title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: - »Kommissionens ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)«, og - »Kommissionens ændrede forslag til Rådets afgørelse om det femte rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs (EURATOM) indsats inden for forskning og uddannelse (1998-2002)«

eurovoc_concepts:
EAEC
EU programme
EU research policy
research and development
technological change

text: 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/133 BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer: Punkt 5. 3. 1 Teksten ændres som følger: ». ØSU opfordrer medlemslandene til at behandle disse aspekter indgående inden for rammerne af deres nationale strafferet. « Afstemningsresultat For: 13, imod: 19, hverken for eller imod: 3. Punkt 5 Følgende nye punkt indføjes: »Forberedelse af IT-branchen ØSU er af den opfattelse, at erhvervslivet, den offentlige administration og forbrugerne bør forskånes for gentagne systemtekniske tilpasninger i forbindelse med dels omstillingen af computere til år 2000 og dels indførelsen af euroen. For at mindske omstillingsomkostningerne, fremme planlægningssikkerheden og øge forbrugernes tillid bør IT-leverandørerne med strategisk støtte fra Kommissionen i rette tid tilbyde komplekse systemtekniske pakkeløsninger. I denne forbindelse udtrykker ØSU tilfredshed med planen om at afholde et Euro-IT-Forum. ØSU ser gerne, at dette arrangement allerede finder sted i første halvdel af 1998, således at man ikke kommer i tidnød. « Afstemningsresultat For: 15, imod: 17, hverken for eller imod: 5. Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Kommissionens ændrede forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)«, og — »Kommissionens ændrede forslag til Rådets afgørelse om det femte rammeprogram for Det Europæiske Atomenergifællesskabs (EURATOM) indsats inden for forskning og uddannelse (1998-2002)« (98/C 73/31) Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 30. september 1997 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at afgive en supplerende udtalelse om de ovennævnte emmer. Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Bernabei til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 26. november 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 11. december 1997, enstemmigt følgende udtalelse. 1. Det Økonomiske og Sociale Udvalgs henstillinger Betragtninger: femte rammeprogram for forskning og uddannelse (EURATOM) (1998-2002)« (1), hvori ØSU forbeholdt sig ret til at kommentere de finansielle udsigter, som Kommissionen bebudede. 1. 1. Der henvises til ØSU’s enstemmigt vedtagne udtalelse af 1. oktober 1997 om »Forslag til afgørelse om det femte rammeprogram for Fællesskabets FTUD- indsats (1998-2002)« og »Forslag til afgørelse om det (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997. C 73/134 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 1. 2. Der henvises til udtalelsen af 30. maj 1996 om »Grønbogen om innovation« (1) og initiativudtalelsen af 1. oktober 1997 om »Følgerne for SMV af det stadige, generelle fald i de midler, der afsættes til forskning og teknologisk udvikling i EU (på EU- og nationalt plan)« (2). 1. 3. Der henvises til konklusionerne fra det ekstraor- dinære europæiske Råd om beskæftigelse i Luxembourg den 20. og 21. november 1997, hvor beskæftigelses- spørgsmålet stod i centrum, og hvor det blev understre- get, at forskningspolitikken, herunder især det femte rammeprogram, bør spille en vigtig rolle for konkurren- ceevnen og jobskabelsen, navnlig ved hjælp af formidling af innovationer og teknologioverførsel til SMV. 1. 4. Kommissionens ændrede forslag til afgørelse af 11. august 1997(3) indeholder budgetbevillingerne til det femte rammeprogram, som omfatter et samlet beløb på 16,3 mia. ecu, fordelt på de tematiske programmer ved brug af de procenttal, som var medtaget i det oprindelige forslag. Der foreligger ingen bemærkninger om ressour- 1. 5. cernes fordeling mellem nøgleaktionerne eller oplys- ninger om kriterierne for den fremtidige fordeling af ressourcer mellem generiske FTU-aktiviteter, aktiviteter til støtte for infrastrukturerne og nøgleaktionerne. ØSU gentager behovet for: 1. 6. at afsætte bevillinger på mindst 17 mia. ecu til det femte rammeprogram, fordelt således: 15,533 mia. ecu FTUD-rammeprogram og 1,467 mia. ecu til EURATOM-rammeprogrammet; Fællesskabets til at opretholde en fleksibilitetsreserve på mindst 1. 7. 4,5 %, svarende til 700 mio. ecu; 1. 8. at kræve en mindstetærskel for de samlede offentlige og private ressourcer på 1 mia. ecu til hver nøgleaktion; disses antal bør være begrænset til en halv snes; de bør udvælges efter kvantificerbare kriterier og bør tildeles målsætninger med en specifik, resultatbaseret køreplan; at forsyne de tværgående programmer med til- 1. 9. strækkelige bevillinger til at øge effektiviteten; bevilling- erne bør fordeles således: 575 mio. ecu til internationalt samarbejde; 550 mio. ecu til innovation og SMV’er og 1,402 mia. ecu til udvikling af det menneskelige potentiale; (1) EFT C 212 af 23. 7. 1996. (2) EFT C 355 af 21. 11. 1997. (3) KOM(97) 439 endelig udg. 1. 10. at omdefinere FFC’s strategiske rolle med hen- blik på en strategisk styrkelse: FFC bør være et neutralt videncenter både inden og uden for EF; der bør sørges for opbakning om EF’s beslutningstagning og om andre EU-politikker, og der bør udvikles en stærk europæisk identitet inden for FTU og innovation, som skal være åben for det globale marked, og som skal tildeles bevillinger på 815 mio. ecu. Med udgangspunkt i ovenstående kommentarer henstil- ler ØSU til Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet: at sørge for et snævert samspil mellem ramme- 1. 11. programmet og europæiske, ikke-EF-samarbejdsformer, herunder især EUREKA og COST, samt, på basis af analyser af forskellige geografiske områder, at udforme en nuanceret indsats for: de central- og østeuropæiske lande, Middelhavsområdet, SNG-landene, lande med dynamisk økonomi beliggende i Asien og Latinamerika, udviklingslandene samt industrialiserede tredjelande; 1. 12. at omforme og styrke aktionen vedrørende innovation og SMV-deltagelse med henblik på en styrkel- se af de foranstaltninger, som indgår i det fjerde rammeprogram, således at der tilføres nye, innoverende, specifikke elementer med sigte på at give stødet til en virksomhedsånd blandt forskere og videnskabsfolk; endvidere bør der indføres en ad hoc-mekanisme til støtte for etablering af teknologiske joint ventures med henblik på industriel og kommerciel udnyttelse af EF-forskningens resultater; at gøre tildelingen af finansielle ressourcer 1. 13. betinget af, at en større procentdel øremærkes til udvekslinger mellem den akademiske verden og er- hvervslivet, universiteter og SMV’er, større forsknings- centre, industrielle laboratorier og SMV’er; 1. 14. at sørge for sammenhæng mellem den krævede, integrerede indfaldsvinkel i det femte rammeprogram og koncentrationen og interoperabiliteten af aktiviteterne inden for generisk forskning, støtte til store infrastruktu- rer og de nøgleaktioner, som EF’s nye forskningsstruktur er baseret på; 1. 15. at identificere en række kvalitative/kvantitative indikatorer til udvikling af og kontrol med nøgleaktio- nernes aktiviteter, såsom bidrag til forbedring af det socioøkonomisk grundlag for udvikling af et bæredygtigt vækstog beskæftigelsespotentiale, absorptionsevne, om- fanget af strategisk synlighed og den europæiske dimen- sion, graden af samspil mellem EF’s og medlemsstaternes aktioner, tilstedeværelsen af SMV’er i sektoren, potenti- elle følgevirkninger for nye virksomheder, nye arbejds- pladser og nye stillingsområder; 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/135 1. 16. at fordele de samlede bevillinger på 11,491 mia. ecu til de tematiske programmer, således at en fast andel går til nøgleaktionerne, og således at en gennemsnitlig andel, der skal være fleksibel fra det ene tematiske program til det andet, på højst 25 % går til generisk FTU og til store infrastrukturer; 1. 17. at sørge for, at der inden for hver nøgleaktion afsættes en passende procentdel af bevillingerne til demonstration og innovation og SMV, til støtte for vekselvirkningen mellem forskning, innovation og marked; 1. 18. at integrere og følgelig rationalisere de foreslå- ede nøgleaktioners indhold, således at der, hvor det er muligt, foretages passende omlægninger inden for de tematiske programmer, Kommissionen foreslår; 1. 19. at udvælge en halv snes nøgleaktioner vedrøren- de EF’s FTUD-rammeprogram og én vedrørende EURA- TOM-rammeprogrammet: disse bør tildeles tilstrække- ligt med finansielle ressourcer til at opnå en kritisk masse, absorptionsevne, videnskabelig ekspertviden og strategisk synlighed; at gøre tildelingen af finansielle ressourcer til 1. 20. nøgleaktionerne afhængig af de opnåede og verificerede resultater med det sigte at undgå en femårig fastfrysning og »tvangs«finansiering af FTUD-aktiviteter på et lavt teknologisk og innovativt niveau; 1. 