaft mit Drittländern geschlossen hat. Nach den Bestimmungen des dritten Fischereiprotokolls sind die für Grönland zuständigen Stellen verpflichtet, der Gemeinschaft jedes Jahr bis zum 15. November die zusätzlichen Fangmöglichkeiten gemäß Artikel 8 des Abkommens anzubieten, die zu diesem Zeitpunkt erwartungsgemäß im folgenden Jahr zur Verfügung stehen. Am 7. November 1997 hat die örtliche Regierung Grönlands folgende zusätzliche Mengen für 1998 angeboten: Kabeljau Rotbarsch (demersal) Rotbarsch (pelagisches Schleppnetz) Schwarzer Heilbutt Schwarzer Heilbutt Heilbutt Heilbutt Katfisch Blauer Wittling Grenadierfisch Grenadierfisch NAFO 0,1; ICES V, XIV ICES V, XIV ICES V, XIV NAFO 0,1 ICES V, XIV NAFO 0,1 ICES V, XIV NAFO 0,1 ICES V, XIV NAFO 0,1 ICES V, XIV 2. 000 t 15 0001 11. 5001 1. 7501 1. 800 t 400 t 4001 5. 000 t 10. 0001 1. 775 t 1. 575 t Abhängig vom Ergebnis der Verhandlungen mit Norwegen und unter Berücksichtigung der nach dem dritten Protokoll der Gemeinschaft im Jahre 1998 bereits Zustehenden Fangmöglichkeiten dürfte es im Interesse der Gemeinschaft sein, eine oder mehrere der von der örtlichen Regierung Grönlands angebotenen zusätzlichen Mengen anzunehmen. Aus diesem Grunde wird die Kommission die Erarbeitung des Vorschlags so bald wie möglich abschließen. Daher schlägt die Kommission dem Rat vor, auf das Angebot der zusätzlichen Fangmöglichkeiten ensprechend einzugehen und die jährlichen Fangquoten in grönländischen Gewässern mit der beiliegenden Verordnung des Rates auf die Mitgliedstaaten aufzuteilen. 2 Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) Nr. /98 DES RATES vom Dezember 1997 zur Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern (1998) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 des Rates vom 20. Dezember 1992 zur Einführung einer gemeinschaftlichen Regelung für die Fischerei und die Aquakultur , insbesondere auf Artikel 8 Absatz 4, auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: Das Fischereiabkommen zwischen der Europäischen Gemeinschaft einerseits und der Regierung Dänemarks und der örtlichen 1 Dänemarks und der örtlichen Regierung Grönlands andererseits wurde um weitere sechs Jahre bis zum 31. Dezember 2000 verlängert. 2 Anschließend nahmen die Europäische Gemeinschaft einerseits und die Regierung Dänemarks und die örtliche Regierung Grönlands andererseits das dritte Protokoll an, in dem die Bedingungen für die Fischerei und insbesondere die Fangquoten für Gemeinschaftsfahrzeuge in den grönländischen Gewässern für den Zeitraum vom 1. Januar 1995 bis zum 31. Dezemer 2000 festgelegt sind. Diese Fangquoten können von Schiffen gefischt werden, die nicht die Flagge eines Mitgliedstaats der Gemeinschaft führen, soweit dies für die ordnungsgemäße Anwendung der Fischereiabkommen notwendig ist, die die Gemeinschaft mit Drittländern abgeschlossen hat. Die Gemeinschaft unterrichtet die für Grönland zuständigen Behörden von ihrer Reaktion auf das Angebot zusätzlicher Fangmöglichkeiten nach Artikel 8 des Fischereiabkommens innerhalb von sechs Wochen nach Eingang des Angebots. Zur effizienten Bewirtschaftung dieser Fangmöglichkeiten empfiehlt es sich, diese gemäß Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 in Form von Quoten auf die Mitgliedstaaten aufzuteilen. Für die Fangtätigkeiten nach dieser Verordnung gelten die Kontrollmaßnahmen der Verordnung (EWG) Nr. 2847/93 des Rates vom 12. Oktober 1993 zur Einführung einer Kontrollregelung für die Gemeinsame Fischereipolitik - ABl. Nr. L 389 vom 31. 