title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: - "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, och regionkommittén om den vidare utvecklingen av mobil och trådlös kommunikation i Europa - Utmaningar och val för Europeiska unionen", och - "Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, och regionkommittén - Strategi och riktlinjer för den vidare utvecklingen av mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) - Slutsatser från det öppna samrådet och förslag till skapande av ett gynnsamt utvecklingsklimat"

eurovoc_concepts:
EU policy
information technology
new technology
radio telecommunications
telecommunications industry

text: 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/109 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om: — ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, och regionkommittén om den vidare utvecklingen av mobil och trådlös kommunikation i Europa — Utmaningar och val för Europeiska unionen”, och — ”Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén, och regionkommittén — Strategi och riktlinjer för den vidare utvecklingen av mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) — Slutsatser från det öppna samrådet och förslag till skapande av ett gynnsamt utvecklingsklimat” (98/C 73/27) Den 3 juni och den 23 oktober 1997 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelanden. Sektionen för transport och kommunikation, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, inrättade en studiegrupp och utsåg Michael Mobbs till föredragande. Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 11 december 1997) utsåg Ekonomiska och sociala kommittén Michael Mobbs till huvudföredragande och antog enhälligt följande yttrande. 1. Inledning Under de senaste tio åren har tillväxten inom 1. 1. mobil telekommunikation varit enastående och gjort det möjligt för både företag och privata abonnenter att ringa och ta emot telefonsamtal, skicka och ta emot fax samt använda e-post eller Internet utan att behöva vara beroende av en fast anslutning. Denna tillväxt har fått till följd att hela telekommunikationsmarknaden har expanderat. Tillgången till mobila roamingtjänster både i redan väl utvecklade regioner och i utvecklingsregioner har varit mycket betydelsefullt för den ökade använd- ningen av alla former av telekommunikationer inom praktiskt taget alla ekonomiska sektorer. Abonnenter- nas ökade tillgänglighet har också hjälpt till att lösa problemet med olika tidzoner och undanröjt andra hinder för internationell handel och kommunikation. Samtidigt som de mobila telekommunikationernas till- växt beräknas att fortsätta sin snabba expansion kom- mer efterfrågan på fasta nätinstallationer också att fortsätta med tanke på den ständigt ökande efterfrågan på högre hastighet och större kapacitet när det gäller dataöverföring till konkurrenskraftiga priser. När kost- naderna för mobil utrustning och mobila tjänster mins- kar förväntas de mobila anslutningarna att gå om de fasta anslutningarna, i synnerhet när den europeiska telekommunikationsmarknaden har avreglerats helt i de flesta medlemsstaterna från och med den 1 januari 1998. Ytterligare motiv till att använda telekommunikationer inom alla näringslivs- och samhällsområden kommer att uppstå om användarna kan behålla sina telefonnummer oberoende av om de använder mobiltelefoner eller fasta telefoner. är mobildataanvändare (1). Dessutom har det digitala GSM-systemet (2), som betraktas som andra generatio- nens teknik (analog teknik var den första generationens teknik), haft en oerhörd succé i Europa och blivit världsstandard när det gäller mobil telekommunikation. I och med att ett enda system inrättades har roaming blivit möjlig i nästan hela Europa och på så sätt skapar man ett alleuropeiskt nätverk för tjänster och undanröjer nationella gränser samt ökar konkurrensen och använ- darnas valmöjligheter. Allt detta tillsammans med de näraliggande DCS-1800- och PCS-1900-teknologierna (kända världen över som GSM1800 och GSM1900) har också gjort det möjligt att införa effektiv konkurrens och marknadsdynamik på lokal nivå. 1. 3. I dag betjänar 200 mobila telekommunikations- nätverk som grundar sig på GSM mer än 55 miljoner användare, vilket bevisar systemets framgång och erkän- nande i fråga om internationell standard. Man kan dock inte självbelåtet slå sig till ro eftersom denna industris marknadspositionering utvecklas i Europa, och världen över möter nya GSM-standarder stark konkurrens från olika standarder i USA och varianter i Japan. UMTS (3) kan beskrivas som ett mobilt telekom- 1. 4. munikationssystem som genom ett samverkande nät av 1. 2. I Europa kan man avläsa tillväxtens omfattning i siffror — 37 miljoner använder mobiltelefoner, 4,5 mil- joner använder personsökningssystem och 3 miljoner (1) Se punkt 2. 1 i kommissionens meddelande. (2) Global System for Mobile (GSM). (3) Universal Mobile Telecommunications System (UMTS). C 73/110 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 fasta telefoner, mobiltelefoner och satelliter kan göra personlig och mobil telekommunikation, jämte högkva- litativa multimediatjänster, tillgänglig för alla abonnen- ter på en konkurrensutsatt marknad, oberoende av var man befinner sig, eller vilket nätverk eller terminal man använder. Detta är ett europeiskt koncept som stöds av ETSI (1), CEPT (2), UMTS Forum (3) och kommissionen, vilket syftar till att möjliggöra roaming över hela världen för första gången någonsin. Det har stöd från de största europeiska mobila och fasta nätverksoperatörerna och producenterna. Utveckling av ny och mer tillgänglig teknologi kommer att tillåta effektivare användning av markbaserade kommunikationssystem och system för satellitkommunikation vilket kommer att vara till fördel för användarna. UMTS syftar i synnerhet till att under- lätta ökad tillgång till Internet. 1. 7. UMTS kommer att fungera både i markbundna miljöer och i satellitmiljöer, vilket i synnerhet kommer att vara viktigt för UMTS funktion i glest befolkade områden. Tidigare i år publicerade kommissionen ett meddelande om ”EU:s handlingsplan: Satellitkommuni- kation i informationssamhället” (6) med ett mer följdrik- tigt synsätt när det gäller satellitkommunikation och ett på det hela taget positivt yttrande om detta meddelande antogs av kommittén (7). 1. 8. Framgången med mobila telekommunikationer har varit så stor och utvecklingstakten när det gäller därmed närbesläktad teknik så snabb att kommissionen anser att man måste utforma en gemensam politik och fatta strategiska beslut för att säkerställa de mobila telekommunikationernas fortsatta tillväxt. UMTS är avsett att utgöra en del av International 1. 5. Mobile Telecommunications 2000-gruppen (IMT2000), en grupp som består av tredje generationens mobilkom- munikationsstandarder. Inom denna grupp tar ITU (4) fram rekommendationer för att stödja behöriga förvalt- ningar med tanke på tredje generationens system och för närvarande är man sysselsatt med att utveckla tredje generationens mobilsystem inom radiokommunika- tions- och telekommunikationssektorerna. ITU:s arbete förväntas vara klart år 1999. 1. 6. UMTS utveckling innebär både en utmaning och en möjlighet för Europa att utveckla sin ledande ställning på denna marknad. Dessutom kommer EU att kunna dra fördel av avregleringen i de flesta medlemsstater och WTO:s (5) öppning av världsmarknaden för grund- läggande telekommunikationer. I synnerhet kommer UMTS att kunna ge mobil tillgång till en lång rad videobaserade kommunikations-, informations- och nö- jestjänster, vilket kommer att öka samordningsvinsterna mellan marknaderna för TV- och radiosändningar och telekommunikation. IT-industrin kommer också att ha en betydelsefull roll när det gäller att säkerställa UMTS framgång med tanke på att det är mycket viktigt med on-line-innehåll när det gäller interaktiva multimedia- tjänster. (1) Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder. (2) Europeiska post- och telesammanslutningen. (3) UMTS Forum invigdes den 16 december 1996 och bygger vidare på UMTS-arbetsgruppens tidigare arbete. UMTS Forum sammanför tillsynsmyndigheter, operatörer, tillver- kare, satellitoperatörer och andra intressenter och institu- tioner som ETSI, ERO och ETO. Det finansieras via sina 70 medlemmar och har en årsbudget på ca 500 000 ecu. (4) Internationella teleunionen (ITU). (5) Världshandelsorganisationen (WTO). 2. Kommissionens meddelanden Kommissionens första meddelande (från maj 2. 1. 1997) publicerades som svar på rådets och Europaparla- mentets begäran om en rapport om de mobila telekom- munikationernas utveckling. I kommissionens meddelande sammanfattar man 2. 2. den aktuella situationen och framhåller att det finns ett behov att fördjupa sig när det gäller framtida tjänstekoncept och när det gäller kommande krav från användare för att man skall kunna utveckla en europeisk och nationell ram när det gäller lagstiftning, frekvenser och standarder. 2. 3. Kommissionen sammanfattar och kommenterar sina synpunkter i detalj i följande fem kärnfrågor samt utvecklar dessa frågor före de berörda aktörernas svar: — A¨ r detta rätt tidpunkt för att definiera en strategi för introduktion av UMTS, eller kommer lagstiftningen för tidigt? — Råder det samförstånd i Europa om begreppet UMTS och tredje generationens mobilkommunikationer? Kommer det att finnas en enda teknologi eller ett antal samverkande lösningar baserade på olika teknologier? — Vilka roller bör den privata sektorn respektive de offentliga myndigheterna spela vid övergången till UMTS? — Hur kan UMTS påverka den europeiska industrins konkurrenskraft? — Hur tillgodoser vi bredare sociala och samhälleliga intressen i utvecklingen av det ”trådlösa informa- tionssamhället”? (6) Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparla- mentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Region- kommittén EU:s handlingsplan: Satellitkommunikation i informationssamhället (KOM(97) 91 slutlig). (7) EGT C 355, 21. 11. 1997. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/111 2. 4. Kommissionen begärde att alla berörda parter skulle överlämna sina synpunkter senast den 15 juli 1997, men denna tidsfrist flyttades fram till september på begäran av rådet (telekommunikationer). 2. 5. Kommissionens andra meddelande (från oktober 1997) är en sammanställning av de kommentarer och synpunkter som mottogs. I synnerhet klargörandet av vilket system som kommer att användas för att fördela UMTS-licenser samt försäkran om att radiofrekvensut- rymme kommer att göras tillgängligt i god tid visade sig vara kritiska områden där det anses viktigt att myndigheterna vidtar åtgärder. Synpunkterna från med- lemsstaterna och näringslivet visade att man nära nog enhälligt ansåg att detta skulle skapa gynnsamma förhållanden när det gäller UMTS utveckling och bidra till att upprätthålla den europeiska industrins konkur- renskraft. Samtidigt ansåg medlemsstaterna och opera- törerna att det är nödvändigt att säkerställa grund- läggande konsumentintressen, till exempel en Europa- täckande roamingfunktion när det gäller mobila multi- mediatjänster på grundval av en gemensam, öppen och internationellt konkurrenskraftig standard för radio- kommunikationsgränssnitt så att européerna kan dra nytta av det ”trådlösa informationssamhället” utan gränser, liksom de i dag kan ringa via GSM. Kommissionens meddelande tar upp följande 2. 6. nyckelpunkter: — Industrins och myndigheternas synpunkter på kärn- frågorna och frågorna kring regelverket. — Kommissionens bedömning av de områden inom vilka det råder enighet och vilka frågor som kräver ytterligare diskussion. — Riktlinjer för allmänna policymål, rekommendatio- ner om ytterligare åtgärder och föreslagna mål, handlingsplaner och tidsplan. Kommissionen föreslår följande handlingsplan 2. 7. och tidsplan: — WRC 97: förberedande av dagordningen för WRC 99 (skall omfatta tilldelning av frekvensband för UMTS): oktober 1997. — Rådets resolution om detta meddelande med fast- ställande av politiska prioriteringar: december 1997. — Förslag till beslut om frekvenser och licensvillkor för UMTS: januari 1998. — Genomförande av Femte ramprogrammet för forsk- ning och utveckling: 1998. — Antagande av beslut om UMTS: början av 1999. — Mandat till ERC (1) för ytterligare frekvenstilldel- ning: februari 1999. — Förhandlingar om avtal om ömsesidigt godkännande [MRA (2)]: fortlöpande. — WRC 99: utvidgad tilldelning av frekvenser för UMTS: oktober 1999. — O¨ versyn av regelverket kring telekommunikationer: slutet av 1999. 