21. at gennemføre nogle moderne, enkle og gennem- sigtige forvaltningsmekanismer ved hjælp af tildeling af præcise ansvarsbeføjelser på nogle begrænsede bureau- kratiske og beslutningstagende niveauer, således at den kollektive beslutningstagning kun finder sted på de allerhøjeste niveauer, dvs. de ansvarlige kommissærer. 2. Indledning 2. 1. Den 1. oktober 1997 vedtog ØSU enstemmigt udtalelsen om »Forslag til afgørelse om det 5. rammepro- gram for Fællesskabets FTUD-indsats (1998-2002)« og »Forslag til afgørelse om det 5. rammeprogram for forskning og uddannelse (EURATOM) (1998-2002)« (1). 2. 2. I denne udtalelse forbeholdt ØSU sig ret til at udarbejde en supplerende udtalelse, når der var fremlagt forslag til bevillinger, og dette forslag var vedtaget. (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997. Dette ændrede forslag til afgørelse (2), blev vedtaget af Kommissionen den 11. august 1997. 2. 3. Kommissionen foreslår en forhøjelse på 3 %, svarende til samlede bevillinger på 16,3 mia. ecu, på grundlag af de foreløbige prognoser for BNI. Dette ligger på linje med afgørelsen af 15. juli 1997 om Agenda 2000 (3), hvori der sloges til lyd for en hurtigere stigning end BNI-stigningen for bestemte prioriterede program- mer under de interne politikker, herunder forskning. 2. 4. Kommissionen foreslår det samlede beløb fordelt med 14,833 mia. ecu til Fællesskabets FTUD-ramme- program og 1,467 mia. ecu til EURATOM-rammepro- grammet. 2. 5. I finansieringsoversigterne gentager Kommissio- nen FTUD-indsatsens opbygning i tre tematiske pro- grammer, tre tværgående programmer og en direkte aktion for FFC, dog med forbehold for eventuelle rådsafgørelser om anvendelse af artikel 130 K, L og N. 2. 6. Forslaget er begrænset til en fordeling af det samlede beløb på basis af de procentsatser, som blev fremført i det oprindelige forslag. For nøgleaktionernes vedkommende rummer forslaget ingen bemærkninger om ressourcernes fordeling og heller ingen kriterier for den senere fordeling af ressourcerne mellem generiske FTU-aktiviteter, infrastrukturstøtteaktiviteter og nøgle- aktionerne. I det kapitel (4), der indeholder oplysninger om 2. 7. det ændrede forslags »cost/effectiveness«, taler Kommis- sionen blot om »specifikke og kvantificerbare mål« for hvert af de seks temaer, uden at der gives nærmere oplysninger om denne kvantificering eller anføres en metode til nøjagtig kontrol med de opstillede mål- sætninger i løbet af aktionernes gennemførelse. 3. De finansielle udsigter og rammeprogrammets nye arkitektur 3. 1. ØSU gentager henstillingen fra udtalelsen af 1. oktober 1997 om at afsætte finansielle midler til det 5. rammeprogram på mindst 17 mia. ecu »fordelt på et begrænset antal tematiske programmer og nøgleaktioner og med større vægt på tiltag inden for de tværgående aktioner samt med større rækkevidde end disse« (5). Der er tale om det vejledende beløb, som Kommissionen har sat til 16,3 mia. ecu, og en reserve på 700 mio. ecu til det 5. EF-rammeprogram; formålet er straks fra første færd at råde over supplerende ressourcer og derved undgå (2) KOM(97) 439 endelig udg. (3) KOM(97) 2000 endelig udg. (4) Punkt 9 i den finansieringsoversigt som er vedføjet det ændrede forslag. (5) EFT C 355 af 21. 11. 1997. C 73/136 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 indviklede forhandlinger, som tilfældet var med det 4. rammeprogram, angående tildeling af ekstra midler efter midtvejsrapporten. Dette ligger på linje med, hvad der er givet udtryk for i forskellige evalueringsrapporter, herunder især Davignon-rapporten. 3. 2. ØSU godkender bevillingerne på 1,467 mia. ecu til EURATOM-programmet, når bortses fra en række særlige forbehold, som fremføres i denne udtalelse, herunder især forbeholdet vedrørende nøgleaktionen »termonuklear fusion«, men finder det nødvendigt at hæve FTUD-bevillingerne til 15,533 mia. ecu, så man når op på et samlet beløb på 17 mia. ecu til de to rammeprogrammer. I denne forbindelse gentager ØSU sine tidligere 3. 3. henstillinger om: — at opretholde en fleksibilitetsreserve på 700 mio. ecu (4,5 %) til at imødegå hastende og uventede problemer samt til pilotaktioner og demonstrations- projekter med sigte på at iværksætte eventuelle nye nøgleaktioner og/eller aktioner, som vedtages i overensstemmelse med artikel 130 K, L og N, — at kræve en mindstetærskel for de samlede offentlige og private ressourcer til hver nøgleaktion på 1 mia. ecu, således at man når op på den kritiske masse, som er nødvendig af hensyn til synlighed og opnåelse af konkrete resultater, som kan verificeres på kort og mellemlang sigt, — at koncentrere forskningsindsatsen om en halv snes nøgleaktioner, der udvælges efter kvantitative krite- rier og med en begrænset, resultatbaseret køreplan, — at der til de tværgående programmer afsættes midler af hensyn til synlighed og sammenhæng i det interna- tionale samarbejde, mindst svarende til det 4. ramme- programs, at styrke indsatsen til formidling og udnyttelse af resultaterne, især for SMV’s vedkom- mende, og at omlægge forskeruddannelsen og -mobi- liteten med sigte på bedre balance mellem den akademiske verden og erhvervslivet, — at omdefinere FFC’s og dets institutters rolle med henblik på en strategisk styrkelse; ressourcetildeling- en bør gøres betinget af en bedre tværinstitutionel støtte til beslutningstagningen i EF og støtte til udbygningen af den europæiske og internationale dimension i FTUD-indsatsen, hvilket skal sikre passende for EF- politikkerne, især med det sigte at styrke indsatsen vedrørende målinger og prøvninger, tilvejebringelse af Europa-omspændende teknisk harmonisering, kontrol med svindel samt endelig åbning af det kvalitetsnormer støtte til videnskabelige og industrielle samfund i Europa og hele verden, — inden for hvert tematisk program at beramme en aktion for prognoser og evaluering, hvor man skal analysere de teknologiske og industrielle tendenser i de sektorer, som programmerne omfatter, således at man løbende kan omlægge de korte og mellemlange målsætninger, som er under gennemførelse, samt identificere nye alternativer og opdukkende behov. I overensstemmelse med disse valg foreslår ØSU 3. 4. følgende finansielle fordeling af de 15,533 mia. ecu: ØSU’s forslag (i mio. ecu) Kommis- sionens forslag (i mio. ecu) Tværgående programmer Internationalt samarbejde Innovation og SMV 550 550 (491) (350) Forskermobilitet 1 402 (1 402) Tematiske programmer 11 491 (11 775) Fleksibilitetsreserve for de tema- tiske programmer FFC I alt 700 815 (0) (815) 15 533 (14 833) 4. Fordelingen af de finansielle ressourcer til de tværgå- ende programmer 4. 1. Aktionen »Internationalt samarbejde« 4. 1. 1. ØSU understreger de internationale samar- bejdsaktiviteters afgørende betydning på et globalt marked omfattende EU og tredjelande samt det nødven- dige i at sikre et snævert samspil med europæiske, ikke-EF-samarbejdsformer, herunder især EUREKA og COST. 4. 1. 2. På dette felt bør man opretholde en selvstændig koordineringsaktivitet til at ledsage og understøtte de tematiske programmers aktiviteter, med det sigte at tilvejebringe en integreret indfaldsvinkel. 4. 1. 3. ØSU gentager det nødvendige i at udvikle en passende analyse for de forskellige geografiske regioner, som bør identificeres ud fra deres teknologiske udvikling og videnskabelige niveau; man bør prioritere naboregio- ner og ansøgerlande, og samtidig opretholde de gensidige fordele og søge at løse fælles problemer. 4. 1. 4. ØSU mener, at man følgelig bør foretage en ressourcerne og prioritere nuanceret fordeling af 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/137 tilgrænsende områder samt afsætte ca. halvdelen af beløbet til de første to af følgende syv zoner: central- og østeuropæiske lande, som enten er associerede eller ansøgerlande; tredjelande i Middelhavsområdet, hvor man bør styrke det euromediterrane partnerskabs tekno- logiske dimension samt forsknings- og innovationsdi- mensionen; landene i det tidligere Sovjetunionen, hvor man bør opretholde det videnskabelige forskningspoten- tiale, som bidrager til løsning af økonomiens overgangs- problemer samt sikkerhedsproblemer; lande med dyna- misk økonomi beliggende i Asien og Latinamerika, da disse er nye aktører i de forskellige FTU-sektorer på internationalt plan; udviklingslandene, bl. a. af hensyn til aktioner inden for miljøbeskyttelse og sundhed; industrialiserede tredjelande, der både er EU’s konkur- renter og partnere på det globale marked. 4. 1. 5. Ud over den indsats, som fordeles efter geogra- fiske regioner, har det tværgående program vedrørende internationalt samarbejde ifølge ØSU den vigtige opgave at sørge for et snævrere samspil med ikke-EF-samar- bejdsformer og med internationale organisationer. Det er bl. a. nødvendigt at forbedre sammenhængen, at systematisere og i højere grad integrere koordineringen med EUREKA og COST på grund af disses særlige fleksibilitet, den frivillige koordinering og bottom up- metoden, som udgør en model for videnskabeligt samar- bejde og teknologisk innovation, der kan bidrage til at løse det europæiske innovationsparadoks. 