title: Europaparlamentets och Rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna

text: L 15/14 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV (3) med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artiklarna 57. 2, 66 och 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 22 januari 1993 om grönboken om utvecklingen av den inre marknaden för posttjänster (4), med beaktande av rådets resolution av den 7 februari 1994 om utvecklingen av posttjänster inom gemenskapen (5), i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfa- randet (6) och mot bakgrund av det gemensamma utkastet som godkändes av förlikningskommittén den 7 november 1997, och med beaktande av följande: (1) (2) Åtgärder bör vidtas i syfte att upprätta den inre marknaden i enlighet med artikel 7a i fördraget. Denna marknad skall omfatta ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Upprättandet av den inre marknaden inom post- sektorn är bevisligen av betydelse för gemenska- pens ekonomiska och sociala sammanhållning, ef- tersom posttjänster är ett viktigt redskap för kom- munikation och handel. (1) EGT C 322, 2. 12. 1995, s. 22, och EGT C 300, 10. 10. 1996, s. 22. (2) EGT C 174, 17. 6. 1996, s. 41. (3) EGT C 337, 11. 11. 1996, s. 28. (4) EGT C 42, 15. 2. 1993, s. 240. (5) EGT C 48, 16. 2. 1994, s. 3. (6) Europaparlamentets yttrande av den 9 maj 1996 (EGT C 152, 27. 5. 1996, s. 20), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 april 1997 (EGT C 188, 19. 6. 1997, s. 9) och Europaparlamen- tets beslut av den 16 september 1997 (EGT nr C 304, 6. 10. 1997, s. 34), Europaparlamentets beslut av den 19 novem- ber 1997 och rådets beslut av den 1 december 1997. (4) (5) (6) (7) (8) (9) Kommissionen lade den 11 juni 1992 fram en grönbok om utvecklingen av den inre marknaden för posttjänster samt den 2 juni 1993 ett meddelan- de om riktlinjer för utveckling av posttjänster inom gemenskapen. Kommissionen har genomfört ett omfattande of- fentligt samråd om de aspekter av posttjänsterna som är av intresse för gemenskapen och de berörda parterna inom postsektorn har underrättat kommis- sionen om sina synpunkter. Den nuvarande omfattningen av de samhällsomfat- tande posttjänsterna och villkoren för tillhandahål- landet av dem varierar i betydande omfattning från en medlemsstat till en annan. Särskilt kvaliteten på tjänsterna är mycket ojämn mellan medlemsstater- na. Postbefordran över gränserna motsvarar inte alltid användarnas och de europeiska medborgarnas för- väntningar, och kvaliteten på tjänsterna när det gäl- ler posttjänster över gränserna är för närvarande otillfredsställande. De konstaterade skillnaderna inom postsektorn har betydande följder för de verksamhetsområden som är särskilt beroende av posttjänster och de utgör ett allvarligt hinder för gemenskapens utveckling mot inre sammanhållning eftersom de regioner som inte har posttjänster med tillräckligt hög kvalitet är missgynnade när det gäller både brevbefordran och varudistribution. att till säkerställa som syftar Åtgärder att marknaden liberaliseras gradvis och under kontrol- lerade former och till att trygga en rimlig balans i genomförandet av dessa åtgärder är nödvändiga för att garantera ett fritt tillhandahållande av tjänster inom postsektorn i hela gemenskapen, samtidigt som rättigheterna och skyldigheterna för dem som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna re- spekteras. Åtgärder på gemenskapsnivå för att säkerställa en mer omfattande harmonisering av villkoren för postsektorn är därför nödvändiga och åtgärder måste därför vidtas för att införa gemensamma reg- ler. 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/15 (10) Enligt subsidiaritetsprincipen bör ett antal allmän- na principer antas på gemenskapsnivå, medan valet av själva förfarandet bör vara en fråga för medlems- staterna som själva bör få välja den form som är bäst lämpad for deras egna förhållanden. (11) Det är av yttersta vikt att på gemenskapsnivå garan- tera samhällsomfattande posttjänster som omfattar ett minimiutbud av tjänster av angiven kvalitet som i alla medlemsstater måste tillhandahållas samtliga användare till ett rimligt pris, oavsett deras geogra- fiska belägenhet inom gemenskapen. (12) Syftet med de samhällsomfattande tjänsterna är att samtliga användare lätt skall få tillgång till postnä- tet genom att bl. a. tillräckligt många fasta inläm- ningsställen erbjuds och tillfresställande villkor sä- kerställs när det gäller frekvensen i fråga om insam- ling och överlämnande. Tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna måste uppfylla det grundläggande behovet av att verksamheten pågår oavbrutet, men samtidigt förblir anpassningsbar till användarnas behov och garanterar dem rättvis och icke-diskriminerande behandling. (13) De samhällsomfattande tjänsterna måste omfatta såväl nationella som gränsöverskridande tjänster. (14) De som utnyttjar de samhällsomfattande tjänsterna måste ges tillräcklig information om utbudet av de tjänster som erbjuds, leverans- och användarvillkor, kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls samt priser. (15) Bestämmelsen i detta direktiv om tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster påverkar inte den rätt som tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster har att träffa avtal med kunder på individu- ell basis. (16) Att behålla ett utbud av tjänster som kan omfattas av monopol, i enlighet med bestämmelserna i för- draget och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrensreglerna, förefaller berättigat för att de samhällsomfattande tjänsterna fungerar på ekono- miskt balanserade villkor. Liberaliseringsprocessen bör inte hindra fortsatt tillgång till vissa kostnads- fria tjänster, som har införts av medlemsstaterna för blinda och synskadade. (17) Brevförsändelser som väger 350 g eller mer utgör mindre än 2 % av brevvolymen och mindre än 3 % av intäkterna för de offentliga operatörerna. Priskriteriet (fem gånger grundavgiften) kommer att underlätta att göra åtskillnad mellan de monopoli- serade tjänsterna och expresstjänsterna, som är libe- raliserade. (18) Med hänsyn till det faktum att den grundläggande skillnaden mellan expressbefordran och samhälls- omfattande posttjänster ligger i det mervärde (obe- roende av form) som expresstjänsterna tillhandahål- ler och som kunderna tillmäter dessa tjänster, är det effektivaste sättet att fastställa detta uppfattade ex- travärde att utgå från det ytterligare pris som kun- der är beredda att betala, dock utan att påverkar prisgränserna inom det monopoliserade området, vilka måste respekteras. (19) Det är rimligt att tills vidare tillåta att direktreklam och gränsöverskridande post fortsättningsvis kan få omfattas av monopol inom de föreskriva pris- och viktgränserna. Som ett ytterligare steg mot fullbor- dandet av den inre marknaden för posttjänster bör Europaparlamentet och rådet, på förslag av kom- missionen efter en översyn av sektorn, senast den 1 januari 2000 fatta beslut om fortsatt gradvis liberali- sering av postsektorn under kontrollerade former, särskilt liberalisera gränsöverskridande post och direktreklam samt om ytterligare en över- syn av pris- och viktgränserna. i syfte att (20) Medlemsstaterna kan av skäl som hänför sig till all- män ordning och allmän säkerhet ha ett berättigat intresse av att till ett eller flera utsedda organ uppdra utplaceringen på allmän plats av brevlådor, avsedda för att motta postförsändelser. Av samma skäl får de utse ett eller flera organ som ansvarar för utgivning av frimärken, som visar ursprungsland och även utse organ ansvariga för tillhandahållande av tjänster som gäller rekommenderade försändelser under rättsliga och administrativa förfaranden i en- lighet med deras nationella lagstiftning. De får ock- så ange medlemsskap i Europeiska unionen genom att låta symbolen med de tolv stjärnorna ingå. (21) Nya tjänster (tjänster som skiljer sig från de tradi- tionella tjänsterna) och utväxling av dokument om- fattas inte av de samhällsomfattande tjänsterna och därför är det inte befogat att låta dem som tillhan- dahåller de samhällsomfattande tjänsterna ha mo- nopol på dessa tjänster. Detta gäller även för be- fordran av egen post (när den fysiska eller juridiska person som är upphov till försändelsen tillhanda- håller posttjänsterna eller när uppsamling och be- fordran av försändelserna sköts av tredje man, som uteslutande handlar på den personens vägnar) som inte ingår i denna kategori tjänster. L 15/16 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 (22) Medlemsstaterna bör inom sina territorier ha möj- lighet att, genom lämpliga tillståndsförfaranden, reglera tillhandahållandet av de posttjänster som in- te ingår i monopolet för dem som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna. Dessa förfaran- den måste vara öppna för insyn, icke-diskrimine- rande, proportionella och grundade på objektiva kriterier. (23) Medlemsstaterna bör ha möjlighet att som villkor för att bevilja tillstånd kräva samhällsomfattande tjänster eller bidrag till en kompensationsfond av- sedd att kompensera den som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna för en orimlig eko- nomisk belastning som tjänsterna kan medföra. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att för att bevilja tillstånd kräva att den verksamhet som tillståndet avser inte inkräktar på de exklusiva eller särskilda rättigheter som har beviljats dem som tillhandahål- ler de samhällsomfattande tjänsterna, när det gäller de monopoliserade tjänsterna. När direktreklamen liberaliseras kan ett system för identifiering av di- rektreklam införas i kontrollsyfte. (24) Det kommer att behöva fattas beslut om åtgärder som är nödvändiga för att harmonisera tillståndsför- faranden som medlemsstaterna har beslutat om och som styr det marknadsmässiga tillhandahållandet av icke-monopoliserade tjänster till allmänheten. (25) (26) (27) Skulle detta visa sig nödvändigt skall beslut fattas om åtgärder för att säkerställa att de villkor som styr tillgång till det allmänna postnätet i medlems- staterna är öppna för insyn och icke-diskrimineran- de. För att säkerställa en fullgod förvaltning av de sam- hällsomfattande tjänsterna och förhindra snedvrid- ning av konkurrensen bör avgifterna för de sam- hällsomfattande tjänsterna vara objektiva, öppna för icke-diskriminerande och grunda sig på insyn, kostnaderna. Ersättningen för tillhandahållandet av tjänster med avseende på gränsöverskridande post inom gemen- skapen bör utan att det påverkar de minimiförplik- telser som härrör ur Världspostföreningens bestäm- melser riktas in på att täcka kostnaderna för över- lämnande som den som tillhandahåller samhälls- omfattande tjänster i destinationslandet har ådragit sig. Denna ersättning bör också ge ett incitament till att förbättra eller behålla kvaliteten på de gränsöverskridande tjänsterna genom användning av mål för kvaliteten på tjänsterna. Detta skulle motivera lämpliga system inom gemenskapen som på ett tillhandahåller täckning för kostnaderna och särskilt hänför sig till den uppnåd- da kvaliteten på tjänsterna. lämpligt sätt (28) (29) I redovisningen måste en uppdelning göras mellan monopoliserade och icke-monopoliserade tjänster så att de faktiska kostnaderna för olika tjänster framgår klart och tydligt och för att säkerställa att subventioner från det monopoliserade till det icke- monopoliserade området inte påverkar det sist- nämnda områdets konkurrensvillkor. För att säkerställa tillämpningen av principerna i de tre föregående punkterna bör de som tillhandahål- ler samhällsomfattande tjänster inom en rimlig tid genomföra ett kostnadsredovisningssystem, som kan kontrolleras på ett oberoende sätt och genom vilket kostnaderna kan hänföras till tjänster på ett så av som möjligt på förfaranden som är öppna för insyn. Sådana krav kan uppfyllas t. ex. genom att principen om full- ständig fördelning av kostnader genomförs. Sådana kostnadsredovisningssystem får inte krävas under omständigheter där verkliga öppna konkurrensvill- kor råder. grundval exakt sätt (30) Användarnas intressen bör beaktas, eftersom de har rätt till tjänster av hög kvalitet. Alla ansträngningar bör därför göras för att förbättra och höja kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls på gemenskapsni- vå. Denna kvalitetsförbättring kräver att medlems- staterna beslutar om normer när det gäller de tjän- ster som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna som skall uppfyllas eller överträffas av dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster. (31) Den kvalitet på tjänsterna som användarna förvän- tar sig utgör en viktig aspekt av de tillhandahållna tjänsterna. Normerna för utvärdering av denna kva- litet på tjänsterna och de kvalitetsnivåer som fak- tiskt uppnåtts bör i användarnas intresse offentlig- göras. Det är nödvändigt att ha tillgång till enhetli- ga normer för kvaliteten på tjänsterna och gemen- samma mätmetoder för att kunna utvärdera hur kvaliteten på tjänsterna överensstämmer inom ge- menskapen. (32) Medlemsstaterna måste bestämma nationella kvali- tetsnormer som överensstämmer med gemenska- pens normer. När det gäller tjänster över gränserna inom gemenskapen, vilka kräver gemensamma an- strängningar från minst två tillhandahållare av sam- hällsomfattande tjänster i två olika medlemsstater, måste kvalitetsnormerna bestämmas på gemen- skapsnivå. (33) Att dessa normer uppfylls måste kontrolleras på oberoende sätt med jämna mellanrum och på har- moniserad grund. Användarna måste ha rätt att bli informerade om resultaten av denna kontroll och medlemsstaterna bör säkerställa att åtgärder för rät- telse vidtas om resultaten visar att normerna inte uppfylls. 