12. 1992, S. 1. Verordnung geändert durch die Beitrittsakte von 1994 ABl. Nr. L 29 vom 1. 2. 1985, S. 9. ABl. Nr. L 261 vom 20. 10. 1993, S. 1. 3 Mit den für Grönland zuständigen Behörden wurde keine Einigung darüber erzielt, ob die betreffenden Fischereibestände den Bestimmungen der Verorndung (EG) Nr. 847/96 des Rates vom 6. Mai 1996 zur Festlegung zusätzlicher Bestimmungen für die jahresübergreifende Verwaltung der TACs und Quoten unterliegen sollen4. Aus zwingenden Gründen des Allgemeininteresses tritt diese Veordnung am 1. Januar 1998 in Kraft - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern für das Jahr 1998 werden gemäß dem Anhang aufgeteilt. Die im Anhang aufgeführten Fangquoten unterliegen nicht den Bestimmungen der Artikel, 2, 3 und 5 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 des Rates. Artikel 2 Artikel 3 Falls die für Grönland zuständigen Behörden zusätzliche Fangmöglichkeiten nach Artikel 8 des Fischereiabkommens anbieten, so beschließt der Rat darüber mit qualifizierter Mehrheit auf Vorschlag der Kommission binnen sechs Wochen nach Eingang dieses Angebots. Artikel 4 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft Sie gilt ab 1. Januar 1998. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am Dezember 1997. Im Namen des Rates Der Präsident ABl. Nr. L 115 vom 9. 5. 1996, S. 3. Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern (1998) ANHANG Art Geographische s Gebiet Fangquoten der Gemeinschaft (Tonnen) Den Mitgliedstaaten zugeteilte Quoten (Tonnen) Norwege n zugeteilte Mengen(9) Island zugeteilt e Mengen Färöer-Quoten im Rahmen des Fischereiprotokoll s zwischen der EG und Grönland <•> 500 150 150 1. 150 30 000 10 000 Kabeljau alle Zonen 31000 Deutschland Rotbarsch NAFOl ICES XIV/V(1) Schwarzer Heilbutt NAFO 0/1 ICES XTV/V Garnelen ICES XIV/Vp; Atlantischer Heilbutt(2) Katfisch Blauer Wittling NAFOl ICES XIV/V NAFO 0/1 ICES XIV/V ICES XIV/V Lodde Grenadierfisch ICESXIV/V NAFO 0/1 Grenadierfisch^ Polardorschw ICES XIV/V alle Zonen alle Zonen 6 000 47 820 1700 5 550 5 674 200 200 1000 1000 30 000 111 150w~ 1350 5 150 2 000 2 000 Ver. Königreich 5 640 Deutschland Ver. Königreich Deutschland Frankreich Ver. Königreich Deutschland Deutschland Ver. Königreich Frankreich Dänemark 25 360 5 395 105 46 270 330 220 550 4 040 210 1012 1012 Deutschland Deutschland Dänemark Frankreich Deutschland Gemeinschaft Deutschland Deutschland Ver. Königreich Gemeinschaft Gemeinschaft 1000 1 000 3 000 3 000 24 000 55 150 550 4 400 250 2 000 2 000 1 000(8) 1000 1 150 2 500 200l/J 200(7) 16 000 800 500 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Höchstens 20 000 Tonnen dürfen mit pelagischen Schleppnetzen gefangen werden. Mit Grundschleppnetzen und mit pelagischen Schleppnetzen gefangene Fische sind getrennt zu erfassen. Wird aufgrund der Beifänge von Atlantischem Heilbutt bei der Kabeljau- und Rotbarsch-Schleppnetzfischerei die Quote überschritten, so bieten die grönländischen Behörden Lösungen an, die es der Gemeinschaft gestatten, die Kabeljau- bzw. Rotbarschfischerei bis zur völligen Ausschöpfung der jeweiligen Quote weiter zu betreiben. Versuchsfischerei in Tiefen über 1 500 m. Die Beifänge von Schwarzem Heilbutt dürfen 40 % nicht übersteigen und werden auf die Quote angerechnet. Darf nur mit pelagischen Schleppnetzen oder Langleinen gefischt werden. Beifänge bis zu 10% sind zulässig, ausgenommen Garnelen und Schwarzer Heilbutt. Die Beifänge werden auf die entsprechende Quote angerechnet. Bis zu 1 000 Tonnen können mit Zustimmung der grönländischen Lizenzinhaber in den NAFO-Gebieten 0/1 gefangen werden. 