4. 1. 6. Efter ØSU’s mening gør den strategiske betyd- ning af de to aktiviteter, som den internationale samar- bejdsaktion er inddelt i, det berettiget, at der opretholdes et ressourceniveau, som mindst svarer til det fjerde rammeprograms, dvs. 575 mio. ecu, deraf 75 mio. ecu til styrkelse af samarbejdet med bl. a. EUREKA og COST, og 500 mio. ecu fordelt på de seks geografiske interventionsområder. 4. 1. 7. Ud over disse særlige ressourcer og dem, som bør afsættes i forbindelse med nøgleaktionerne, bør der etableres mekanismer til systematisk og fælles aktivering i tilknytning til programmerne PHARE, TACIS, MEDA, ALA og EUF-AVS. 4. 2. Aktionen vedrørende innovation og små og mel- lemstore virksomheders deltagelse 4. 2. 2. Nyskabelserne bør ikke blot bestå i »one-stop- shops«, innovationsenheder til støtte for efterforskning og forskningssamarbejde, informations- og bistandsnet og -tjenester for intellektuel ejendomsret og innovations- finansiering. Disse skridt er ikke vidtgående nok, men bør ledsages af mekanismer, som kan lette etableringen og udviklingen af innoverende virksomheder, samt mere direkte instrumenter til støtte for de vigtigste innovationsaktører, som jo udgøres af alle de forskellige former for mindre virksomheder. 4. 2. 3. Af denne årsag henstiller ØSU, at der etableres særlige mekanismer til oprettelse af nye innoverende virksomheder, således at man direkte kan udnytte fordelene ved EF-forskningen, og så der gives stødet til en virksomhedsånd blandt forskere og videnskabsfolk, hvor man forsyner dem med den knowhow, som er nødvendig for at omsætte patenter og licenser industrielle og kommercielle resultater, i en europæisk dimension for det globale marked. 4. 2. 4. Den fulde iværksættelse af det tværgående program om »forskeruddannelse og forskermobilitet« må bakkes op af en passende budgetpost (50 mio. ecu) til at uddanne industrielle og akademiske forskere, sideløbende med den specifikke sektorbudgetpost, såle- des at strategiske, organisatoriske, ledelsesmæssige og kommercielle færdigheder kan indgå i et samspil med de teknologiske færdigheder, som knytter sig til strategiske erhvervssektorer og partnerskabsnetværker. Dette ville sætte forskerne i stand til at erhverve praktiske erfaringer gennem »praktikantophold« og udviklingsprogrammer, som gennemføres i samarbejde med erhvervslivet, og hjælpe dem til at bedømme markedspotentialet for udtagning af patent på deres opdagelser samt de potenti- elle økonomiske og kommercielle afsætningsmarkeder for deres arbejde (i samarbejde med Det Europæiske Patentkontor og nationale patentkontorer). 4. 2. 5. For at gøre det lettere for erhvervslivet at fremme tværnationalt samarbejde mellem SMV’er og forskere samt udnytte resultaterne af EF-forskningen må et iværksætterinitiativ understøttes af foranstaltninger, hvor man samler og konsoliderer de forskellige områder inden for videnskabelig og industriel ekspertviden. 4. 2. 1. ØSU mener, at hvis man ikke omformer og styrker aktionen vedrørende innovation og SMV- deltagelse og undlader at ændre indholdet og tildele øgede ressourcer, kan der opstå en fare for hele op- bygningen af det femte rammeprogram og for »problem- solving«-filosofien, som er til gavn for borgerne, virk- somhederne og samfundet. Hvis man blot viderefører de nuværende aktiviteter, opnår man ingen garanti for »innoverende« resultater og for »et brud med fortiden«. 4. 2. 6. Til det formål bør der tilvejebringes en særlig støtteforanstaltning til teknologiske joint ventures mel- lem to eller flere partnere fra forskellige medlemsstater; man bør dække udgifterne til markedsforskning, juridisk indsats, den miljømæssige indvirkning, gennemførelse af tekniske kvalitetsnormer samt mere generelt den erhvervsplanlægning, som de har behov for for at kunne fra samle deres egne ressourcer eller ressourcer C 73/138 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 venture-kapital-foretagender og finanssektoren, even- tuelt med et EF-bidrag på indtil 10 % af de samlede investeringer i det nye joint venture. 5. Fordelingen af de finansielle ressourcer til de temati- ske programmer 4. 2. 7. Støtten til disse aktiviteter inden for det 5. ram- meprogram bør omfatte en ny særlig budgetpost på 150 mio. ecu til dette tværgående program, så det sikres, at det opnår den synlighed, der er nødvendig for at kunne søsætte pilotprojekter. 4. 2. 8. De øvrige tværgående programaktiviteter — som bør lægges om og tage sigte på de reelle, endelige brugere, og som bør suppleres med nøgletal for nationale innovationstiltag og kodekser for god adfærd, der bør udvise en innovationsvenlig, finansiel, regulerende og juridisk ramme for industriel ejendomsret — bør tildeles midler svarende til det 4. rammeprograms, forhøjet med 3 % i reelle tal, svarende til 350 mio. ecu. Bevillingerne til programmet for innovation og 4. 2. 9. SMV-deltagelse bør kobles sammen med bevillingerne fra strukturfondene, EIB og EIF samt med eksisterende mekanismer til nye innoverende virksomhedsetablerin- ger på JOP- og ECIP-tredjelandemarkeder. 4. 3. Forskermobilitet På linje med det 5. rammeprograms nye »pro- 4. 3. 1. blem solving«-indfaldsvinkel må programmet nøje mål- rettes mod integrering af den akademiske verden og erhvervslivet, og der bør lægges mere vægt på udvikling af nye erhverv, jf. punkt 4. 2. 4 ovenfor, samt på de foreslåede nøgleaktioners fremtidige behov. Med sigte på det tværgående program for SMV-innovation og -deltagelse samt de tematiske programmer, understrege- de ØSU i sin tidligere udtalelse behovet for orlovsperio- der for universitetsforskere og forskere fra det private erhvervsliv — især små og mellemstore virksomheder — med det sigte at hjælpe med at udbrede god praksis og følge med i behovene og mulighederne for udvikling af teknologien og det videnskabelige samarbejde. 4. 3. 2. Følgelig bør de bevillinger (1,402 mia. ecu), som Kommissionen foreslår til denne aktion, være betinget af, at en større procentdel øremærkes til udvekslinger mellem den akademiske verden og er- hvervslivet, universiteter og SMV’er, større forsknings- centre og industrielle laboratorier og SMV’er, med sigte på samhørighed, formidling af teknologi og fremme af videnskabelig ekspertviden og kvalitetsnormer. 5. 1. På baggrund af den nye »problem solving«- indfaldsvinkel til det 5. rammeprogram, som er baseret på kvantificerede, prioriterede mål med ydeevnerelatere- de køreplaner for forskningens gennemførelse, udtrykker ØSU tilfredshed med Kommissionens nye og enklere, tematiske indfaldsvinkel, hvor der sættes fokus på tre hovedfelter; ØSU mener dog, at miljøområdet bør være et selvstændigt område. 5. 2. Endvidere godkender ØSU denne indfaldsvinkel hovedsageligt som et middel til at nedbringe antallet af programudvalg, til at lette forskningssamarbejdet og til at skabe større spillerum for ændring og justering af de prioriterede temaer inden for de specifikke tematiske programmer. 5. 3. Kommissionen synes at opfatte det tematiske program som et middel til større fleksibilitet i prioriterin- gen af ressourcer til de enkelte nøgleaktioner inden for de tematiske programmer, således at der gives mulig for omlægninger »inden for hvert enkelt program« også set i forhold til den generiske forskning og grundforskningen samt forskningen vedrørende støtte til infrastrukturerne. 5. 4. I denne henseende bliver nøgleaktionerne et hovedværktøj, som kan bruges til at fokusere på EU’s forskningsstrategi. På denne baggrund ønsker ØSU at fremhæve manglen på objektive, kvalitative/kvantitative indikatorer, der kan benyttes til at opstille en fordeling af bevillingerne pr. nøgleaktion samt skabe sammenhæng mellem nøgleaktionerne og både den generiske FTUD og støtten til forskningsinfrastrukturer. 5. 5. Med dette sigte finder ØSU det nødvendigt at udforme en række ydeevneindikatorer som f. eks. følgende: — bidrag til forbedring af det socioøkonomiske grund- lag for udvikling af et bæredygtigt vækst- og beskæf- tigelsesmæssigt potentiale. Det Økonomiske og So- ciale Udvalg går i denne sammenhæng ind for et snævert innovationssamarbejde med arbejdsmar- kedets parter, de relevante samfundsgrupper og SMV’erne; — absorptionsevne: skal måle den berørte erhvervssek- tors mulighed for at investere egne ressourcer i EF-projekter; af hensyn til opretholdelse af det videnskabelige niveau ved projektudvælgelsen bør der opereres med et forhold mellem forslag og udvalgte projekter på 4: 1 eller 5: 1; hvis man lægger sig under denne minimumstærskel, vil det gå ud over det nødvendige videnskabelige forskningsniveau og udvælgelsen; hvis man lægger sig over maksimum- stærkslen, vil man skabe hindringer for deltagelsen, 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/139 og man vil sprede ressourcerne for meget på planlæg- ning og forelæggelse af forslag; relevante ressourcer samt til omlægning af aktiviteterne og omallokering af ressourcerne. — strategisk synlighed og den europæiske dimension: et mål for nøgleaktionens strategiske position set i forhold til global konkurrence og intern samhø- righed; — graden af samspil mellem EF’s og medlemsstaternes aktioner: vurdering af den potentielle grad af samord- ning mellem forskningsaktioner på forskellige ni- veauer; — tilstedeværelsen af SMV’er i sektoren: identificering af antallet af »developers of technology«, »technolo- gy users« og »technology followers« på de områder, som nøgleaktionerne dækker; — potentielle følgevirkninger: måler de potentielle føl- gevirkninger af innovativ forskning på de områder, som nøgleaktionerne dækker, med hensyn til nystart af virksomheder samt nye direkte og indirekte arbejdspladser og nye stillingsområder; 5. 