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/17 (34) (35) (36) (37) (38) (39) (40) Rådet direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor för postoperatörerna. i konsumentavtal (1) gäller Behovet att förbättra kvaliteten på tjänsterna inne- bär att tvister måste lösas snabbt och effektivt. Som komplement till de möjligheter till domstolspröv- ning som gemenskapslag och nationell lag tillhan- dahåller bör ett införas, som är öppet för insyn, smidigt och föga kostsamt samt ger möjlighet för alla berörda parter att delta. förfarande för klagomål Framsteg med avseende på samtrafikförmåga för postnät och användarnas intresse kräver att teknisk standardisering uppmuntras. Teknisk standardise- ring är oumbärlig för att främja driftskompatibilitet mellan de nationella näten och för effektiva sam- hällsomfattande tjänster inom gemenskapen. Enligt riktlinjer för europeisk harmonisering kan de specialiserade tekniska standardiseringsuppgif- terna anförtros Europeiska standardiseringskommit- tén. En kommitté bör inrättas för att bistå kommissio- nen med att genomföra detta direktiv särskilt när det gäller det framtida arbetet med att utarbeta åt- gärder med avseende på kvaliteten på de gräns- överskridande tjänsterna och den tekniska standar- diseringen i gemenskapen. För att säkerställa att de samhällsomfattande tjän- sterna fungerar väl och för att säkerställa att kon- kurrensen inte snedvrids inom det icke-monopoli- serade området är det viktigt att skilja mellan tillsynsfunktionerna, å ena sidan, och driftsfunktio- nerna, å den andra. Ingen postoperatör får döma i egen sak. Det ankommer på medlemsstaterna att inrätta en eller flera nationella tillsynsmyndigheter, som får väljas bland offentliga myndigheter eller självständiga organ, som förordnas för detta ända- mål. Effekterna av de harmoniserade villkorens inverkan på hur den inre marknaden för posttjänster funge- rar kommer att behöva utvärderas. Kommissionen kommer därför att för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om genomförandet av detta direktiv, däribland lämplig information om utveck- lingen inom sektorn, särskilt rörande ekonomiska, sociala, sysselsättnings- och tekniska aspekter, lik- som kvaliteten på tjänsterna, tre år efter det att di- rektivet har trätt i kraft och senast den 31 decem- ber 2000. (1) EGT L 95, 21. 4. 1993, s. 29. (41) Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av be- stämmelserna i fördraget, särskilt inte konkurrens- reglerna och reglerna för friheten att tillhandahålla tjänster. (42) Ingenting bör hindra medlemsstaterna från att vid- makthålla eller införa åtgärder inom postsektorn, vilka är mer liberala än dem som föreskrivs i detta direktiv, eller om detta direktiv upphör att gälla, från att vidmakthålla åtgärder som de har infört för att genomföra det under förutsättning att sådana åt- gärder i varje enskilt fall är förenliga med fördraget. (43) Detta direktiv bör gälla till och med den 31 decem- ber 2004 om inte annat beslutas av Europaparla- mentet och rådet på förslag av kommissionen. (44) Detta direktiv gäller inte för någon verksamhet som faller utanför gemenskapsrätten, t. ex. verksamhet enligt avdelningarna V och VI i Fördraget om Eu- ropeiska unionen, och under alla omständigheter inte för verksamhet som rör allmän säkerhet, för- svar, en stats säkerhet (inbegripet statens ekonomi- ska välstånd om verksamheten gäller frågor som rör statens säkerhet) samt statens åtgärder inom straff- rätten. (45) Detta direktiv hindrar inte, när det gäller företag som inte är etablerade i gemenskapen, att beslut om åtgärder fattas i enlighet med såväl gemen- skapslag som befintliga internationella skyldigheter som är avsedda att garantera att medborgare i med- lemsstaterna åtnjuter liknande behandling i tredje land. Gemenskapsföretag bör i tredje land dra nytta av en behandling och faktiskt tillträde till markna- den som är jämförbar med den behandling och det tillträde till marknaden som medborgare i de berör- da länderna ges i gemenskapssammanhang. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL 1 Syfte och räckvidd Artikel 1 I detta direktiv stadgas gemensamma regler om — tillhandahållande av samhällsomfattande posttjänster i gemenskapen, — kriterier som bestämmer vilka tjänster som kan omfat- tas av monopol för dem som tillhandahåller sam- hällsomfattande tjänster och villkor som styr tillhan- dahållande av icke-monopoliserade tjänster, L 15/18 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 — avgiftsprinciper och insyn i redovisningen för tillhan- dahållandet av samhällsomfattande tjänster, — att fastställa kvalitetsnormer för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster och inrättande av ett system för att säkerställa att dessa normer följs, — harmonisering av tekniska standarder, — inrättande av oberoende nationella tillsynsmyndighe- ter. Artikel 2 I detta direktiv används följande beteckningar med de be- tydelser som här anges: 1. posttjänster: tjänster som innefattar insamling, sorte- ring, transport och överlämnande av postförsändelser. 2. allmänt postnät: den organisation och de medel av alla slag som den eller de som tillhandahåller sam- hällsomfattande tjänster använder särskilt för att — samla in postförsändelser som omfattas av skyl- digheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster från inlämningsställen inom hela territori- et, — befordra och behandla dessa försändelser från postnätets inlämningsställe till utdelningscentra- len, — dela ut till de adresser som anges på försändelser- na. 3. inlämningsställen: de fysiska anordningar, inbegripet brevlådor, som tillhandahålls allmänheten antingen på allmän plats eller i lokaler, där postförsändelser kan avlämnas av kunder till det allmänna postnätet. 4. insamling: förfarandet att samla upp postförsändelser som lämnats vid inlämningsställen. 5. utdelning: den process som omfattar från sortering vid utdelningscentralen till överlämnande av postför- sändelserna till deras adressater. 6. postförsändelse: en adresserad försändelse i den slutli- ga utformning den skall överlämnas av den som tillhandahåller de samhällsomfattande tjänsterna. Så- dana försändelser omfattar, förutom brevförsändelser, till exempel böcker, kataloger, tidningar och tid- skrifter samt postpaket som innehåller varor med el- ler utan kommersiellt värde. 7. brevförsändelse: en skriftlig underrättelse på vilket fy- siskt medium som helst, vilken skall befordras till och överlämnas på den adress som avsändaren angivit på själva försändelsen eller dess omslag. Böcker, kata- loger, tidningar och tidskrifter anses inte vara brevför- sändelser. 8. direktreklam: en underrättelse, som endast består av annons-, marknadsförings- eller reklammaterial med samma innehåll, förutom adressatens namn, adress och identifieringsnummer samt andra variationer som inte ändrar meddelandets art, som sänds till ett bety- dande antal adressater för att befordras och överläm- nas till den adress som avsändaren har angivit på själ- va försändelsen eller på dess omslag. Den nationella tillsynsmyndigheten skall tolka begreppet ”ett bety- dande antal adressater” inom varje medlemsstat och offentliggöra en lämplig definition. Räkningar, faktu- ror, ekonomiska redovisningar och andra meddelan- den som inte är identiska skall inte anses som direkt- reklam. En underrättelse som förenar direktreklam med andra försändelser i samma omslag skall inte an- ses som direktreklam. Direktreklam skall omfatta bå- de gränsöverskridande direktreklam och inrikes di- rektreklam. 9. rekommenderad försändelse: en tjänst som består av tillhandahållande av en försäkring till fast pris mot att försändelsen förkommer, stjäls eller skadas, och som ger avsändaren, i förekommande fall på begäran av denne, ett bevis på att postförsändelsen lämnats in och/eller överlämnats till adressaten. 10. assurerad försändelse: en tjänst som består av för- säkring av en postförsändelse till det värde som avsän- daren anger, i händelse av att försändelsen förkom- mer, stjäls eller skadas. 11. gränsöverskridande post: post från eller till en annan medlemsstat eller från eller till tredje land. 12. utväxling av dokument: tillhandahållande av medel, inbegripet lokaler för detta särskilda ändamål och transport av tredje man, varigenom det blir möjligt att själv överlämna försändelser genom ömsesidig utväx- ling av postförsändelser mellan användare som abon- nerar på denna tjänst. 13. den som tillhandahåller samhällsomfattande tjän- ster: det offentliga eller privata organ som tillhanda- håller samhällsomfattande posttjänster eller delar dä- rav inom en medlemsstat och vars identitet har med- delats kommissionen i enlighet med artikel 4. 14. tillstånd: en tillåtelse med angivande av de rättigheter och skyldigheter som är utmärkande för postsektorn och som gör det möjligt för företag att tillhandahålla posttjänster och, i förekommande fall, inrätta och/el- ler driva postnät för att tillhandahålla sådana tjänster, genom ett allmänt tillstånd eller ett enskilt tillstånd enligt definitionerna nedan: — allmänt tillstånd: ett tillstånd som – oberoende av om det är reglerat av en ”kategorilicens” eller av allmän lag och oberoende av om en sådan reg- lering kräver registrerings- eller anmälningsförfa- randen – inte kräver att det berörda företaget har erhållit ett uttryckligt beslut från den nationella tillsynsmyndigheten innan det utövar de rättighe- ter som härrör från tillståndet. 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/19 — enskilt tillstånd: ett tillstånd som beviljas av en nationell tillsynsmyndighet och som ger ett före- tag särskilda rättigheter eller underkastar det före- tagets verksamhet särskilda villkor, vilka eventuellt kompletterar det allmänna tillståndet, och vilka medför att företaget inte får utöva de ifrågavarande rättigheterna förrän det har erhållit den nationella tillsynsmyndighetens beslut om detta. 