3. Allmänna kommentarer 3. 1. Kommittén välkomnar kommissionens medde- landen som ett nödvändigt steg när det gäller att bana väg för en europeisk politik i fråga om UMTS introduktion. Kommittén ser positivt på att det andra meddelandet publicerades i god tid så att kommittén kunde rådfrågas och kommentera detta. 3. 2. Kommittén är överens med kommissionen om att man behöver en klar och detaljerad bild av UMTS (som angavs i det första meddelandet) innan det är möjligt att fullständigt definiera vilka åtgärder som krävs på europeisk nivå för att verkligen kunna bidra till de mobila och trådlösa teknologiernas utveckling. 3. 3. Det andra kommissionsmeddelandet är ett väl- kommet bidrag när det gäller att uppfylla två viktiga målsättningar, nämligen att identifiera industrins ställ- ning och utforma en tidsplan och åtgärder för att skapa ett ”gynnsamt klimat” för UMTS. Kommittén ser positivt på de viktiga områden där det råder enighet som kommissionen identifierat i detta meddelande. De särskilda kommentarerna under punkt 4 gäller vissa av dessa områden där man är enig. 3. 4. Meddelandena blir alltmer betydelsefulla med tanke på att teknologins utveckling gör det möjligt att förutse övergången till en miljö med personkommunika- tionstjänster. I sin grönbok om mobil- och personkom- munikationer (3) definierade kommissionen personkom- munikationstjänster som samtal från person till person oberoende av var man befinner sig, vilken terminal eller vilken överföringsform (fast eller trådlös) man använder eller vilken teknologi man väljer. 3. 5. Europas framgång när det gäller att införa och etablera GSM-systemet kan tillskrivas den lägliga och lämpliga samordningen och samarbetet mellan industrin (1) Europeiska radiokommittén (ERC). (2) Gemensamma avsiktsförklaringar om multilaterala regler (MRA). (3) Mot en miljö för personkommunikation — Grönbok om ett gemensamt synsätt på området för mobil- och personkommunikationer unionen (KOM(94) 145 slutlig, III, punkt 1. 7, s. 15). ESK:s yttrande, EGT C 393, 31. 12. 1994, s. 64. inom Europeiska C 73/112 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 och de offentliga myndigheterna inom EU. Kommittén kräver att man skall inta ett motsvarande förhållnings- sätt när det gäller de frågor som hänger samman med övergången till UMTS. Framgången med GSM beror också på att det var en öppen standard med oinskränkt roamingfunktion över gränserna. GSM har i själva verket blivit världsstandard när det gäller mobilkommu- nikation med mer än 200 operatörer som driver eller bygger ut nätverk, av vilka majoriteten finns utanför Europa. 3. 6. Mobilkommunikationsindustrins betydelse för den europeiska ekonomin, konkurrenskraften och sys- selsättningen får inte förbises. Europeiska tillverkare av GSM-utrustning har en ledande ställning över hela världen och det är absolut nödvändigt att det europeiska försprånget inom denna bransch upprätthålls i och med övergången till UMTS. 3. 7. Kommittén är också medveten om att Europas framgång med GSM har lett till att resten av världen har fått insikt om storleken på marknaden för mobil och trådlös telekommunikation. Dessutom har kommittén förstått att de som ”missade tåget förra gången” kommer att göra allt för att se till att det inte upprepas. Förutom att lösa de tekniska frågorna är det mycket troligt att marknadsstrategi och internationella allianser mellan de stora europeiska tillverkarna av mobil utrustning kommer att vara lika betydelsefullt när det gäller den globala utvecklingen av UMTS. En stark hemmamark- nad skulle erbjuda de bästa förutsättningarna för den europeiska industrin när det gäller att konkurrera i andra delar av världen. 3. 8. Efter hand som det trådlösa informationssamhäl- let blir mer och mer globalt, kommer man i allt större utsträckning att investera i FoU, utveckling, tillverkning etc. på grundval av världsomfattande affärsstrategier. Eftersom marknaden i Asien och Stillahavsområdet förväntas växa fortare än i Europa måste tillverkarna ta hänsyn till detta vid sin planering. Som svar på det andra meddelandet anser kom- 3. 9. mittén att EU:s politik måste stödja den europeiska industrins konkurrenskraft men också säkerställa den inre marknadens fullföljande genom att se till att fördelarna med en Europatäckande roamingfunktion som tillhandahållits genom GSM-teknologin också be- varas i det trådlösa informationssamhället. 4. Särskilda kommentarer 4. 1. Under följande punkter utvecklas de viktiga områden där det råder enighet, som kommissionen har identifierat. 4. 1. 1. Frekvensutrymme. En avgörande faktor när det gäller att införa UMTS är tilldelningen av tillräckligt frekvensutrymme. Kommittén samtycker till kommis- sionens förslag att tillräckligt frekvensutrymme måste inom ramen tilldelas för CEPT och WRC- mekanismen (1) för att UMTS skall kunna utvecklas i takt med att efterfrågan på marknaden ökar. Dessutom är det mycket viktigt att se till att det finns tillräckligt frekvensutrymme tillgängligt under omvandlingsperio- den från andra generationens GSM-, DCS-1800- och PCS-1900-system. 4. 1. 2. Tilldelning av frekvensband. Det är nödvändigt att undersöka vilken mekanism som är lämplig när det gäller att fördela frekvensutrymme. Skall detta ske genom utauktionering? Kan det i så fall få negativa effekter på det allmänna samhällsintresset, i synnerhet när det gäller konkurrensen på marknaden? Licenser. När det gäller åtgärder inom detta 4. 1. 3. område anser kommittén att man måste beakta att industrin förväntar sig att de första UMTS-tjänsterna skall komma igång cirka år 2002, med omfattande global tillgänglighet cirka år 2005. Om denna tidsplan skall kunna hållas måste ett regelverk inom EU inrättas för att säkerställa att de nationella regleringsmyndigheterna beviljar licenser genom objektiva, insynsvänliga och icke-diskriminerande licensgivningsförfaranden. För att dessa förfaranden skall kunna genomföras måste de ha tillräckliga ledtider som kan börja så tidigt som i slutet av 1998. Gemenskapen måste också se till att operatörerna tilldelas frekvensutrymme i god tid. 4. 1. 4. Bestämmelser. Medlemsstaterna måste vidta nödvändiga åtgärder för att komplettera genomförandet och tillämpningen av EU:s lagstiftning och de beslut i fråga om frekvenser som fattats tillsammans med Europeiska radiokommittén. Utan tvivel kommer det aktuella EU-regelverket för telekommunikationer att gälla för UMTS. Både UMTS och andra fasta och mobila telekommunikationer omfattas till exempel av lagstiftning och politik när det gäller frågor som rör licenser, samtrafik och roaming. Frågan om en roaming- funktion mellan UMTS och andra generationens system (till exempel GSM, DCS-1800 och PCS-1900) måste dock behandlas i detalj. 4. 1. 5. UMTS-beslutet. Det föreslagna EU-beslutet om UMTS bör göra det lättare att förklara regelverket (till exempel när det gäller licensiering och samtrafik) när det gäller UMTS, men EU måste även utvidga regelverket så att det omfattar roaming och säker tillgång till frekvensutrymme. Standarder. O¨ ppen standardisering kommer 4. 1. 6. att vara ytterst viktigt när det gäller UMTS framgång på global nivå. Samarbetet mellan kommissionen, EU:s medlemsstater och europeiska och internationella behö- riga organisationer bör syfta till att EU intar en enda gemensam hållning när det gäller UMTS för att på så sätt främja utsikterna att detta förhållningssätt erkänns (1) World Radio Conference. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/113 i så stor utsträckning som möjligt på världsmarkna- den (1). Alla betydelsefulla industriella aktörer som representerar producent- och användarintressen måste delta i standardiseringsprocessen för att problemen med intellektuell egendom skall bli så små som möjligt. 4. 1. 6. 1. ETSI har som medlem av ITU:s IMT2000- grupp ansvar för UMTS-standardiseringen och måste ta till vara de europeiska behoven på global nivå. Därför måste ETSI anta en gemensam, öppen och internationellt konkurrenskraftig standard för radiokommunikations- gränssnitt som skall kunna tillämpas över hela världen. som flexibilitet när det gäller UMTS- Samtidigt standarden, såsom den definieras av ETSI, skulle vara en fördel, är det nödvändigt att flexibiliteten också får styras av kraven på att standarden skall vara tillräckligt väl definierad för att UMTS-operatörerna skall kunna vara säkra på att den kommer att finnas tillgänglig hos de flesta tillverkare och att all utrustning är driftskompatibel. ETSI:s öppna standarder kommer att minimera riskerna för att flera olika standarder splittrar den europeiska marknaden. Detta synsätt kommer också att minska riskerna för att marknaden delas upp genom användning av telefoner med flera olika funktioner och med flera olika radiokommunikationsgränssnitt — en tanke som inte är särskilt tilltalande (främst på grund av tekniska svårigheter och höga kostnader). (inom UMTS-utrymmet) 4. 1. 6. 2. Det är svårt att förutsäga hur konkurrens mellan standarder skulle kunna fungera utan att leda till obalans på den europeis- ka marknaden. Erfarenheterna från USA och de konkur- rerande standarderna där verkar bekräfta detta. Det bekräftas allmänt att en av nyckelfaktorerna till GSM:s succé var standardens stabilitet och det stora antalet tillverkare som stödde en på det hela taget öppen standard. Konkurrens mellan standarder skulle utan tvivel leda till enskilda standarder som har den stora nackdelen (vilket uppmärksammats av en operatör och hans finansiärer) att de binder en operatör till en tillverkare under många år. UMTS förväntas åstadkomma mycket större 4. 1. 6. 3. samverkan mellan telekommunikationsoch IT-indu- strin. Med avseende på detta är det särskilt önskvärt att IT-industrin deltar i större utsträckning i standardise- ringsprocessen. 4. 2. FoU. Kommittén stöder förslaget att fortsätta med FoU-stöd när det gäller tekniska lösningar som behövs för UMTS inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (1998-2002) (2). 4. 3. Konkurrenskraft. Industrin bör leda utveckling- en vad gäller UMTS. FoU-målsättningar när det gäller en gemenskapspolicy för UMTS borde fastställas genom nära samarbete mellan kommissionen och näringslivet. UMTS karaktär förväntas underlätta utveckling av mindre tjänsteföretag och alltså bidra till förbättrad konkurrens. EU:s konkurrenslagstiftning måste dock tillämpas för att hindra befintliga fasta och mobila operatörer från att skapa hinder för andra att komma in på UMTS-marknaderna. Samhälleliga frågor. UMTS borde öka valmöjlig- 4. 4. heterna och antalet lågpristjänster genom att fördelarna med avancerade telekommunikationstjänster görs till- gängliga för masskonsumtion. Förutom effekter inom de traditionella områdena kommer UMTS också att stimulera och underlätta ny ekonomisk verksamhet, till exempel distansarbete, telematik och elektronisk handel. Denna verksamhet borde främja företagsamheten på landsbygden och underlätta genomförandet av miljöpo- litik. UMTS utveckling, uppbyggnad och verksamhet kommer att skapa ett oerhört stort antal nya jobb i hela Europa och föra med sig avsevärda exportmöjligheter. Andra samhälleliga frågor omfattar sådana som är relevanta för telekommunikationssektorn i allmänhet och mobilkommunikationssektorn i synnerhet, det vill säga dataskydd, kryptering, bedrägerier och annan kriminell verksamhet, skyldigheter att leverera allmänna tjänster, fysiska och humana aspekter på miljön (inbegri- pet hälsofrågor). När producenterna lanserar ny teknik bör de särskilt se till att den i möjligaste mån är användbar för funktionshindrade, till exempel hörsels- kadade, personer. Om man kan lösa sådana frågor i ett tidigt skede kommer det att bidra till ett positivt klimat för marknadstillväxten. 4. 5. Framtiden. Kommissionens andra meddelande omfattar en översikt över rekommenderade åtgärder och en tidsram. Kommittén ser positivt på och stöder kommissionens plan för (se punkt 2. 6) och avvaktar konkreta lagstiftningsförslag. gemenskapsåtgärder (1) De fyra främsta europeiska tillverkarna av mobil utrustning (Ericsson, Nokia, Siemens och Alcatel) har offentligt gett sitt stöd till att en ny gemensam europeisk plattform för UMTS inrättas av ETSI. (2) Femte ramprogrammet för forskning och teknologisk utveckling (1998-2002) — Kommissionens arbetsdokument om de särskilda programmen: utgångspunkter för diskus- sion (KOM(97) 553 slutlig) (Ej officiell titel). Bryssel den 11 december 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS


title: ENERGIE : monatliche Statistiken. 11/1997.,ENERGY : monthly statistics. 11/1997.,ÉNERGIE : statistiques mensuelles. 11/1997.

eurovoc_concepts:
coal
electrical energy
hydrocarbon
statistics


title: 97/863/CE: Decisione del Consiglio dell'11 dicembre 1997 relativa alla conclusione di un protocollo aggiuntivo all'accordo tra la Comunità europea e la Repubblica di Slovenia nel settore dei trasporti

eurovoc_concepts:
Slovenia
agreement (EU)
carriage of goods
protocol to an agreement
road transport
transit

formats: html pdfa1b print


title: Odločba Komisije z dne 11. decembra 1997 o razveljavitvi Odločbe Komisije 97/613/ES in uvedbi posebnih pogojev za uvoz pistacij in nekaterih iz pistacij pridobljenih proizvodov s poreklom iz Irana ali poslanih od tamBesedilo velja za EGP.

eurovoc_concepts:
Iran
food inspection
health certificate
import
nut
public health

formats: html pdf print

text: 11/Zv. 27 SL Uradni list Evropske unije 29 31997D0830 L 343/30 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 13. 12. 1997 ODLOČBA KOMISIJE z dne 11. decembra 1997 o razveljavitvi Odločbe Komisije 97/613/ES in uvedbi posebnih pogojev za uvoz pistacij in nekaterih iz pistacij pridobljenih proizvodov s poreklom iz Irana ali poslanih od tam (Besedilo velja za EGP) (97/830/ES) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Direktive Sveta 93/43/EGS z dne 14. junija 1993 o higieni živil (1) in zlasti člena 10(1) Direktive, ker se Odločba Komisije 97/613/ES z dne 8. septembra 1997 o začasni odložitvi uvoza pistacij in nekaterih iz pistacij pridoblje- nih proizvodov s poreklom iz Irana ali poslanih od tam (2) uporablja do 15. decembra 1997 in bi jo bilo treba razveljaviti; ker se je odkrilo, da so pistacije s poreklom iz Irana ali poslane od tam v mnogih primerih kontaminirane s preveliko vsebnostjo aflatoksina B1; ker je Znanstveni odbor za hrano opozoril, da aflatoksin B1 celo v izredno majhnih odmerkih povzroča raka na jetrih in je poleg tega še genotoksičen; skladu z dobro higiensko prakso; ker je treba vsebnost aflatok- sina B1 in skupnega aflatoksina ugotoviti v vzorcih, vzetih iz pošiljke, tik preden zapustijo Iran; ker morajo iranski organi zagotoviti, da vsako pošiljko pistacij s poreklom iz Irana ali poslanih od tam spremljajo dokazne listine o proizvodnji, razvrščanju, obdelavi, predelavi, pakiranju in pre- vozu ter rezultati laboratorijske analize pošiljke o vsebnosti afla- toksina B1 in skupnega aflatoksina; ker je treba za analize predložiti mnogo pistacij s poreklom iz tre- tjih držav ali poslanih od tam, da bi se ugotovila raven kontami- iz vseh virov z aflatoksinom B1 in skupnim nacije pistacij aflatoksinom, ker se bodo v ta namen izvedli usklajeni uradni programi nadzora živil; ker to pomeni resno grožnjo za javno zdravje v Skupnosti in je nujno sprejeti zaščitne ukrepe na ravni Skupnosti; ker so bile države članice zaprošene za mnenje 29. oktobra 1997 in 10. novembra 1997, ker je bil opravljen preizkus higienskih razmer v Iranu in je bilo ugotovljeno, da je treba izboljšati higienske prakse in sledljivost pistacij; ker poslanska ekipa ni mogla preveriti vseh faz ravnanja s pistacijami pred izvozom; ker so iranski organi dali zagotovila predvsem v zvezi z izboljšavami v proizvodnji, obdelavi, razvr- ščanju, predelavi, pakiranju in transportu; ker je torej primerno pistacije ali iz njih pridobljene proizvode s poreklom iz Irana ali poslane od tam izpostaviti posebnim pogojem za zagotovitev visoke ravni zaščite javnega zdravja; ker se lahko pistacije in iz pistacij pridobljeni proizvodi s pore- klom iz Irana ali poslani od tam uvozijo, če se uporabljajo ti posebni pogoji; ker morajo biti pistacije in iz pistacij pridobljeni proizvodi proiz- vedeni, razvrščeni, obdelani, predelani, pakirani in prevažani v SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO: Člen 1 odločba razveljavlja Odločbo dne Ta 8. septembra 1997 o začasni odložitvi uvoza pistacij in nekaterih iz pistacij pridobljenih proizvodov s poreklom iz Irana ali poslanih od tam. 97/613/ES z Člen 2 1. Države članice lahko uvažajo: — pistacije iz oznake KN 0802 50 00, (1) UL L 175, 19. 7. 1993, str. 1. (2) UL L 248, 11. 9. 1997, str. 33. — pražene pistacije iz oznak KN 2008 19 13 in 2008 19 93, 30 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 27 s poreklom iz Irana ali poslane od tam le, če so pošiljki priloženi rezultati uradnega vzorčenja in analize ter zdravstveno spričevalo iz Priloge I, ki ga je izpolnil, podpisal in overil predstavnik iranskega Ministrstva za zdravje. 2. Pistacije in iz pistacij pridobljeni proizvodi s poreklom iz Irana ali poslani od tam se lahko v Skupnost uvozijo le prek ene od vstopnih točk, naštetih v Prilogi II. Člen 3 Ta odločba se pred 31. oktobrom 1998 pregleda in oceni, ali posebni pogoji iz člena 2 zagotavljajo zadostno raven zaščite javnega zdravja v Skupnosti. Pri pregledu se prav tako oceni, ali so posebni pogoji še potrebni. 3. Vsaka pošiljka se identificira po oznaki, ki ustreza oznaki na izsledkih uradnega vzorčenja in analize ter zdravstvenem spriče- valu, navedenem v odstavku 1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za uskladitev s to odločbo. O tem obvestijo Komisijo. Člen 4 4. Pristojni organi vsake države članice zagotovijo, da so uvožene pistacije s poreklom iz Irana ali poslane od tam predmet prever- janja listin, da se zagotovi spoštovanje zahtev zdravstvenega spri- čevala in izsledkov vzorčenja, navedenih v odstavku 1. 5. Pristojni organ zagotovi, da je vsaka pošiljka pred sprostitvijo na trg z vstopne točke v Skupnost predmet sistematičnega vzor- čenja in analize za aflatoksin B1 in skupni aflatoksin. Pristojni organ o rezultatih teh analiz obvesti Komisijo. Ta odločba je naslovljena na države članice. Člen 5 V Bruslju, 11. decembra 1997 Za Komisijo Franz FISCHLER Član Komisije 11/Zv. 27 SL Uradni list Evropske unije 31 PRILOGA I 32 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 27 PRILOGA II Seznam vstopnih točk, prek katerih se lahko v Evropsko skupnost uvozijo pistacije in iz pistacij pridobljeni proizvodi s poreklom iz Irana ali poslani od tam Država članica Vstopna točka BELGIQUE–BELGIË Antwerpen DANMARK Vsa danska pristanišča in letališča ter vse obmejne postaje DEUTSCHLAND ΕΛΛΑΔΑ ESPAÑA ITALIA HZA Lörrach — ZA Weil am Rhein-Autobahn, HZA Stuttgart — ZA Flughafen, HZA München-Flughafen, HZA Hof — ZA Schirnding, HZA Weiden — ZA Furth im Wald-Schafberg, HZA Weiden — ZA Waidhaus-Autobahn, Bezirksamt Reinickendorf von Berlin, Abteilung Finanzen, Wirtschaft und Kultur, Veterinär- und Lebensmittelaufsichtsamt, Grenzkontrollstelle, HZA Frankfurt (Oder) — ZA Autobahn, HZA Cottbus — ZA Forst-Autobahn, HZA Bremen — ZA Neustädter Hafen, HZA Bremerhaven — ZA Container Terminal, HZA Bremerhaven — ZA Rotersand, HZA Hamburg-Freihafen-Abfertigungsstelle, HZA Hamburg-Freihafen — ZA Ericus-Abfertigungsstelle Südbahnhof, HZA Hamburg-Freihafen — ZA Köhlfleetdamm, HZA Hamburg-St. Annen — ZA Altona, HZA Hamburg- Waltershof-Abfertigungsstelle, HZA Hamburg-Waltershof — ZA Flughafen, HZA Frankfurt am Main-Flughafen, HZA Braunschweig-Abfertigungsstelle, HZA Hannover-Abfertigungsstelle, HZA Lüneburg — ZA Stade, Stadtverwaltung Dresden, Lebensmittelüberwachungs- und Veterinäramt, Grenzkontrollstelle (für Bahntransport), Landratsamt Weisseritzkreis, Dresden-Friedrichstadt (für und Veterinäramt, Grenzkontrollstelle Lebensmittelüberwachungs- Straßentransport), Oberlausitzkreis Lebensmittelüberwachungs- und Veterinäramt, Grenzkontrollstelle Ludwigsdorf (für Straßentransport), HZA Itzehoe — ZA Pinneberg Niederschlesischer Landratsamt Αθήνα, Πειραιάς, Ελευσίνα, Αερολιμένας Αθηνών, Θεσσαλονίκη, Βόλος, Πάτρα, Ηράκλειο Κρήτης, Αερολιμένας Κρήτης, Εύζωνοι, Ειδομένη, Ορμένιο, Κήποι, Κακαβιά, Νίκη, Προμαχώνας, Πύθιο, Ηγουμενίτσα, Κρυσταλλοπηγή Algeciras (Puerto), Alicante (Aeropuerto, Puerto), Almería (Aeropuerto, Puerto), Barcelona (Aeropuerto, Puerto), Bilbao (Aeropuerto, Puerto), Cádiz (Puerto), Cartagena (Puerto), Gijón (Aeropuerto, Puerto), Huelva (Puerto), La Coruña- Santiago de Compostela (Aeropuerto, Puerto), Las Palmas de Gran Canaria (Aero- puerto, Puerto), Madrid-Barajas (Aeropuerto), Málaga (Aeropuerto, Puerto), Palma de Mallorca (Aeropuerto), Pasajes-Irún (Aeropuerto, Puerto), Santa Cruz de Tenerife (Aeropuerto, Puerto), Santander (Aeropuerto, Puerto), Sevilla (Aero- puerto, Puerto), Tarragona (Puerto), Valencia (Aeropuerto, Puerto), Vigo- Villagareia (Aeropuerto), Marín (Puerto), Vitoria (Aeropuerto), Zaragoza (Aero- puerto) Ufficio Sanità marittima ed aerea di Ancona Ufficio Sanità marittima ed aerea di Bari Ufficio Sanità marittima ed aerea di Genova Ufficio Sanità marittima di Livorno Ufficio Sanità marittima ed aerea di Napoli Ufficio Sanità marittima di Ravenna Ufficio Sanità marittima di Salerno Ufficio Sanità marittima ed aerea di Trieste LUXEMBOURG Centre douanier, Croix de Gasperich, Luksemburg NEDERLAND Rotterdam ÖSTERREICH Nickelsdorf, Spielfeld PORTUGAL Lisboa 11/Zv. 27 SL Uradni list Evropske unije 33 Država članica Vstopna točka SUOMI–FINLAND Helsinki SVERIGE Göteborg UNITED KINGDOM Channel Tunnel Terminal, Dover, Felixstowe, Gatwick Airport, Goole Grangemouth, Harwich, Heathrow Airport, Heysham, Hull, Immingham, Ipswich, King’s Lynn, Leith, Liverpool, London (including Tilbury and Thamesport), Manchester Airport, Manchester Container Port, Manchester includ- ing Ellesmere Port, Middlesbrough, Newhaven, Poole, Shoreham, Southampton