6. På grundlag af disse indikatorer og på baggrund af den kritiske masse, som ØSU sætter til 1 mia. ecu pr. nøgleaktion, samt til det forhold, at nøgleaktionerne er begrænset til en halv snes, foreslår ØSU at afsætte 11 491 mia. ecu til de tematiske programmer; beløbet bør hovedsageligt gå til nøgleaktioner, og der bør desuden fastholdes en gennemsnitsandel på højst 25 %, som skal være fleksibel fra det ene tematiske program til det andet; denne sidste andel bør gå til generisk FTU og til større infrastrukturer. 5. 6. 1. Denne fordeling svarer til det strategiske ønske om at koncentrerede ressourcer, der afsættes til nøgleak- tionerne, således at der kan opnås konkrete resultater på kort til mellemlang sigt samt positive virkninger i henseende til konkurrenceevne, beskæftigelse samt syn- lig og mærkbar opfyldelse af borgernes reelle behov. På den anden side er det nødvendigt at bevare en passende procentdel til generisk forskning og grundforskning samt til infrastrukturstøtte for på mellemlang sigt at sikre bredere valgmuligheder med hensyn til justering af nøgleaktionerne samt for at udnytte mulighederne for innovation og for at dække nyopdukkede, videnskabeli- ge og industrielle behov. 5. 6. 2. Når der tages hensyn til, at nøgleaktioner allerede udgør en blandring af teknologisk forskning, innovations- og formidlingsaktiviteter, demonstrations- aktiviteter samt evaluerings- og koordineringsaktivite- ter, er den af ØSU foreslåede ressourceprocentsats berettiget ud fra det nødvendige i, under alle omstæn- digheder at opretholde et højt niveau for erhvervslivets deltagelse på 50 %, således at man når op på mindste- tærsklen på 1 mia. ecu. 5. 7. Ud fra den betragtning, at der ved nøgleaktioner- nes udvælgelse skal tages hensyn til det forhold, at der findes et loft over antallet af aktioner, og at der skal nås frem til en samlet kritisk masse på 1 mia. ecu i offentlige og private bevillinger, kan ovennævnte kriterium bruges til at identificere de tematiske prioriteter og tildele de 5. 8. ØSU ønsker at fremhæve, at bevillingerne til hver enkelt nøgleaktion bør omfatte en given procentdel til demonstrations-, innovations- og SMV-indsats, såle- des at man kan fremskynde den nødvendige vekselvirk- ning mellem forskning, innovation og marked; der skal sørges for konsekvens med aktionerne i det tværgående program »innovation og små og mellemstore virksom- heder«. 6. Nøgleaktionernes udvælgelse og finansiering Som ØSU nævnte i den foregående udtalelse, 6. 1. lægger manglen på fælles, industrielle og teknologiske fremtidsscenarier og manglen på midler til at mobilisere forskningen på de forskellige niveauer (nøgletal), hin- dringer i vejen for en selektiv rationalisering af nøgleak- tionernes forskningsområder og af bevillingerne. 6. 2. Med hensyn til databaserne for de enkelte indsats- områder gør de uensartede og spredte disponible data, set i forhold til de indikatorer, som ØSU har opstillet, det ikke muligt på nuværende tidspunkt at fremsætte andet end nogle meget generelle betragtninger; sigtet må imidlertid være at koncentrere ressourcerne, så man undgår at sprede midlerne på en mangfoldighed af emner, som gør det umuligt at opnå en kritisk masse. Under alle omstændigheder understreger ØSU 6. 3. på linje med bemærkningerne i den foregående udtalelse fra 1. oktober 1997 (1), at antallet af nøgleaktioner bør begrænses til højst en halv snes, og at disse bør vedrøre spørgsmål, som giver de største direkte anvendelsesmu- ligheder og konkrete resultater. 6. 4. Som eksempel har ØSU udvalgt tre nøgleaktioner på området sundhed, miljø og naturlige ressourcer; tre nøgleaktioner med hensyn til etablering af informations- samfundet; fem nøgleaktioner inden for produktions-, energi- og transportsystemer. 6. 5. For at sikre en kritisk masse i indsatsen, således at man når op på det anførte samlede beløb på 1 mia. ecu, finder ØSU det på sin plads at sætte EF-finansieringen til hver af nøgleaktionerne på mellem (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997. C 73/140 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 700 og 900 mio. ecu i relation til de berørte erhvervssekto- rers absorptionsevne, således at den videnskabelige ekspertviden opretholdes; der bør endvidere tages hen- syntil samtlige de indikatorer, som er anført i punkt 5. 5, specielt med henblik på indvirkningen på erhvervslivets konkurrenceevne, nye og bedre stillinger samt skabelse af nye stillingsområder. 6. 6. Denne indfaldsvinkel nødvendiggør et stærkt samspil mellem EF’s og medlemsstaternes programmer, samt en passende procentdel aktioner vedrørende de- monstration, innovation, udnyttelse og formidling af resultater, udformning af nye stillingsområder og nyi- værksættelser. 6. 7. ØSU mener, at det bør være muligt at operere med fleksible bevillinger til nøgleaktionerne i programmets løbetid afhængig af de opnåede resultater, de innovative praktiske resultater samt nyopdukkede tendenser på markedet og i videnskabelig og industriel henseende. Man bør undgå en 5-årig fastfrysning og »tvangs«finan- siering af aktiviteter med lav absorptionsevne, da dette ville sænke den videnskabelige kvalitet og dermed den europæiske konkurrenceevne på verdensmarkedet. 6. 8. Med hensyn til det 5. EURATOM-rammepro- grams aktiviteter omfatter iværksættelsen af den strategi, som Kommissionen lægger op til, nøgleaktionen »kon- trolleret termonuklear fusion« samt generisk forskning i »nuklear fission«. Når man betænker den politiske, finansielle og tekniske usikkerhed omkring forskning i nuklear fusion, især med hensyn til den kommende firpartsaftale om ITER (International Termonuklear Forsøgsreaktor), som i dag udgør det vigtigste internatio- nale program under JET-programmet, mener ØSU, at en del af ressourcerne til denne nøgleaktion bør være betinget af en hvert andet årlig evaluering af projektets internationale styrke. I alle tilfælde bør man fremme initiativer, som kan forventes at føre til betydelige fremskridt i skabelsen af konstruktive kontakter med erhvervslivet. Bruxelles, den 11. december 1997. 6. 8. 1. I denne forbindelse mener ØSU, at der bør afsættes 500 til 600 mio. ecu til denne nøgleaktion, og at de resterende 900 mio. til 1 mia. ecu bør gå til FTU-aktiviteter inden for nuklear fission; en stor del af bevillingerne bør gå til følgende tre områder: (i) reaktorsikkerhed og strålingsbeskyttelse, (ii) kerne- brændselskredsløbet og udviking af en omfattende politik til bortskaffelse af nukleart affald, hvor der skal tages hensyn til borgernes ønske om, at langtidsaffald deponeres på en sådan måde, at det bliver muligt at genindvinde det, (iii) bistand til udformning af en ny generation reaktorer, som skal være sikrere, mere konkurrencedygtige og mindre end de nuværende model- ler. Der bør lægges særlig vægt på forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og Østeuropa og på nedlukning af usikre værker som led i forhandlingerne om udvidelsen med disse lande. 6. 9. Med hensyn til EURATOM-FTU-aktiviteterne er det påkrævet at etablere et system med indikatorer for kvalitetskontrol af igangværende projekter, således at man bl. a. kan måle det videnskabelige niveau, forventet succesrate for både »science originalitet, based«- og »user based«-projekter. 7. Begrænsning af omkostninger og gennemførelses- periode 7. 1. ØSU finder det afgørende, at det 5. rammepro- grams nye integrerede indfaldsvinkel her på tærsklen til det 21. århundrede understøttes af moderne, enkle, gennemsigtige og frem for alt effektive forvaltningspro- cedurer, som kan begrænse administrationsudgifterne og den tid, som medgår til administration; der bør tildeles præcise, detaljerede ansvarsbeføjelser inden for de relevante afdelinger i Kommissionen; og den kollekti- ve beslutningstagning bør kun finde sted på de allerhøje- ste niveauer, dvs. de ansvarlige kommissærer. 7. 2. ØSU mener, at denne omlægning er nødvendig, hvis det nye rammeprograms format ikke skal gå ud over det nødvendige i at holde omkostningerne nede og at begrænse den tid, der medgår til administration; endvide- re er der behov for stordriftsbesparelser som en integrer- ende del af den nye strategi, der består i at operere med nøgleaktioner, såledessom detogså er anbefaletaf samtli- ge berørte parter, og erhvervslivet i særdeleshed. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3915/97 του Ria OOMEN-RUIJTEN προς την Επ τροπή. Ψυχοσωματικό Σύνδρομο