70 % des grönländischen Anteils an der TAC für Lodde. Bei der Überprüfung der TAC im Laufe des Jahres 1998 wird die Gemeinschaftsquote entsprechend neu festgesetzt. Nur mit Langleinen zu befischen. Darf mit pelagischen Schleppnetzen gefangen werden. Nur zur Information J FINANZBOGEN 1. TITEL: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den grönländischen Gewässern(1998) 2. BETROFFENE HAUSHALTSLINIE: Linie B7-800 3. RECHTSGRUNDLAGE: Artikel 8 Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 des Rates 4. ALLGEMEINES ZIEL: 4. 1 Zielsetzung: Festsetzung endgültiger Fangquoten für Norwegen in grönländischen Gewässern zum Ausgleich der Vereinbarungen über den gegenseitigen Zugang zum Fischfang Norwegens und der Gemeinschaft (1998). 4. 2 Zeitraum: 1. Januar bis 31. Dezember 1998 5. EINSTUFUNG DER AUSGABE: C. D. Obligatorische Ausgabe. 6. ART DER AUSGABE: Finanzieller Ausgleich gemäß Artikel 9 Absatz 2 des dritten Protokolls (vgl. Verordnung (EG) Nr. 3354/94 des Rates) über zusätzlich von Grönland gemäß Artikel 8 des Fischereiabkommens (vgl. Verordnung (EWG) 223/85 des Rates) angebotene Fangmöglichkeiten. 7. HÖHE DER AUSGABE: Mindesbetrag: 958 740 ECU Höchstbetrag: 1 757 690 ECU Der für 1998 zu bewilligende und zu zahlende Betrag berechnet sich auf der Grundalge eines Betrags von 319,58 ECU je Tonnen Kabeljauäquivalent. Hieraus ergibt sich: Mindestbetrag: 3 000 Tonnen Kabeljauäquivalent Höchstbetrag: 5 500 Tonnen Kabeljauäquivalent x 319,58 = 958 740 ECU x 319,58 = 1 757 690 ECU 8. BETRUGSBEKÄMPFUNGSBESTIMMUNGEN: Im Rahmen des Fischereiabkommens zwischen der Gemeinschaft und Grönland ist der finanzielle Beitrag der Kommission an keine spezifische Bestimmung hinsichtlich der Endverwendung der Mittel gebunden. 9. KOSTEN-/NUTZENANALYSE : Das bilaterale Abkommen über den gegenseitigen Zugang zu den Gewässern zwischen der Gemeinschaft und Norwegen wird auf jährlicher Basis verwaltet, indem die Differenz zwischen den Fangmöglichkeiten der Gemeinschaft in norwegischen Gewässern und den norwegischen Fangmöglichkeiten in Gemeinschaftsgewässern für die verschiedenen Arten errechnet wird. Diese Vereinbarungen fallen von Jahr zu Jahr unterschiedlich aus je nach dem Zustand der betroffenen Fischbestände. Für 1998 ist die Vereinbarung mit Norwegen besonders schwierig wegen des schlechten Zustands der wichtigsten Fischbestände in den Gemeinschaftsgewässern. Die Lage wird noch verschärft durch die anhaltende Notlage bei Nordsseehering und den immer noch nicht befriedigenden Zustand der Kabeljau-, Schellfisch- und Makrelenbestände in der Nordsee und in den westlichen Fischereigewässern der Gemeinschaft. Daher ist es kaum möglich, jden Zugang von Gemeinschaftsschiffen zu norwegischen Fischereibeständen durch den Zugang norwegischer Schiffe zu den geringen Gemeinschaftsbeständen auszugleichen. Andererseits wurden die TAC für arktischen Kabeljau gesenkt. Außerdem steht der Gemeinschaft 1998 ein geringerer Anteil von Kabeljau im Rahmen der Kohäsionsregelung zur Verfügung, der dennoch ausgeglichen werden muß. Die gemeinschaftlichen