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3913/97 do Deputado Hiltrud BREYER à Comissão. Directiva Seveso

eurovoc_concepts:
application of EU law
dangerous substance
environmental impact
environmental risk prevention
industrial hazard
pollution control measures
safety standard

text: C 304/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 2. 10. 98 (98/C 304/05) PERGUNTA ESCRITA E-3913/97 apresentada por Hiltrud Breyer (V) a‘ Comissa(cid:152)o (11 de Dezembro de 1997) Objecto: Directiva Seveso No referente aos requisitos relativos a‘ protec(cid:231)a(cid:152)o do ambiente e a‘ seguran(cid:231)a das empresas, assumem importa(cid:136)ncia fundamental as directivas: › 85/337/CEE (1) do Conselho, de 27 de Junho de 1985, relativa a‘ avalia(cid:231)a(cid:152)o dos efeitos de determinados projectos pu·blicos e privados no ambiente, › 96/61/CE (2), de 24 de Setembro de 1996, relativa a‘ preven(cid:231)a(cid:152)o e controlo integrados da polui(cid:231)a(cid:152)o, › 96/82/CE (3), de 9 de Dezembro de 1996, relativa ao controlo dos perigos associados a acidentes graves que envolvem substa(cid:136)ncias perigosas. A transposi(cid:231)a(cid:152)o das duas u·ltimas directivas por parte dos Estados-membros devera· ocorrer, o mais tardar, em 1999. No a(cid:136)mbito dos debates havidos sobre a mate·ria, foram apresentadas algumas questo(cid:152)es que suscitam as seguintes perguntas a‘ Comissa(cid:152)o: Nos termos do disposto no no 2 do artigo 12o da Directiva 96/61/CE, os Estados-membros devem tomar as medidas necessa·rias para que nenhuma altera(cid:231)a(cid:152)o substancial de uma instala(cid:231)a(cid:152)o abrangida pelo a(cid:136)mbito de aplica(cid:231)a(cid:152)o da referida directiva se processe sem a realiza(cid:231)a(cid:152)o pre·via de um processo de licenciamento. No quadro do processo de concessa(cid:152)o de licen(cid:231)a e· requerida a aplica(cid:231)a(cid:152)o dos artigos 3o e 6o a 10o. Devera· esta regulamenta(cid:231)a(cid:152)o ser implementada pelos Estados-membros de molde a que, por for(cid:231)a do disposto na al(cid:14)·nea e) do artigo 3o da Directiva 96/61/CE, tambe·m o relato·rio de seguran(cid:231)a revisto nos termos do artigo 10o da Directiva 96/82/CE seja apresentado a‘ autoridade competente antes da concessa(cid:152)o da licen(cid:231)a, desde que se reporte a‘ instala(cid:231)a(cid:152)o na acep(cid:231)a(cid:152)o da Directiva 96/61/CE? (1) (2) (3) JO L 175 de 5. 7. 1985, p. 40. JO L 257 de 10. 10. 1996, p. 26. JO L 10 de 14. 1. 1997, p. 13. Resposta dada pela Comissa·ria Bjerregaard em nome da Comissa(cid:152)o (29 de Janeiro de 1998) O no 2 do artigo 12o da Directiva 96/61/CE estipula que na(cid:152)o deve ser efectuada qualquer altera(cid:231)a(cid:152)o substancial, prevista pelo operador, da explora(cid:231)a(cid:152)o de uma instala(cid:231)a(cid:152)o sem ser emitida uma licen(cid:231)a nos termos da directiva. No que respeita a instala(cid:231)o(cid:152)es abrangidas em simulta(cid:136)neo pelo disposto na Directiva 96/61/CE e na Directiva Seveso II (Directiva 96/82/CE do Conselho, de 9 de Dezembro de 1996, relativa ao controlo dos perigos associados a acidentes graves que envolvem substa(cid:136)ncias perigosas), o artigo 10o desta u·ltima especifica os casos em que o operador deve actuar, nomeadamente a altera(cid:231)a(cid:152)o de uma instala(cid:231)a(cid:152)o, de um estabelecimento, de um local de armazenagem, de um procedimento, ou da natureza e das quantidades de substa(cid:136)ncias perigosas, que possam ter repercusso(cid:152)es importantes no dom(cid:14)·nio dos perigos associados a acidentes graves, descrevendo tambe·m as obriga(cid:231)o(cid:152)es espec(cid:14)·ficas do operador, isto e·, reexaminar e, se necessa·rio, rever a pol(cid:14)·tica de preven(cid:231)a(cid:152)o de acidentes graves e os sistemas de gesta(cid:152)o e procedimentos previstos nos artigos 7o e 9o, bem como reexaminar e, se necessa·rio, rever o relato·rio de seguran(cid:231)a e fornecer a‘ autoridade competente referida no artigo 16o todos os elementos relativos a essa revisa(cid:152)o, antes de efectuar a sua altera(cid:231)a(cid:152)o. Deste modo, na(cid:152)o e· poss(cid:14)·vel conceder, no a(cid:136)mbito da Directiva 96/61/CE, uma licen(cid:231)a para a realiza(cid:231)a(cid:152)o de altera(cid:231)o(cid:152)es substanciais em instala(cid:231)o(cid:152)es tambe·m abrangidas pela Directiva Seveso II sem que as instala(cid:231)o(cid:152)es em causa satisfa(cid:231)am, em paralelo, as obriga(cid:231)o(cid:152)es previstas nesta u·ltima