15. terminalavgifter: ersättningen till dem som tillhanda- håller samhällsomfattande tjänster för utdelning av inkommande gränsöverskridande post, vilken består av postförsändelser från en annan medlemsstat eller från tredje land. — en insamling, — ett överlämnande vid varje fysisk eller juridisk persons bostad respektive hemvist eller, i undantagsfall, under villkor som den nationella tillsynsmyndigheten be- stämmer, ett överlämnande vid lämpliga anläggningar. Varje undantag som beviljas av en nationell tillsynsmyn- dighet enligt denna punkt måste meddelas kommissionen och alla nationella tillsynsmyndigheter. 4. Varje medlemsstat skall besluta om nödvändiga åt- gärder för att de samhällsomfattande tjänsterna skall om- fatta följande minimiprestationer: — Insamling, sortering, transport och utdelning av post- 16. avsändare: en fysisk eller juridisk person som post- försändelser som väger högst 2 kg. försändelser härrör ifrån. 17. användare: varje fysisk eller juridisk person som i egenskap av avsändare eller adressat drar nytta av att en samhällsomfattande tjänst tillhandahålls. 18. nationell tillsynsmyndighet: det eller de organ i varje medlemsstat, som medlemsstaten har anförtrott bland annat de tillsynsuppgifter som omfattas av detta di- rektiv. 19. väsentliga krav: allmänna icke-ekonomiska skäl som kan föranleda en medlemsstat att införa villkor för tillhandahållandet av posttjänster. Dessa orsaker är posthemlighet, säkerheten för nätet med hänsyn till transport av farligt gods och, när det är berättigat, da- taskydd, miljöskydd och regionplanering. Dataskydd kan omfatta skydd för personuppgifter, förtrolighet med avseende på information som över- förs eller lagras samt skydd för privatlivet. KAPITEL 2 Samhällsomfattande tjänster Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att användarna har tillgång till samhällsomfattande tjänster som inbegriper stadigvarande tillhandahållna posttjänster av fastställd kva- litet inom hela territoriet till rimliga priser för samtliga användare. För detta ändamål skall medlemsstaterna vidta åtgär- 2. der för att säkerställa att expeditions- och insamlingsstäl- lena ligger så tätt att användarnas behov beaktas. — Insamling, sortering, transport och utdelning av post- paket som väger högst 10 kg. — Tjänster för rekommenderade och assurerade försän- delser. 5. De nationella tillsynsmyndigheterna får höja vikt- gränsen för vad som täcks av de samhällsomfattande tjän- sterna med avseende på postpaket till högst 20 kg och får föreskriva särskilda ordningar för överlämnande av postpa- ket vid dörren. Medlemsstaterna skall se till att postpaket som tas emot från andra medlemsstater och som väger högst 20 kg överlämnas inom deras territorium, oavsett vilken vikt- gräns för postpaket som omfattas av de samhällsomfattan- de tjänsterna som en given medlemsstat har bestämt. 6. De aktuella postförsändelsernas minimi- och maxi- mimått skall vara de som föreskrivs i konventionen och avtalet angående postpaket som har antagits av Världs- postföreningen. 7. De samhällsomfattande tjänsterna som de definieras i denna artikel skall täcka såväl nationella tjänster som gränsöverskridande tjänster. Artikel 4 Varje medlemsstat skall säkerställa att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster garanteras och skall med- dela kommissionen vilka åtgärder som den har vidtagit för att uppfylla denna skyldighet, särskilt namnet på den/de samhällsomfattande tjänster. Varje som tillhandahåller medlemsstat skall, i överensstämmelse med gemenskaps- rätten, bestämma och offentliggöra rättigheterna och skyl- digheterna för den eller dem som tillhandahåller sam- hällsomfattande tjänster. Artikel 5 3. De skall vidta åtgärder för att säkerställa att den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster garan- terar att det varje arbetsdag och minst fem dagar i veckan utom under omständigheter eller geografiska förhållanden som de nationella tillsynsmyndigheterna bedömer vara undantagsvis förekommande – görs minst 1. Varje medlemsstat skall vidta åtgärder för att säker- ställa att de samhällsomfattande tjänsterna uppfyller föl- jande krav: — De skall erbjuda en tjänst som garanterar att de vä- sentliga kraven uppfylls. L 15/20 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 — De skall erbjuda användarna samma tjänst under jäm- förbara förhållanden. omfattas av monopol inom de pris- och viktgränser som föreskrivs i punkt 1. — De skall tillhandahållas utan någon som helst diskri- minering, i synnerhet utan diskriminering på grund av politiska, religiösa eller ideologiska överväganden. — De skall inte avbrytas eller upphöra, förutom i fall av force majeure. — De skall utvecklas som svar på den tekniska, ekono- miska och sociala omgivningen samt på användarnas behov. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte hindra att med- 2. lemsstaterna vidtar åtgärder i enlighet med krav som har att göra med allmänintresset som det erkänns i fördraget, särskilt i artiklarna 36 och 56 i detta och som bl. a. rör all- män moral, allmän säkerhet, inklusive brottsundersök- ningar, och allmän ordning. Artikel 6 Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att säkerställa att den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjän- ster regelbundet ger användarna tillräckligt utförlig och aktuell information om de särskilda kännetecken som de samhällsomfattande tjänster som erbjuds har, särskilt vad gäller allmänna villkor för tillgång till dessa tjänster samt priser och nivån på kvalitetsnormerna. Denna information skall offentliggöras på lämpligt sätt. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen, inom tolv månader från det att detta direktiv träder i kraft, om hur den information som skall offentliggöras enligt första stycket har gjorts tillgänglig. Kommissionen skall medde- las alla senare ändringar så snart som möjligt. Som ett ytterligare steg mot fullbordandet av den in- 3. re marknaden för posttjänster skall Europaparlamentet och rådet senast den 1 januari 2000 och utan att det på- verkar kommissionens behörighet besluta om den fortsatta gradvisa liberaliseringen av postsektorn under kontrollerade former, särskilt med hänsyn till liberalise- ringen av gränsöverskridande post och direktreklam, och om en ytterligare översyn av pris- och viktgränser, vilka skall träda i kraft den 1 januari 2003, med beaktande av utvecklingen, särskilt den ekonomiska, sociala och tekni- ska utveckling som har ägt rum fram till dess samt med beaktande också av den ekonomiska situationen för den eller dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, i syfte att ytterligare fullfölja målen i detta direktiv. Sådana beslut skall grundas på ett förslag från kommissio- nen som skall läggas fram före utgången av år 1998 efter en översyn av sektorn. På begäran av kommissionen skall medlemsstaterna lägga fram alla de upplysningar som är nödvändiga för att denna översyn skall kunna avslutas. Utväxling av dokument får inte omfattas av mono- 4. pol. Artikel 8 Bestämmelserna i artikel 7 påverkar inte medlemsstater- nas rätt att organisera utplacering av brevlådor på allmän plats, att ge ut frimärken och dela ut rekommenderade försändelser under rättsliga och administrativa förfaranden i enlighet med deras nationella lagstiftning. KAPITEL 4 KAPITEL 3 Villkor som styr tillhandahållande av icke-monopo- liserade tjänster och tillgång till nätet Harmonisering av tjänster som får omfattas av monopol Artikel 9 Artikel 7 1. I den utsträckning som är nödvändig för att säker- stålla att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls skall de tjänster som varje medlemsstat får låta omfattas av för den eller dem som tillhandahåller sam- monopol hällsomfattande tjänster var insamling, sortering, transport och överlämnande av inrikes brevförsändelser, vare sig det gäller ilförsändelser eller inte, vilkas pris är lägre än fem gånger den allmänna avgiften för en brevförsändelse av första viktklassen inom den snabbaste normalkategorin, om en sådan finns, såvida de väger mindre än 350 g. När det gäller den kostnadsfria posttjänsten för blinda och synskadade personer får undantag från vikt- och prisbe- gränsningar tillåtas. 2. I den utsträckning som är nödvändig för att säker- ställa att de samhällsomfattande tjänsterna upprätthålls får gränsöverskridande post och direktreklam fortsättningsvis 1. För icke-monopoliserade tjänster som ligger utanför de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd som de defi- nieras i artikel 3 får medlemsstaterna, i den utsträckning som är nödvändig för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls, införa allmänna tillstånd. För icke-monopoliserade tjänster som ligger inom 2. de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd som de defi- nieras i artikel 3, får medlemsstaterna införa tillståndsför- faranden, inbegripet enskilda tillstånd, i den omfattning detta är nödvändigt för att garantera att de väsentliga kra- ven uppfylls och för att skydda de samhällsomfattande tjänsterna. Beviljandet av tillstånd får — i förekommande fall villkoras av skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, — om nödvändigt innebära krav på de berörda tjänster- nas kvalitet, tillgänglighet och utförande, 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/21 — villkoras av skyldigheten att inte inkräkta på de exklu- siva eller särsilda rättigheter som har beviljats den eller dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster för de posttjänster som omfattas av monopol enligt ar- tikel 7. 1 och 7. 2. 3. De förfaranden som beskrivs i punkterna 1 och 2 skall vara öppna för insyn, icke-diskriminerande, propor- tionella och grundade på objektiva kriterier. Medlemssta- terna skall säkerställa att sökanden underrättas om skälen till att ett tillstånd helt eller delvis vägras och införa ett förfarande för överklagande. 4. För att säkerställa att de samhällsomfattande tjänster- na skyddas får en medlemsstat, om den bestämmer sig för att skyldigheten att tillhandahålla de samhällsomfattande tjänster som föreskrivs enligt detta direktiv utgör en orätt- vis ekonomisk belastning för den som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, inrätta en kompensations- fond som för detta ändamål förvaltas av ett av förmånsta- garen eller förmånstagarna oberoende organ. I sådant fall får medlemsstaten som villkor för att bevilja tillstånd krä- va ekonomiskt bidrag till denna fond. Medlemsstaten må- ste säkerställa att principerna om insyn, icke-diskrimine- ring och proportionalitet följs när kompensationsfonden inrättas och när nivån på de ekonomiska bidragen be- stäms. Endast de tjänster som anges i artikel 3 får finansi- eras på detta sätt. 5. Medlemsstaterna får införa ett system för identifie- ring av direktreklam så att sådana tjänster kan kontrolleras när de liberaliseras. Artikel 10 1. Europaparlamentet och rådet skall på förslag av kommissionen och på grundval av artiklarna 57. 266 och 100a i fördraget besluta om nödvändiga åtgärder för att harmonisera de förfaranden som anges i artikel 9 vilka styr kommersiellt tillhandahållande till allmänheten av icke-monopoliserade posttjänster. 2. Harmoniseringsåtgärderna som anges i punkt 1 skall särsilt gälla de kriterier som postoperatörerna skall iaktta, de förfaranden som dessa skall följa och det sätt på vilket dessa kriterier och förfaranden skall offentliggöras samt vilket överklagandeförfarande som skall användas. Artikel 11 KAPITEL 5 Avgiftsprinciper och insyn i redovisningen Artikel 12 Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att säkerställa att avgifterna för var och en av de tjänster som ingår i tillhan- dahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna stämmer överens med följande principer: — Priserna måste vara rimliga och ge samtliga användare möjlighet att få tillgång till de tjänster som tillhanda- hålls. — Priserna skall grunda sig på kostnaderna. Medlemssta- terna får besluta att en enhetlig taxa skall gälla inom hela det nationella territoriet. — Tillämpningen av en enhetlig taxa utesluter inte att den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har rätt att ingå individuella avtal om priser med kunder. — Avgifterna måste vara klara och tydliga och icke- diskriminerande. Artikel 13 över gränserna I syfte att säkerställa att samhällsomfattande tjänster 1. tillhandahålls skall medlemsstaterna uppmuntra dem som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster i den egna staten att i sina avtal om terminalavgif- ter för gränsöverskridande post inom gemenskapen tillse att följande principer uppfylls: — Terminalavgifterna skall bestämmas i förhållande till kostnaderna för behandling och överlämnande av gränsöverskridande post. — Ersättningens storlek skall stå i förhållande till den uppnådda kvaliteten på tjänsten. — Terminalavgifterna skall vara klara och tydliga och icke-diskriminerande. 