Fischereifahrzeuge sind auf den ständigen Zugang zu den hochwertigen Fischarten wie z. B. Kabeljau, Schellfisch und Scholle in den norwegischen Gewässern und der Barentssee angewiesen. Daher muß Norwegen einen Ausgleich durch einige Fangmöglichkeiten erhalten, die der Gemeinschaft im Rahmen ihres Fischereiabkommens mit Grönland eingeräumt wurden. Soll eine Gefährdung der Fischbestände in den Gemeinschaftsgewässern verhindert und gleichzeitig die Fischereitätigkeit der Mitgliedstaaten soweit wie möglich aufrechterhalten werden, dürfte der Erwerb zusätzlicher Fangmöglichkeiten von Grönland die einzige Möglichkeit sein, mit Norwegen für 1998 eine ausgewogene Vereinbarung über gegenseitigen Zugang zu den Fischereibeständen zu erreichen. 10. VERWALTUNGSAUSGABEN: Keine > ISSN 0254-1467 KOM(97)711 endg. DOKUMENTE DE 03 11 Katalognummer : CB-CO-97-731-DE-C ISBN 92-78-29677-5 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg S


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 15. decembra 1997 o zmene a doplnení finančného nariadenia o C. SIS (SCH/Com-ex (97)35)

eurovoc_concepts:
Iceland
Norway
financial legislation
information system

text: 402 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 41997D0035 22. 9. 2000 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 239/444 ROZHODNUTIE VÝKONNÉHO VÝBORU z 15. decembra 1997 o zmene a doplnení finančného nariadenia o C. SIS (SCH/Com-ex (97)35) VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na články 92 a 119 vyššie uvedeného dohovoru, so zreteľom na články 2 a 3 Dohody o spolupráci medzi zmluvnými stranami Schengenskej dohody a Schengenského dohovoru na jednej strane, a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom na strane druhej, ROZHODOL TAKTO: Verzia Finančného nariadenia o nákladoch inštalácie a prevádzky Schengenského C. SIS (SCH/Com-ex (93) 16 rev) z 20. decembra 1996 sa týmto mení a dopĺňa takto. Vo Viedni 15. decembra 1997 Predseda K. SCHLÖGL 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 403 SCH/Com-ex (93) rev. 2 VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, so zreteľom na články 92 a 119 vyššie uvedeného dohovoru, so zreteľom na články 2 a 3 Dohody o spolupráci medzi zmluvnými stranami Schengenskej dohody a Schengenského dohovoru na jednej strane, a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom na strane druhej, ROZHODOL TAKTO: Priložené finančné nariadenie o inštalačných nákladoch a nákladoch technickej podpory prevádzky Schengenského informačného systému (C. SIS) sa týmto schvaľuje. FINANČNÉ NARIADENIE PRE INŠTALÁCIU A PREVÁDZKU SCHENGENSKÉHO C. SIS HLAVA I VŠEOBECNÉ USTANOVENIA Rozpočet pre funkciu technickej podpory Schengenského informačného systému v Štrasburgu uvedeného v článkoch 92 a 119 Schengenskej dohody zo 14. júna 1985, ďalej len „C. SIS“ bude zostavený z: — inštalačného rozpočtu pre centrálny informačný systém, pre ktorý budú výdavky schvaľované výkonným výborom po obdržaní stanoviska centrálnej skupiny; — prevádzkového rozpočtu, pre ktorý sa bude ročná suma výdavkov schvaľovať výkonným výborom po obdržaní stanoviska centrálnej skupiny. Inštalačný a prevádzkový rozpočet pre C. SIS bude, pokiaľ je to možné, brať do úvahy viacročnú tabuľku pre inštalačný a prevádzkový rozpočet SIS. Viacročná tabuľka pre inštalačný a prevádzkový rozpočet pokrývajúca aspoň tri roky bude obsahovať odhad predpokladaných