eurovoc_concepts:
United States
hunting regulations
international agreement
international standard
protection of animals

text: '*Wfif»»««# COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES -it * Brussels, 11. 12. 1997 COM(97) 726 final 97/ 0360 (ÇNS) Proposal for a COUNCIL DECISION concerning the signing and conclusion of an Internationa] Agreement in the form of Agreed Minute between the European Community and the United States of America on humane trapping standards (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM 1. Article 3 of Council Regulation (EEC) No 3254/91 prohibits the introduction into the Community of pelts and manufactured goods of certain wild animal species unless the country where the pelts originate has prohibited the use of leghold traps or uses methods that meet internationally agreed humane trapping standards. 2. 3. 4. 5. 6. In June 1996 the Council authorized the Commission to negotiate a framework agreement on humane trapping standards with Canada, the United States, the Russian Federation and any other country interested. These negotiations took place and resultedin the approval by the Council, on 22 July 1997, of an agreement on humane trapping standards with Canada and the Russian Federation. At the same occasion the Council called upon the Commission to intensify its efforts to reach an agreement with the United States of America, that is equivalent to the Agreement with Canada and the Russian Federation. Pursuant to the additional specific guidelines given by the Council, the Commission conducted intensive negotiations with the United States of America since July in close consultations with the Council. As a result, an agreed text was approved by the Commission and initialed by the Community and the United States of America on 3 December 1997. The initialed text is fully consistent with the above mentioned negotiating directives and additional guidelines of the Council, noteably with regard to its equivalence with the Agreement with Canada and the Russian Federation. The Agreement's objectives are to establish humane trapping standards for traps designed to kill or capture certain species of wild animals (and in particular those covered by Regulation No 3254/91), to improve communication and cooperation between the Parties for the application and further development of the standards, and to facilitate trade between Parties. Its approval by the Parties will bring trapping methods, in the Community and in the United States of America, up to a level adequate for the welfare of trapped animals and create favourable and stable conditions for trade between the Parties in traps and pelts. £ Proposal for a Council Decision concerning the signing and conclusion of an International Agreement in the form of Agreed Minute between the European Community and the United States of America on humane trapping standards THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, riaving regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 113 and 100a in conjunction with the first part of Article 228 (3) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having regard to the opinion of the European Parliament, Having regard to the Council's decision of June 1996 authorizing the Commission to negotiate an agreement on humane trapping standards with Canada, the Russian Federation, the United States and any other country interested. Having regard to the Council's decision of July 1997 approving the Agreement on humane trapping standards with Canada and the Russian Federation and calling upon the Commission to intensify its efforts to reach an agreement with the United States of America that is equivalent to the Agreement with Canada and the Russian Federation. Whereas Council Regulation (EEC) No 3254/91,1 and in particular the second indent of Article 3(1) thereof, refers to internationally agreed humane trapping standards with which trapping methods used by third countries that have not prohibited leghold traps must conform in order for those countries to be able to export pelts and products manufactured from certain species to the Community; Whereas the Agreement's main purpose is to lay down harmonized technical standards offering a sufficient level of protection to the welfare of trapped animals and governing both the production and use of traps, and to facilitate trade between the Parties in traps, pelts and products manufactured from species covered by the Agreement; Whereas implementation of the Agreement requires the establishment of a timetable of testing and certifying the conformity of traps with the standards laid down and for the replacement of uncertified traps; Whereas the Agreement in the form of an Agreed Minute annexed to this Decision is consistent with the negotiating directives referred to above; whereas it therefore satisfies the concept of internationally agreed humane trapping standards referred to in the second indent of Article 3(1) of Regulation (EEC) No 3254/91. OJNoL308,9. 11. 1991,p. l. Whereas the Agreement between the European Community and the United States of America on humane trapping standards should be approved. HAS DECIDED AS FOLLOWS : Article 1 The Agreement in the form of an Agreed Minute between the European Community and the United States of America on humane trapping standards is hereby approved. The text of the Agreement is annexed to this Decision. Article 2 The President of the Council is hereby authorized to appoint the person authorized to sign the Agreement. Done at Brussels, For the Council The President <+ AGREED MINUTE 1. 2. In the course of the negotiations of the Agreement described in paragraph 8 below to develop a common framework for describing and evaluating progress toward the use of more humane traps and trapping methods, the Representatives of the European Commission and of the United States of America acknowledge that the following Understanding has been reached. The United States of America and the European Community consider that the Standards annexed to this Understanding provide such a common framework and a basis for co-operation on the further development and implementation by their respective competent authorities of the Standards. 3. Underscoring that it does not by its endorsement intend to alter the distribution of authority within the United States for regulation of the use of traps and trapping methods, the United States of America endorses the annexed Standards as providing such a common framework, for implementation by its competent authorities, for the humane trapping of specified terrestrial or semi-aquatic mammals. 4. 5. 6. 7. The United States of America and the European Community intend to encourage and support research, development, monitoring and training programs by their respective authorities that promote the use and application of traps and trapping methods for the humane treatment of such mammals. They both recognise the need to re-evaluate and update the Standards annexed to this Understanding as new technical and scientific information and data become available based on such programs. The United States of America and the European Community further intend to encourage their competent authorities to monitor and report on progress toward implementation of the Standards annexed to this Understanding. The United States of America and the European Community recognise that nothing in this Understanding affects their rights and obligations under the Marrakech Agreement establishing the World Trade Organisation. The European Community and the United States of America state their intention to consult with each other, at the request of either of them, on any matter concerning this Understanding or the annexed Standards with a view to finding a mutually acceptable solution. 8. Wherever the term "the Agreement" is used in the annexed standards, it is understood to mean the Agreement on Humane Trapping Standards between Canada, the European Community, and the Russian Federation. r Done at Brussels this day of 1997, in duplicate, in the English language. For the United States of America: For the European Commission: Annex: Standards for the Humane Trapping of Specified Terrestrial and Semi-aquatic Mammals C STANDARDS FOR THE HUMANE TRAPPING OF SPECIFIED TERRESTRIAL AND SEMI-AQUATIC MAMMALS ^ PARTI : THE STANDARDS 1. AIMS, PRINCIPLES AND GENERAL CONSIDERATIONS OF THE STANDARDS 1. 1. AIMS The aim of the Standards is to ensure a sufficient level of welfare of trapped animals, and to further improve this welfare. 1. 2. PRINCIPLES 1. 2. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 3. In the evaluation of whether or not a trapping method is humane, the welfare of a trapped animal must be assessed. The principle for deciding that a trapping method is humane is that it meets the threshold requirements set out in sections 2 and 3. It is assumed in setting the Standards that traps should be selective, efficient and in compliance with the relevant requirements for human safety of each Party. 1. 3. GENERAL CONSIDERATIONS 1. 3. 1. Welfare of animals is indicated by measures of the extent of ease or difficulty in their coping with the environment and the extent of failure to cope with their environment. Since animals vary in the methods that they use to try to cope with their environment, a range of measures should be used when assessing their welfare. Indicators of welfare of trapped animals include those of physiology, injury and behaviour. Since some of these indicators have not been studied for a variety of species, further scientific studies will be necessary to set thresholds under these Standards, as appropriate. Although welfare can vary widely, the term "humane" is used only for those trapping methods where the welfare of the animals concerned is maintained at a sufficient level, although it is acknowledged that in certain situations with killing traps there will be a short period of time during which the level of welfare may be poor. 1. 3. 2. The thresholds established in the Standards for the certification of traps include: a) b) for restraining traps: the level of indicators beyond which the welfare of trapped animals is considered poor; and for killing traps: the time to unconsciousness and insensibility and the maintenance of this state until death of the animal. P 1. 3. 3. Notwithstanding that the trapping methods must meet the requirements of sections 2. 4 and 3. 4, consideration should be given to continuing the improvement of the design and setting of traps, in particular to: a) b) improving the welfare of animals trapped in restraining traps during the period of restraint; producing rapid onset of unconsciousness and insensibility of animals trapped in killing traps; and c) minimizing the capture of non-target animals. 2. REQUIREMENTS FOR RESTRAINING TRAPPING METHODS 2. 1. DEFINITION "Restraining Trapping Methods" means traps designed and set with the intention of not killing the trapped animal, but restraining its movements to such an extent that a human can make direct contact with it. 2. 2. PARAMETERS 2. 2. 1. 2. 2. 2. In the evaluation of whether or not a restraining trapping method meets these Standards the welfare of an animal that is trapped must be assessed. The parameters must include indicators of behaviour and injury listed in paragraphs 2. 3. 1 and 2. 3. 2. 2. 2. 3. The magnitude of responses for each of those parameters must be assessed. 2. 3. INDICATORS 2. 3. 1. Behavioral indicators recognized as an indicator of poor welfare in trapped wild animals are: a) b) self-directed biting leading to severe injury (self-mutilation); or excessive immobility and unresponsiveness. 2. 3. 2. Injuries recognized as indicators of poor welfare in trapped wild animals are: a) b) c) d) e) t) fracture; joint luxation proximal to the carpus or tarsus; - severance of a tendon or ligament; major periosteal abrasion; severe external haemorrhage or haemorrhage into an internal cavity; major skeletal muscle degeneration; 9 g) h) i) j) k) 1) m) n) limb ischemia; fracture of a permanent tooth exposing pulp cavity; ocular damage including corneal laceration; spinal cord injury; severe internal organ damage; myocardial degeneration; amputation; or death. 2. 4. THRESHOLDS A restraining trapping method would meet the Standards if: a) b) the number of specimens of the same target species from which the data are derived is at least 20; and at least 80 per cent of these animals show none of the indicators listed in paragraphs 2. 3. 1 and 2. 3. 2. 3. REQUIREMENTS FOR KILLING TRAPPING METHODS 3. 1. DEFINITION "Killing Trapping Methods" means traps designed and set with the intention of killing a trapped animal of the target species. 3. 2. PARAMETERS 3. 2. 1. The time of occurrence of unconsciousness and insensibility produced by the killing technique must be determined and the maintenance of this state until death must be checked (i. e. , until heart function has ceased irreversibly). 3. 2. 2. palpebral reflexes or any other scientifically proven suitable substitute parameter. 2 Unconsciousness and insensibility must be monitored by checking corneal and In cases where further tests are necessary' to determine if the trapping method meets the standards, additional clcctro-cnccphalogram (EEG), visual evoked response (VER) and sound evoked response (SER) measurements may be made. /o 3. 3. INDICATORS AND TIME LIMITS limit to loss of Species and palpebral Time corneal reflexes 45 seconds 120 seconds 300 seconds5 Mustela erminea Martes americana Martes zibellina Martes martes all other species set out in paragraph 4. 1 The Committee will evaluate the time limit at the three-year review referred to in Article 9(b), where data, warrants such action, to adapt the time limit requirement on a spccics- by-species basis, with a view to lowering the 300 second time limit to 180 seconds, and to define a reasonable time-frame for implementation. it 3. 4. THRESHOLDS A killing trapping method would meet the Standards if: a) b) the number of specimens of the same target species from which the data are derived is at least 12; and at least 80 per cent of these animals are unconscious and insensible within the time limit, and remain in this state until death. IX PART II: LIST OF SPECIES AND IMPLEMENT A TION SCHEDULE 4. LIST OF SPECIES REFERRED TO IN ARTICLE 3 OF THE AGREEMENT AND THE IMPLEMENTATION SCHEDULE 4. 1. SPECIES LIST The Standards apply to the following species: Common name : Coyote Wolf Beaver (North American) Beaver (European) Bobcat Otter (North American) Otter (European) Lynx (North American) Lynx (European) Marten Fisher Sable Pine marten Badger (European) Ermine Raccoon dog Muskrat Raccoon Badger (North American) Species Canis latrans Canis lupus Castor canadensis Castor fiber Felis rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Martes americana Martes pennon ti Martes zibellina Martes martes Mêles mêles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibethicus Procyon lotor Taxi de a taxus Additional species will be included in the future as appropriate. 4. 2 IMPLEMENTATION SCHEDULE4 4. 2. 1. Trapping methods are tested to demonstrate their conformity with these standards by the competent authorities within: a) for restraining trapping methods, 3 to 5 years after the entry into force of the Agreement, depending on the testing priorities and availability of testing facilities; and Auihoriiy lo regulate traps and trapping methods for the taking in the United Slates of the specified terrestrial or semi-aquatic mammals resides primarily in the state and tribal authorities /? 