2. Genomförandet av dessa principer får innefatta över- gångsordningar som är utformade för att undvika otillbör- liga störningar inom postmarknaderna eller ogynnsamma följder för de ekonomiska aktörerna, såvida det finns ett avtal mellan den avsändande och den mottagande opera- tören; sådana ordningar skall emellertid begränsas till vad som är strikt nödvändigt för att uppnå dessa mål. Europaparlamentet och rådet skall på förslag av kommis- sionen och på grundval av artiklarna 57. 2, 66 och 100a i fördraget besluta om sådana harmoniseringsåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att användarna och den eller de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster har tillgång till det allmänna postnätet på villkor som är öppna för insyn och icke-diskriminerande. Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall, inom två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft, vidta de åtgärder som är nödvän- diga för att säkerställa att de som tillhandahåller sam- hällsomfattande tjänster sköter sin redovisning i enlighet med bestämmelserna i denna artikel. L 15/22 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 2. De som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster skall i den interna redovisningen ha skilda konton åtmin- stone dels för var och en av tjänsterna inom den monopo- liserade sektorn, dels för de icke-monopoliserade tjänster- na. Kontona för de icke-monopoliserade tjänsterna skall tydligt skilja mellan tjänster som ingår i de samhällsom- fattande tjänsterna och tjänster som inte gör det. Sådana interna enhetligt redovisningssystem skall bygga på tillämpade och objektivt försvarbara principer för kost- nadsredovisning. 3. I de redovisningssystem som avses i punkt 2 skall, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, kostna- derna fördelas på var och en av de monopoliserade och på de icke-monopoliserade tjänsterna på följande sätt: a) Kostnader som direkt kan hänföras till en bestämd tjänst skall hänföras till den tjänsten. b) Gemensamma kostnader, dvs. kostnader som inte di- rekt kan hänföras till en bestämd tjänst, skall fördelas på följande sätt: i) När det är möjligt, skall gemensamma kostnader fördelas utifrån en direkt analys av vad som förorsa- kade dem. ii) När en direkt analys inte är möjlig, skall gemen- samma kostnadskategorier fördelas utifrån en indi- rekt koppling till en annan kostnadskategori eller grupp av kostnadskategorier som det är möjligt att direkt hänföra eller fördela; den indirekta kopp- lingen skall grunda sig på jämförbara kostnads- strukturer. iii) När varken direkta eller indirekta åtgärder för att fördela kostnader står till buds, skall kostnadskate- gorin fördelas utifrån en allmän fördelningsnyckel uträknad från förhållandet mellan alla utgifter som direkt eller indirekt har hänförts till eller fördelats dels på varje monopoliserad tjänst, dels på de andra tjänsterna. 4. Andra kostnadsredovisningssystem får tillämpas en- dast om de är förenliga med punkt 2 och har godkänts av den nationella tillsynsmyndigheten. Kommissionen skall informeras innan de tillämpas. 5. De nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att överensstämmelse med ett av de redovisningssystem som beskrivs i punkterna 3 och 4 kontrolleras av ett be- hörigt organ som är fristående från den som tilhandahål- ler de samhällsomfattande tjänsterna. Medlemsstaterna skall se till att ett utlåtande om att redovisningssystemen följs regelbundet offentliggörs. 6. Den nationella tillsynsmyndigheten skall hålla till- räckligt detaljerade uppgifter tillgängliga om de kostnads- redovisningssystem om tillämpas av den som tillhanda- håller samhällsomfattande tjänster och skall på begäran överlämna sådana uppgifter till kommissionen. 7. Detaljerade uppgifter om redovisningen enligt dessa system skall på begäran i förtrolighet tillhandahållas den nationella tillsynsmyndigheten och kommissionen. 8. Om en medlemsstat inte har monopol på någon av de tjänster som får omfattas av monopol enligt artikel 7 och inte har inrättat någon kompensationsfond för sam- hällsomfattande tjänster som medges enligt artikel 9. 4, och om den nationella tillsynsmyndigheten är övertygad om att ingen av dem som utsetts att tillhandahållsam- hällsomfattande tjänster erhåller statliga subventioner, dol- da eller ej, får den nationella tillsynsmyndigheten besluta att inte tillämpa kraven i punkterna 2–7 denna artikel. Den nationella tillsynsmyndigheten skall informera kom- missionen om alla sådana beslut. Artikel 15 Den ekonomiska redovisningen från alla dem som til- lhandahåller samhällsomfattande tjänster skall underkastas granskning av en oberoende revisor och offentliggöras i överensstämmelse med den gemenskapslagstiftning och den nationella lagstiftning som gäller för kommersiella företag. KAPITEL 6 Kvaliteten på tjänsterna Artikel 16 Medlemsstaterna skall säkerställa att normer för kvaliteten på de samhällsomfattande tjänsterna bestäms och offent- liggörs i syfte att garantera postservice och hög kvalitet. Kvalitetsnormerna skall särskilt riktas in på befordringsti- der samt tjänsternas regelbundenhet och tillförlitlighet. Dessa normer skall fastställas av — medlemsstaterna när det gäller nationella tjänster, — Europaparlamentet och rådet när det gäller gräns- överskridande tjänster inom gemenskapen (se bilagan). Den framtida anpassningen av dessa normer till den tekniska utvecklingen eller till marknadens utveckling skall genomföras i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 21. Oberoende kontroll at utförandet skall ske minst en gång om året av utomstående organ som inte har några band till dem som tillhandahåller de samhällsomfattande tjän- sterna, enligt standardiserade villkor, som skall anges i de- talj i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 21 och skall vara ämne för rapporter som skall offentlig- göras minst en gång om året. 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/23 Artikel 17 Medlemsstaterna skall besluta om kvalitetsnormer för post inom landet och säkerställa att de är förenliga med de normer som beslutas för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen om sina kvalitetsnormer för inhemska tjänster, och kommissionen skall offentliggöra dessa på samma sätt som de normer för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen som avses i artikel 18. De nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att en oberoende kontroll av utförandet sker i enlighet med fjärde stycket i artikel 16, att resultaten motiveras och att åtgärder för rättelse vidtas när så är nödvändigt. Artikel 18 1. I enlighet med artikel 16 föreskrivs kvalitetsnormer för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen i bila- gan. 2. Om undantagsvis förekommande situationer med avseende på infrastruktur eller geografiska förhållanden kräver det, får de nationella tillsynsmyndigheterna bevilja undantag från kvalitetsnormerna i bilagan. Om de natio- nella tillsynsmyndigheterna på detta sätt beslutar om und- antag skall de genast meddela kommissionen detta. Kom- missionen skall till den kommitté som inrättas enligt arti- kel 21 för kännedom överlämna en årlig rapport om de meddelanden den har fått under de föregående tolv måna- derna. 3. Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra varje ändring i kvalitets- normerna för de gränsöverskridande tjänsterna och vidta åtgärder för att säkerställa en regelbunden och oberoende kontroll samt offentliggörande av den nivå på utförandet som intygar att dessa normer uppfylls och de framsteg som har gjorts. De nationella tillsynsmyndigheterna skall säkerställa att åtgärder för rättelse vidtas när så är nödvän- digt. Artikel 19 Medlemsstaterna skall säkerställa att förfaranden utarbetas som är öppna för insyn, smidiga och föga kostsamma för att handlägga användarnas klagomål, i synnerhet när det gäller förlust, stöld eller skada eller när kvalitetsnormerna för tjänsterna inte följs. Medlemsstaterna skall besluta om åtgärder för att säker- ställa att dessa förfaranden gör det möjligt att lösa tvister på ett rättvist sätt och inom rimlig tid och att, i befogade fall, tillämpa ett system för återbetalning och/eller ersätt- ning. Utan att det påverkar andra möjligheter att överklaga en- ligt nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning skall medlemsstaterna säkerställa att användarna, enskilt eller, om nationell lag tillåter detta, tillsammans med användar- och/eller konsumentorganisationer, får vända sig till den behöriga nationella myndigheten i de fall där användarnas klagomål mot den som tillhandahåller samhällsomfattan- de tjänster inte har lösts på en tillfredsställande sätt. Medlemsstaterna skall i enlighet med artikel 16 säkerställa att den som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, tillsammans med den årliga rapporten om kontroll av utförandet, offentliggör uppgifter om antalet klagomål och sättet på vilket de har behandlats. KAPITEL 7 Harmonisering av tekniska standarder Artikel 20 Harmonisering av de tekniska standarderna skall fortsätta med särskilt beaktande av användarnas intressen. Uppdraget att fastställa tekniska standarder som är till- lämpliga inom postsektorn skall ges till Europeiska stan- dardiseringskommittén på grundval av inkomna ärenden enligt principerna i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tek- niska standarder och föreskrifter (1). Detta arbete skall genomföras med beaktande av de har- moniseringsåtgärder som vidtagits på internationell nivå, i synnerhet dem som har beslutats inom Världspostföre- ningen. De standarder som skall tillämpas skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning en gång om året. Medlemsstaterna skall säkerställa att de som tillhandahål- ler samhällsomfattande tjänster hänvisar till de standarder som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning när användarnas intressen kräver det och särskilt när de ger information enligt artikel 6. Den kommitté som avses i artikel 21 skall hållas under- rättad om diskussionerna inom Europeiska standardise- ringskommittén samt om de framsteg som det organet gör inom detta område. KAPITEL 8 Kommittébestämmelser Artikel 21 Kommissionen skall biträdas av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en före- trädare för kommissionen som ordförande. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. (1) EGT L 109, 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 96/139/EGT L 32, 10. 2. 1996, s. 31). L 15/24 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över försla- get inom den tid som ordföranden bestämmer med hän- syn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt be- slut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas en- ligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är för- enligt med kommitténs yttrande. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas. KAPITEL 9 Nationell tillsynsmyndighet Artikel 22 Varje medlemsstat skall utse en eller flera nationella till- synsmyndigheter för postsektorn, vilka är juridiskt åtskilda och verksamhetsmässigt oberoende av postoperatörerna. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om vilka nationella tillsynsmyndigheter de har utsett för att utföra de uppgifter som härrör från detta direktiv. De nationella tillsynsmyndigheterna skall som särskild uppgift ha att säkerställa överensstämmelse med förplik- telser som härrör från detta direktiv. De kan även ha till uppgift att säkerställa överensstämmelse med konkurrens- reglerna inom postsektorn. KAPITEL 10 Slutbestämmelser Artikel 23 cember 2000 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om hur direktivet genomförts, inklusive rele- vant information om utvecklingen inom sektorn, i syn- nerhet om de ekonomiska, sociala, sysselsättnings- och tekniska aspekterna liksom om tjänsternas kvalitet. Denna rapport skall, om det är lämpligt, åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet. Artikel 24 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tolv månader efter det att direktivet träder i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de in- nehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning, när de offentliggörs. Artikel 25 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 26 1. Detta direktiv hindrar inte någon medlemsstat från att vidmakthålla eller införa åtgärder som är mer liberala än dem som föreskrivs i detta direktiv. Sådana åtgärder måste vara förenliga med fördraget. 2. Skulle detta direktiv upphöra, får de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att genomföra det vidmakt- hållas i den mån de är förenliga med fördraget. Artikel 27 Bestämmelserna i detta direktiv, med undantag av artikel 26, skall tillämpas till den 31 december 2004 såvida inte annat beslutas i enlighet med artikel 7. 3. Artikel 28 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 15 december 1997. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7. 3 skall kommissionen tre år efter det att detta direktiv träder i kraft och under inga omständigheter senare än den 31 de- På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar J. M. GIL-ROBLES Ordförande J. -C. JUNCKER Ordförande 21. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 15/25 BILAGA Kvalitetsnormer för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen Kvalitetsnormerna för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen i varje land skall bestäm- mas i förhållande till befordringstiden för postförsändelser inom den snabbaste normalkategorin, be- räknad från inlämning till utdelning (*) enligt formeln D + n, där D står för avlämningsdatum (**) och n för antalet arbetsdagar som förflyter mellan detta datum och datum för överlämnande till adress- aten. Kvalitetsnormer för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen Befordringstid Mål D + 3 D + 5 85 % av försändelserna 97 % av försändelserna Normerna måste uppfyllas inte bara för det totala flödet inom gemenskapstrafiken i dess helhet utan också för varje bilateralt flöde mellan två medlemsstater. (*) Tiden för befordran från inlämning till utdelning mäts från inlämningsstället till nätet till stället för överlämnan- de till adressaten. (**) Avlämningsdatum skall för beräkningen vara samma dag som den då försändelsen avlämnas, såvida det sker före den sista angivna uppsamlingstiden vid inlämningsstället till ifrågavarande nät. När avlämning äger rum efter detta klockslag är det avlämningsdatum som skall beaktas påföljande uppsamlingsdag


title: Decyzja Komitetu Wykonawczego z dnia 15 grudnia 1997 r. zmieniająca rozporządzenie finansowe w sprawie systemu C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35)

eurovoc_concepts:
Iceland
Norway
financial legislation
information system

formats: html pdf print

text: 402 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 19/t. 2 41997D0035 22. 9. 2000 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 239/444 DECYZJA KOMITETU WYKONAWCZEGO z dnia 15 grudnia 1997 r. zmieniająca rozporządzenie finansowe w sprawie systemu C. SIS (SCH/Com-ex (97) 35) KOMITET WYKONAWCZY, uwzględniając art. 132 Konwencji Wykonawczej do Układu z Schengen, uwzględniając art. 92 i 119 wyżej wymienionej Konwencji, uwzględniając art. 2 i 3 umowy o współpracy między Umawiającymi się Stronami Układu z Schengen i Konwencji z Schengen, z jednej strony, a Republiką Islandii i Królestwem Norwegii, z drugiej strony, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Rozporządzenie finansowe w sprawie kosztów instalacji i eksploatacji systemu C. SIS w wersji z dnia 20 grudnia 1996 r. (SCH/Com-ex (93) 16, rev. 2) otrzymuje brzmienie. Wiedeń, dnia 15 grudnia 1997 r. K. SCHLÖGL Przewodniczący 19/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 403 (SCH/Com-ex (93) 16, rev. 2) KOMITET WYKONAWCZY, uwzględniając art. 132 Konwencji wykonawczej do Układu z Schengen, uwzględniając art. 92 i 119 wyżej wymienionej Konwencji, uwzględniając art. 2 i 3 umowy o współpracy między Umawiającymi się Stronami Układu z Schengen i Konwencji z Schengen, z jednej strony, a Republiką Islandii i Królestwem Norwegii, z drugiej strony, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Przyjmuje się zamieszczone poniżej i eksploatacji w celu technicznego wsparcia działania Systemu Informacji Schengen (C. SIS). rozporządzenie finansowe dotyczące kosztów instalacji ROZPORZĄDZENIE FINANSOWE W SPRAWIE INSTALACJI I EKSPLOATACJI SYSTEMU C. SIS TYTUŁ I PRZEPISY OGÓLNE Budżet w celu technicznego wsparcia działania Systemu Informacji Schengen w Strasburgu, zwanego dalej C. SIS, przewidziany w art. 92 i 119 Układu z Schengen z dnia 14 czerwca 1985 r. , składa się z następujących części: — budżetu instalacyjnego centralnego systemu informacji; wydatki wymagają zatwierdzenia przez Komitet Wykonawczy po otrzymaniu opinii Grupy Centralnej, — budżetu eksploatacyjnego; roczna suma wydatków wymaga zatwierdzenia przez Komitet Wykonawczy po otrzymaniu opinii Grupy Centralnej. Budżet instalacyjny i budżet eksploatacyjny C. SIS w możliwie największej mierze uwzględniają wieloletni plan budżetowy na utworzenie i na eksploatację SIS. Wieloletni plan budżetowy na instalację i na eksploatację SIS, obejmujący minimum trzy lata, zawiera preliminarz przewidywanych wydatków. Wieloletni plan budżetowy na instalację i na eksploatację SIS jest corocznie uaktualniany przez Komitet Sterujący SIS i zatwierdzany w ciągu pierwszego kwartału roku kalendarzowego przez Grupę Centralną. 1. Zasoby własne C. SISZasoby własne C. SIS zarówno dla budżetu instalacyjnego, jak i eksploatacyjnego, powstają ze składek wszystkich Umawiających się Stron oraz państw będących stronami umowy o współpracy, zwanych dalej „państwami współpracującymi”. Składki państw współpracujących określane są na podstawie ich udziału w sumie PKB wszystkich Umawiających się Stron i państw współpracujących. Składki Umawiających się Stron obliczane są na podstawie udziału każdej z Umawiających się Stron w jednolitej podstawie podatku VAT w rozumieniu art. 2 ust. 1 lit. c) decyzji Rady z dnia 24 czerwca 1988 r. w sprawie systemu zasobów własnych Wspólnot. 404 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 19/t. 2 Rozdział składek między Umawiające się Strony, z jednej strony, a państwa współpracujące, z drugiej strony, określany jest na podstawie udziału każdej z Umawiających się Stron i państw współpracujących w sumie PKB Umawiających się Stron i państw współpracujących za ubiegły rok. Rozdział składek między Umawiające się Strony ustalany jest corocznie z uwzględnieniem wkładów państw współpracujących, na podstawie udziału środków własnych każdej z Umawiających się Stron w środkach Wspólnot Europejskich pochodzących z wpływów z podatku VAT, tak jak zostało to ustanowione w ostatniej zmianie do budżetu Wspólnot za ubiegły rok budżetowy. Składki Umawiających się Stron i państw współpracujących do każdego budżetu obliczane są dla danego budżetu przez francuską Umawiającą się Stronę i wnoszone są we frankach francuskich. 2. Płatność składek Każda z Umawiających się Stron oraz państwo współpracujące przekazują swoje składki na następujące konto: Compte Tresor Public Banque de France No 9000–3 (agence centrale comptable du trésor) Każda płatność wnoszona jest do funduszu wsparcia założonego na podstawie budżetu Republiki Francuskiej (fonds de concours No 09. 1. 4. 782) na rzecz Ministerstwa Spraw Wewnętrznych. 3. Przystąpienie nowych państw W przypadku przystąpienia nowej Umawiającej się Strony od momentu jej przystąpienia obowiązują poniższe uregulowania: — składki Umawiających się Stron i państw współpracujących zostają zmienione zgodnie z tytułem I część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego; — składki Umawiających się Stron i państw współpracujących zostają zmienione w celu ustalenia składki nowej Umawiającej się Strony na pokrycie kosztów eksploatacyjnych C. SIS, poczynając od roku przystąpienia; — składki Umawiających się Stron i państw współpracujących zostają zmienione w celu przyporządkowania nowej Umawiającej się Stronie części kosztów poniesionych na instalację C. SIS. Kwota ta zostaje wyliczona na podstawie udziału środków pochodzących z VAT nowej Umawiającej się Strony w ogólnych środkach z VAT Wspólnot Europejskich w latach, w których poniesione zostały koszty instalacji C. SIS przed przystąpieniem nowej Umawiającej się Strony. Kwota ta zostaje zwrócona innym państwom proporcjonalnie do ich składek i jest wyliczana zgodnie z tytułem I część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego. TYTUŁ II BUDŻET INSTALACYJNY Republika Francuska ponosi wszystkie koszty powstałe w związku z instalacją C. SIS zgodnie z francuskimi przepisami prawa o finansach publicznych. Kwoty ustalone jako składki każdego z Państw Członkowskich i państw współpracujących, są obliczane i określane przez francuską Umawiającą się Stronę we frankach francuskich, zgodnie z tytułem I część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego. 19/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 405 1. Prognoza wydatków W ciągu roku poprzedzającego wykonanie budżetu francuska Umawiająca się Strona sporządza roczny projekt budżetu na pokrycie wydatków związanych z instalacją C. SIS, biorąc pod uwagę w jak i eksploatacji SIS. Projekt ten jest największej mierze tymczasowy wieloletni plan instalacji przedkładany Grupie Centralnej w celu wydania przez nią opinii oraz Komitetowi Wykonawczemu w celu przyjęcia go najpóźniej na sześć miesięcy przed rozpoczęciem roku budżetowego. Jeżeli projekt budżetu zostanie odrzucony, francuska Umawiająca się Strona sporządza w ciągu miesiąca nowy projekt, który, niezwłocznie po wydaniu opinii przez Grupę Centralną, przedkładany jest Komitetowi Wykonawczemu do przyjęcia. Z końcem każdego kwartału roku budżetowego Grupa Centralna, po otrzymaniu opinii Komitetu Sterującego, zatwierdza wydatki na instalację C. SIS, jak również wszystkie nieprzewidziane wydatki, które znajdują uzasadnienie w dokumentach towarzyszących. W ciągu pierwszych sześciu miesięcy po zakończeniu roku budżetowego, francuska Umawiająca się Strona sporządza, zatwierdzane przez Grupę Centralną do końca roku budżetowego, wieloletnie zestawienie wydatków na instalację C. SIS. Zestawienie to przedkładane jest Komitetowi Wykonawczemu do zatwierdzenia, równocześnie z rocznym projektem budżetu na pokrycie wydatków na instalację C. SIS. Składki odpowiednich państw stają się wymagalne po zatwierdzeniu wydatków przez Komitet Wykonawczy i wpłacane są zgodnie z procedurą określoną w tytule II część 2. Umawiające się Strony i państwa współpracujące zobowiązują się do pokrycia wszystkich wydatków na instalację, w kwocie zatwierdzonej przez Komitet Wykonawczy. Umawiające się Strony i państwa współpracujące mogą wpłacić swoje składki na instalację C. SIS w formie zaliczki pokrywającej część lub całość składki. 