výdavkov. Viacročná tabuľka pre inštalačný a prevádzkový rozpočet bude každý rok aktualizovaná riadiacim výborom SIS a schválená centrálnou skupinou počas prvého štvrťroka kalendárneho roka. 1. Vlastné zdroje C. SIS Vlastné zdroje C. SIS tak pre inštalačný, ako aj prevádzkový rozpočet bude zložený z príspevkov zmluvných strán a štátov dohody o spolupráci, ďalej len „spolupracujúce štáty“. Príspevky spolupracujúcich štátov sa určia na základe ich podielu na celkovom HDP všetkých zmluvných strán a spolupracujúcich štátov. Príspevky zmluvných strán sa určia na základe podielu každej zmluvnej strany na jednotnom hodnotiacom základe DPH v zmysle článku 2 ods. 1 písm. c) rozhodnutia Rady z 24. júna 1988 o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev. 404 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 Rozpis príspevkov medzi zmluvnými stranami na jednej strane a spolupracujúcimi štátmi na strane druhej sa určí na základe podielu každej zmluvnej strany a spolupracujúceho na agregovanom HDP všetkých zmluvných strán a spolupracujúcich štátov za predchádzajúci rok. Rozpis príspevkov medzi zmluvné strany sa určí každý rok, berúc do úvahy príspevky spolupracujúcich štátov na základe podielu vlastných zdrojov každej zmluvnej strany na zdrojoch DPH Európskych spoločenstiev tak, ako sa stanovilo posledným dodatkom k rozpočtu spoločenstva za predchádzajúci finančný rok. Príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov do každého rozpočtu vypočíta a určí francúzska zmluvná strana vo francúzskych frankoch. 2. Platba príspevkov Každá zmluvná strana a spolupracujúci štát prevedú svoje príspevky na nasledovný účet: Compte Tresor Public Banque de France č. 9000-3 (agence centrale comptable du trésor) Každá platba bude uložená na podporný fond zriadený v rámci rozpočtu Francúzskej republiky (fonds de concours č. 09. 1. 4 782) s Ministerstvom vnútra ako príjemcom. 3. Prístup nových štátov Ak pristúpi nová zmluvná strana, platí od dátumu pristúpenia nasledovné: — príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov sa upravia podľa hlavy I. 1 tohoto finančného nariadenia; — príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov sa upravia s ohľadom na stanovenie príspevku novej zmluvnej strany k prevádzkovým nákladom SIS v roku pristúpenia; — príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov sa upravia s ohľadom na vyčlenenie časti nákladov predtým vynaložených na inštaláciu C. SIS novej zmluvnej strane. Táto suma sa vypočíta podľa podielu zdrojov DPH novej zmluvnej strany na celkových zdrojoch DPH Európskych spoločenstiev za roky, v ktorých boli vynaložené náklady na inštaláciu C. SIS pred pristúpením novej zmluvnej strany. Táto suma bude preplatená ostatným štátom v pomere k ich príspevkom, po prepočítaní podľa hlavy I. 1 tohoto nariadenia. HLAVA II ROZPOČET INŠTALÁCIE Francúzska republika bude znášať všetky predbežné náklady inštalácie C. SIS v súlade so zákonnými pravidlami upravujúcimi verejné financie Francúzska. Sumy stanovené ako príspevky každého členského štátu a spolupracujúceho štátu sa vypočítajú a určia francúzskou zmluvnou stranou vo francúzskych frankoch podľa hlavy I. 1 tohoto finančného nariadenia. 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 405 1. Odhad výdavkov Počas roka predchádzajúceho roku čerpania rozpočtu francúzska zmluvná strana vyhotoví ročný návrh rozpočtu pre inštalačné výdavky C. SIS, berúc do úvahy, pokiaľ je to možné, predbežnú viacročnú tabuľku pre inštaláciu a prevádzku SIS. Tento návrh rozpočtu sa predloží centrálnej skupine na vyjadrenie jej stanoviska a výkonnému výboru na prijatie aspoň šesť mesiacov pred začiatkom finančného roka. Ak sa návrh rozpočtu zamietne, francúzska zmluvná strana pripraví nový návrh do jedného mesiaca, ktorý bude okamžite predložený výkonnému výboru na prijatie. Na konci každého štvrťroka finančného roka centrálna skupina po obdržaní stanoviska riadiaceho výboru SIS schvaľuje inštalačné výdavky na C. SIS, ako aj všetky nepredvídané výdavky, ktoré budú odôvodnené v podpornom dokumente. Do šiestich mesiacov nasledujúcich po uzavretí finančného roka vyhotoví francúzska zmluvná strana viacročnú tabuľku inštalačných výdavkov C. SIS, ktorá sa schvaľuje centrálnou skupinou do konca finančného roka. Táto tabuľka bude predložená výkonnému výboru na schválenie v rovnakom čase, ako návrh ročného rozpočtu na inštalačné výdavky C. SIS. Príspevky príslušných štátov sa stanú splatné po schválení výdavkov výkonným výborom a zaplatia sa podľa postupu určeného v hlave II. 2. Zmluvné strany a spolupracujúce štáty sa zaväzujú pokryť všetky inštalačné výdavky do sumy schválenej výkonným výborom. Zmluvné strany a spolupracujúce štáty si môžu zvoliť platbu svojich príspevkov na inštaláciu C. SIS vo forme platby vopred pokrývajúcej časť alebo celý ich odhadovaný príspevok. 2. Spôsob platby Príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov sa stanú splatné k dátumu, ku ktorému francúzska zmluvná strana vykoná platby. Aj tak však s ohľadom na znižovanie počtu platobných výziev zašle francúzska zmluvná strana štátom platobné výzvy 2-krát ročne, k 30. aprílu a 30. októbru tak, aby brala do úvahy termíny štátov pre záväzky prevádzkových výdavkov. Francúzska zmluvná strana zašle štátom list obsahujúci platobnú výzvu prostredníctvom administratívnych orgánov, o ktorých jej boli poskytnuté podrobnosti. Tento list bude uvádzať: — právny základ pre platobnú výzvu; — sumu schváleného inštalačného rozpočtu C. SIS; 406 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 — sumu, ktorá sa má za dané obdobie zaplatiť; — nevyhnutné informácie pre platbu príspevkov tak, ako je to stanovené v hlave I. 2 tohoto finančného nariadenia. K tomuto listu budú pripojené nasledovné dokumenty: — tabuľka znázorňujúca podiely spolupracujúcich štátov vypočítané na základe HDP, a tabuľka znázorňujúca podiel každého štátu na prevádzkovom rozpočte C. SIS pre výdavky vynaložené počas daného obdobia, vypočítané na základe jej podielu DPH v SIS; — kópie dokumentov zabezpečujúcich sumu, ktorá má byť prevedená. Aby sa zabezpečil hladký prevod platieb, každý štát má pripojiť k prevodu poznámku obsahujúcu nasledovné informácie: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget d’installation du systéme informatique SCHENGEN MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministére de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (VEC: platba príspevku za rok 199… od… (štát) do rozpočtu inštalácie Schengenského informačného systému SUMA: … frankov PRÍJEMCA: Ministerstvo vnútra, odbor prenosu dát a informatiky) 3. Financovanie štátom iným ako Francúzska republika Ak po dohode s ostatnými zmluvnými stranami a spolupracujúcimi štátmi znáša zmluvná strana alebo spolupracujúci štát priamo časť nákladov inštalácie C. SIS, tento výdavok sa rozdelí medzi zmluvné strany v súlade s distribučným kľúčom stanoveným francúzskou zmluvnou stranou za finančný rok, v ktorom sa výdavok vynaložil. Zmluvná strana alebo spolupracujúci štát znášajúci priamo tento výdavok bude informovať francúzsku zmluvnú stranu, ktorá zažiada o príspevky ostatných zmluvných strán a spolupracujúcich štátov vypočítané podľa tohoto finančného nariadenia. Francúzska zmluvná strana uhradí platbu, len čo budú dlžné príspevky obdržané od ostatných zmluvných strán a spolupracujúcich štátov. HLAVA III PREVÁDZKOVÝ ROZPOČET Francúzska republika bude znášať všetky predbežné náklady prevádzky C. SIS v súlade so zákonnými pravidlami upravujúcimi verejné financie Francúzska. Sumy stanovené ako príspevky každého členského štátu a spolupracujúceho štátu sa vypočítajú a určia francúzskou zmluvnou stranou vo francúzskych frankoch podľa hlavy I. 1 tohoto finančného nariadenia. 1. Návrh prevádzkového rozpočtu Počas roka predchádzajúceho roku čerpania rozpočtu francúzska zmluvná strana vyhotoví návrh rozpočtu prevádzkových nákladov C. SIS. Tento návrh rozpočtu sa predloží centrálnej skupine na vyjadrenie jej stanoviska a výkonnému výboru na prijatie aspoň šesť mesiacov pred začiatkom finančného roka. 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 407 Tento návrh rozpočtu bude, pokiaľ je to možné, brať do úvahy predbežnú viacročnú tabuľku pre inštaláciu a prevádzku SIS. Dokumenty o odhadoch výdavkov budú pripojené k návrhu rozpočtu. Rozpočet sa schvaľuje zmluvným stranami jednohlasne. Ak sa návrh rozpočtu zamietne, francúzska zmluvná strana pripraví nový návrh do jedného mesiaca, ktorý bude následne po stanovisku centrálnej skupiny okamžite predložený výkonnému výboru na prijatie. Počas obdobia medzi dvoma konzultáciami alebo v prípade neprijatia návrhu rozpočtu si môže francúzska zmluvná strana vyžiadať príspevky zmluvných strán a spolupracujúcich štátov a započať čerpanie rozpočtu predbežnými dvanástinami, až pokiaľ sa neprijme rozpočet pre tento finančný rok. Francúzska zmluvná strana môže predložiť výkonnému výboru doplnený alebo zmenený návrh rozpočtu. Tento mu bude predložený na schválenie následne po stanovisku centrálnej skupiny. Akýkoľvek deficit alebo prebytok, ktorý vznikol počas finančného roka musí byť vyrovnaný v nasledovnom roku čerpania rozpočtu. 2. Spôsob platby Rozhodnutie výkonného výboru o prijatí rozpočtu bude predsedníckou krajinou riadne oznámené zmluvných strán všetkým zmluvných stranám a a spolupracujúcich štátov sa hneď potom stanú splatné. spolupracujúcim štátom; príspevky Za týmto účelom zašle francúzska zmluvná strana každej zmluvnej strane a spolupracujúcemu štátu výzvu na platbu dlžných príspevkov a jej kópiu zašle predsedajúcej krajine. Zmluvné strany a spolupracujúce štáty zaplatia svoje príspevky v plnej výške do 30. apríla daného finančného roka. Ak zmluvná strana nedodrží k tomuto dátumu svoje finančné záväzky, platia súčasné nariadenia spoločenstva upravujúce splatný úrok z omeškania platieb príspevkov do rozpočtu spoločenstva. Tieto nariadenia platia mutatis mutandis v prípadoch, keď spolupracujúci štát nedodrží v určenej lehote svoje finančné záväzky. Na začiatku finančného roka, v ktorom má byť prijatý prevádzkový rozpočet čerpaný, zašle francúzska štátom list obsahujúci platobnú výzvu prostredníctvom administratívnych orgánov, o ktorých jej boli poskytnuté podrobnosti. zmluvná strana Tento list bude uvádzať: — právny základ pre platobnú výzvu; — sumu prevádzkového rozpočtu prijatého výkonným výborom pre daný rok 408 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 K tomuto listu bude pripojená tabuľka znázorňujúca podiely spolupracujúcich štátov vypočítané na základe HDP, a tabuľka znázorňujúca podiel každého štátu na prevádzkovom rozpočte C. SIS vypočítaný na základe jej podielu DPH v SIS. Taktiež sa pripojí tabuľka znázorňujúca výpočet podielu HDP a DPH v SIS pre rok, v ktorom sa má výdavok vynaložiť. Aby sa zabezpečil hladký prevod platieb, každý štát má pripojiť k prevodu poznámku obsahujúcu nasledovné informácie: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget de fonctionnement du systéme informatique SCHENGEN MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministére de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (VEC: platba príspevku za rok 199… od… (štát) do prevádzkového rozpočtu Schengenského informačného systému SUMA: … frankov PRÍJEMCA: Ministerstvo vnútra, odbor prenosu dát a informatiky) Zmluvné strany a spolupracujúce štáty si môžu zvoliť platbu sumy vopred na pokrytie ich odhadovaných príspevkov pre niekoľko finančných rokov. HLAVA IV SCHVAĽOVANIE ÚČTOV Na začiatku každého finančného roka zašle francúzska zmluvná strana štátom dokument vyhotovený na základe ustanovení tohoto finančného nariadenia, požadovaný na to, aby výkonný výbor následne po stanovisku centrálnej skupiny vydal záverečné vyúčtovanie predchádzajúceho finančného roka. Dokument bude obsahovať: 1. Pre rozpočet inštalácie — výkaz výdavkov vynaložených francúzskou zmluvnou stranou a tam, kde je to potrebné, aj ostatnými zmluvnými stranami alebo spolupracujúcimi štátmi podľa ustanovení hlavy II. 3 tohoto finančného nariadenia; — suma a rozpis príspevkov zaplatených každým štátom do podporného fondu (fonds de concours) a tam, kde je to potrebné, aj všetky zostávajúce sumy na refundáciu. 2. Pre prevádzkový rozpočet — výkaz výdavkov vynaložených počas predchádzajúceho finančného roka. Táto tabuľka bude znázorňovať deficit alebo prebytok v porovnaní s prijatým rozpočtom podľa hlavy III. 1 tohoto finančného nariadenia tak, aby boli štátom doúčtované alebo refundované príslušné sumy; — suma a rozpis príspevkov zaplatených do podporného fondu a tam, kde je to potrebné, všetky sumy, ktoré štáty dlhujú. Dokument overí finančný audítor francúzskeho ministerstva vnútra a predsedajúca krajín ho zašle všetkým stranám a spolupracujúcim štátom. 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 409 Schválenie uvedeného dokumentu výkonným výborom bude znamenať záverečné vyúčtovanie účtov predložených Francúzskou republikou za daný finančný rok. Schválenie sa vydá počas prvého štvrťroka roka nasledujúceho po danom rozpočtovom roku. K dokumentu bude pripojená tabuľka znázorňujúca príspevky každého štátu pre nasledovný finančný rok vypočítané podľa hlavy I. 1 tohoto finančného nariadenia. Ak sa štát rozhodne platiť svoje príspevky po častiach alebo vcelku vo forme platby vopred, dokument bude znázorňovať výsledný zostatok po odrátaní dlžných súm za daný rozpočtový rok. Toto rozhodnutie nadobudne platnosť po tom, čo všetky zmluvné strany Schengenského dohovoru oznámia, že postupy požadované ich právnymi systémami tak, aby sa tieto rozhodnutia stali na ich území záväznými, boli ukončené