4. 2. 2 4. 2. 3 b) for killing trapping methods, 5 years after the entry into force of the Agreement. Within three years after the end of the periods referred to in 4. 2. 1. , the use of traps that are not in accordance with these Standards are phased out by the respective competent authorities. Notwithstanding the provisions of paragraph 4. 2. 2. , where a competent authority determines that the results of trap testing do not support the conformity of traps with the Standards for specific species or under specific environmental conditions, a competent authority may continue to permit the use of traps on an interim basis while research continues to identify replacement traps. In such cases, prior notification should be given between the European Community and the United States of the traps to be authorised for interim use and the status of the research program. In cases in which this paragraph applies with respect to trapping in the United States, the competent authorities in the United States should transmit such information to the Government of the United States for transmission to the European Community. 4. 2. 4 In addition to paragraph 4. 2. 3. , and notwithstanding the provisions of paragraph 4. 2. 2. , derogations may be granted by a competent authority on a case-by-case basis consistent wilh the objectives of the Standards, for any of the following purposes: a) the interests of public health or safety, b) protection of public or private property, c) purposes of research, education and protection of the environment, including repopulation, reintroduction, breeding or for the protection of flora and fauna, d) using traditional wooden traps essential for preserving cultural heritage of indigenous communities. Where implementing this paragraph, prior written notification of such derogations, along with their reasons and conditions, should be given by the United States or the European Community. In the case of the United States, the competent authorities should give such written notification to the Government of the United States for transmission to the European Community, along with their reason and conditions. 4. 2. 5. Consultations on the subjects referred to in paragraphs 4. 2. 3. and 4. 2. 4. should be held pursuant to paragraph 7 of the Agreed Minute at the request of either the United States of America or the European Community. i^ PART III : GUIDELINES 5. GUIDELINES FOR THE TESTING OF TRAPS AND RESEARCH ON THE ONGOING DEVELOPMENT OF TRAPPING METHODS To ensure accuracy and reliability, and to demonstrate that trapping methods fulfill the requirements set out in the Standards, studies for testing those trapping methods should follow the general principles of good experimental practices. In the event that testing procedures are established under the framework of ISO, the International Organization for Standardization, and that such procedures are relevant for the assessment of the conformity of trapping methods with some or all the requirements of the Standards, the ISO procedures shall be used as appropriate. 5. 1. GENERAL GUIDELINES 5. 1. 1. Tests should be performed according to comprehensive study protocols. 5. 1. 2. The functioning of the trap mechanism should be tested. 5. 1. 3. 5. 1. 4. Testing of traps in the field should be carried out in particular for the assessment'of selectivity. This test can also be used to collect data on capture efficiency and user safety. Restraining traps should be tested in a compound, in particular to evaluate behavioral and physiological parameters. Killing traps should be tested in a compound, in particular to identify unconsciousness. 5. 1. 5. In field tests, traps should be checked daily. 5. 1. 6. The effectiveness of killing traps to render the target animal unconscious and kill it should be tested on conscious, mobile animals, by laboratory or compound and field measurements. The ability of the trap to strike the target animal at vital locations should be evaluated. 5. 1. 7. The order of testing procedures may be varied to ensure the most effective evaluation of the traps to be tested. 5. 1. 8. Traps should not expose the operator to undue hazard under normal use. 5. 1. 9. If appropriate, a broader range of measures should be checked when testing traps. Field testing should include studies of the effects of trapping on both target and non-target species. 5. 2. STUDY SITUATION 5. 2. 1. The trap should be set and used according to the best advice from manufacturers or others on how to do so. K 5. 2. 2. 5. 2. 3. For compound testing, a compound should be used that provides a suitable environment for the animals of the target species to move freely, hide and show most normal behaviour. It should be possible to set traps and monitor trapped animals. The trap should be set so that video and sound recording can be made of the whole trapping episode. For field testing, sites should be selected that are representative of those that will be used in practice. Since the selectivity of the trap and any possible adverse effects of the trap on non-target species are important reasons for field testing, sites for field testing may need to be chosen in diffèrent habitats where diffèrent non-target species are likely to be encountered. Pictures of each trap and its set and of the general environment should be taken. The trap identification number should be made a part of the photographic record before and after a strike. 5. 3. STUDY PERSONNEL 5. 3. 1. Test personnel should be appropriately qualified and trained. 5. 3. 2. Among the test personnel there should be at least one person experienced in the use of the traps, and capable of trapping the animals used in the test and at least one person experienced in each of the methods of welfare assessment for restraining traps and in methods of assessing unconsciousness for killing traps. For example, the assessment of behavioral responses to trapping and of aversiveness should be done in particular by a trained person who is familiar with the interpretation of such data. 5. 4. ANIMALS TO BE USED IN TRAP TESTING 5. 4. 1. 5. 4. 2. Compound test animals should be in good health and representative of those that are likely to be caught in the wild. The animals used should not have prior trapping experience of the trap being tested. Prior to the testing of traps, animals should be housed in appropriate conditions and provided with adequate food and water. Animals should not be housed in a manner that might in itself result in poor welfare. 5. 4. 3. Animals should be acclimatised to the testing compound prior to the start of the test. 5. 5. OBSERVATIONS 5. 5. 1. Behaviour 5. 5. 1. 1. Behavioral observations should be made by a trained person, particularly in reference to the knowledge of the ethology of the species. ic 5. 5. 1. 2. Aversiveness can be assessed by trapping the animal in a readily recognized situation, then re-exposing the animal to the trap in the appropriate situation and evaluating its behaviour. 5. 5. 1. 3. Care should be taken to distinguish responses to additional stimuli from responses to the trap or the situation. 5. 5. 2. Physiology 5. 5. 2. 1. Some animals should be fitted with telemetric recorders (e. g. , to record heart rate, respiratory rate) before testing. Such fitting should occur long enough before trapping for the animal to recover from any disturbance caused by having been fitted with such recorders. 5. 5. 2. 2. All precautions should be taken to limit inadequate or biased observations and parameters, especially those due to human interference when sampling. 5. 5. 2. 3. When biological sampling (e. g. , of blood, urine, saliva) is performed, it should be done at times relevant to the trapping event and the time-dependent considerations of the parameter being evaluated. Control data from animals kept elsewhere in good condition and for different activities, baseline data before the trapping event occurs, and some reference data after extreme stimulations (e. g. , a challenge test with adrenocorticotrophic hormone) should also be collected. 5. 5. 2. 4. All biological samples should be taken and stored according to the best knowledge to ensure conservation before analysis. 5. 5. 2. 5. Analytical methods used should be validated. 5. 5. 2. 6. For killing traps, when neurological examinations using reflexes (such as pain or eyes) are performed in combination with the measurement of an EEG and/or VERs or SERs, they should be done by an expert, to provide relevant information concerning the consciousness of the animal or the effectiveness of the killing technique. 5. 5. 2. 7. When the animals are not unconscious and insensible within the time described in the test protocol, they should be killed in a humane way. 5. 5. 3. Injuries and pathology 5. 5. 3. 1. Each test animal should be carefully examined so as to assess any injury. Radiographic examination should be conducted to confirm possible fractures. 5. 5. 3. 2. Further detailed pathological examination of dead animals should be carried out. Post-mortem examination should be performed in accordance with accepted veterinary examination practices by an experienced veterinarian. n- 5. 5. 3. 3. The affected organs and/or regions should be examined macroscopically," and * histologically if appropriate. 5. 6. REPORT 5. 6. 1. The study report should contain all relevant information about the experimental design, materials and methods, and results, in particular : a) b) c) d) e) f) g) h) i) j) k) 1) m) n) the technical description of the trap design including construction material; manufacturers' instructions for use; the description of the test situation; weather conditions, in particular temperature and snow depth; the test personnel; the number of animals and traps tested; the total number of captured target and non-target animals of each species, and their relative abundance expressed as rare, common or abundant in that area; selectivity; details of any evidence that the trap was activated and injured an animal that was not caught; behavioral observations; values of each physiologicaLparameters measured and methodologies; description of injuries and post mortem examinations; time to loss of consciousness and sensibility; and statistical analyses. \r SIDE LETTER Dear As you know, representatives of the United States of America and the European Commission today signed an Agreed Minute related to humane trapping standards. With respect to that Agreed Minute, Î am pleased to inform you of the following. As reflected in the Agreed Minute, authority to regulate traps and trapping methods for the taking in the United States of terrestrial or semi-aquatic mammals resides primarily in the State and tribal authorities. As a result of our discussions on these issues, representatives of the competent authorities in the United States have advised that they have intensified their efforts to identify more humane traps and already a fifty state initiative, in co-operation with several Federal agencies, has begun to develop Best Management Practices (BMPs) for traps and trapping methods. Best Management Practices involve a practice or combination of practices that are identified to be the most effective and practicable (technically, economically and socially) means to reduce or prevent problems associated with an activity. Representatives of the competent authorities in the United States have advised that BMPs for traps and trapping methods will be based upon the latest technical and scientific information and data. Representatives of the competent authorities in the United States have advised that Best Management Practices for traps and trapping methods in the United States will be developed based upon the Standards annexed to the Agreed Minute. I am particularly pleased to inform you that the program that is being undertaken by the U. S. competent authorities is not limited to the nineteen species listed in the Standards annexed to the Agreed Minute, but is being applied to the additional ten fur-bearing species commercially trapped in the United States. These species are the mink, red fox, gray fox, arctic fox, swift fox, nutria, opposum, skunk, bassarisk, and wolverine. This constitutes an important further step undertaken by the competent authorities in the United States designed to improve animal welfare, a step which we believe has not been matched by any other country or in any international agreement. Additionally, representatives of the competent authorities in the United States have indicated that, pursuant to the Standards annexed to the Agreed Minute, with respect to the Mustela ermina and the Ondatra zibethicus, the use of all jaw-type leghold restraining traps is being phased out within four years of the entry into force of the Agreement on Humane Trapping Standards between Canada, the European Community and the Russian Federation. These two species encompass over 2. 2 million animals trapped every year in the United States and represent typically 50% of all animals listed in the Standards trapped annually in this country. /9 With respect to the trapping of other species described in the Standards, the above- referenced authorities have advised that, pursuant to the Standards annexed to the Agreed Minute, the use of conventional steel-jawed leghold restraining traps is being phased out within six years of the entry into force of the Agreement on Humane Trapping Standards between Canada, the European Community and the Russian Federation. I trust that the foregoing provides sufficient clarification with respect to the situation in the United States. The competent authorities in the United States anticipate and welcome continued cooperation in this area with the European Commission and other interested parties. Sincerely cA^ SIDE LETTER Dear As you know, our delegations recently completed negotiation of an Agreed Minute on humane trapping standards. I am writing this letter to memorialize an understanding we reached on the meaning and application of the Agreed Minute and its attached Standards. Paragraph 6 of the Agreed Minute provides that "the United States of America and the European Community recogmze that nothing in this Understanding affects their rights and obligations under the Marrakesh Agreement establishing the World Trade Organization. " In the course of developing this language we decided that it was not necessary to add to the end of this paragraph the phrase "nor constitutes a waiver of any such rights" and that neither government would cite such noninclusion in any dispute or proceeding that might relate to this paragraph. If you concur in the statement described above, I would appreciate your confirmation in a letter of reply. Thank you for your continuing attention to this matter. Sincerely d/ SIDE LETTER Dear Thank you for your letter memorializing the understanding we reached on the meaning and application of the Agreed Minute and its attached Standards. In response to it, we would like to confirm that in the course of developing the language of Paragraph 6 of the Agreed Minute, we decided that it was not necessary to add to the end of this paragraph the phrase "nor constitutes a waiver of any such rights" and that neither government would cite such noninclusion in any dispute or proceeding that might relate to this paragraph. Sincerely ISSN 0254-1475 COM(97) 726 final DOCUMENTS EN 11 14 Catalogue number : CB-CO-97-743-EN-C ISBN 92-78-29811-5 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg A3