2. Sposób płatności Z zasady składki Umawiających się Stron i państw współpracujących stają się wymagalne w momencie, w którym francuska Umawiająca się Strona dokonuje odpowiednich płatności. Jednakże w celu ograniczenia ilości wezwań do zapłaty francuska Umawiająca się Strona rozsyła państwom wezwania do zapłaty dwa razy do roku, 30 kwietnia i w dniu 31 października, tak by uwzględnić obowiązujące terminy dla zobowiązań państw co do wydatków na eksploatację. Francuska Umawiająca się Strona, za pośrednictwem władz administracyjnych, które zostały jej zgłoszone, przekazuje państwom na piśmie wezwania do zapłaty. Pismo zawiera: — podstawy prawne wezwania do zapłaty, — całkowitą sumę zatwierdzonego budżetu instalacyjnego C. SIS, 406 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 19/t. 2 — kwotę do uiszczenia za podany okres, — dane konieczne do dokonania wpłaty składki; zostały one zamieszczone w tytule I część 2 niniejszego rozporządzenia finansowego. Do pisma dołączane są następujące materiały: — zestawienie obrazujące udziały państw współpracujących dokonane na podstawie PKB i zestawienie obrazujące udział każdego państwa w budżecie eksploatacyjnym C. SIS na pokrycie wydatków poniesionych w danym okresie dokonane na podstawie udziału własnego w podatku VAT w SIS; — kopie dokumentów uzasadniających dokonanie przelewu danej kwoty. W celu zagwarantowania sprawnego przelewu płatności każde państwo powinno załączyć do własnego przelewu notatkę zawierającą poniższe informacje: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget d’installation du système informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministère de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (PRZEDMIOT: płatność za 199 … składka od … (państwo) na budżet instalacyjny Systemu Informacji Schengen KWOTA: … franków BENEFICJENT: Ministerstwo Spraw Wewnętrznych, Wydział Informatyki i Przekazu Danych). 3. Finansowanie przez państwo inne niż Republika Francuska Jeżeli, w porozumieniu z pozostałymi Umawiającymi się Stronami i państwami współpracującymi, Umawiająca się Strona lub jedno z państw współpracujących bezpośrednio ponosi część kosztów związanych z instalacją C. SIS, kwota ta jest rozdzielana między Umawiające się Strony według klucza podziału określonego przez francuską Umawiającą się Stronę na rok budżetowy, w którym wydatek ten jest poniesiony. Umawiająca się Strona lub państwo współpracujące, które poniosło te wydatki, zawiadamia francuską Umawiającą się Stronę, która wezwie Umawiające się Strony i państwa współpracujące, do zapłaty składek obliczonych zgodnie z niniejszym rozporządzeniem. Francuska Umawiająca się Strona dokonuje zwrotu dokonanych płatności, gdy tylko wpłyną składki należne od pozostałych Umawiających się Stron i państw współpracujących. TYTUŁ III BUDŻET EKSPLOATACYJNY Republika Francuska ponosi wszystkie koszty powstałe w związku z eksploatacją C. SIS zgodnie z francuskimi przepisami prawa o finansach publicznych. Kwoty ustalone jako składki każdej z Umawiających się Stron i państw współpracujących są obliczane i określane przez francuską Umawiającą się Stronę we frankach francuskich, zgodnie z tytułem I część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego. 1. Projekt budżetu eksploatacyjnego W ciągu roku poprzedzającego wykonanie budżetu francuska Umawiająca się Strona sporządza projekt budżetu na pokrycie wydatków związanych z eksploatacją C. SIS. Projekt ten przedkładany jest Grupie Centralnej w celu wydania przez nią opinii oraz Komitetowi Wykonawczemu w celu przyjęcia go najpóźniej na sześć miesięcy przed rozpoczęciem roku budżetowego. 19/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 407 W projekcie budżetu w jak największej mierze bierze się pod uwagę wieloletni plan instalacji i eksploatacji SIS. Do projektu budżetu załączone są dokumenty dotyczące prognozy wydatków. Budżet zatwierdzany jest jednomyślnie przez Umawiające się Strony. Jeżeli projekt budżetu zostanie odrzucony, francuska Umawiająca się Strona sporządza w ciągu miesiąca nowy projekt, który jest przedkładany Komitetowi Wykonawczemu do przyjęcia niezwłocznie po wydaniu opinii przez Grupę Centralną. W okresie między dwoma posiedzeniami lub przy odrzuceniu projektu budżetu francuska Umawiająca się Strona może wezwać Umawiające się Strony i państwa współpracujące do zapłaty i zapoczątkować wykonanie budżetu przez ściągnięcie wstępnej składki częściowej w wysokości jednej dwunastej, do czasu zatwierdzenie budżetu na dany rok budżetowy. Francuska Umawiająca się Strona może przedłożyć Komitetowi Wykonawczemu poprawki do projektu budżetu. Są one przedkładane do przyjęcia po wydaniu opinii przez Grupę Centralną. Każdy deficyt bądź nadwyżkę powstałą w ciągu roku budżetowego należy rozliczyć w następnym roku przy wykonaniu budżetu. 2. Sposób płatności Decyzja Komitetu Wykonawczego o przyjęciu budżetu jest należcie notyfikowana wszystkim Umawiającym się Stronom i państwom współpracującym przez urzędującą Prezydencję; składki Umawiających się Stron i państw współpracujących stają się wymagalne niezwłocznie po notyfikacji. W tym celu francuska Umawiająca się Strona przekazuje każdej Umawiającej się Stronie i każdemu państwu współpracującemu wezwania do zapłaty należnych składek, przekazując Prezydencji każdorazowo po jednej kopii. Umawiające się Strony i państwa współpracujące wpłacają składki do 30 kwietnia bieżącego roku budżetowego. Jeśli Umawiająca się Strona nie wypełni swoich finansowych zobowiązań do tej daty, stosuje się aktualnie obowiązujące w ramach Wspólnoty reguły dotyczące odsetek płatnych w przypadku zwłoki w płatności składek na budżet Wspólnoty. Reguły te stosuje się mutatis mutandis, w przypadku gdy państwo współpracujące nie wypełni na czas swoich zobowiązań finansowych. Na początku roku budżetowego, w którym wykonany ma być przyjęty budżet eksploatacyjny, francuska Umawiająca się Strona, za pośrednictwem władz administracyjnych, które zostały jej zgłoszone, przekazuje państwom na piśmie wezwania do zapłaty. Pismo zawiera: — podstawy prawne wezwania do zapłaty, — kwotę budżetu eksploatacyjnego przyjętą przez Komitet Wykonawczy na dany rok. 408 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 19/t. 2 Zestawienie obrazujące składki państw współpracujących obliczone na podstawie PKB i zestawienie obrazujące składki do budżetu eksploatacyjnego C. SIS każdej Umawiającej się Strony obliczone na podstawie udziału własnego w podatku VAT w SIS dołączone są do tego dokumentu. Zestawienie obrazujące wyliczenie udziału w PKB i udziału VAT w SIS dla roku, w którym wydatki są dokonywane, również jest dołączone. W celu zagwarantowania sprawnego przelewu płatności, każde państwo powinno załączyć do własnego przelewu notatkę zawierającą poniższe informacje: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget de fonctionnement du système informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministère de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique PRZEDMIOT: płatność za 199 … składka od … (państwo) na budżet eksploatacyjny Systemu Informacji Schengen KWOTA: … franków BENEFICJENT: Ministerstwo Spraw Wewnętrznych, Wydział Informatyki i Przekazu Danych). Umawiające się Strony i współpracujące państwa mogą zdecydować się na wpłacenie zaliczki w celu pokrycia ich przewidywanych składek za kilka lat budżetowych. TYTUŁ IV ZATWIERDZENIE SPRAWOZDAŃ FINANSOWYCH Na początku każdego roku budżetowego francuska Umawiająca się Strona przekazuje państwom dokument sporządzony na podstawie przepisów niniejszego rozporządzenia finansowego, który jest konieczny dla udzielenia absolutorium za poprzedni rok budżetowy przez Komitet Wykonawczy, po uprzednim wydaniu opinii przez Grupę Centralną. Dokument zawiera: 1. Dla budżetu instalacyjnego — zestawienie wydatków poczynionych przez francuską Umawiającą się Stronę oraz, gdzie jest to właściwe, wydatków poczynionych przez inne Umawiające się Strony lub państwa współpracujące na mocy przepisów tytułu II część 3 niniejszego rozporządzenia finansowego, — kwotę i podział składek wpłacanych na fundusz wsparcia (fonds de concours) przez każde państwo oraz, gdzie jest to właściwe, kwoty należne do zwrotu. 2. Dla budżetu eksploatacyjnego — uzasadnienie wydatków poczynionych w poprzednim roku budżetowym. W zestawieniu wskazuje się deficyt bądź nadwyżkę w porównaniu z przyjętym budżetem, zgodnie z tytułem III część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego, tak by można było obciążyć państwa, bądź zwrócić im odpowiednie kwoty; — kwotę i podział składek wpłacanych na fundusz wsparcia oraz, gdzie jest to właściwe, kwoty należne od poszczególnych państw. Dokument jest zatwierdzany przez kontrolera finansowego Ministerstwa Spraw Wewnętrznych i przekazywany przez urzędującą Prezydencję wszystkim Umawiającym się Stronom Francji i państwom współpracującym. 19/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 409 Przyjęcie tego dokumentu przez Komitet Wykonawczy uznawane jest za ostateczne udzielenie władzom francuskim absolutorium za dany rok budżetowy. Przyjęcie następuje w pierwszym kwartale roku następującego po danym roku budżetowym. Zestawienie zawierające składki każdego państwa na dany rok budżetowy, obliczone zgodnie z tytułem I część 1 niniejszego rozporządzenia finansowego, załączone jest do dokumentu. Jeżeli państwo postanowi opłacać składki całkowicie lub częściowo w formie zaliczki, w dokumencie podawana jest kwota salda pozostająca po odliczeniu kwot należnych za dany rok budżetowy. Niniejsza decyzja wchodzi w życie, gdy wszystkie Umawiające się Strony notyfikują zakończenie procedur wymaganych przez ich systemy prawne, żeby decyzje takie były wiążące na ich terytorium


title: Regulamento (CE) nº 2576/97 da Comissão de 15 de Dezembro de 1997 que fixa, para efeitos do cálculo da compensação financeira e do adiantamento que lhe diz respeito, o valor forfetário dos produtos retirados do mercado durante a campanha de pesca de 1998 (Texto relevante para efeitos do EEE)

eurovoc_concepts:
compensatory financing
fishery product
market intervention
producer organisation
withdrawal from the market

formats: html pdfa1b print


title: Dyrektywa Komisji 97/72/WE z dnia 15 grudnia 1997 r. zmieniająca dyrektywę Rady 70/524/EWG dotyczącą dodatków paszowychTekst mająacy znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
animal nutrition
antibiotic
food additive
food chemistry
foodstuffs legislation
veterinary drug

text: 03/t. 22 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 185 31997L0072 23. 12. 1997 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 351/55 DYREKTYWA KOMISJI 97/72/WE z dnia 15 grudnia 1997 r. zmieniająca dyrektywę Rady 70/524/EWG dotyczącą dodatków paszowych (Tekst mająacy znaczenie dla EOG) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 70/524/EWG z dnia 23 listo- pada 1970 r. dotyczącą dodatków paszowych (1), ostatnio zmienioną dyrektywą 97/6/WE (2), w szczególności jej art. 7, a także mając na uwadze, co następuje: dyrektywa 70/524/EWG stanowi, że treść jej załączników ma być uaktualniana wraz z rozwojem wiedzy naukowej i tech- nicznej; załączniki zostały ujednolicone dyrektywą Komisji 91/248/EWG (3); dla dodatku należącego do grupy „Antybiotyki” należy podać informacje w kolumnie „Wzór chemiczny, opis”; i nowe zastosowanie dodatku należącego do grupy „Kokcydiosta- inne środki farmaceutyczne” oraz nowe zastosowanie tyki dodatku z grupy „Czynniki wiążące, środki zapobiegające zbry- laniu i koagulanty” zostało wszechstronnie zbadane w niektó- rych uzyskanych doświadczeń i prowadzonych badań nowe zastosowania mogą być dopuszczone w całej Wspólnocie; Państwach Członkowskich; w świetle badania różnych dodatków określonych w załączniku II, których stosowanie może być przedmiotem krajowego zezwo- lenia, nie zostały jeszcze zakończone; dla każdego z przy- padków zastosowanie tej możliwości powinno być wydłużone o ustalony okres; dyrektywa 97/6/WE wprowadziła zakaz używania glikopeptydu antybiotyku awoparcyny od dnia 1 kwietnia 1997 r. , ponieważ nie jest wykluczone, że użycie go w karmie zwierzęcej spowo- dowało niechęć do stosowania glikopeptydów w leczeniu ludzi; inne glikopeptydy, adarcyna zostaly tymczasowo dopuszczone na mocy dyrektywy Komisji 94/77/WE z dnia 20 grudnia 1994 r. zmieniającej dyrektywę Rady 70/524/EWG dotyczącą dodatków paszowych (4); mimo to dodatek nie jest obecnie sprzedawany jako środek zapobiegawczy i zgodnie z zalece- niem Komitetu Naukowego, przy braku rezultatów trwających jego dopuszczenie nie powinno być badań nad awoparcyną, przedłużone; środki przewidziane w niniejszej dyrektywie są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Pasz, przepisy załączników dotyczące jednego dodatku z grupy „Emulsyfikatory, stabilizatory, zagęszczacze i środki żelujące” wymagają dostosowania do przepisów wspólnotowych przyję- tych w tej dziedzinie w zakresie środków spożywczych; dla dwóch dodatków z grupy „Emulsyfikatory, stabilizatory, zagęszczacze i środki żelujące” oraz jednego z grupy „Środki konserwujące”, wpis w kolumnie „Inne przepisy” powinien być zmieniony; nowe zastosowanie dodatku z grupy „Antybiotyki” i dodatku z grupy „Kokcydiostatyki i inne środki farmaceutyczne” zostało zbadane z wynikiem pozytywnym w niektórych Państwach Członkowskich; należy zezwolić na tymczasowe krajowe dopuszczenie nowych zastosowań, do czasu ogólnego zatwier- dzenia we Wspólnocie; minimalna dopuszczalna zawartość dodatku z grupy „Mikroor- ganizmy” powinna być zmieniona; (1) Dz. U. L 270 z 14. 12. 1970, str. 1. (2) Dz. U. L 35 z 5. 2. 1997, str. 11. (3) Dz. U. L 124 z 18. 5. 1991, str. 1. PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: Artykuł 1 Załączniki do dyrektywy 70/524/EWG zostają zmienione zgodnie z przepisami Załącznika do niniejszej dyrektywy. Artykuł 2 1. Państwa Członkowskie wprowadzą w życie przepisy usta- wowe wykonawcze i administracyjne, niezbędne do wykonania Załącznika do niniejszej dyrektywy do dnia 31 marca 1998 r. , i niezwłocznie powiadomią o tym Komisję Przepisy te zawierają odniesienie do niniejszej dyrektywy lub odniesienie to towarzyszy ich urzędowej publikacji. Metody dokonywania takiego odniesienia określane są przez Państwa Członkowskie. (4) Dz. U. L 350 z 31. 12. 1994, str. 113. 186 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 22 2. Państwa Członkowskie przekażą Komisji teksty podstawo- wych przepisów prawa krajowego, przyjętych w dziedzinach objętych niniejszą dyrektywa. Niniejsza dyrektywa skierowana jest do Państw Członkowskich. Artykuł 4 Artykuł 3 Sporządzono w Brukseli, dnia 15 grudnia 1997 r. Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie dwudziestego dnia po jej opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji 1. W załączniku I: 1. 1. W części A „Antybiotyki” w pozycji E 717 „Avilamycyna” wpis w kolumnie „Wzór chemiczny, opis” otrzymuje brzmienie: „C57. 62H82. 90Cl1. 2O31. 32 (mieszanina oligosacharydów z grupy orthomycyna produkowanych przez Streptomyces viridochromogenes, NRRL 2860) ZAŁĄCZNIK Skład czynnika: Avilamycyna A: nie mniej niż 60 % AvilamycynaA: nie więcej niż 18 % Avilamycyna A+B: nie mniej niż 70 % Inne pojedyncze avilamycyny: nie więcej niż 6 %. ” 1. 2. W części D „Kokcydiostatyki i inne środki farmaceutyczne”, pozycja E 764 „Halofuginone” zostaje uzupełniony w następujący sposób: Numer WE Dodatek Wzór chemiczny, opis Gatunki lub kategorie zwierząt Wiek maksymalny Zawartość minimalna Zawartość maksymalna mg/kg karmy treściwej Pozostałe przepisy „Kurczęta nioski hodowane na 16 tygodni 2 3 -” 1. 3. W części E Emulsyfikatory, stabilizatory, zagęszczacze i środki żelujące: 1. 3. 1. Pozycję E 408 „Furceleran” skreśla się. 1. 3. 2. W pozycji E 418 „gum Gellan” i pozycja E 499 „gum Cassia” wpis w kolumnie „Inne przepisy” zastępuje się wpisem: „pasze o wilgotności przekraczającej 20 %”. 1. 4. 1. 5. W części G „Środki konserwujące” dla pozycji E 250 „Azotyn sodu” wpis w kolumnie „Inne przepisy” zastępuje się wpisem: „pasze o wilgotności przekraczającej 20 %”. W części L „Czynniki wiążące, środki przeciw zbrylaniu i koagulanty” pozycja E 598 „Syntetyczne gliniany wapnia” uzupełnia się w następujący sposób: Numer WE Dodatek Wzór chemiczny, opis Gatunki lub kategorie zwierząt Wiek maksymalny Zawartość minimalna Zawartość maksymalna mg/kg mieszanki paszowej pełnoporcjowej Pozostałe przepisy „Krowy mleczne, opasowe, krowy jagnięta, koźlęta bydło cielne, — — 8000 Wszystkie pasze” 0 3 / t. 2 2 P L D z i e n n i k U r z ę d o w y U n i i E u r o p e j s k i e j 1 8 7 2. W załączniku II: 2. 1. W części A „Antybiotyki”: 2. 1. 1. W pozycji 30 „Virginaimycyna” dla macior datę „30. 11. 1997. ” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „3. 6. 1998. ”. 2. 1. 2. W pozycji 31 „Bacitracyna cynku” do tuczenia kurcząt i świń datę „30. 11. 1997. ” w kolumnie „Okres trwałości”zastępuje się datą „30. 11. 1998. ”. 2. 1. 3. Dodaje się następującą pozycję: Numer Dodatek Wzór chemiczny, opis Gatunki lub kategorie zwierząt Wiek maksymalny Zawartośćmi- nimalna Zawartośćma- ksymalna mg/kg mieszanki paszowej pełnoporcjowej Pozostałe przepisy Okres trwałości Indyki — 5 10 — 30. 11. 1998” „33 Avilamycyna C57. 62H82. 90Cl1. 2O31. 32 (mieszaniana oligosa- charydów z ortosomycynowej wytwarzane przez Streptomyces viridochro- mogenes, NRRL 2860) grupy Skład czynnika Avilamycyna A: nie mniej niż 60 % Avilamycyna B: nie mniej niż 18 % Avilamycyna A + B: nie mniej niż 70 % Pozostałe proste avilamycyny: nie mniej niż 6 % 2. 2. W części D „Kokcydiostatyki i inne środki farmaceutyczne”: 2. 2. 1. W pozycji 26 „Salinomucyna sodu” do tuczenia królików i kurcząt hodowanych na nioski, datę „30. 11. 1997. ” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998. ”. 2. 2. 2. W pozycji 27 „Diclazuril” dla indyków datę „30. 11. 1997. ” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. 2. 2. 3. Pozycję 27 „Diclazuril” uzupełnia się następująco: Numer Dodatek Wzór chemiczny, opis Gatunki lub kategorie zwierząt Wiek maksymalny Zawartośćmi- nimalna Zawartośćma- ksymalna mg/kg mieszanki paszowej pełnoporcjowej Pozostałe przepisy Okres trwałości „Kurczęta wane na nioski hodo- 16 1 1 — 30. 11. 1998” 1 8 8 P L D z i e n n i k U r z ę d o w y U n i i E u r o p e j s k i e j 0 3 / t. 2 2 2. 2. 4. W pozycji 28 „Maduramycyna amonu” dla indyków datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. 3. 4. 5. 6. W części F „Barwniki wraz z pigmentami” w pozycji 11 „Astaxanthyna” dla łososi i pstrągów datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W części L „Czynnik wiążące, środki zapobiegające zbrylaniu i koagulanty” dla pozycji 2 „Natrolite-phonolite” datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W części N „Enzymy”, w pozycji 1 „3-phytase (WE 3. 1. 3. 8. )” dla świń (wszystkie kategorie) i kurcząt (wszystkie kategorie) datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W części O „Mikroorganizmy”: 6. 1. Do pozycji 1 „Bacillus cereus var. toyoi (CNCM I-1012/NCIB 40112)”: 6. 1. 1. Dla macior minimum KJP/kg wymienionych kompletnych pasz zastępuje się przez „0,5x109”. 6. 1. 2. Dla prosiąt, świń i macior datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. 6. 2. 6. 3. 6. 4. 7. W pozycji 2 „Bacillus liceniformis (DSM 5749)/Bacillus subtilis (DSM 5750)(w proporcji 1/1)” dla prosiąt datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W pozycji 3 „Saccharomyces cerevisiae (NCYC Sc 47)” dla tuczenia bydła datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W pozycji 4 „Bacillus cereus (ATCC 14893/CIP 5832)” do tuczenia królików i dla królików rozpłodowych, datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres trwałości” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. W części P „czynniki wiążące radionuklidów” we wpisie 1. 1 „Żelazian (III) amonu hexacyjanożelazianowy (II)” dla przeżuwaczy (domowych i dzikich), cieląt przed rozpoczęciem przeżuwania, owiec przed rozpoczęciem przeżuwania, koźląt przed rozpoczęciem przeżuwania i świń (domowych i dzikich) datę „30. 11. 1997” w kolumnie „Okres” zastępuje się datą „30. 11. 1998”. 0 3 / t. 2 2 P L D z i e n n i k U r z ę d o w y U n i i E u r o p e j s k i e j 1 8 9


title: Izpildu Komitejas lēmums (1997. gada 15. decembris), ar ko groza Finanšu regulu par Centrālo Šengenas informācijas sistēmu (SCH/Com–ex (97) 35)

text: 402 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. 41997D0035 22. 9. 2000. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 239/444 IZPILDU KOMITEJAS LĒMUMS (1997. gada 15. decembris), ar ko groza Finanšu regulu par Centrālo Šengenas informācijas sistēmu (SCH/Com–ex (97) 35) IZPILDU KOMITEJA, ņemot vērā Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas 132. pantu, ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 92. un 119. pantu, ņemot vērā 2. un 3. pantu Sadarbības nolīgumā starp Šengenas Līguma un Šengenas Konvencijas Līgumslēdzējām Pusēm, no vienas puses, un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. Finanšu regulu par Centrālās Šengenas informācijas sistēmas ieviešanas un darbības izmaksām (SCH/Com–ex (93) 16. rev. ), kas datēta ar 1996. gada 20. decembri, groza saskaņā ar turpmāk izklāstīto. Vīnē, 1997. gada 15. decembrī Priekšsēdētājs K. SCHLÖGL 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 403 SCH/Com–ex (93)16 Rev. 2 IZPILDU KOMITEJA, ņemot vērā Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas 132. pantu, ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 92. un 119. pantu, ņemot vērā 2. un 3. pantu Sadarbības nolīgumā starp Šengenas Līguma un Šengenas Konvencijas Līgumslēdzējām Pusēm, no vienas puses, un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. Ar šo pieņem Finanšu regulu par Šengenas Informācijas sistēmas (C. SIS) tehniskā nodrošinājuma vienības ieviešanas un darbības izmaksām. FINANŠU REGULA PAR ŠENGENAS CENTRĀLĀS INFORMĀCIJAS SISTĒMAS IEVIEŠANAS UN DARBĪBAS IZMAKSĀM I SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Centrālās Šengenas informācijas sistēmas (še turpmāk — “C. SIS”) Strasbūrā tehniskā nodrošinājuma vienības budžetu, kas minēts 92. un 119. pantā 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumā, veido: — centrālās informācijas sistēmas ieviešanas budžets, kura izdevumus Izpildu komiteja apstiprina pēc tam, kad saņemts Centrālās grupas atzinums, — darbības budžets, kura izdevumu gada apjomu Izpildu komiteja apstiprina pēc tam, kad saņemts Centrālās grupas atzinums. C. SIS ieviešanas un darbības budžetu, ciktāl iespējams, saskaņo ar C. SIS ieviešanas un darbības budžeta daudzgadu plānu. Šengenas informācijas sistēmas izveides un darbības budžeta daudzgadu plāns, kas aptver vismaz trīs gadus, ietver paredzēto izdevumu tāmi. Šengenas informācijas sistēmas izveides budžeta un darbības budžeta daudzgadu plānu katru gadu atjaunina Šengenas informācijas sistēmas koordinācijas komiteja un kalendārā gada pirmajā ceturksnī to apstiprina Centrālā grupa. 1. C. SIS pašas resursi C. SIS pašas resursus ieviešanas un darbības budžetā veido Līgumslēdzēju Pušu un Sadarbības nolīguma valstu (še turpmāk — “sadarbības valstis”) iemaksas. Sadarbības valstu iemaksas nosaka, pamatojoties uz šo valstu iemaksu daļu visu Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu IKP kopējā apjomā. Līgumslēdzēju Pušu iemaksas nosaka, pamatojoties uz katras Līgumslēdzējas Puses iemaksu daļu vienota PVN aprēķina sistēmas bāzē, Padomes 1988. gada 24. jūnija Lēmuma par Kopienu pašu resursiem 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē. 404 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. Līgumslēdzēju Pušu, no vienas puses, un sadarbības valstu, no otras puses, iemaksu sadalījumu nosaka, pamatojoties uz katras Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valsts iemaksu daļu visu Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu iepriekšējā gada IKP kopējā apjomā. Iemaksu sadalījumu starp Līgumslēdzējām Pusēm nosaka katru gadu, ņemot vērā sadarbības valstu iemaksas, pamatojoties uz katras Līgumslēdzējas Puses pašas resursu daļu Eiropas Kopienu PVN resursos, kā to paredz iepriekšējā finanšu gada Kopienu budžeta jaunākie grozījumi. Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu iemaksas katrā budžetā Francija aprēķina un nosaka Francijas frankos. 