eurovoc_concepts:
dangerous substance
environmental protection
medical research
occupational disease
occupational health
occupational safety
public health
solvent
toxic substance


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3896/97 dell'on. Joaquín SISÓ CRUELLAS alla Commissione. Riduzione dell'IVA nei settori a forte intensità di manodopera

eurovoc_concepts:
VAT
VAT rate
competition law
fight against unemployment
job creation
provision of services
reduced price
tax system

formats: html pdf print

text: C 196/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 22. 6. 98 (98/C 196/45) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3896/97 di Joaqu(cid:14)·n Siso· Cruellas (PPE) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Riduzione dell(cid:146)IVA nei settori a forte intensita‘ di manodopera La proposta formulata dal Sig. Monti, membro della Commissione, intesa a introdurre, a titolo sperimentale, un(cid:146)IVA ridotta per alcuni settori a forte intensita‘ di manodopera e‘ stata accolta in modo molto positivo dai settori potenzialmente interessati, che hanno sottolineato l(cid:146)effetto positivo che tale misura potrebbe avere sull(cid:146)occupa- zione. L(cid:146)Unione europea artigianato e piccole e medie imprese (UEAPME), la Confederazione delle associazioni nazionali dell(cid:146)industria alberghiera, della ristorazione, dei caffe· e degli stabilimenti simili dell(cid:146)Unione europea e dello Spazio economico europeo (HOTREC) e la Federazione internazionale europea della costruzione (FIEC) hanno manifestato il loro ottimismo dinanzi all(cid:146)eventualita‘ di un(cid:146)applicazione generalizzata di un(cid:146)aliquota IVA ridotta per i loro servizi, ritenendo che cio‘ rafforzerebbe la loro capacita‘ di creare posti di lavoro e di far fronte alla concorrenza di paesi terzi, limitando altres(cid:14)‘ la concorrenza fiscale tra gli Stati membri dell(cid:146)Unione europea. Sembra che la Commissione stia attualmente esaminando la questione della riduzione dell(cid:146)IVA per alcuni servizi, che potrebbe essere oggetto di una proposta di direttiva. Puo‘ la Commissione far sapere quali sono i settori che, in linea di massima, potrebbero beneficiare della sua proposta e precisare se intende introdurre l(cid:146)applicazione generalizzata di un(cid:146)aliquota IVA ridotta per tutti i loro servizi? Risposta data dal Sig. Monti in nome della Commissione (13 febbraio 1998) Il pensiero della Commissione sul tema oggetto dell(cid:146)interrogazione dell(cid:146)onorevole parlamentare e‘ esposto in modo particolareggiato nella comunicazione della Commissione al Consiglio intitolata «Creazione di posti di lavoro: esperimento di riduzione dell(cid:146)aliquota IVA sui servizi ad alta intensita‘ di lavoro» (1). In tale comunicazione la Commissione indica le caratteristiche che i servizi da considerare per l(cid:146)eventuale applicazione dell(cid:146)aliquota ridotta devono presentare, ossia: avere effettivamente un(cid:146)elevata intensita‘ di lavoro, essere direttamente prestati ai consumatori, impiegare principalmente manodopera scarsamente specializzata, avere carattere prevalentemente locale (onde evitare il problema della distorsione degli scambi transfrontalieri), nonche· presentare una forte relazione tra diminuzione dei prezzi e aumento della domanda e dell(cid:146)occupazione. Come categorie verosimilmente piu‘ idonee ad offrire la possibilita‘ di creare posti di lavoro, la Commissione suggerisce le seguenti, tra le quali gli Stati membri potrebbero scegliere qualora la strategia della Commissione venga approvata dal Consiglio: › servizi di riparazione su beni mobili materiali (comprese le biciclette, ad eccezione degli altri mezzi di trasporto) › servizi di restauro e riparazione per l(cid:146)edilizia residenziale (ad eccezione delle nuove costruzioni) › parchi di ricreazione, servizi di pulizia, lavanderia e di assistenza domestica, quali assistenza domiciliare, assistenza di minori, invalidi, anziani o infermi. Per il momento la Commissione non pensa di applicare l(cid:146)aliquota ridotta IVA in modo generale a tutti i servizi ad alta intensita‘ di lavoro. (1) SEC (97) 2089 def. (98/C 196/46) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3900/97 di Nel van Dijk (V) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Assistenza legale internazionale per il trasferimento di richiedenti asilo L(cid:146)Ordine degli avvocati olandese e la commissione permanente di esperti sulle questioni di diritto degli stranieri e dei rifugiati e di diritto penale nei Paesi Bassi raccomandano l(cid:146)introduzione di una normativa in cui si preveda


title: QUESTION ECRITE no 3907/97 de Cristiana MUSCARDINI à la Commission. Non respect par la ville de Mantove des directives 92/50/ CEE et 93/38/CEE en matière d'adjudication publique pour les services

eurovoc_concepts:
EC Directive
complaint to the Commission
infringement of EU law
invitation to tender
provision of services
public contract

formats: html print


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3912/97 van Hiltrud BREYER aan de Commissie. Seveso-richtlijn

eurovoc_concepts:
accident prevention
dangerous substance
environmental impact
health control
industrial hazard
pollution control measures
prevention of pollution
public health
safety standard
technical standard


title: 97/863/CE: Decisión del Consejo de 11 de diciembre de 1997 relativa a la celebración de un Protocolo adicional al Acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y la República de Eslovenia en el ámbito de los transportes

eurovoc_concepts:
Slovenia
agreement (EU)
carriage of goods
protocol to an agreement
road transport
transit

formats: html pdfa1b print


eurovoc_concepts:
European social policy
freedom of movement
social security
supplementary pension

text: C 73/114 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens grønbog om supplerende pensioner i det indre marked« (98/C 73/28) Europa-Kommissionen besluttede den 21. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens grønbog om supplerende pensioner i det indre marked« Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Henry Byrne til ordfører og Jan Jacob van Dijk som medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. december 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 11. december 1997, med 92 stemmer for og 2 imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Kommissionen har udarbejdet denne grønbog for at henlede opmærksomheden på de betydelige demografiske forandringer, der foregår i EU, og på deres konsekvenser for de statslige pensionssystemer. I løbet af de sidste ca. 30 år er fødselsraten faldet, 1. 2. samtidig med at den forventede levealder er steget. Det betyder, at mens der i EU i dag er fire personer i den arbejdsdygtige alder til at forsørge hver pensionist, vil der i år 2040 kun være to personer i den arbejdsdygtige alder for hver pensionist. 1. 3. Disse demografiske ændringer kan få betydelige budgetmæssige konsekvenser for de statslige pensions- systemer, hvis der ikke iværksættes korrigerende foran- staltninger. For eksempel vil det vægtede gennemsnit for pensionsudgifterne set i forhold til BNP i perioden 1995-2030 stige med 3-4 procentpoint i de 11 medlemssta- ter, for hvilke der findes prognoser. Faktisk er 88 % af alle pensioner i EU statspensio- 1. 4. ner, som bygger på ordninger, der finansieres løbende (»pay-as-you-go«). Demografiske ændringer er en vigtig faktor, som kan belaste pensionsordninger med løbende finansiering. 1. 5. Tallet 88 % giver dog ikke det fulde billede, eftersom det er EU-gennemsnittet: forholdene i de enkelte medlemslande er meget forskellige. For eksempel kan man ud fra tabel II i grønbogen se, at mens pensionsmidlerne i EU udgør 20 % af BNP, er de tilsvarende tal i henholdsvis USA og Sverige 59 % og 45 %. To EU-lande, nemlig Holland og Storbritannien, befinder sig i den ene ende af skalaen med ca. 80 %, mens de tilsvarende tal i andre medlemsstater er etcifrede. 1. 6. Forskellene mellem medlemsstaternes ordninger bliver tydeligt illustreret af tabel 1 og 2, der er vedlagt som bilag til denne udtalelse. Tabel 1 viser de lovbestemte eller statsfinansierede pensioners størrelse i forhold til lønningerne (halvanden gang den nationale gennem snits ind komst), og man kan se, at Irland, Holland og Storbritannien ligger i bunden af skalaen, idet pensioner- ne her udgør fra 31 % og opefter af lønningerne, mens tallene i Portugal, Spanien, Italien og Grækenland ligger på over 70 %. I tabel 2 er de supplerende pensioner også inddraget og derfor ligger tallene langt tættere på hinanden, selvom der stadig er forskelle. 1. 7. Udbetalingen af tilstrækkelige alderspensioner er en hjørnesten i EU’s sociale struktur. Når man tager højde for, at pensionerne ifølge prognoserne er truet af de demografiske forandringer, hilser ØSU det velkom- men, at Kommissionen har taget initiativ til at behandle emnet. Problemet vil udvikle sig gradvist, men jo tidligere man kan påbegynde iværksættelsen af korrigerende foranstaltninger, jo mere sandsynligt er det, at de vil virke efter hensigten. 1. 8. Sammenfattende tager ØSU til efterretning, at pensionsordningerne udviser stor variation i de forskelli- ge medlemsstater, og at Kommissionen ikke har til hensigt at udarbejde detaljerede handlingsanvisninger, som de enkelte medlemslande skal følge. 2. Mulige foranstaltninger 2. 1. ØSU noterer sig følgende fra Kommissionens indledning til grønbogen: a) Medlemsstaternes sociale sikringsordninger vil fort- sat tegne sig for hovedparten af de pensioner, der udbetales. 2 b) Ordningerne under (erhvervspension- søjle sordninger) og 3 (pensionsopsparingsordninger (hovedsagelig) som led i livsforsikring), der er be- handlet i grønbogen, er på ingen måde en patentløs- ning på de problemer, som de demografiske foran- dringer medfører. 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/115 c) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet er det op til de enkelte medlemsstater at bestemme, hvilken rolle de ønsker, hver af pensionsordningerne i de tre søjler skal spille i forbindelse med tilvejebrin- gelsen af pensionsmidler. 2. 2. ØSU er enig i Kommissionens analyse som fremstillet ovenfor i afsnit 2. 1; det vigtigste er, at der bliver iværksat passende foranstaltninger, så Europas borgere stadig vil kunne få opfyldt deres forventninger om en passende alderspension. ØSU understeger, at hverken de private eller de offentlige pensionsordningers bæredygtighed udelukkende afhænger af demografiske faktorer, men også af økonomiske, sociologiske og juridiske forhold, f. eks. har en høj arbejdsløshed en negativ indvirkning. 2. 3. Ordningerne under søjle 1 er så vigtige, at medlemsstaterne bør arbejde på at forbedre deres bæredygtighed. ØSU tager til efterretning, at nogle medlemsstater allerede er begyndt at ændre ordningerne med dette mål for øje, og det er vigtigt, at denne proces fortsætter. Supplerende pensionordninger får imidlertid 2. 4. større og større betydning, og ØSU er enig i, at det frem for alt er vigtigt at tilvejebringe et sikkert juridisk grundlag for deres virkemåde. Der er især to metoder, der normalt anvendes i 2. 5. forbindelse med supplerende pensionsordninger: a) erhvervstilknyttede pensionsordninger, som normalt finansieres enten gennem virksomhedernes regn- skabsmæssige reserver eller gennem eksterne investe- ringer i separate aktiver i tilknytning til gruppelivs- forsikringer eller pensionsfonde, og b) pensionsordninger, der bygger på individuelle for- sikringer. De enkelte medlemsstater afgør selv, i hvilket 2. 6. omfang de vil benytte ordningerne under søjle 2 og 3, og resten af grønbogen koncentrerer sig om, hvordan det indre marked kan gøre det muligt at få disse ordninger at fungere mere effektivt. 2. 7. ØSU henleder Kommissionens opmærksomhed på, at der findes ordninger med løbende finansiering, som det er nødvendigt at opretholde for at kunne udbetale pensioner til de personer, som i øjeblikket er omfattet af de pågældende ordninger; samtidig må overgangen til bidragsfinansierede ordninger ske yderst glidende, således at bidragsfinansierede ordninger indfø- res som supplement til ordninger med løbende finansie- ring; det må netop anerkendes, at de to typer ordninger supplerer hinanden. Kommissionen henleder opmærksomheden på 2. 8. den mulige anvendelse af supplerende pensionsordninger og påpeger, at der både er fordele og ulemper ved henholdsvis bidragsfinansierede og ikke-bidragsfi- nansierede pensionsordninger. Man skal også være opmærksom på, at selv et gradvist skift fra løbende finansiering til ordninger under søjle 2 og 3 vil medføre, at der anvendes flere ressourcer til pension, eftersom finansieringen af eksisterede forpligtelser under søjle 1 skal tilgodeses, samtidig med at indbetalingerne til fremtidige bidragsfinansierede ordninger påbegyndes. Man skal derfor være opmærksom på at sikre, at påtænkte ordninger under søjle 2 og 3 kan gennemføres, uden at de undergraver de eksisterende forpligtelser under søjle 1. 3. Kapitel II — Pensionsfonde og kapitalmarkederne i EU 3. 1. Grønbogen understreger, at investeringsmønste- ret er meget forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat for så vidt angår den andel, der er investeret i henholdsvis aktier og obligationer (se tabel 3). Grønbogen påpeger også, at aktier ifølge visse undersøgelser giver et større afkast end obligationer, men sætter dog spørgsmålstegn ved, om man endegyldigt kan drage denne konklusion. Den understreger dog også de store besparelser i pension- sudgifterne på langt sigt, som selv forholdsvis små stigninger i det årlige realafkast kan medføre. Der er også en betydelige forskelle med hensyn 3. 1. 1. til omfanget af pensionsordningernes investeringer i udenlandske aktiver (se tabel 4). 3. 1. 2. Grønbogen rejser også en række yderligere spørgsmål om, hvorvidt der kan opnås højere afkast uden unødvendige risici, og hvorvidt kapitalmarkederne i EU kan opsuge de potentielt store ekstra investeringer. 3. 2. ØSU påskønner grønbogens omfattende analyse og tilføjer følgende kommentarer: 3. 2. 1. På lang sigt stiger pensionfondenes forpligtelser i realværdi på grund af den langsigtede stigning i reallønnen, som igen medfører en stigende levestandard. Erfaringerne synes at vise, at investeringer i realaktiver (aktier og fast ejendom) derfor bedre modsvarer pension- fondenes forpligtelser end fast forrentede værdipapirer. 3. 2. 2. Erfaringer fra en meget lang periode (se f. eks. tabel VI c i grønbogens bilag) giver et solidt grundlag for at formode, at aktier kan have et positivt realafkast. Da pensionsinvesteringer i sagens natur er langsigtede, betyder kortsigtede udsving på markedet ikke meget. C 73/116 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 Derimod påviser grønbogen, at en stigning på f. eks. 2 % eller 3 % i det årlige afkast over en periode kan få meget håndgribelig betydning for udbyttet og/eller omkostningerne. udformes. Den fremgangsmåde, som punkt 36 skitserer, synes at være et passende grundlag for reguleringen. ØSU ønsker at blive konsulteret om de detailregler, som Kommissionen senere vil foreslå. Aktuarer har udviklet 3. 2. 3. teknikker, som gør det muligt for pensionsfonde at vurdere aktivernes sammensætning i forhold til forpligtelserne for således at minimere risikoen, idet man tilpasser investeringerne til medlemmernes aldersmæssige sammensætning. Såle- des vil en forsigtig administrator, der lytter til aktuarer- nes råd, have en større andel af obligationer i en pensionfond, hvor medlemmerne har en vis alder, end hvis der er tale om en pensionsfond, der først og fremmest har unge medlemmer. En spredning af investeringerne på forskellige kategorier af aktiver, hvis risici opvejer hinanden, anvendes også til at minimere den samlede risiko. Børserne gør det muligt at sprede investerin- 3. 2. 3. 1. gerne over mange erhvervssektorer, der sandsynligvis vil opnå forskellige resultater på et givent tidspunkt, og risikoen i forbindelse med den enkelte investering begrænses ved, at der fastsættes en maksimumgrænse for investering i enkeltaktier. 3. 2. 4. Med hensyn til EU’s kapitalmarkeders evne til at opsuge pensionfondenes forholdsvis store investerin- ger, skal det først bemærkes, at investeringerne vil blive foretaget over en længere periode. Der er derfor sandsynligt, at kapitalmarkederne kan og vil udvikle sig, så de bliver i stand til at opsuge investeringerne, sådan som det f. eks. er sket i USA. Det er mere vanskeligt at vurdere, i hvilket omfang denne nye investeringskilde vil igangsætte en positiv økonomisk udvikling i EU. 3. 2. 5. Investeringsrestriktioner, der ikke skyldes for- sigtighedshensyn, men fastsætter tilfældige og umotive- rede grænser for f. eks. aktieinvestinger eller udenlandske investeringer, kan øge riskoen for, at udbyttet bliver for lavt. ØSU er ligeledes enig i, at det ikke er Kommissionens rolle at gøre sig til talsmand for en særlig investeringsstra- tegi for pensionsfondene. Denne opgave påhviler — under behørigt tilsyn — fondsadministratorerne. Kort sagt mener ØSU, der kan opnås et højere 3. 2. 6. afkast uden unødvendige risici, hvis det nødvendige forsigtighedstilsyn er til stede, herunder tilsyn med fondsadministratorerne, samt at EU’s kapitalmarkeder sandsynligvis vil udvikle sig, så de kan opsuge yderligere investeringer fra pensionfonde. 4. 2. ØSU støtter målene for politikken på dette område, sådan som de er fremstillet i punkt 40: a) hindringerne for færdiggørelsen af et indre marked for investeringsservice skal fjernes, b) pensionsfondenes aktiver skal frit kunne investeres under overholdelse af forsigtighedsprincippet. 4. 3. ØSU er enig med Kommissionen i, at dette sandsynligvis ikke vil udløse større kortsigtede ændrin- ger i investeringsprofilerne. Fondsadministratorer har tendens til at være konservative og vil sandsynligvis tilpasse sig gradvist til de nye investeringsmuligheder. Indførelsen af euro’en vil gøre det lettere at investere på tværs af grænserne i de deltagende medlemsstater, eftersom overvejelser om valutakurserne ikke længere vil spille nogen rolle. 4. 4. ØSU støtter fuldt ud det synspunkt, at der skal føres passende tilsyn med pensionsfonde. Et afgørende aspekt i denne sammenhæng er at sikre, at tilsynet påtager sig et særligt ansvar for at kontrollere risici. Kommissionen peger dog på noget yderst vigtigt med sit spørgsmål om, hvorvidt der skal være fælles regler for pensionsfonde og livsforsikringsfonde. 4. 4. 1. ØSU vil dog i denne sammenhæng understrege, at tilsynsreglerne skal omfatte en korrekt aktuarmæssig vurdering af passiverne, og at der skal være nær sammenhæng mellem aktivernes afkast og forpligtelser- nes størrelse. ØSU ønsker også at understrege behovet for medlemmernes deltagelse i pensionsfondenes forvalt- ning, og administratorerne skal være forpligtet til at informere medlemmerne, der også skal have adgang til rådgivning. 4. Kapitel III — Nødvendige tilsynsregler i et indre marked Dette kapitel diskuterer, hvordan de nødvendige 4. 1. tilsynsregler i et indre marked for fondsinvestering kan 4. 5. ØSU understreger, at der en grundlæggende forskel mellem forsikringsselskaber og pensionsfonde, fordi førstnævnte sælger deres tjenesteydelser, mens det for sidstnævntes vedkommende ikke er tilfældet i de fleste medlemsstater. Ligeledes er livsforsikringsselskab- er omfattet af tilsynsregler, som omfatter alle selskabets forretningsmæssige aktiviteter, der omfatter en bred vifte af forsikrings- og investeringsprodukter. Målene for pensionsfondenes investeringer i aktiver og for 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/117 livsforsikringsselskabernes investeringspolitik med hen- syn til deres pensionskontrakter bør dog i store træk være ens. c) arbejdstagere, som af deres arbejdsgiver midlertidigt udstationeres i en anden medlemsstat, skal have mulighed for at forblive i deres gældende pensions- ordninger. 4. 6. På grund af særlige forhold i forbindelse med pensionsinvesteringer anbefaler ØSU derfor, at der skal være særlige regler på dette område. Hvis forsikrings- selskaberne kan tilbyde produkter, som giver et lige så stort overskud som pensionsfondene, kan det således blive nødvendigt at ændre livsforsikringsdirektivet for at sikre, at forsikringsselskaberne ikke bliver udsat for konkurrenceforvridning på pensionsområdet. Uden at forringe beskyttelsen skal reglerne for pensionsinveste- ringer i størst muligt omfang bestræbe sig på at sikre, at pensionsfonde, herunder dem som livsforsikrings- selskaberne tilbyder, er underkastet ensartede regler, og at alle deltager på lige vilkår. 4. 7. Hvis det indre marked skal kunne gennemføres, må der efter ØSU’s mening være frihed mht. administra- tionen af fondene. Moderne kommunikationsmidler betyder, at det afgørende ikke er at være fysisk tæt på markederne, men derimod administratorernes kvalifika- tioner og indsigt. ØSU ser positivt på, at Kommissionen netop har vedtaget et direktivforslag, som omhandler disse emner, og er ved at udarbejde udtalelse herom. 5. 2. Kommissionen identificerer yderligere en række emner, som gruppen på højt niveau ikke har behandlet, herunder: a) betingelser, der skal være opfyldt for at erhverve rettigheder — særlig den lange periode, som er nødvendig i nogle medlemsstater, b) problemer med at overføre velerhvervede pensions- rettigheder fra en medlemsstat til en anden, 4. 8. Med hensyn til fremtiden mener ØSU, at vedta- gelsen af et direktiv, der fastlægger de grundlæggende principper i overensstemmelse med de retningslinjer, der beskrives i punkt 47 (mulighed 3), ville være passende. c) skattemæssige problemer ved erhvervelse af pen- sionsrettigheder i mere end én medlemsstat (beskat- ning bliver også behandlet i kapitel V), 5. Kapitel IV — Fremme af arbejdstagernes frie bevæ- gelighed 5. 1. I dette kapitel behandler Kommissionen de nuvæ- rende hindringer for arbejdstagernes frie bevægelighed. Kommissionen konstaterer, at EU’s lovgivning allerede har fjernet hindringerne for fri bevægelighed over grænserne, for så vidt angår de lovbestemte pensioner, men at lovgivningen ikke dækker de supplerende pen- sionsordninger. I november anbefalede en gruppe på højt niveau, nedsat af Kommissionen med henblik på at undersøge dette emne, at EU’s lovgivning i starten kun skulle omhandle 3 aspekter: a) bevarelse af velerhvervede pensionsrettigheder for medlemmer, som flytter til en anden medlemsstat, d) situationen for arbejdstagere, der er midlertidig ansat i en anden medlemsstat uden at være udstationeret. 5. 3. ØSU er enig i, at de problemer, som er nævnt i punkt 5. 2, er vigtige hindringer for arbejdstagernes frie bevægelighed, og at de ikke stemmer overens med ideen om et indre marked. Hvis man accepterer, at pensioner er en form for forskudt løn, som man har optjent gennem sit arbejdsliv, er det helt urimeligt at påtvinge lange uforfaldbarhedsperioder, f. eks. op til ti år, før man opnår pensionsrettigheder. 5. 3. 1. Når man skifter pensionsordning, skal der gives fuld information om muligheden for at overføre rettighederne ved hjælp af kapitaloverførsel, når dette er foreneligt med finansieringsmetoden i den pågældende ordning. ØSU mener også, at ethvert direktivforslag om koordinering af pensionsordninger bør indeholde mekanismer til sikring af pensionernes købekraft. b) betalinger på tværs af grænserne af ydelser i forbin- delse med supplerende pensionsordninger bør gøres nemmere i andre medlemsstater, 5. 3. 2. ØSU mener, at arbejdstagere, som midlertidigt er udstationeret af deres arbejdsgivere i samme firma i en anden medlemsstat, skal have eller i en filial mulighed for at bevare deres medlemskab af deres C 73/118 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 pensionsordning hjemme, men anser det for urimeligt at kræve, at arbejdsgiveren skal lade arbejdstageren beholde sit medlemskab, hvis sidstnævnte forlader jobbet for at tage et andet job i udlandet uden tilknytning til den pågældende arbejdsgiver. 6. 2. 1. ØSU tilslutter sig fuldt ud subsidiaritetsprincip- pet, men mener ikke des mindre, at det ville forbedre arbejdstagernes bevægelighed, hvis man kunne udarbej- de og få Rådet til at vedtage fælles regler for anerkendelse af pensionsordninger i én medlemsstat i forhold til alle andre medlemsstater. 5. 4. I sin udtalelse af 15. maj 1992 om supplerende sociale sikringsordninger (ordfører: Maddocks) anbefa- lede ØSU, at Kommissionen undersøger muligheden for at udarbejde retningslinjer og regler for en europæisk model vedrørende erhvervstilknyttede pensionsord- ninger, som »europæiske« virksomheder kan bruge, til at dække deres ansatte i alle medlemsstater. ØSU gentager nu denne anbefaling. 5. 5. Gruppen på højt niveau har foreslået, at der oprettes et EU-Pensionsforum med henblik på behand- ling af pensionsproblemer, der hæmmer personers frie bevægelighed. ØSU stiller sig stadig skeptisk over for dette forslag. Der findes i forvejen et rådgivende udvalg for vandrende arbejdstagere, som drøfter socialsikrings- problemer i tilknytning til arbejdstagernes frie bevæge- lighed. Og hvis man tager udgangspunkt i den opfattelse, at supplerende pensioner i realiteten er udskudt løn, vil sådanne spørgsmål desuden kunne tages op i arbejdsmar- kedsdialogen. ØSU foreslår derfor, at der under det rådgivende udvalg for vandrende arbejdstagere nedsæt- tes en særlig arbejdsgruppe, der får til opgave så hurtigt som muligt at fremlægge forslag til, hvordan de nuværende problemer med supplerende pensioner kan løses. 6. Kapitel V — Beskatningens betydning for suppleren- de pensioner 6. 3. Generelt giver medlemsstaterne skattefradrag for pensionsordninger, fordi de forventer, at pensionerne bliver beskattet, når de til sin tid bliver udbetalt. Det er vigtigt, at de fælles regler ikke afviger væsentligt fra dette princip: i næste århundrede vil pensionisterne udgøre en betydeligt højere andel af den samlede befolkning, og det ville blive stadig vanskeligere at finansiere de offentlige udgifter, hvis pensionisternes indtægter ikke blev beskattet. 6. 4. Med særlig henblik på arbejdstagernes bevæge- lighed kunne de fælles regler derfor udformes efter følgende retningslinjer: a) Skattefradrag i forbindelse med indbetalinger til udenlandske pensionsordninger skal gives på samme grundlag som fri pensionsordninger. Denne tilladelse skal kun gælde i en begrænset periode for at gøre korte arbejdsrelaterede udlandsophold lettere (udstationerede arbejdstagere) — det er ikke ualmin- deligt, at ansatte i multinationale firmaer arbejder i en række forskellige lande i på hinanden følgende perioder på f. eks. tre til fem år, idet de dog har til hensigt at gå på pension i deres hjemland. Der opstår betydelige problemer og uligheder, hvis sådanne arbejdstagere er tvunget til at skifte pensionsordning, hver gang de flytter. I dette kapitel fastslår grønbogen, at beskatning- 6. 1. en spiller en vigtig rolle for pensionsopsparinger. I de fleste medlemsstater er pensionskapitalen omfattet af skattefordele i selve opsparingsperioden, hvilket mod- regnes i form af beskatning på det tidspunkt, hvor pensionen bliver udbetalt. b) Ved permanent flytning til en anden medlemsstat skal arbejdstageren have valget mellem at beholde pensionsopsparingen i den tidligere ordning eller, hvis det er relevant, at overføre denne pensionsopspa- ring til en godkendt ordning i det land, hvor han nu har bopæl. Det er også vigtigt, at arbejdstageren har adgang til relevante oplysninger og rådgivning. 6. 1. 1. De nuværende beskatningsregler kan dog udgø- re en hindring for arbejdstagernes frie bevægelighed. Grønbogen efterlyser idéer til, hvordan denne situation bedst kan forbedres, og stiller bl. a. det spørgsmål, om EU’s lovgivning er hensigtsmæssig og gennemførlig. 6. 2. ØSU støtter det overordnede princip om, at pensionsfonde i opsparingsperioden er en investering, som medlemmerne først får glæde af senere, og derfor indtil udbyttet skal beskatningen ligeledes udsættes, udbetales til det enkelte medlem. c) Pensionerne skal beskattes i det land, hvor pensioni- sten har bopæl. Dette kan skabe en række problemer for de medlemsstater, som går glip af skatteindtæg- ter, hvis det ikke modsvares af andre pensionister, som flytter til medlemsstaten. Det ville være gavnligt, hvis man kunne fjerne 6. 5. disse hindringer på EU-niveau, men for at gøre fremskridt 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/119 på området er det formodentlig mere realistisk at bygge på bilaterale eller multilaterale aftaler. Kommissionen kunne fremme processen ved at udarbejde en model for beskatningsregler angående pensionsopsparinger. 7. Konklusioner 7. 1. ØSU hilser grønbogen velkommen og understre- ger endnu en gang, at der rettidigt skal iværksættes foranstaltninger for at sikre, at der kan udbetales passende pensioner til pensionisterne i næste århund- rede. 7. 2. ØSU er enig i, at supplerende pensionsordninger vil spille en vigtig rolle i forbindelse med fremtidens pensioner. 7. 3. ØSU tager til efterretning, at fremskridt i forbin- delse med supplerende pensioner indtil nu er blevet Bruxelles, den 11. december 1997. vanskeliggjort af medlemsstaternes forskellige traditio- ner, og at det også vil være tilfældet i fremtiden. Det er indlysende, at der er store forskelle ikke blot mht. omfanget af anvendelsen af supplerende pensionsord- ninger, men i de lande, hvor supplerende pensionsord- ninger er udbredte, føres der desuden en mere liberal investeringspolitik i forbindelse med både aktier og afledte finansielle instrumenter og udenlandske investe- ringer. Modsat er der i de lande, hvor de supplerende pensioner først nu er ved at vinde indpas, en langt større andel af investeringer i obligationer på bekostning af aktier og udenlandske investeringer. 7. 4. Selvom det ikke er direkte relevant for diskussio- nen af pensionsordninger, vil det øgede antal investe- ringsfonde sandsynligvis have en gavnlig økonomisk virkning i EU’s medlemsstater. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg TABEL 1 Lovbestemte pensioner i forhold til lønningerne (150 % den nationale gennemsnitlige indkomst) Kilde: Sedgwick Noble Lowndes. C 73/120 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 TABEL 2 Lovbestemte og frivillige pensioner i forhold til lønningerne (150 % den nationale gennemsnitsindkomst) Kilde: Sedgwick Noble Lowndes. TABEL 3 Aktiers andel af pensionsfondene i % i slutningen af 1995 UK IRL B S DK 77,60 58,42 39,50 27,59 26,93 NL (*) 26,00 L F A D P FIN I GR E 21,20 13,58 12,95 10,16 9,42 9,20 7,71 7,70 5,00 Klide: EFRP. (*) Holland er det eneste land med en fondsbaseret pensionsordning for offentlige ansatte, og det påvirker i betydeligt omfang de viste tal, idet den statslige pensionsordning i høj grad er underlagt krav om fast forrentede investeringer på hjemmemarkedet. 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/121 TABEL 4 Udenlandske aktiers andel af de samlede aktiver i slutningen af 1995 IRL 38,92 B 37,30 UK 26,79 NL (*) 23,00 A L S DK D P F E GR 21,93 18,00 10,48 7,98 5,70 5,62 4,44 3,00 2,82 Kilde: EFRP. (*) Holland er det eneste land med en fondsbaseret pensionsordning for offentlige ansatte, og det påvirker i betydeligt omfang de viste tal, idet den statslige pensionsordning i høj grad er underlagt krav om fast forrentede investeringer på hjemmemarkedet