title: WRITTEN QUESTION No. 3925/97 by Graham MATHER to the Commission. Religious slaughter of sheep in France

eurovoc_concepts:
France
animal welfare
health control
national law
protection of animals
public health
sheep
slaughter of animals

text: C 187/92 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 6. 98 Gemenskapens bidrag finansierar mobilitet fo¤r la¤rare och skolledare enligt det europeiska undervisnings- projektet, fo¤r att de skall kunna utarbeta ett gemensamt arbetsprogram och ge projektet mer inneh(cid:229)ll. Eftersom de medel som st(cid:229)r till fo¤rfogande inte go¤r det mo¤jligt att finansiera mobilitet fo¤r elever, a¤r det av desto sto¤rre vikt att la¤rarna kan tra¤ffas i syfte att ge projektet en verklig europeisk dimension, genom att deras elever kan dra nytta av det resultat som deras arbete i partnerla¤nderna ger. Det a¤r viktigt att kommissionen, i samfo¤rst(cid:229)nd med de medlemsstater som deltar i programmet, beslutar hur skolorna f(cid:229)r anva¤nda gemenskapens bidrag, i syfte att sa¤kersta¤lla ba¤sta mo¤jliga anva¤ndning av gemenskapens medel samt en viss samsta¤mmighet i fr(cid:229)ga om (cid:229)tga¤rdens genomfo¤rande i medlemsstaterna. Eftersom de europeiska undervisningsprojekten inneba¤r att m(cid:229)nga skolor i flera medlemsstater arbetar tillsammans kra¤vs det gemensamma besta¤mmelser. (98/C 187/139) SKRIFTLIG FR¯GA E-3925/97 fr(cid:229)n Graham Mather (PPE) till kommissionen (11 december 1997) A¤mne: Religio¤s slakt av f(cid:229)r i Frankrike Under senare (cid:229)r har uppro¤rande bilder av den religio¤sa f(cid:229)rslakten p(cid:229) fa¤lt i Frankrike (cid:229)setts av tv-tittare o¤ver hela unionen. Att till(cid:229)ta denna st(cid:229)r i klar motsats till andan i Amsterdamfo¤rdraget som inneh(cid:229)ller ett protokoll om djurskydd och djurens va¤lfa¤rd. Eftersom tilla¤mpningen av lagar om djurs va¤lfa¤rd a¤r en fr(cid:229)ga fo¤r de franska myndigheterna a¤r da¤rfo¤r kommissionen skyldig att o¤vervaka denna efterlevnad. Vilka o¤vervakningsfo¤rfaranden har kommissionen p(cid:229) plats fo¤r att h(cid:229)lla sig informerad om den 1. okontrollerade slakten av f(cid:229)r i Frankrike? 2. A¤ r kommissionen no¤jd med de (cid:229)tga¤rder som hittills vidtagits i Frankrike och med deras genomfo¤rande? 3. Med vilka medel fo¤rso¤ker kommissionen sa¤kersta¤lla ett verksamt skydd mot den ha¤r typen av djurslakt i de p(cid:229)g(cid:229)ende fo¤rhandlingarna med de franska myndigheterna i fr(cid:229)gan? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens va¤gnar (2 februari 1998) I artikel 14 i direktiv 93/119/EG om skydd av djur vid tidpunkten fo¤r slakt eller avlivning (1) anges det att kommissionens experter kan utfo¤ra kontroller p(cid:229) plats i den m(cid:229)n det a¤r no¤dva¤ndigt fo¤r att direktivet skall kunna tilla¤mpas enhetligt. Liksom a¤r fallet fo¤r all djurskyddslagstiftning, a¤r det emellertid medlemsstaternas myndigheter som sko¤ter genomfo¤rande och lo¤pande uppra¤tth(cid:229)llande. Rituell slakt m(cid:229)ste, i enlighet med ovan na¤mnda direktiv, utfo¤ras i ett slakteri och den m(cid:229)ste uppfylla gemenskaps besta¤mmelser fo¤r folkha¤lsa, djurha¤lsa och djurskydd. Kommissionen a¤r inte tillfredssta¤lld med att Frankrike, under vissa omsta¤ndigheter, har till(cid:229)tit rituell slakt utanfo¤r slakterier. Den fo¤rbereder da¤rfo¤r en uppmaning till de franska myndigheterna att bekra¤fta att denna rituella slakt na¤sta (cid:229)r kommer att organiseras till fullo i enlighet med gemenskapens bero¤rda regler. Om denna bekra¤ftelse inte inla¤mnas kommer kommissionen att inleda det o¤vertra¤delsefo¤rfarande som anges i artikel 169 i EG-fo¤rdraget. (1) EGT L 340, 31. 12. 1993


title: Uredba Komisije (ES) št. 2467/97 z dne 11. decembra 1997 o določitvi podrobnih pravil o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 2200/97 o izboljšanju pridelave jabolk, hrušk, breskev in nektarin v Skupnosti