2. Iemaksas Katra Līgumslēdzēja Puse un sadarbības valsts iemaksas pārskaita uz šādu kontu: Compte Tresor Public Banque de France No 9000-3 (agence centrale comptable du trésor) Katru maksājumu ieskaita atbalsta fondā, kas ir izveidots saskaņā ar Francijas Republikas budžetu (fonds de concours No 09. 1. 4. 782), saņēmējs ir Iekšlietu ministrija. 3. Jaunu valstu pievienošanās Ja pievienojas jauna Līgumslēdzēja Puse, no pievienošanās dienas piemēro šādus noteikumus: — Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu iemaksas precizē saskaņā ar šīs Finanšu regulas 1. sadaļas 1. punktu, — Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu iemaksas precizē, lai jaunās Līgumslēdzējas Puses iemaksas saskaņotu ar C. SIS darbības izmaksām pievienošanās gadā, — Līgumslēdzēju Pušu un sadarbības valstu iemaksas precizē, lai jaunajai Līgumslēdzējai Pusei atvēlētu daļu no izmaksām, kas iepriekš radušās saistībā ar C. SIS ieviešanu. Šo daļu aprēķina saskaņā ar jaunās Līgumslēdzējas Puses PVN resursu daļu Eiropas Kopienu kopējos PVN to gadu resursos, kuros izmaksas radušās saistībā ar Centrālās Šengenas informācijas sistēmas ieviešanu vēl pirms jaunās Līgumslēdzējas Puses pievienošanās. Šo summu atmaksā pārējām valstīm proporcionāli to iemaksām, kas ir aprēķinātas saskaņā ar šīs regulas I sadaļas 1. punktu. II SADAĻA IEVIEŠANAS BUDŽETS Francijas Republika sedz visas C. SIS ieviešanas sākotnējās izmaksas saskaņā ar likuma normām, kas attiecas uz Francijas valsts finansēm. Summas, kas ir noteiktas kā katras dalībvalsts un sadarbības valsts iemaksas, Francija aprēķina un nosaka Francijas frankos saskaņā ar šīs Finanšu regulas I sadaļas 1. punktu. 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 405 1. Paredzamie izdevumi Gada laikā pirms budžeta izpildes Francija C. SIS ieviešanas izmaksu gadskārtējo budžetu, ciktāl iespējams ņemot vērā Šengenas informācijas sistēmas ieviešanas un darbības pagaidu daudzgadu plānu. Vismaz sešus mēnešus pirms finanšu gada sākuma šo budžeta projektu iesniedz Centrālajai grupai, lai tā sniedz atzinumu, un Izpildu komitejai apstiprināšanai. Ja budžeta projektu noraida, Francija mēneša laikā sagatavo jaunu projektu, ko pēc tam, kad saņemts Centrālās grupas atzinums, tūlīt iesniedz Izpildu komitejai apstiprināšanai. Finanšu gada katra ceturkšņa beigās pēc tam, kad saņemts Šengenas informācijas sistēmas koordinācijas komitejas atzinums, Centrālā grupa apstiprina C. SIS ieviešanas izmaksas un neparedzētus izdevumus, to pamatojot ar attaisnojošu dokumentu. Sešu mēnešu laikā pēc finanšu gada beigām Francija izstrādā C. SIS ieviešanas izmaksu daudzgadu tabulu, ko Centrālā grupa apstiprina līdz finanšu gada beigām. Šo tabulu vienlaicīgi ar C. SIS ieviešanas izmaksu gadskārtējo budžeta projektu iesniedz Izpildu komitejai apstiprināšanai. Attiecīgo valstu iemaksas veic tad, kad Izpildu komiteja ir apstiprinājusi izmaksas, un tās veic saskaņā ar procedūru, kas noteikta II sadaļas 2. punktā. Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis apņemas segt visas ieviešanas izmaksas tādā apmērā, kā to apstiprinājusi Izpildu komiteja. Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis iemaksas C. SIS izveidi var veikt avansā, sedzot visas paredzētās iemaksas vai daļu no tām. 2. Maksāšanas veids Parasti Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis veic iemaksas dienā, kad Francijas Līgumslēdzēja Puse veic maksājumus. Tomēr, lai samazinātu izdevumu atmaksas pieprasījumu skaitu, Francija nosūta valstīm izdevumu atmaksas pieprasījumus divas reizes gadā, 30. aprīlī un 31. oktobrī, lai ņemtu vērā valstu termiņus izdevumu saistību izpildei. Francija ar to atbildīgo administratīvo iestāžu starpniecību, par kurām informāciju tā jau ir saņēmusi, nosūta valstīm vēstuli ar izdevumu atmaksas pieprasījumu. Vēstulē izklāsta: — izdevumu atmaksas pieprasījuma juridiskos pamatus, — C. SIS ieviešanas apstiprinātā budžeta summu, 406 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. — summu, kas jāsamaksā par attiecīgo laika posmu, — informāciju, kas vajadzīga, lai veiktu iemaksas, kā paredzēts šīs Finanšu regulas I sadaļas 2. punktā. Šai vēstulei pievieno šādus dokumentus: — tabulu, kurā ir norādītas sadarbības valstu iemaksu daļas, kas aprēķinātas, pamatojoties uz IKP, un tabulu, kurā ir norādīta katras valsts iemaksu daļa C. SIS darbības to izmaksu budžetā, kas ir radušās attiecīgajā laika posmā, un kas aprēķinātas, pamatojoties uz valsts PVN daļu Šengenas Informācijas sistēmā, — dokumentu kopijas, kas apstiprina summu, kura jāpārskaita. Lai nodrošinātu vienmērīgu maksājumu pārskaitījumu, katra valsts pievieno tās pārskaitījumam izziņu, kurā ir šāda informācija: OBJET: versement de la quote–part 199… de l’Etat… au budget d’installation du système informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministère de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (MAKSĀJUMA MĒRĶIS: 199… gada maksājums, iemaksa no… (valsts) Šengenas Informācijas sistēmas ieviešanas budžetā SUMMA: … franki SAŅĒMĒJS: Iekšlietu ministrija, Datu pārraides un informātikas departaments) 3. Citas valsts finansējums Ja, vienojoties ar citām Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm, Līgumslēdzēja Puse vai sadarbības valsts tieši sedz daļu no C. SIS ieviešanas izmaksām, šīs izmaksas sadala starp Līgumslēdzējām Pusēm saskaņā ar sadales principu, ko Francija ir noteikusi tam finanšu gadam, kurā izmaksas radušās. Līgumslēdzēja Puse vai sadarbības valsts, kas ir tieši segusi šos izdevumus, informē Franciju, kura no Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm pieprasa iemaksas, kas aprēķinātas saskaņā ar šo Finanšu regulu. Francija atlīdzina veikto maksājumu, tiklīdz iemaksas ir saņemtas no citām Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm. III SADAĻA DARBĪBAS BUDŽETS Francijas Republika sedz C. SIS darbības iepriekšējās izmaksas saskaņā ar likumu normām, kas attiecas uz Francijas valsts finansēm. Summas, kas ir noteiktas kā katras Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valsts iemaksas, Francija aprēķina un nosaka Francijas frankos saskaņā ar šīs Finanšu regulas I sadaļas 1. punktu. 1. Darbības budžeta projekts Gada laikā pirms budžeta izpildes Francija sagatavo C. SIS darbības izmaksu budžeta projektu. Vismaz sešus mēnešus pirms finanšu gada sākuma budžeta projektu iesniedz Centrālajai grupai, lai tā sniedz atzinumu, un Izpildu komitejai apstiprināšanai. 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 407 Šis budžeta projekts, ciktāl iespējams, ir saskaņots ar Šengenas Informācijas sistēmas ieviešanas un darbības daudzgadu tabulu. Budžeta projektam pievieno dokumentus par paredzamajiem izdevumiem. Līgumslēdzējas Puses vienprātīgi pieņem šo budžetu. Ja budžeta projektu noraida, Francija mēneša laikā sagatavo jaunu projektu, ko pēc tam, kad Centrālā grupa sniegusi atzinumu, tūlīt iesniedz Izpildu komitejai apstiprināšanai. Laika posmā starp abām apspriedēm vai arī, ja budžeta projektu neapstiprina, Francija var pieprasīt Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm veikt iemaksas un uzsākt katra mēneša aptuvenā budžeta izpildi tik ilgi, kamēr apstiprina budžetu kārtējam finanšu gadam. Francija var iesniegt budžeta projekta grozījumus Izpildu komitejai. Tos iesniedz Izpildu komitejai pēc tam, kad saņemts Centrālās grupas atzinums. Iztrūkums vai atlikums, kas rodas finanšu gada laikā, jāizlīdzina nākamajā gadā budžeta izpildes laikā. 2. Maksāšanas veids Izpildu komitejas lēmumu, ar ko apstiprina budžetu, visām Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm noteiktā kārtībā paziņo pašreizējā prezidentvalsts; uzreiz pēc tam Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis veic iemaksas. Tālab Francija nosūta katrai Līgumslēdzējai Pusei un sadarbības valstij pieprasījumu veikt nesamaksātās iemaksas un tā kopiju nosūta prezidentvalstij. Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis veic iemaksas pilnā apmērā līdz kārtējā finanšu gada 30. aprīlim. Ja Līgumslēdzēja Puse nepilda savas finanšu saistības līdz minētajam datumam, piemēro spēkā esošās Kopienas regulas, ar ko nosaka procentus, kuri jāmaksā, ja nav veiktas iemaksas Kopienas budžetā. Šīs regulas piemēro mutatis mutandis gadījumos, ja sadarbības valsts nepilda savas finanšu saistības noteiktā laikā. Francija, sākoties finanšu gadam, kurā jāizpilda pieņemtais darbības budžets, ar to atbildīgo administratīvo iestāžu starpniecību, par kurām tā ir saņēmusi informāciju, nosūta valstīm vēstuli ar izdevumu atmaksas pieprasījumu. Vēstulē izklāsta: — izdevumu atmaksas pieprasījuma juridiskos pamatus, — darbības budžeta summu, ko Izpildu komiteja ir apstiprinājusi attiecīgajam gadam. 408 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19/2. sēj. Vēstulei pievieno tabulu, kurā ir norādītas sadarbības valstu iemaksas, ko aprēķina, pamatojoties uz IKP, un tabulu, kurā ir norādītas katras Līgumslēdzējas Puses iemaksas C. SIS darbības izmaksu budžetā, kas aprēķinātas, pamatojoties uz valsts PVN daļu Šengenas informācijas sistēmā. Pievieno arī tabulu, kurā norādīts aprēķins par IKP daļu un PVN daļu Šengenas informācijas sistēmā par gadu, kurā paredzēti izdevumi. Lai nodrošinātu vienmērīgu maksājumu pārskaitījumu, katra valsts pārskaitījumam pievieno izziņu, kas ietver šādu informāciju: OBJET: versement de la quote–part 199… de l’Etat… au budget de fonctionnement du système informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministère de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (MAKSĀJUMA MĒRĶIS: 199… gada maksājums, iemaksa no… (valsts) Šengenas Informācijas sistēmas darbības budžetā SUMMA: … franki SAŅĒMĒJS: Iekšlietu ministrija, Datu pārraides un informātikas departaments) Līgumslēdzējas Puses un sadarbības valstis summu var samaksāt avansā, lai segtu savas paredzētās iemaksas par vairākiem finanšu gadiem. IV SADAĻA NORĒĶINU APSTIPRINĀŠANA Katra finanšu gada sākumā Francija nosūta valstīm dokumentu, kas ir izstrādāts, pamatojoties uz šīs Finanšu regulas noteikumiem, un kas ir vajadzīgs, lai Izpildu komiteja pēc tam, kad saņemts Centrālās grupas atzinums, sniegtu galīgo apstiprinājumu par iepriekšējo finanšu gadu. Dokuments ietver: 1. Ieviešanas budžetam — paziņojumu par Francijas un, attiecīgā gadījumā, par citu Līgumslēdzēju Pušu vai sadarbības valstu izmaksām saskaņā ar noteikumiem, kas minēti šīs Finanšu regulas II sadaļas 3. punktā, — to iemaksu summu un sadalījumu, ko katra valsts iemaksājusi atbalsta fondā (fonds de concours), un, attiecīgā gadījumā, nesamaksātās summas, kas jāpiedzen. 2. Darbības budžetam — paziņojumu par iepriekšējā finanšu gadā veiktajiem izdevumiem. Šinī tabulā uzrāda iztrūkumu vai pārpalikumu salīdzinājumā ar pieņemto budžetu, kas ir saskaņā ar šīs Finanšu regulas III sadaļas 1. punktu, lai no valstīm piedzītu rēķinus vai atlīdzību atbilstošo summu apmērā, — atbalsta fondā veikto iemaksu summu un sadalījumu, un attiecīgā gadījumā summas, ko valstis ir parādā. Dokumentu apliecina Francijas prezidentvalsts nosūta to visām Līgumslēdzējām Pusēm un sadarbības valstīm. Iekšlietu ministrijas finanšu kontrolieris, un pašreizējā 19/2. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 409 Minētā dokumenta apstiprinājums, ko sniedz Izpildu komiteja, ir galīgais pārskatu apstiprinājums, ko Francijas Republika sniedz par attiecīgo finanšu gadu. Apstiprinājumu sniedz tā gada pirmajā ceturksnī, kas ir pēc attiecīgā budžeta gada. Minētajam dokumentam pievieno tabulu, kurā uzrādītas katras valsts iemaksas par nākamo finanšu gadu, kas aprēķinātas saskaņā ar šīs Finanšu regulas 1. sadaļas 1. punktu. Ja valsts nolemj veikt visas iemaksas vai daļu no tām avansā, dokumentā norāda pārskatu par atlikumu, kas radies attiecīgajā budžeta gadā pēc nesamaksātās summas atskaitīšanas. Lēmums stājas spēkā, tiklīdz visas Līgumslēdzējas Puses ir paziņojušas Šengenas Konvencijai, ka ir veikti visi pasākumi, ko paredz to tiesību sistēma, lai šie lēmumi būtu saistoši to teritorijās