eurovoc_concepts:
EU production
grubbing premium
pip fruit
stone fruit

text: 122 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 22 31997R2467 12. 12. 1997 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 341/3 UREDBA KOMISIJE (ES) št. 2467/97 z dne 11. decembra 1997 o določitvi podrobnih pravil o uporabi Uredbe Sveta (ES) št. 2200/97 o izboljšanju pridelave jabolk, hrušk, breskev in nektarin v Skupnosti KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ker je treba ugotoviti, da je bila izkrčitev izvedena, preden se izplača premija; ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2200/97 z dne 30. oktobra 1997 o izboljšanju pridelave jabolk, hrušk, breskev in nektarin v Skupnosti (1) in zlasti člena 6 Uredbe, ker je za dosego ciljev Uredbe (ES) št. 2200/97 treba določiti pogoje za dodeljevanje premije za izkrčitev jablan, hrušk, breskev in nektarin, določene v navedeni uredbi, v nadaljevanju „premija za krčenje“; ker je treba za ta namen določiti območja in sadna drevesa, ki se lahko izkrčijo, pa tudi znesek premije; ker je za zagotovitev učinkovitosti načrta in za presojo rezul- tatov izvajanja Uredbe treba določiti sestavine, ki jih mora vsebovati zahtevek za dodelitev premije, in preveriti točnost teh podatkov; ker je treba določiti obveze vlagatelja v zvezi z zasaditvijo jablan, hrušk, breskev in nektarin na njegovem posestvu po opravljeni izkrčitvi; ker je treba določiti podatke, ki jih države članice zagotovijo Komisiji po izkrčitvi; ker je treba te podatke razčleniti glede na sorto in območje pridelave, kakor to navajata prilogi II in III Odločbe Komisije 77/144/EGS z dne 22. decembra 1976 o določitvi standardne kode in pravil, ki urejajo prenos podatkov v zvezi s pregledi plantaž nekaterih vrst sadnih dreves v strojno kodo, in določitvi meje območij pridelave za te preglede (2), kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo 96/689/ES (3); ker je treba skladno s členom 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/97 določiti pogoje, pod katerimi sme Komisija spremeniti dode- litev države članice, ki je navedena v tem členu, in pogoje, pod katerimi države članice določijo območja, ki lahko prejmejo premijo za izkrčitev; ker je treba zagotoviti, da so taka drevesa neprimerna za ponovno uporabo, zato da se izognemo tveganju, da bi izkrčena drevesa znova zasadili; ker je treba storiti vse potrebno, da se zagotovi spoštovanje obvez, ki jih je dal prejemnik premije za izkrčitev, in določiti sankcije, ki se izrečejo, če se ugotovi, da obveze niso spošto- vane; ker je 1. januar leta, na katero se nanaša odločitev o plačilu pomoči, določen kakor odločilni dogodek za konverzijsko stopnjo v skladu s členom 11(2) Uredbe Komisije (EGS) št. 1068/93 (4), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1482/96 (5); ker so ukrepi, predvideni s to uredbo, v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za sadje in zelenjavo, SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 1. Za namen uporabe Uredbe (ES) št. 2200/97 se upošte- vajo samo zdrave jablane, hruške, breskve in nektarine, ki lahko obrodijo normalno letino jabolk, hrušk, breskev in nektarin, ne pa tudi jablane ali hruške za pridelavo mošta. 2. Izkrčitev se mora nanašati na cele parcele ali, kadar je treba zadostiti zahtevam člena 2(1)(a) Uredbe (ES) št. 2200/97, na pripadajoči del posamezne parcele. Člen 2 1. Za vsak proizvod iz člena 1(1) znaša premija za izkrčitev 5 000 ekujev na hektar, kadar je izkrčen celoten nasad zadev- nega proizvoda, in 4 000 ekujev na hektar v drugih primerih. V odstavku 1 je nasad tisti nasad, ki ga je vlagatelj obde- 2. loval 30. oktobra 1997. (1) UL L 303, 6. 11. 1997, str. 3. (2) UL L 47, 18. 2. 1977, str. 52. (3) UL L 318, 7. 12. 1996, str. 14. (4) UL L 108, 1. 5. 1993, str. 106. (5) UL L 188, 27. 7. 1996, str. 22. 03/Zv. 22 SL Uradni list Evropske unije 123 Člen 3 Zahtevki za premijo za izkrčitev se vložijo pri pristojnih 1. organih držav članic pred začetkom izkrčitve in najpozneje 15. februarja 1998. Države članice lahko določijo zgodnejši datum za vložitev zahtevkov. Zahtevki vsebujejo naslednje sestavine: (a) ime in naslov vlagatelja; (b) morebitno ime in naslov zadevnega posestva; za vsako parcelo, na kateri so zasajene jablane, hruške, breskve in/ali nektarine, skupno območje, ki je zasajeno s temi drevesi, po posameznih vrstah, in podatke upravne narave iz zemljiške knjige in/ali v grafični obliki, potrebne in zasajenega in določanje parcele za ugotavljanje območja; za vsako od parcel, na katerih se izvajajo izkrčitvene dejavnosti in za katere se zahteva premija, skupno število dreves v smislu člena 1(1), ter pregled po vrstah in po sortah, ki so posajene na območju; (c) (d) (e) primerno, ugotovi, da je zahtevek skladen z Uredbo (ES) št. 2200/97, s to uredbo in z določbami, ki so jih sprejele zadevne države članice na podlagi členov 1(3) in 4 Uredbe (ES) št. 2200/97. 2. Najpozneje 31. marca 1998 države članice posredujejo Komisiji seznam zahtevkov, ki so sprejemljivi v skladu z odstavkom 1. Seznam vsebuje skupno območje, za katero se je zahtevala premija za izkrčitev, razdeljeno po vrstah. 3. iz Na podlagi seznamov iz odstavka 2 in pod pogoji drugega pododstavka člena 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/97 Komi- sija, če je treba, spremeni dodeljena sredstva iz prvega pododstavka člena 1(2) te uredbe. Člen 5 kadar je treba, podatke upravne narave iz zemljiške knjige in/ali v grafični obliki, ki so potrebni za ugotavljanje in določanje parcel, na katerih so se izvedle izkrčitvene dejavnosti v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 1200/90 (1), kar zadeva jablane, ali v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2505/95 (2), kar zadeva breskve in nektarine. 1. Kadar pristojni organ ugotovi, da se skupno število zahtevkov, ki so sprejemljivi na podlagi člena 4(1), za skupino proizvodov nanaša na območje, ki je manjše ali enako območju, ki ga predvideva člen 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/97, so o sprejetju zahtevkov nemudoma uradno obveščeni vlaga- telji. 2. Zahtevki morajo vsebovati naslednje priloge: (a) (b) vlagateljevo pisno zavezo, da, prvič, v obdobju 15 let ne bo zasadil nobenih jablan (razen jablan za mošt), hrušk (razen hrušk za mošt), breskev in/ali nektarin na območjih svojega posestva, ki jih zadevajo izkrčitvene dejavnosti, in, drugič, da ne bo razširil drugih območij svojega posestva, na katerih so zasajene jablane (razen jablan za mošt), hruške (razen hrušk za mošt), breskve in/ali nektarine; jih določa nacionalna zakonodaja, pisno pod pogoji, ki privolitev za izkrčitvene dejavnosti lastnika parcel, na katerih so zasajene jablane, hruške, breskve in/ali nekta- rine. Taka privolitev lastnika ali lastnikov predstavlja njegovo ali njihovo zavezo, da bodo, ob prodaji, zakupu ali prenosu teh parcel na kateri koli drug način med obdobjem iz točke (a), prenesli to zavezo na katerega koli novega pridelovalca. Člen 4 1. Po prejemu zahtevka za premijo za izkrčitev pristojni organ preveri podatke, ki jih zahtevek vsebuje, s pregledom na je kraju samem. Organ zabeleži zavezo iz člena 3. Kjer (1) UL L 119, 11. 5. 1990, str. 63. (2) UL L 258, 28. 10. 1995, str. 1. 2. Kadar pristojni organ ugotovi, da se skupno število zahtevkov, ki so sprejemljivi na podlagi člena 4(1), nanaša, za skupino proizvodov, na območje, večje od tistega, ki ga predvi- deva člen 1(2) Uredbe (ES) št. 2200/97, po potrebi spreme- njeno v skladu s členom 4(3) te uredbe, država članica določi, v obliki ene ali več odločb in po merilih, ki jih opredeli v skladu s členom 1(3) Uredbe (ES) št. 2200/97, območja, ki so upravi- čena do premije za izkrčitev, ter o tem nemudoma uradno obvesti vlagatelje. Člen 6 Izkrčitev se izvaja v dveh mesecih po uradnem obvestilu 1. iz člena 5 in najpozneje do 30. junija 1998. Izkrčena drevesa postanejo neprimerna za ponovno 2. sajenje. Zadevna oseba pisno uradno obvesti ustrezni organ o 3. datumu izvajanja izkrčitvene dejavnosti. Najpozneje tri mesece po tem datumu organ s pregledom vseh parcel na kraju samem ugotovi, da je bila izkrčitev izvedena v skladu s to uredbo, in potrdi obdobje, ko je bila izvedena. 124 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 22 Premija za izkrčitev se plača najpozneje štiri mesece 4. potem, ko se ugotovijo dejstva iz odstavka 3. Člen 7 1. Države članice preverijo, ali je izpolnjena obveza iz člena 3(2), z rednimi pregledi na kraju samem, tako da se vsako pose- stvo pregleda najmanj vsakih pet let. Države članice uradno obvestijo Komisijo o rezultatih 2. pregledov iz odstavka 1. Kadar države članice ugotovijo, da obveza iz člena 3(2) ni 3. bila izpolnjena: — ukrepajo tako, da zahtevajo povračilo plačane premije za izkrčitev in obresti, ki se izračunavajo glede na čas med plačilom premije in prejemnikovim povračilom plačila, in — zahtevajo, da kršitelj plača znesek, ki je enak znesku plačane premije za izkrčitev. Obrestna stopnja iz prvega pododstavka je obrestna stopnja, ki jo uporablja Evropski monetarni inštitut za svoje transakcije v ekujih, kakor je objavljeno v seriji „C“ Uradnega lista Evropskih skupnosti, v veljavi na dan nedospelega plačila in zvišana za tri odstotne točke. Povrnjeni zneski in obresti se plačajo pristojnemu plačil- 4. nemu organu in odštejejo od izdatka, ki ga financira Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad. Člen 8 (b) (c) območjih, za katera so bili sprejeti zahtevki za dodelitev premije za izkrčitev na podlagi člena 5; in dejansko izkrčenih območjih, za katera se je izplačala premija za izkrčitev; razdeljenih po vrstah, sortah in območju pridelave. 2. Države članice uradno obvestijo Komisijo najpozneje do 30. novembra 1998 in za vsako območje pridelave, za katero se je dodelila premija za izkrčitev, podatke o: (a) oceni območja, ki je zasajeno z jablanami, hruškami, bres- kvami in/ali nektarinami pred izkrčitvijo; (b) pridelavi in umikih s trga v zadnjih petih letih trženja; in (c) povprečnem donosu ali pridelavi v zadnjih petih letih trženja glede vseh dejansko izkrčenih območij, za katera je bila plačana premija za izkrčitev; razdeljeno po vrstah. 3. (a) (b) Za namene odstavkov 1 in 2: vrste in območja pridelave so navedene v prilogah II in III k Odločbi 77/144/EGS; „zadnjih pet let trženja“ pomeni leta trženja 1992/93 do 1996/97 za jabolka in hruške ter leta trženja 1993 do 1997 za breskve in nektarine. Države članice uradno obvestijo Komisijo najpozneje do 1. 30. novembra 1998 o: Člen 9 (a) območjih, za katera so bili vloženi zahtevki za dodelitev premije za izkrčitev; Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 11. decembra 1997 Za Komisijo Franz FISCHLER Član Komisije


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2474/97 DA COMISSÃO de 11 de Dezembro de 1997 que altera os direitos de importação no sector dos cereais

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2476/97 DA COMISSÃO de 11 de Dezembro de 1997 que fixa a restituição máxima à exportação de trigo mole no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1883/97

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund


title: WRITTEN QUESTION No. 3899/97 by Cristiana MUSCARDINI to the Commission. Rai International and protection of information

eurovoc_concepts:
Italy
access to information
free movement of programmes
national law
overseas countries and territories
pluralism in the media
right to information
television

formats: html print


title: VERORDENING (EG) Nr. 2466/97 VAN DE COMMISSIE van 11 december 1997 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit