title: Proposta di regolamento (CE) del Consiglio che ripartisce, per il 1998, alcuni contingenti di cattura comunitari nelle acque della Groenlandia

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE Bruxelles, 15. 12. 1997 COM(97)711 def. Proposta di REGOLAMENTO (CEI DEL CONSIGLIO che ripartisce, per il 1998, alcuni contingenti di cattura comunitari nelle acque della Groenlandia (presentata dalla Commissione) RELAZIONE La Comunità europea, da un lato, ed il governo della Danimarca ed il governo locale della Groenlandia, dall'altro, hanno convenuto nel 1994 di prorogare per altri sei anni, vale a dire fino al 31 dicembre 2000, il loro accordo in materia di pesca. Successivamente, le due parti hanno anche definito un Terzo protocollo che fissa per lo stesso periodo le condizioni in materia di pesca per le navi comunitarie che operano nelle acque groenlandesi, ed in particolare alcuni contingenti assegnati annualmente alla Comunità. Le due parti hanno inoltre convenuto di consentire la costituzione di joint ventures e di associazioni temporanee. In virtù dell'accordo, anche navi che non battono bandiera di uno Stato membro possono accedere ai contingenti di cui trattasi, nella misura in cui ciò è necessario ai fini del corretto funzionamento degli accordi di pesca che la Comunità ha concluso con paesi terzi. Conformemente alle disposizioni del Terzo protocollo in materia di pesca, le autorità responsabili della Groenlandia si sono impegnate ad offrire alla Comunità, entro il 15 novembre di ogni anno, le possibilità di cattura supplementari definite all'articolo 8 dell'accordo che a tale data dovessero apparire disponibili per l'anno seguente. Il 7 novembre 1997, il governo locale della Groenlandia ha offerto contingenti supplementari per il 1998: Merluzzo bianco Scorfano di Norvegia (reti a strascico) Scorfano di Norvegia (reti da traino pelagiche) Ippoglosso Ippoglosso Ippoglosso nero Ippoglosso nero Lupo marino Melù Granatiere Granatiere NAFO 0,1 ; CIEM V, XIV CIEMV,XIV CIEM V, XIV NAFO 0,1 CIEM V, XIV NAFO 0,1 CIEM V, XIV NAFO 0,1 CIEM V, XIV NAFO 0,1 CIEM V, XIV 2 0001 15 0001 11 5001 1 7501 1 8001 4001 4001 5 000t 10 0001 1 775 t 1 575 t In funzione dei risultati dei negoziati tra la Comunità e la Norvegia e considerati i quantitativi delle specie di cui trattasi già disponibili per la Comunità nel 1998 in virtù del Terzo protocollo in materia di pesca, si ritiene che sia nell'interesse della Comunità stessa accettare uno o più dei quantitativi supplementari offerti dal governo locale della Groenlandia. La Commissione completerà la sua proposta in tal senso quanto prima possibile. La Commissione propone pertanto al Consiglio di esprimersi nel modo opportuno in merito alle possibilità di pesca supplementari cui viene fatto sopra riferimento e di ripartire i contingenti annuali di cattura relativi alle acque groenlandesi adottando l'accluso regolamento del Consiglio. 2 Proposta di REGOLAMENTO (CE) N /98 DEL CONSIGLIO del. dicembre 1997 che ripartisce, per il 1998, alcuni contingenti di cattura comunitari nelle acque della Groenlandia IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio, del 20 dicembre 1992, che istituisce un regime comunitario della pesca e dell'acquacoltura , in particolare l'articolo 8, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione, considerando che l'accordo in materia di pesca tra la Comunità europea, da un lato, ed il governo della Danimarca ed il gov Danimarca ed il governo locale della Groenlandia, dall'altro , è stato prorogato per alto sei anni, fino al 31 dicembre 2000; 2 considerando che la Comunità europea, da un lato, ed il governo della Danimarca ed il governo locale della Groenlandia, dall'altro, hanno successivamente approvato il terzo protocollo che fissa le condizioni in materia di pesca e, in particolare, i contingenti di cattura assegnati alle navi comunitarie nelle acque groenlandesi per il periodo che va dal 1° gennaio 1995 al 31 dicembre 2000; considerando che tali contingenti di cattura potranno essere utilizzati da navi che non battono bandiera di uno Stato membro della Comunità, nella misura necessaria al buon funzionamento degli accordi in materia di pesca conclusi dalla Comunità con paesi terzi; considerando che la Comunità comunicherà alle autorità responsabili della Groenlandia la propria reazione all'offerta di possibilità di catture supplementari secondo l'articolo 8 dell'accordo in materia di pesca entro sei settimane dalla data in cui ha ricevuto detta offerta; considerando che, per garantire una gestione efficace delle possibilità di cattura disponibili, è opportuno ripartirle tra gli Stati membri per mezzo di contingenti secondo l'articolo 8 del regolamento (CEE) n. 3760/92; considerando che le attività di pesca contemplate nel presente regolamento sono soggette alle misure di controllo previste dal regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell'ambito della politica comune della pesca ; considerando che non è stata raggiunta alcuna intesa con le autorità responsabili groenlandesi sull'applicabilità agli stock ittici di cui trattasi delle disposizioni del regolamento (CE) n. 847/96 del 1 2 3 GU L 389 del 31. 12. 1992, pag. 1. Regolamento modificato dall'Atto di adesione del 1994. GUL 29 dell'1. 2. 1985, pag. 9. GU L 261 del 20. 10. 1993, pag. 1. 3 Consiglio, del 6 maggio 1996, che introduce condizioni complementari per la gestione annuale dei TAC e dei contingenti ; considerando che, per ragioni imperative d'interesse comune il presente regolamento va applicato a decorrere dal 1° gennaio 1998, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Artìcolo 1 i La ripartizione dei contingenti di cattura della Comunità nelle acque della Groenlandia per il 1998 è fissata nell'allegato. Articolo 2 Ai contingenti di pesca elencati nell'allegato non si applicano le condizioni di cui all'articolo 2, all'articolo 3 e all'articolo 5, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 847/96 del Consiglio. Articolo 3 Se le autorità responsabili della Groenlandia fanno un'offerta per quanto riguarda le possibilità di cattura supplementari di cui all'articolo 8 dell'accordo in materia di pesca, il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, su proposta della Commissione, adotta una decisione a proposito di questa offerta entro sei settimane dalla data in cui l'ha ricevuta. Articolo 4 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso si applica a decorrere dal 1° gennaio 1998. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, addì. dicembre 1997 Per il Consiglio Il Presidente GU LI 15 del 9. 5. 1996, pag. 3. ì ALLEGATO Ripartizione dei contingenti di cattura della Comunità per il 1998 nelle acque della Groenlandia Specie Zone geografiche Contingenti di cattura della Comunità (tonnellate) Contingenti assegnati agli Stati membri Quantitativi assegnati alla Norvegia(9) Quantitativi assegnati all'Islanda(9) Contingenti delle Fasraer, secondo il protocollo CE- Groenlandia(9) Merluzzo bianco Scorfano di Norvegia tutte le zone 31000 NAFO 0/1 6 000 CIEM Xrv7V(1) 47 820 Germania Regno Unito Germania Regno Unito Germania Francia Regno Unito Ippoglosso nero NAFO 0/1 CIEM XIV/V Gamberetti CIEM XIV/V (5) 1700 5 550 Germania Germania Regno Unito 5 674 Francia Danimarca Ippoglosso atlantico(2) NAFO 0/1 CIEM XIV/V 200 200 Lupo marino NAFO 0/1 CIEM XIV/V 1000 1000 Germania Germania Melù CIEM XIV/V 30 000 Danimarca Francia Germania Capelin CIEM XIV/V 111 150(6) Comunità Granatiere NAFO 0/1 CIEM XIV/V 1350 5 150 Germania Germania Regno Unito Granatiere tutte le zone 2 000 Comunità Merluzzo artico(4) tutte le zone 2 000 Comunità 25 360 5 640 5 395 105 46 270 330 220 550 4 040 210 1012 1012 1 000 1000 3 000 3 000 24 000 55 150 550 4 400 250 2 000 2 000 500 150 150 1 150 1 000(8) 1000 1 150 2 500 200(7) 200(7) 16 000 30 000 10 000 800 500 (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Un massimo di 20 0001 può essere pescato con reti da traino pelagiche. Le catture effettuate con reti a strascico e con reti da traino pelagiche vanno registrate separatamente. Se, durante la pesca al traino di merluzzo bianco e di scorfano di Norvegia, le catture accessorie di ippoglosso atlantico determinano il superamento del relativo contingente, le autorità della Groenlandia individueranno soluzioni atte a consentire che la pesca di merluzzo bianco e di scorfano di Norvegia da parte di navi comunitarie possa comunque continuare fino ad esaurimento dei rispettivi contingenti. Pesca sperimentale da effettuarsi ad una profondità di oltre 1 500 metri. Le catture accessorie massime di ippoglosso nero sono limitate al 40% e vanno imputate a questo contingente. Da catturarsi esclusivamente con reti da traino pelagiche o con palangari. Sono ammesse catture accessorie fino ad un massimo del 10%, salvo per quanto riguarda i gamberetti e l'ippoglosso nero. Le catture accessorie sono imputate a questo contingente. Al massimo 1 0001 possono essere catturate nelle zone NAFO 0/1 nel quadro dell'accordo con i titolari di licenze groenlandesi. 70% della parte spettante alla Groenlandia del TAC per il capelin. Se nel corso del 1998 tale TAC sarà riveduto, anche il contingente comunitario subirà un ritocco corrispondente. Da catturarsi esclusivamente con palangari. Cattura possibile con reti da traino pelagiche. Solo a titolo informativo. r SCHEDA FINANZIARIA 1. DENOMINAZIONE DELL'AZIONE: Proposta di regolamento del Consiglio che ripartisce, per il 1998, alcuni contingenti di cattura comunitari nelle acque della Groenlandia. 2. 3. LINEA DI BILANCIO: B7-800 BASE GIURIDICA: Articolo 8, paragrafo 4 del regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio 4. DESCRIZIONE DELL'AZIONE 4. 1. Obiettivo generale dell'azione Fissare i contingenti di pesca definitivi da assegnare alla Norvegia nelle acque groenlandesi a titolo di compensazione del regime sui reciproci diritti di pesca per il 1998 tra la Comunità e la Norvegia. 4. 2. Periodo previsto per l'azione Dal 1° gennaio al 31 dicembre 1998. 5. 6. CLASSIFICAZIONE DELLE SPESE/ENTRATE : SD Spesa obbligatoria. NATURA DELLE SPESE Compensazione finanziaria ai sensi dell'articolo 9, paragrafo 2 del Terzo protocollo (cfr. regolamento (CE) n. 3354/94 del Consiglio) corrisposta per le possibilità di cattura supplementari offerte dalla Groenlandia ai sensi dell'articolo 8 dell'accordo di pesca (cfr. regolamento (CEE) n. 223/85 del Consiglio). 7. INCIDENZA FINANZIARIA Importo minimo: Importo massimo: ECU 958 740 ECU 1 757 690 L'importo da impegnare per il 1998 è calcolato sulla base di un contributo di 319,58 ECU per tonnellata di equivalente merluzzo bianco. Il calcolo si presenta come segue: Importo minimo 3 0001 di equivalente merluzzo bianco x 319,58 = 958 740 ECU Importo massimo 5 5001 di equivalente merluzzo bianco x 319,58 = 1 757 690 ECU # G 8. DISPOSIZIONI ANTIFRODE PREVISTE A norma dell'accordo di pesca tra la Comunità e la Groenlandia, il contributo finanziario concesso dalla Commissione non è soggetto ad alcuna disposizione specifica quanto all'utilizzo finale di questi fondi. 9. ELEMENTI D'ANALISI COSTO-EFFICACIA L'accordo bilaterale di accesso reciproco concluso tra la Comunità e la Norvegia viene gestito su base annua, perseguendo l'obiettivo di un equilibrio tra le possibilità di cattura della Comunità nelle acque norvegesi e le possibilità di cattura della Norvegia nelle acque comunitarie per diverse specie. Tale intesa può quindi variare ogni anno a seconda dello stato dei diversi stock interessati. Per il 1998 il conseguimento di un'intesa con la Norvegia si rivela particolarmente arduo a causa del depauperamento dei principali stock ittici nelle acque comunitarie. Questa situazione è inasprita dall'emergenza continua dell'aringa nel Mare del Nord e dalla situazione non ancora soddisfacente degli stock di merluzzo bianco, eglefino e sgombro nel Mare del Nord e nelle acque occidentali della Comunità. Ciò rende estremamente difficile la possibilità di compensare l'accesso delle navi comunitarie alle risorse norvegesi. D'altra parte, è stato diminuito il TAC del merluzzo artico. La Comunità disporrà parimenti nel 1998 di una quota minore del merluzzo bianco "coesione", che deve essere comunque compensata. Per le navi comunitarie è estremamente importante di poter avere un accesso continuo a specie altamente pregiate nelle acque norvegesi, quali il merluzzo bianco, l'eglefino e la passera nel mare di Barents. Per i motivi suesposti è pertanto necessario compensare la Norvegia con alcune delle possibilità di pesca di cui la Comunità dispone in virtù dell'accordo con la Groenlandia. Per evitare di mettere in pericolo la conservazione degli stock ittici nelle acque comunitarie e per mantenere al tempo stesso, per quanto possibile, le attività di pesca degli Stati membri, l'acquisto dalla Groenlandia di possibilità di pesca supplementari costituisce l'unico mezzo che consente di raggiungere un regime equilibrato di accesso reciproco con la Norvegia per il 1998. 10. SPESE AMMINISTRATIVE: Nessuna 3 ISSN 0254-1505 COM(97)711 def. DOCUMENTI IT 03 11 N. di catalogo : CB-CO-97-731-IT-C ISBN 92-78-29681-3 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo ì


title: Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS - Bilag : Rammeaftale om deltidsarbejde

eurovoc_concepts:
European social policy
anti-discriminatory measure
equal treatment
framework agreement
part-time employment
professional association

formats: html pdf print

text: 20. 1. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 14/9 RÅDETS DIREKTIV 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmar- kedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er traktaten om oprettelse af Det knyttet som bilag til Europæiske Fællesskab, særlig artikel 4, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Med udgangspunkt i protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitikken, er medlemsstaterne, bort- set fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, følgende benævnt »medlemssta- terne«, som ønsker at fortsætte på den kurs, der er udstukket ved socialpagten af 1989, blevet indbyrdes enige om en aftale om social- og arbejdsmarkedspoli- tikken; i det (2) arbejdsmarkedets parter kan i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspoli- tikken i fællesskab anmode om, at aftaler, der indgås på fællesskabsplan, bliver iværksat ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen; (3) i punkt 7 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, er det blandt andet fastsat, at »etable- ringen af det indre marked skal føre til en forbedring af arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkår inden for Fællesskabet. Dette skal opnås ved indbyrdes tilnær- melse på et stadigt stigende niveau af disse vilkår, bl. a. med hensyn til andre former for arbejde end tidsubegrænset arbejde, såsom tidsbegrænset arbejde, deltidsarbejde, vikararbejde og sæsonarbejde«; vedrørende (4) Rådet har hverken truffet afgørelse om forslaget til i direktiv forbindelse med visse ansættelsesforhold (1), som ændret (2) eller om forslaget til direktiv om arbejdsvil- kårene i forbindelse med visse ansættelsesforhold (3); konkurrencefordrejninger (5) i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understreges det, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme beskæfti- gelse og lige muligheder for kvinder og mænd, og det henstilles, at der træffes foranstaltninger, som tager sigte på »fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelæg- gelse af arbejdet, således at der både tages hensyn til (1) EFT C 224 af 8. 9. 1990, s. 6. (2) EFT C 305 af 5. 12. 1990, s. 8. (3) EFT C 224 af 8. 9. 1990, s. 4. arbejdstagernes ønsker og de konkurrencemæssige krav«; (6) Kommissionen i har overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmar- kedspolitikken konsulteret arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan om de mulige retningslinjer for en fællesskabsindsats vedrørende fleksibel arbejdstid og arbejdstagernes sikkerhed; (7) Kommissionen har efter denne konsultation ment, at en fællesskabsindsats var ønskelig, og har derpå igen konsulteret arbejdsmarkedets parter på fællesskabs- plan om indholdet af det påtænkte forslag i overens- stemmelse med artikel 3, stk. 3, i den pågældende aftale; (8) de generelle tværfaglige organisationer (Sammenslut- ningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (Unice), Det Europæiske Center for Offent- lige Virksomheder (CEEP) og Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS)) har ved et fælles brev af 19. juni 1996 meddelt Kommissionen, at de ønskede at indlede den proces, der er omhandlet i artikel 4 i aftalen om social- og arbejds- markedspolitikken; de anmodede ved et fælles brev af 12. marts 1997 Kommissionen om en yderligere frist på tre måneder; Kommissionen indrømmede dem en sådan frist; (9) omtalte faglige organisationer indgik den 6. juni 1997 en rammeaftale om deltidsarbejde, og de har til Kommissionen fremsendt en fælles anmodning om, at rammeaftalen iværksættes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmar- kedspolitikken; (10) Rådet har i sin resolution af 6. december 1994 om visse perspektiver for en social- og arbejdsmarkeds- politik for Den Europæiske Union: Bidrag til økono- misk og social konvergens i Unionen (4) anmodet arbejdsmarkedets parter om at være sig bevidst, at de selv har mulighed for at indgå overenskomster, eftersom de som regel er tættere på de sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer og den sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkelighed; (11) de underskrivende parter har ønsket at indgå en rammeaftale om deltidsarbejde og har opregnet de generelle principper og minimumskravene for del- tidsarbejde; de har givet udtryk for, at de er villige til (4) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 6. L 14/10 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 1. 98 at skabe en generel ramme, som skal have til formål at sikre, at der ikke diskrimineres mod deltidsansatte, og medvirke til at fremme mulighederne for deltids- arbejde på at grundlag, der er acceptabelt for såvel arbejdsgiverne som arbejdstagerne; (12) arbejdsmarkedets parter har villet lægge særlig vægt på deltidsarbejde, men har samtidig tilkendegivet, at de har til hensigt at overveje, om det er nødvendigt med lignende aftaler for andre fleksible arbejdsfor- mer; (13) i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Amsterdam har stats- og regeringscheferne for Den Europæiske Union givet udtryk for, at de er yderst tilfredse med den aftale, som arbejdsmarkedets parter har indgået om deltidsarbejde; (14) en passende retsakt til gennemførelse af rammeaf- talen er et direktiv i henhold til artikel 189 i trakta- ten; direktivet er med hensyn til det tilsigtede mål bindende for medlemsstaterne, men overlader det til de nationale instanser at bestemme form og midler; (15) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, som er nævnt i traktatens artikel 3B, kan målene for direktivet ikke i tilstræk- kelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; direktivet overskrider ikke det, der er nødvendigt for at nå målene; (16) med hensyn til de begreber, der anvendes i rammeaf- talen, uden at de er nøje defineret der, overlades det efter dette direktiv til medlemsstaterne at definere disse begreber i overensstemmelse med national ret og/eller praksis, som det er tilfældet med andre direktiver, der er vedtaget på det sociale område, og hvor der anvendes tilsvarende begreber, under forud- sætning af at de pågældende definitioner er i over- ensstemmelse med rammeaftalens indhold; (17) Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 14. december 1993 om gennemførel- sen af protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmar- kedspolitikken og sin meddelelse af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fælles- skabsplan udarbejdet sit forslag til direktiv under hensyntagen til de underskrivende parters repræsen- tative status og lovmæssigheden af hver enkelt bestemmelse i rammeaftalen; retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer opret- telse og udvikling af små og mellemstore virksomhe- der«; (19) Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 14. december 1993 om gennemførel- sen af protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmar- kedspolitikken underrettet Europa-Parlamentet og til direktiv med sendt det rammeaftalen; teksten til forslaget (20) Kommissionen har ligeledes underrettet Det Økono- miske og Sociale Udvalg; (21) efter rammeaftalens § 6, stk. 1, kan medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter opretholde eller indføre gunstigere bestemmelser; (22) efter rammeaftalens § 6, stk. 2, kan gennemførelsen af nærværende direktiv ikke begrunde en forringelse af forholdene i den enkelte medlemsstat; (23) i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæg- gende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder anerkendes betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af køn, hudfarve, race og religiøs, politisk eller anden overbevisning; (24) i artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at »Unionen respekterer de grund- læggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menne- skerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, som generelle prin- cipper for fællesskabsretten«; (25) medlemsstaterne kan efter fælles anmodning fra til dem at arbejdsmarkedets parter overlade det gennemføre nærværende direktiv, under forudsæt- ning af at de træffer alle de nødvendige foranstalt- ninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i nærværende direktiv; (26) iværksættelsen af rammeaftalen bidrager til gennem- førelse af de mål, der er omhandlet i artikel 1 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 (18) Kommissionen har udarbejdet sit forslag til direktiv under iagttagelse af artikel 2, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, hvori det hed- der, at det i social- og arbejdsmarkedslovgivningen skal »undgås at pålægge administrative, finansielle og Nærværende direktiv har til formål at iværksætte ramme- aftalen vedrørende deltidsarbejde, der blev indgået den 6. juni 1997 mellem de generelle tværfaglige organisationer (Unice, CEEP og EFS), og som er vedlagt som bilag. 20. 1. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 14/11 Artikel 2 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og for at efterkomme administrative bestemmelser i kraft nærværende direktiv senest den 20. januar 2000 eller sikrer sig senest denne dato, at arbejdsmarkedets parter har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, idet medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foran- staltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. særlige vanskeligheder eller Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage hensyn til gennemførelse af til kollektive overenskomster disponere over maksimalt et år yderligere. sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale bestemmelser, som de vedtager eller har vedtaget på dette direktivs område. Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 4 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. straks underrette Kommissionen om disse Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 1997. De skal forhold. De i første afsnit nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til nærværende direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en På Rådets vegne J. -C. JUNCKER Formand L 14/12 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 1. 98 BILAG SAMMENSLUTNINGEN AF INDUSTRI- OG ARBEJDSGIVERORGANISATIONER I EUROPA DEN EUROPÆISKE FAGLIGE SAMARBEJDSORGANISATION DET EUROPÆISKE CENTER FOR OFFENTLIG VIRKSOMHED RAMMEAFTALE OM DELTIDSARBEJDE Indledning Denne rammeaftale er et bidrag til den overordnede europæiske beskæftigelsesstrategi. Deltidsarbejde har haft en betydelig indvirkning på beskæftigelsen i de senere år. Af denne grund har parterne bag aftalen givet denne type arbejde en høj grad af opmærksomhed. Det er parternes hensigt at overveje behovet for tilsva- rende aftaler i relation til andre typer af fleksibelt arbejde. I erkendelse af de forskellige forhold i medlemsstaterne samt af, at deltidsarbejde er særlig udbredt i visse sektorer og aktiviteter, fastlægger denne aftale de generelle principper og minimumsforskrifter i relation til deltidsarbejde. Aftalen illustrerer parternes ønske om at etablere en generel ramme for fjernelse af forskelsbe- handling af deltidsansatte og bistå udviklingen af mulighederne for deltidsarbejde på et grundlag, der er acceptabelt for arbejdsgivere og arbejdstagere. Denne aftale vedrører ansættelsesvilkårene for deltidsansatte, idet det erkendes, at anliggender vedrørende lovpligtig social sikring besluttes af medlemsstaterne. I relation til princippet om ligebehandling har aftalens parter bemærket sig udtalelsen om beskæftigelse fra Det Europæiske Råds møde i Dublin i december 1996, hvori Rådet bl. a. understregede behovet for at gøre sociale sikringsordninger mere beskæftigelsesvenlige ved at »udvikle socialsikringssystemer, der kan tilpasses nye arbejdsmønstre og give en passende social beskyttelse til de berørte personer«. Denne aftales parter finder, at denne erklæring bør realiseres. EPS, Unice og CEEP anmoder Kommissionen om at forelægge denne rammeaftale for Rådet, således at Rådet ved en afgørelse gør disse forskrifter bindende i de medlemsstater, der er parter i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitik- ken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Parterne i nærværende aftale anmoder Kommissionen om i sit forslag om iværksættelse af aftalen at bede medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme Rådets afgørelse senest to år efter vedtagelsen eller sikre sig (1), at arbejdsmarkedets parter inden udgangen af denne periode har indført de nødvendige foranstaltninger ad aftalemæssig vej. Medlemsstaterne kan om nødvendigt, for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse ved kollektiv overenskomst, råde over maksimalt et år yderligere for at efterkomme denne afgørelse. Med forbehold af de nationale domstoles og Domstolens beføjelser, anmoder parterne til denne aftale om, at ethvert spørgsmål, der vedrører fortolkningen af denne aftale på europæisk plan i første omgang af Kommis- sionen henvises til parterne med henblik på afgivelse af en udtalelse herom. Generelle betragtninger 1. Under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokol (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: 2. I henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken kan iværksættelsen af afta- ler, der indgås på fællesskabsplan finde sted efter fælles anmodning fra de underskrivende parter ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen. 3. I sit andet høringsdokument vedrørende fleksibilitet i arbejdstiden og sikring af arbejdstagere bekendt- gjorde Kommissionen sin hensigt om at foreslå en fællesskabsretsakt. (1) Jf. artikel 2, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fælles- skab. 20. 1. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 14/13 4. Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understregede behovet for foranstaltninger til fremme af såvel beskæftigelsen som ligestillingen for mænd og kvinder og opfordrede til foranstaltninger med sigte på »fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet, således at der både tages hensyn til arbejdstagerens ønsker og de konkurrence- mæssige krav«. 5. Denne aftales parter lægger vægt på foranstaltninger, der letter adgangen til deltidsarbejde for mænd og kvinder med henblik på forberedelse til pensionering, forening af arbejds- og familieliv samt udnyttelse af uddannelsesmuligheder med henblik på forbedring af deres kvalifikationer og karrieremuligheder til gensidig fordel for arbejdsgivere og arbejdstagere og på en måde, som understøtter virksomhedernes ud- vikling. 6. Denne aftale overlader det til medlemsstaterne og til arbejdsmarkedets parter at tage stilling til gennemfø- relsesbestemmelserne til efterlevelse af disse generelle principper, minimumsforskrifter og bestemmelser, således at der kan tages hensyn til forholdene i den enkelte medlemsstat. 7. Denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at forbedre social- og arbejdsmarkedspolitikken, at fremme fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne og at undgå at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder. 8. Arbejdsmarkedets parter er bedst placeret til at finde løsninger, som imødekommer arbejdsgivernes og arbejdstagernes behov, og de bør følgelig have en særlig rolle i forbindelse med gennemførelsen og anven- delsen af denne aftale. DE UNDERSKRIVENDE PARTER HAR INDGÅET FØLGENDE AFTALE: § 1: Formål Formålet med nærværende rammeaftale er: a) at skabe grundlag for en fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og en forbedring af kvaliteten af deltidsarbejde b) at lette udviklingen af deltidsarbejde på frivillig basis og bidrage til en fleksibel tilrettelæggelse af ar- bejdstiden på en måde, der tager hensyn til behovene hos arbejdsgivere og arbejdstagere. § 2: Anvendelsesområde 1. Denne aftale finder anvendelse på alle deltidsansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelses- forhold, som er defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat. 2. Medlemsstaterne kan, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgiv- ning, kollektive aftaler eller praksis, og/eller arbejdsmarkedets parter kan på passende niveau i overens- stemmelse med national arbejdsmarkedspraksis af objektive grunde helt eller delvist undtage deltidsan- satte, der arbejder som løst ansatte, fra denne aftales bestemmelser. Sådanne undtagelser bør tages op til overvejelse med jævne mellemrum med henblik på at fastlægge, om de objektive grunde herfor stadig er til stede. § 3: Definitioner I denne aftale forstås ved 1) »deltidsansat« en ansat, hvis normale arbejdstid, beregnet på en ugentlig basis eller i gennemsnit over en ansættelsesperiode på op til et år, er lavere end den normale arbejdstid for en sammenlignelig fuld- tidsansat 2) »en sammenlignelig fuldtidsansat« en fuldtidsansat i samme virksomhed, der har samme type ansættel- seskontrakt eller ansættelsesforhold, og som er involveret i samme eller tilsvarende arbejde/beskæftigelse, idet der tages hensyn til andre forhold, der kan omfatte anciennitet, kvalifikationer/færdigheder. Hvor der ikke findes nogen sammenlignelig fuldtidsansat i samme virksomhed, skal sammenligningen ske ved henvisning til den kollektive aftale, der finder anvendelse, eller — hvis en sådan ikke foreligger — i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis. § 4: Princippet om ikke-forskelsbehandling 1. Hvad angår ansættelsesvilkår, må deltidsansatte ikke behandles på en mindre gunstig måde end sammen- lignelige fuldtidsansatte, udelukkende fordi de arbejder på deltid, medmindre forskelsbehandlingen er begrundet i objektive forhold. 2. Hvor det er hensigtsmæssigt, gælder princippet om pro rata temporis. L 14/14 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 1. 98 3. Gennemførelsesbestemmelserne til efterlevelse af denne artikel defineres af medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter under hensyntagen til fællesskabsret, national ret, kollektive aftaler og praksis. 4. Når det er berettiget af objektive grunde, kan medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis, og/eller arbejdsmarkedets parter kan, hvor det er hensigtsmæssigt, gøre adgangen til særlige ansættelsesvilkår afhængig af betingelser såsom anciennitet, arbejdstid eller indtjening. Betingelser i relation til deltidsansattes adgang til særlige ansættelsesvilkår bør tages op til overvejelse med jævne mellemrum under hensyntagen til princippet om ikke-forskelsbehand- ling som anført i § 4, stk. 1. § 5: Muligheder for deltidsarbejde 1. I relation til denne aftales § 1 og princippet om ikke-forskelsbehandling mellem deltids- og fuldtidsan- satte a) bør medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgiv- ning eller praksis, identificere og tage op til overvejelse hindringer af juridisk eller administrativ art, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og hvor det er hensigtsmæssigt, fjerne disse hindringer b) bør arbejdsmarkedets parter, inden for deres kompetenceområde og via de i kollektive aftaler fastsatte procedurer, identificere og tage op til overvejelse hindringer, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og hvor det er hensigtsmæssigt fjerne disse hindringer. 2. En arbejdstagers afvisning af at blive overført fra fuldtids- til deltidsarbejde eller omvendt bør ikke i sig selv repræsentere en gyldig begrundelse for afskedigelse, uden at dette berører muligheden for afskedigelse i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis af andre årsager, såsom dem der måtte opstå som følge af den berørte virksomheds driftskrav. 3. Så vidt muligt bør arbejdsgiverne tage følgende op til overvejelse: a) anmodninger fra arbejdstagerne om overførsel fra fuldtids- til deltidsarbejde, der bliver ledig i virksom- heden b) anmodninger fra arbejdstagerne om overførsel fra deltids- til fuldtidsarbejde eller om en forøgelse af deres arbejdstid, hvis muligheden opstår c) tilvejebringelse af rettidig information om ledige deltids- og fuldtidsstillinger i virksomheden med henblik på at lette overførsel fra fuld tid til deltid eller omvendt d) foranstaltninger til lettelse af adgangen til deltidsarbejde på alle niveauer i virksomheden, herunder faglærte stillinger og lederstillinger, og hvor det er hensigtsmæssigt til lettelse af deltidsansattes adgang til erhvervsfaglig uddannelse med henblik på at øge deres karrieremuligheder og erhvervsfaglige mobi- litet e) tilvejebringelse af hensigtsmæssig information om deltidsarbejde i virksomheden til eksisterende orga- ner, der repræsenterer arbejdstagerne. § 6: Afsluttende bestemmelser 1. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan opretholde eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i denne aftale. 2. Gennemførelsen af bestemmelserne i denne aftale udgør ikke en gyldig begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der dækkes af denne aftale. Dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets parters ret til under hensyn til udviklingen at udarbejde afvigende love og administrative eller aftaleretlige bestemmelser og berører ikke anvendelsen af § 5, stk. 1, så længe princippet om ikke-forskelsbehandling som udtrykt i § 4, stk. 1, efterleves. 3. Denne aftale berører ikke arbejdsmarkedets parters ret til på det relevante plan, herunder på europæisk plan, at indgå aftaler om tilpasning og/eller supplering af bestemmelserne heri på en måde, der tager højde for de berørte parters specifikke behov. 4. Denne aftale gælder med forbehold af mere specifikke fællesskabsbestemmelser og i særdeleshed fælles- skabsbestemmelser vedrørende ligebehandling af eller lige muligheder for mænd og kvinder. 5. Forebyggelse og behandling af tvister og klager som følge af anvendelsen af denne aftale sker i overens- stemmelse med national ret, kollektive aftaler og gældende praksis. 6. De underskrivende parter tager denne aftale op til revision fem år efter datoen for Rådets afgørelse, såfremt en af aftalens parter anmoder herom


title: Commission Regulation (EC) No 2525/97 of 15 December 1997 establishing the forecast supply balance and Community aid for the supply to French Guiana of products falling within CN codes 2309 90 31, 2309 90 33, 2309 90 41, 2309 90 43, 2309 90 51 and 2309 90 53 used in feedingstuffs for 1998

eurovoc_concepts:
EU aid
Guyana
aid system
animal nutrition
cereal product
supply balance sheet

formats: html pdfa1b print


title: Споразумение относно международни стандарти за хуманно ловуване с капани между Европейската общност, Канада и Руската федерация

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
animal welfare
hunting
hunting regulations
international standard
multilateral agreement
protection of animals
wildlife

formats: html pdf print xhtml

text: 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 77 21998A0214(02) L 42/43 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 14. 2. 1998 относно международни стандарти за хуманно ловуване с капани между Европейската общност, Канада и Руската федерация СПОРАЗУМЕНИЕ ЕВРОПЕЙСКАТА ОБЩНОСТ, ПРАВИТЕЛСТВОТО НА КАНАДА и ПРАВИТЕЛСТВОТО НА РУСКАТА ФЕДЕРАЦИЯ, страни по настоящото споразумение („Страните“), КАТО НАПОМНЯТ сериозността на ангажираността си по отношение на развитието на международните стандарти за хуманно ловуване с капани, които се основават на научни изследвания, както и на емпирични и практически доказателства; КАТО ОЩЕ ВЕДНЪЖ ПОТВЪРЖДАВАТ, че, в съответствие с Хартата на Организацията на обединените нации и принципите на международното право, всяка страна има суверенно право да експлоатира собствените си ресурси в съответствие със собствената си политика по отношение на околната среда и развитието, и че всяка страна отговаря за запазване на биологичното многообразие и за устойчивото използване на своите биологични ресурси; КАТО ПРИЕМАТ, че устойчивото използване на дивите животни в полза на човека е съвместимо с принципите на Световната стратегия за съхраняване, Световната комисия по околната страна и развитието и Конференцията на Организацията на обединените нации по околна среда и развитие; КАТО ОТБЕЛЯЗВАТ ангажираността на държавите — членки на Международния съюз за опазване на природата и природните ресурси (IUCN), на 18-ото му общо събрание, в резолюция 18. 25, за елиминиране, колкото е възможно по-бързо на използването на нехуманни капани; КАТО ПРИЗНАВАТ, че процесът на разработване на международни стандарти за хуманно ловуване с капани на бозайници, започнат от Международната организация по стандартизация (ISO) през 1987 г. , все още не е завършен; КАТО ПРИЗНАВАТ, че първоначалната цел на всеки международен технологичен стандарт е, комуникацията и улесняване на търговията; inter alia, подобряване на КАТО ПРИЗНАВАТ значителните изследвания, извършени в частност в Канада, Съединените американски щати, Руската федерация и Европейската общност, ориентирани към преминаване към по-хуманни, практически методи на ловуване; КАТО ПОДЧЕРТАВАТ значителната работа, извършена от работната група за развитието на международни стандарти за ловуване с капани, съставена от експерти от Канада, Съединените американски щати, Руската федерация и Европейската общност; КАТО ОЦЕНЯВАТ, че въпреки отсъствието на международни хуманни стандарти за ловуване с капани някои юрисдикции са следвали различни подходи, като са въвели законодателство за подобряване на методите за ловуване с капани и състоянието на дивите животни, и КАТО ПРИЕМАТ, че вътрешните конституционни и институционални правила на всяка страна по Споразумението определят основния орган, натоварен с привеждането в изпълнение на хуманните стандарти за ловуване с капани в рамките на неговата юрисдикция, СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНОТО: Член 1 Определения сертифицирани от компетентните власти, които са в съответствие с хуманните стандарти за ловуване с капани („стандартите“ се съдържат в приложение I към настоящото споразумение). За целите на настоящото споразумение: „Капани“ означава инструменти за убиване, както и механични конструкции за залавяне на животни. „Методи на ловуване“ означава капани и условията за залагането им (т. е. целеви животни, залагане на капани, примамки, стръв и естествени природни условия. ) Член 2 Цели Целите на настоящото споразумение са: „Хуманни методи за ловуване с капани“ означава използване съгласно условията, посочени от производителите, на капани, а) установяване на стандарти за хуманни методи за ловуване с капани; 78 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 б) подобряване на комуникацията и сътрудничеството между а) установяват подходящи процеси за сертифициране на капани в страните за прилагане и развитие на тези стандарти, и съответствие със стандартите; в) улесняване на търговията между страните по Споразумението. Член 3 Обхват Настоящото споразумение се прилага по отношение на методите за ловуване с капани и сертифициране на капани за залавяне на земни и земноводни бозайници, изброени в приложение I: а) за целите на управление на дивата фауна, включително конт- рол върху вредителите; б) добиване на кожи (с или без козина) или месо; и в) залавянето на бозайници с оглед тяхното запазване. Член 4 Задължения, произтичащи от други международни споразумения 1. Нищо в настоящото споразумение не засяга правата и задълже- нията на тези страни по Споразумението, които са членки на Све- товната търговска организация (СТО), съгласно Маракешкото спо- разумение за създаване на Световната търговска организация. 2. За страните по Споразумението, които не са членки на СТО, нищо в настоящото споразумение не засяга техните права и задъл- жения съгласно двустранните споразумения между страните, изброени в приложение II. Член 5 Съществуващи мерки б) осигуряват методите на ловуване с капани, които се прилагат на съответните им територии, да бъдат съгласно изискванията на стандартите; в) забраняват използването на капани, които не са сертифицирани в съответствие със стандартите (1), и г) изискват производителите да поставят знак върху сертифици- раните капани и да прилагат към тях инструкции за тяхното подходящо залагане, безопасно функциониране и поддръжка. Член 8 Прилагане на стандартите При прилагането на стандартите, всички компетентни органи на страните по Споразумението трябва да положат максимални уси- лия, за да осигурят: а) наличие на подходящи процеси за: i) даване или отнемане на разрешение за използване на капани, и ii) прилагане на законодателството относно методите за хуманно ловуване с капани; б) обучение на ловците за хуманно, безопасно и ефективно изпол- зване на методите за ловуване с капани, включително нови методи, когато те бъдат разработени, и в) насоките за тестване на капани, както са определени в прило- жение I, да бъдат вземани под внимание при определяне на местните процедури за сертифициране. Дадена страна може да продължи забраната за използване на нейната територия на капани, които са били забранени за използване към датата на влизане в сила на настоящото споразумение. Страните: Член 9 Текущо развитие на стандартите Член 6 Международно сътрудничество Без да се накърнява член 9, страните се споразумяват: а) да си сътрудничат, пряко или чрез компетентните междуна- родни организации, по отношение на въпроси от взаимен инте- рес, свързани с настоящото споразумение, и б) да развиват и разширяват многостранното сътрудничество в областта на методите за хуманно ловуване с капани въз основа на взаимната изгода и желание за улесняване на търговията. Член 7 Поемане на задължения от страните по Споразумението а) подкрепят и насърчават изследванията, насочени към разви- тието на стандартите; и б) правят преоценка и осъвременяват приложение I, за първи път три години след влизането в сила на настоящото споразумение, като използват по-специално резултатите от изследванията, посочени в буква а). Член 10 Дерогации 1. Дерогации от поетите задължения по член 7 могат да се пре- доставят от компетентния орган за всеки конкретен случай, при условие че те не се прилагат по начин, който би опорочил целите на Споразумението, за което и да е от следните: Всяка страна по Споразумението предприема необходимите стъпки, в съответствие с графика, представен в приложение I, за да гарантира, че съответните ѝ(cid:65) компетентни власти: (1) Страните по Споразумението се пъгласяват, че член 7 не пречи на лицата да конструират и използват капани, при условие че такива капани съответстват на дизайни, утвърдени от съответния компетен- тен орган. 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 79 а) интереса на общественото здраве и сигурност; б) защитата на публичната и частната собственост; в) изследванията, образованието, заселването, възстановяването, отглеждането или защитата на фауната и флората; и г) използването на традиционните дървени капани, което е съществено за поддържане на културното наследство на мест- ните общности. 2. Дерогациите, предоставени съгласно параграф 1, трябва да бъдат съпроводени с писмени обосновка и условия. а) удостоверява, че кожите или кожи, вложени в производство на вносни изделия, са получени от животни, които са заловени или отгледани на територията на някоя от страните по Спора- зумението; и б) включва позоваване на документацията за произход, издадена от компетентните органи. Член 14 Съвместен управителен комитет 3. Страните по Споразумението нотифицират Съвместния управителен съвет в писмена форма за дерогациите, предоставени съгласно параграф 1, както и за писмените обосновка и условия по параграф 2. 1. Страните по Споразумението създават Съвместен управителен комитет („Комитетът“), който се състои от представители на стра- ните по Споразумението. Комитетът може да разглежда всички въпроси, свързани с настоящото споразумение. Член 11 Нотифициране и обмен на информация 1. Страните редовно обменят информация по всички въпроси, свързани с прилагането от тяхна страна на настоящото споразуме- ние. Те взаимно се информират за напредъка на работата по оценка на капаните, която се извършва съгласно графика, предвиден в приложение I, за свързаните проучвания и сертифицираните капани. 2. Страните по Споразумението взаимно се нотифицират за ком- петентните органи, които отговарят за прилагането на настоящото споразумение. Член 12 Взаимно признаване 1. Страна по Споразумението може да даде разрешение за полз- ване на нейна територия на капани, сертифицирани от друга страна по Споразумението. Всеки отказ трябва да бъде обоснован в писмена форма. 2. Всяка страна по Споразумението признава като еквивалентни ловните методи на която и да е друга страна по Споразумението, ако ловните методи на другата страна по Споразумението съответ- стват на стандартите. Член 13 Търговия с кожи и кожени изделия между страните по Споразумението 1. Без да се накърняват член 15 и параграф 2 от настоящия член и съответните разпоредби на Конвенцията за международната тър- говия със застрашени видове от дивата фауна и флора, подписана във Вашингтон на 3 март 1973 г. , нито една страна по Споразу- мението не може да наложи ограничителни търговски мерки за кожи и кожени изделия с произход от друга страна по Споразу- мението. 2. Комитетът провежда първото си заседание в срок до 12 месеца след датата на влизане в сила на настоящото споразумение. След това Комитетът провежда заседания периодично или по искане на една от страните по Споразумението. Комитетът може също така да разглежда въпроси между заседанията си чрез размяна на корес- понденция. Комитетът приема свой процедурен правилник на пър- вото си заседание. 3. Решенията на Комитета се вземат с консенсус. 4. Комитетът може, при необходимост, да създава ad hoc научни и технически експертни работни групи, които да изготвят препо- ръки до Комитета относно: а) всякакви научни и технически въпроси; б) въпроси на тълкуване, както са предложени от страните по Споразумението, и в) препоръки за решаване на разногласия. 5. Комитетът може да предлага на страните изменения на настоя- щото Споразумение, като взема под внимание, когато е подхо- дящо, съответните препоръки на експертните работни групи. Член 15 Уреждане на спорове 1. Страните по Споразумението полагат усилия да постигнат чрез преговори взаимно удовлетворително решение на всеки въпрос, който може да се отрази на действието на настоящото споразуме- ние. Когато съответните страни по Споразумението не могат да раз- решат своите разногласия, Комитетът се свиква по искане на една от страните по Споразумението, за обсъждане и вземане на реше- ние. Комитетът, при разглеждане на повдигнатия пред него въп- рос, може да създаде, ако е целесъобразно, ad hoc научна и/или техническа работна група в съответствие с член 14, параграф 4 от настоящото споразумение. 2. Ако Комитетът не може да реши спора в срок от 90 дни, по искане на жалващата се страна се създава арбитражен орган в съот- ветствие с приложение III. 2. На границата, на която се извършва вноса на нейната митни- ческа територия, страна по Споразумението може да изисква сер- тификат за произход, който: 3. Арбитражният орган може да постанови решение по какъвто и да е спор относно тълкуването и прилагането на настоящото Спо- разумение от страната, срещу която е отправена жалбата. 80 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 4. Арбитражният орган не превишава компетенциите си, съгласу- вани между страните, и не може да постановява решения извън обхвата, предвиден в настоящия член. 3. Настоящото споразумение не е прилага пряко. Всяка страна по Споразумението прилага поетите от нея ангажименти и задълже- ния, които произтичат от настоящото споразумение в съответствие със своите вътрешни процедури. 5. Настоящият член е приложим mutatis mutandis за случаи, когато има повече от една страна ищец или ответник. Член 16 Присъединяване страна може се присъедини към настоящото Всяка споразумение, при спазване на условията, които може да бъдат договорени между тази страна и страните по Споразумението. да Член 17 Заключителни разпоредби 4. Изменения на настоящото споразумение могат да бъдат пред- ложени от Комитета или от която и да е от страните по Споразу- мението по всяко време. Всяко изменение, за което страните са се споразумели, влиза в сила в деня, следващ депозирането на послед- ния инструмент за ратификация, сключване или приемане на съгласуваното изменение в съответствие с правилата, приложими за всяка страна по Споразумението. 5. Страна по Споразумението може да се оттегли от него, като даде писмено предизвестие поне шест месеца по-рано. В такъв слу- чай, задълженията по настоящото споразумение, вменени на оттеглящата се страна, се преустановяват в момента на изтичане на срока на предизвестието. 1. Приложенията са неразделна част от настоящото споразумение. 2. Настоящото споразумение влиза в сила 60 дни след датата на депозиране на последния инструмент за ратификация, сключване или приемане, в съответствие с правилата, приложими за всяка от страните по Споразумението. 6. Настоящото споразумение е съставено на английски, гръцки, датски, испански, италиански, немски, нидерландски, португал- ски, руски, финландски, френски и шведски език, като текстовете на всички тези езици са еднакво автентични. Настоящото спора- зумение се депозира в архивите на Генералния секретариат на Съвета на Европейския съюз, който изпраща заверено копие от него на всяка от страните по Споразумението. 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 81 I ПРИЛОЖЕНИЯ КЪМ СПОРАЗYМЕНИЕТО ОТНОСНО МЕЖДУНАРОДНИ СТАНДАРТИ ЗА ХУМАННО ЛОВУВАНЕ С КАПАНИ ПРИЛОЖЕНИЕ I ЧАСТ I: СТАНДАРТИ 1. ЦЕЛИ, ПРИНЦИПИ И ОБЩИ БЕЛЕЖКИ ОТНОСНО СТАНДАРТИТЕ 1. 1. Цели Целта на стандартите е да се осигури достатъчно ниво на добро състояние на заловените животни и това състояние да бъде подобрено. 1. 2. Принципи 1. 2. 1. При оценката на това дали един метод на залавяне е хуманен или не, трябва да бъде направена оценка на състоянието на заловеното животно. 1. 2. 2. Принципът, прилаган при вземане на решение дали даден метод за залавяне е хуманен, се състои в това дали този метод съответства на базисните изисквания в раздели 2 и 3. 1. 2. 3. При определянето на стандартите се приема, че капаните трябва да бъдат селективни, ефикасни и да отговарят на съответните изисквания на всяка страна по Споразумението за безопасност на човека. 1. 3. Общи бележки 1. 3. 1. Мярка за доброто състояние на животните е степента на лекота или трудност, с която те се адаптират към околната среда и степента на успеваемост или неуспех на опита за адаптиране. Тъй като животните използват различни начини за адаптация, при оценяване на тяхното състояние следва да се използват поредица мерки. Показателите за състоянието на заловените животни включват показатели за тяхното психологическо състояние, нараняване и поведение. Тъй като някои от тези показатели не са изучени за някои животински видове, са необходими по-нататъшни научни изследвания за определяне на нива и включването им в настоящите стандарти. Въпреки, че доброто състояние може много да варира, терминът „хуманно“ се използва само за тези методи за залавяне, при които доброто състояние на животните се поддържа на задоволително ниво, макар да се приема, че при някои ситуации с използване на капани за убиване има кратък период от време, когато състоянието на животното може да е влошено. 1. 3. 2. Нивата, установени в стандартите за сертифициране на капани, включват: а) б) за клопки: нивото на показателите, извън които здравословното състояние на животните се счита за влошено, и за капани за убиване: продължителността на състоянието на безсъзнание и безчувственост и поддържането на това състояние до настъпване на смъртта на животното. 1. 3. 3. Въпреки че методите за ловуване с капани трябва да съответстват на изискванията по точки 2. 4 и 3. 4, следва да се обърне внимание и да продължи подобряването на проектирането и залагането на капани, по-специално по отношение на: а) подобряването на доброто състояние на животните, заловени чрез клопки през периода на задържането; б) бързото привеждане в състояние на безсъзнание и безчувственост на животните, попаднали в капани за убиване, и в) довеждане до минимум на залавянето на животни, които не са били цел на заложените капани. 2. ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО МЕТОДИТЕ ЗА ЗАЛАГАНЕ НА КАПАНИ ЗА ЗАЛАВЯНЕ 2. 1. Определение „Методи за залагане на капани за залавяне“ означава капани, проектирани и заложени с намерение не да убиват заловеното животно, а да ограничат неговите движения до такава степен, че човек да може да осъществи директен контакт с него. 82 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 2. 2. Параметри 2. 2. 1. Когато се прави оценка дали даден метод за ловуване чрез залавяне отговаря на тези стандарти, трябва да бъде оценено състоянието на заловеното животно. 2. 2. 2. Параметрите трябва да включват показателите за поведение и нараняванията, изброени в точки 2. 3. 1 и 2. 3. 2. 2. 2. 3. Трябва да бъде оценена степента, в която има съответствие на тези параметри. 2. 3. Показатели 2. 3. 1. Поведенческите показатели, които са определени за показатели за лошото състояние на заловените диви животни, са: а) самоухапване, което води до тежко нараняване (самонараняване); б) прекомерна неподвижност и липса на реакция. 2. 3. 2. Нараняванията, признати като показатели на лошо състояние на заловените диви животни, са: а) фрактура; б) луксация (изкълчване) на става близо до китката или глезена; в) скъсване на сухожилие или лигамент; г) сериозна абразия на надкостницата; д) масивен външен кръвоизлив или вътрешен кръвоизлив; е) сериозно дегенериране на скелетен мускул; ж) исхемия на крайник; з) фрактура на постоянен зъб при засягане на пулпа; и) очно нараняване, включително разкъсване на роговицата; й) нараняване на гръбначния стълб; к) сериозно нараняване на вътрешен орган; л) дегенерация на миокарда; м) ампутация; н) смърт. 2. 4. Прагове Методите за ловуване с капани чрез залавяне на животни отговарят на стандартите, когато: а) броят на представителите от един и същ животински вид, обект на отстрел, за които се набират данни, е поне 20; и б) поне 80 % от тези животни не показват нито един от показателите, изброени в точки 2. 3. 1 и 2. 3. 2. 3. ИЗИСКВАНИЯ ОТНОСНО МЕТОДИТЕ ЗА ЗАЛАВЯНЕ С ЦЕЛ УБИВАНЕ 3. 1. Определение „Ловни методи за залавяне с цел убиване“ означава капани, проектирани и заложени с намерение уловеното животно от целевия животински вид да бъде убито. 3. 2. Параметри 3. 2. 1. Времето на изпадане в безсъзнание и безчувственост, постигнато при прилагане на техника за убиване, трябва да бъде определено и поддържането на това състояние трябва да бъде проверявано до настъпването на смъртта (т. е. докато ударите на сърцето необратимо са спрели). 3. 2. 2. Състоянието на безсъзнание и състоянието на безчувственост трябва да се наблюдават чрез проверка на рефлексите (корнеален и палпебрален рефлекс) или чрез всеки друг научно доказан подходящ заместващ параметър (1). (1) В случаите, когато са необходими по-нататъшни тестове, за да се определи дали ловният метод отговаря на стандартите, могат да бъдат извършени допълнителни изследвания — електроенцефалограма (EEG), визуална реакция (VER) и звукова реакция (SER). 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 83 3. 3. Показатели и времеви граници Времева граница за загуба на корнеален и палпебрален рефлекс Животински вид 45 секунди 120 секунди Mustela erminea Martes Americana Martes zibellina Martes martes 300 секунди (1) Всички други животински видове, изброени в точка 4. 1. (1) Комитетът ще оцени времевата граница при тригодишния преглед по член 9, буква б), когато данните обосновават такова действие, за да адаптира изискването за времева граница за всеки животински вид поотделно, с оглед да намали времето от 300 секунди до 180 секунди и да определи приемлива времева рамка за прилагане. 3. 4. Прагове Даден метод за залавяне с цел убиване отговаря на стандартите, ако: а) броят на представителите от един и същ животински вид, определен за отстрел, от които се събират данни, е поне 12; и б) поне 80 % от тези животни са в състояние на безсъзнание и безчувственост в рамките на определения период от време и остават в това състояние до настъпване на смъртта. ЧАСТ II: СПИСЪК НА ЖИВОТИНСКИТЕ ВИДОВЕ И ГРАФИК ЗА ПРИЛАГАНЕ 4. СПИСЪК НА ВИДОВЕТЕ ЖИВОТНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3 ОТ СПОРАЗУМЕНИЕТО И ГРАФИК ЗА ПРИЛАГАНЕ 4. 1. Списък на животинските видове Стандартите се прилагат по отношение на следните животински видове: Възприето наименование Койот Вълк Животински вид Canis latrans Canis lupus Бобър (от Северна Америка) Castor canadensis Бобър (от Европа) Американски рис Видра (от Северна Америка) Видра (от Европа) Рис (от Северна Америка) Рис (от Европа) Бялка Fisher Самур Златка Язовец, борсук (от Европа) Ермин Ракун Ондатра Миеща мечка Язовец (от Северна Америка) Castor fiber Felix rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Martes americana Martes pennanti Martes zibellina Martes martes Meles meles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibethicus Procyon lotor Taxidea taxus Други животински видове ще бъдат включени в бъдеще, ако е необходимо 84 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 4. 2. График за изпълнение 4. 2. 1. Съгласно член 7 от Споразумението, методите за ловуване с капани трябва да бъдат изпробвани, за да се установи дали съответстват на стандартите и да бъдат сертифицирани като такива от компетентните органи на страните по Споразумението, в рамките на: а) за методите за залагане на капани за залавяне, от три до пет години след влизане в сила на Споразумението, в зависимост от приоритетите за тестване и наличието на съоръжение за тестване, и б) за методите за залавяне с цел убиване, до пет години след влизане в сила на Споразумението. 4. 2. 2. В съответствие с член 7 от Споразумението, в срок от три години след края на периодите по точка 4. 2. 1 използването на капани, които не са сертифицирани в съответствие с настоящите стандарти, трябва да бъдат забранени от съответните компетентни органи на страните по Споразумението. 4. 2. 3. Когато компетентен орган определи, че резултатите от тестването на даден капан не позволяват сертифицирането на този капан за някои животински видове или за някои условия на околната среда, даден компетентен орган може да продължи да разрешава използването на този вид капани временно, докато продължат проучванията за избор на капани за заместване. Компетентният орган нотифицира предварително останалите страни по Споразумението за капаните, за които следва да се разреши временна употреба и за статуса на изследователската програма. ЧАСТ III: НАСОКИ 5. НАСОКИ ЗА ТЕСТВАНЕ НА КАПAНИТЕ И ПРОУЧВАНЕ НА РАЗВИТИЕТО НА МЕТОДИТЕ ЗА ЛОВУВАНЕ С КАПАНИ За осигуряване на точност и надеждност и демонстриране на факта, че методите на ловуване с капани изпълняват изискванията, определени в стандартите, изследванията за тестване на тези ловни методи трябва да следват общите принципи на добрите експериментални практики. В случай че процедурите за тестване са установени в рамките на ISO, Международната организация по стандартизиране, и че такива процедури са релевантни за оценката за съответствие на ловните методи с някои или всички изисквания на стандартите, когато е подходящо, ще се използват процедурите на ISO. 5. 1. Общи насоки 5. 1. 1. Тестовете се извършват в съответствие с подробни изследователски протоколи. 5. 1. 2. Функционирането на механизмите на капаните следва да се тества. 5. 1. 3. 5. 1. 4. С оглед извършване на оценка на селективността следва да се проведат тестове на капаните в полеви условия. Този тест може също така да се използва за събиране на данни за ефективността на залавянето и сигурността на лицето, което използва капаните. Капаните за залавяне на животни трябва да бъдат тествани комплексно, в частност, за да се оценят поведението и физиологичните параметри на животните. Капаните за убиване трябва да бъдат тествани комплексно, в частност за установяване на състояние на безсъзнание. 5. 1. 5. При полевите тестове капаните трябва да бъдат проверявани всекидневно. 5. 1. 6. Ефективността на капаните за убиване на животни по отношение на привеждане на целевото животно в състояние на безсъзнание и смърт трябва да се тества върху животни в съзнание и в състояние на мобилност, при лабораторни условия или в заградено пространство, както и с полеви измервания. Трябва да се оцени възможността на капана да поразява целевото животно на жизненоважни места. 5. 1. 7. В процеса на тестване процедурите могат да се променят с цел да се осигури най-ефективната оценка на капаните, които подлежат на тестване. 5. 1. 8. Капаните не трябва да излагат опериращия с тях на прекомерна опасност при нормална употреба. 5. 1. 9. Ако е подходящо, при тестване на капаните, трябва да бъдат проверени по-широк обхват от мерки. Полевите тестове трябва да включват проучвания на въздействието на залагането на капани както върху целевите животни, така и върху животните, които не са целеви. 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 85 5. 2. Проучвателна ситуация 5. 2. 1. Капанът трябва да бъде заложен и използван съгласно инструкциите на производителите или други инструкции как това да бъде направено. 5. 2. 2. За тестове в заградено пространство следва да се използва заградено пространство, пресъздаващо подходяща среда за животните от целевия вид, за да могат да се движат свободно, да се крият и да показват нормално поведение. Трябва да бъде възможно да бъдат залагани капани и да се наблюдават целевите животни. Капанът трябва да бъде заложен по начин, който позволява да се правят видеозаписи и звукозаписи по време на целия период на ловуване. 5. 2. 3. Местата за полево тестване трябва да бъдат подбрани така, че да са представителни за местата, които се използват на практика. Тъй като селективността на капана и всякакви възможни неблагоприятни ефекти на капана върху животинските видове, които не са на прицел, са важни фактори за полевото тестване, може да се окаже необходимо местата за полеви тестове да бъдат избрани в различна естествена среда, където могат да се срещнат животински видове, които не са на прицел. Трябва да се направят снимки на всеки капан и неговото залагане и естествената среда. Идентификационният номер на капана трябва да бъде част от фотографския запис преди и след улавяне. 5. 3. Изследователски персонал 5. 3. 1. Изследователският персонал трябва да бъде с подходяща квалификация и обучение. 5. 3. 2. В изследователския персонал трябва да има поне едно лице с опит в използването на капани, което може да лови животните, обект на тестовете и поне едно лице с опит във всички методи на оценка на състоянието на заловените в капани животни, както и в методите за оценка на състояние на безсъзнание на животните, уловени в капани за убиване на животни. Например оценката на поведенческите реакции по отношение на ловуването и на враждебността трябва в частност да бъде направена от обучено лице, което е запознато с тълкуването на такива данни. 5. 4. Животни, които да се използват при тестването на капани 5. 4. 1 Животните, подложени на тестване в заградено пространство, трябва да бъдат в добро здравословно състояние и представителни по отношение на тези животни, които вероятно биха били заловени сред дивата природа. Използваните животни не трябва вече да са били залавяни с капана, който се тества. 5. 4. 2. Преди тестването на капаните животните трябва да бъдат настанени в подходящи условия и да им се осигури достатъчно количество храна и вода. Животните не трябва да са поставени в условия, които сами по себе си нарушават добото състояние на животните. 5. 4. 3. Животните трябва предварително да се аклиматизират към заграденото пространство за тестване. 5. 5. Наблюдения 5. 5. 1. Поведение 5. 5. 1. 1. Поведенческите наблюдения трябва да бъдат направени от обучено лице, особено по отношение на познанията за етологията на животинския вид. 5. 5. 1. 2. Враждебността може да бъде оценена чрез лов на животното при лесно познаваема ситуация, след което животното да стане обект на ловуване в определената ситуация и да се оцени неговото поведение. 5. 5. 1. 3. Трябва да се обърне внимание на разграничаването на реакциите по отношение на допълнителни стимули от реакциите по отношение на капана или ситуацията. 5. 5. 2. Физиология 5. 5. 2. 1. На някои животни преди тестването трябва да се поставят телеметрични записващи устройства (например за записване на сърдечния ритъм, дишането). Това трябва да се направи много преди ловуването, за да може животното да се успокои след поставянето на записващото устройство. 5. 5. 2. 2. Трябва да бъдат предприети всички предпазни мерки за ограничаване на неподходящите или предубедените наблюдения и параметри, особено тези, които се дължат на човешка намеса при вземане на проби. 5. 5. 2. 3. Вземането на биологични проби (например кръв, урина, слюнка), трябва да бъде направено по време, релевантно за ловуването, като се оценяват и компонентите на параметрите, които зависят от времето за вземане на пробите. Следва да се съберат също контролни данни, получени от животни, държани другаде при добри условия и за различни дейности, както и базисни данни, събрани преди залавянето и референтни данни след екстремни симулации (например предизвикателен тест с адренокортикотрофин хормон). 5. 5. 2. 4. Всички биологични проби трябва да бъдат вземани и съхранявани в съответствие с най-добрите примери за гарантиране запазването им преди анализите. 86 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 5. 5. 2. 5. Аналитичните методи, които се използват, трябва да бъдат потвърдени. 5. 5. 2. 6. При капаните за убиване неврологичните прегледи за проследяване на рефлексите (като изпитване на болка или състояние на очите), в съчетание с измервания — електроенцефалограма (ЕКГ), визуална реакция и звукова реакция, трябва да се извършват от експерт с оглед осигуряване на съответната информация относно съзнанието на животното и ефикасността на техниката за убиване. 5. 5. 2. 7. Когато животните са в безсъзнание или са безчувствени в рамките на времето, описано в протокола за теста, те трябва да бъдат убити по хуманен начин. 5. 5. 3. Наранявания и патология 5. 5. 3. 1. Всяко животно, подложено на тестване, трябва внимателно да бъде прегледано, за да се оцени всяко получено от него нараняване. За потвърждаване на възможни фрактури трябва да бъдат извършени радиографски прегледи. 5. 5. 3. 2. Трябва да бъде направен последващ подробен патологичен преглед на мъртвите животни. Прегледът след смъртта трябва да се извърши от опитен ветеринар в съответствие с приетите ветеринарни практики. 5. 5. 3. 3. Ако е необходимо, засегнатите органи или/и области трябва да бъдат проверени макроскопично и хистологично. 5. 6. Доклад 5. 6. 1. Докладът от изследването (проучвателният доклад) трябва да съдържа цялата релевантна информация относно подготовката на експеримента, материалите, и методите и резултатите, и по-специално: а) техническо описание на конструкцията на капана, включително конструкционния материал; б) инструкции за употреба, дадени от производителя; в) описание на условията на теста; г) метеорологичните условия, в частност температурата и дълбочината на снега; д) персоналът във връзка с тестването; е) брой на животните и капаните при теста; ж) общият брой на заловените животни (обект или не на улова) от всеки вид, както и тяхното относително изобилие в този район, изразено като „рядко срещащи се“, „обичайно срещащи се“ или „срещащи се в изобилие“; з) селективността; и) подробности относно всякакви доказателства, че капаните са били активирани и са наранили животно, което не е било заловено; й) поведенчески наблюдения; к) стойност на всеки измерен психологически параметър и прилаганата методология; л) описание на нараняванията и прегледите след смъртта на животните; м) времето на загуба на съзнание и чувствителността; и н) статистически анализ. ЧАСТ IV: НАУЧНО-ИЗСЛЕДОВАТЕЛСКА ДЕЙНОСТ 6. НАУЧНОИЗСЛЕДОВАТЕЛСКИ ПРОГРАМИ ЗА ПОДОБРЯВАНЕ НА ОБХВАТА НА СТАНДАРТИТЕ При тестването на системите от капани трябва да бъдат оценени подходящ обхват от измервания за състоянието на уловените животни. Докато такива измервания, в частност допълнителни поведенчески и физиологични измервания, не са били разработени и използвани за различни животински видове, тяхното използване при настоящите стандарти за разглежданите животински видове, трябва да бъде проверено чрез научни изследвания, проведени за определяне на основните равнища, обхвати на реактивност и други релевантни фактори. 6. 1. Цели Научните изследвания, подпомагани и насърчавани от страните по Споразумението в съответствие с член 9 трябва в частност да имат за цел да установят основните равнища и референтните данни, необходими за установяване на границите на допълнителните параметри или за оценка на връзката на други измервания на състоянието, които не са включени в настоящия обхват на точка 2. 3 от настоящите стандарти, включително поредица от поведенчески и физиологични показатели. 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 87 6. 2. Специфични изследователски програми по животински видове За подобряване на научните знания в областта на оценката на състоянието на залавяните животни, всяка страна по Споразумението насърчава по-нататъшните научни изследвания на видовете, изброени в следващата таблица, които да бъдат извършени в определената времева рамка след влизането в сила на Споразумението. Животински вид Отговорна страна Ondatra zibethicus Европейска общност Procyon lotor Martes zibellina Канада Русия Срок 3 години 3 години 3 години 6. 3. Специфични измервания, които да бъдат проучени 6. 3. 1. Параметрите, които трябва да бъдат изследвани трябва в частност да включват: а) поведенчески реакции след залавянето, включително вокализация, изключителна паника, забавяне до връщането към нормално поведение след освобождаването от капана и състоянието на апатия. При тестването на състоянието на апатия, трябва да бъде оценена степента на избягване или устойчивост към непосредствен подход към преживяна преди това ловна ситуация, и б) психологически параметри, включително сърдечен ритъм или аритмия и биохимичните параметри (изследвания на кръв, урина или слюнка) подходящи за видовете, включително концентрация на глюкокортикоиди, концентрация на пролактин, креатинова кинеза, лектатна дехидрогенеза (и възможно изоензим 5) и нивата на бета-ендорфин (ако съществуват проби). 6. 3. 2. Силата на реакцията на физиологичните параметри ще се отнася до основните и екстремни нива и времето на зависимост. 6. 3. 3. Базово ниво означава количеството, концентрацията или степента на тази физиологическа променлива, когато животното не е обезпокоявано от условията на средата. За физиологичните променливи, които се променят за секунди или минути, това базово ниво трябва да се отнася до определена дейност, например при лежане, стоене, вървене, или тичане и скачане. Екстремните нива означават близки до максималните или минималните нива за такива животни. Физиологичните реакции, които се изброяват по-горе, е вероятно да се демонстрират от всички бозайници, но точните базови и екстремни нива и начините на промяна между тези стойности, трябва да бъдат определени поотделно за всеки животински вид, който се тества. 6. 3. 4. Аспектите на измерванията на физиологичните реакции, които определят лошо състояние се отнасят до това дали измереното ниво е много отдалечено като стойност от нормалното ниво и дали продължителността на това променено ниво е значителна. 6. 4. Мониторинг на научно-изследователските програми Комитетът наблюдава и координира изследванията, подпомагани и насърчавани от Споразумението, в съответствие с член 9. страните по 88 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 ПРИЛОЖЕНИЕ II 1. Временно споразумение за търговията и свързаните с търговията въпроси между Европейската общност, Европейската общност за въглища и стомана и Европейската общност за атомна енергия от една страна, и Руската федерация от друга страна, съставено в Брюксел на 17 юли 1995 г. , влазло в сила от 1 февруари 1996 г. 2. Споразумение за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави-членки от една страна, и Руската федерация от друга страна, съставено в Корфу на 24 юни 1994 г. 3. Споразумение за търговските отношения между Руската федерация и Канада, влязло в сила на 29 декември 1992 г. 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 89 ПРИЛОЖЕНИЕ III АРБИТРАЖЕН ОРГАН Член 1 Жалващата се страна нотифицира Комитета, че желае да отнесе спора до арбитраж в съответствие с член 15 от Споразумението. Нотификацията трябва да посочва предмета на арбитража, и по-специално разпоредбите от Споразумението, чието тълкуване или прилагане е предмет на разглеждане. 1. Арбитражният орган се състои от трима членове. Член 2 2. При споровете между две страни по Споразумението всяка от спорещите страни назначава един арбитър. В споровете между повече от две страни по Споразумението страните с общ интерес назначават един арбитър по общо съгласие. При всички случаи така определените двама арбитри назначават по взаимно съгласие трети арбитър като председател на Арбитражния орган. 3. Председателят на арбитражния орган не трябва: а) да е гражданин на някоя от страните по спора; б) да бъде свързано лице със страните по спора; и в) да има отношение към спора в друго свое качество. 4. Всяко свободно работно място в Арбитражния орган трябва да бъде запълнено съгласно процедурата, предписана за първоначален избор на членове. Ако в срок от 60 дни от назначаване на арбитрите от страните по Споразумението не е назначен председател на Арбитражния орган, всяка страна може да изисква той да бъде назначен от председателя на Международния съд. Член 3 Член 4 1. Арбитражният орган взема решенията си точно в съответствие с разпоредбите на Споразумението, международното право и възложеното му задание, както следва: „Да определи, в светлината на фактите и на релевантните разпоредби на Споразумението (посочват се съответните разпоредби), дали дадена страна изпълнява задълженията си по Споразумението, и да постанови решение в този смисъл. “ 2. Арбитражният орган трябва да е убеден, че жалбата е обоснована от фактическа и юридическа гледна точка. Член 5 1. Освен ако страните по спора не се споразумеят за друго, Арбитражният орган трябва да определи свой собствен процедурен правилник. 2. Процедурния правилник на Арбитражния орган трябва да бъде в съответствие с настоящото приложение, обхвата на компетенциите на Арбитражния орган да постановява решения и принципите на процедурната справедливост на международното право и практика. Член 6 Страните по спора трябва да подпомагат работата на Арбитражния орган, по-специално като използват всички средства, които имат на свое разположение: а) да предоставят всички релевантни документи, информация и помощни средства при спазване на националните юридически и административни изисквания; и б) да му предоставят възможност, когато е необходимо, да призовава свидетели или експерти и да записва техните показания. Страните по спора и арбитрите защитават поверителността на информацията, която получават поверително по време на арбитражното производство. Член 7 Страните по спора поемат разноските по арбитражното производство, включително и хонорарите на арбитрите и пътните разходи, разходите по превода и секретарските услуги и всички други свързани разходи. Член 8 90 BG Официален вестник на Европейския съюз 11/т. 16 Арбитражният орган може да изслушва и определя насрещните искове, които произтичат непосредствено от предмета на спора. Член 9 Арбитражният орган взема решения както по процедурата, така и по съществото на спора чрез мажоритарно гласуване на арбитрите. Резултатите от гласуването не се обявяват публично. Член 10 Член 11 1. Арбитражният орган се произнася с решение не по-късно от 180 дни след датата на назначаване на председателя. 2. Арбитражния орган може, с единодушие, да отложи постановяването на решение, ако страните по спора са съгласни с това. Член 12 1. Решението на Арбитражния орган трябва да бъде придружено от писмено изложение на заключенията и мотивите, на които те се основават. 2. Спор относно тълкуването или начина на прилагане на решението на Арбитражния орган може да бъде отнесен от всяка от страните по спора пред Арбитражния орган, който е постановил решението. Решенията на Арбитражния орган са окончателни и задължителни за всички страни по спора и не подлежат на обжалване. Член 13 11/т. 16 BG Официален вестник на Европейския съюз 91 ПРИЛОЖЕНИЕ IV ДЕКЛАРАЦИИ НА СТРАНИТЕ Декларация на правителството на Канада относно период за ускорено прекратяване на използването на конвенционални капани със стоманени зъби за залавяне на животни чрез захващане за крака Като има предвид целите на Споразумението за международни стандарти за хуманно ловуване с капани („Споразумението“) и в изпълнение на член 7 от Споразумението, Канада декларира, че: 1. Използването на капани със стоманени зъби за захващане на краката на животните, ще бъде забранено в Канада при ловуване на следните животински видове, считано от датата на влизане на Споразумението в сила: Martes americana Mustela erminea Castor canadensi Ondatra zibethicus Martes pennanti Taxidea taxus Lutra canadensis 2. а) Като се основава на наличните резултати от вече проведени тестове, използването на капани със стоманени зъби за захващане на краката на животните, ще бъде забранено за останалите канадски животински видове, изброени в приложение I към Споразумението, както следва: Canis latrans Felis rufus Procyon lotor Canis lupus Lynx canadensis б) настоящата забрана влиза в сила не по късно от: i) края на сезона на пълно полево тестване, който започва през м. октомври 1999 г. , или ii) края на периода, необходим за тестване и прилагане, както е определен в буква в) в) „Периодът, необходим за тестване и прилагане“ по точка 2, буква б), ii) продължава два пълни сезона на полево тестване плюс една година след края на втория сезон за полево тестване, който започва след окончателното сключване на споразумението от Съвета на Европейския съюз. г) За Канада сезон за полеви тестове (съгласно точка 2, буква б), i) и буква в) започва от 1 октомври до 31 март. 3. Във връзка с точка 2, буква б), настоящата декларация влиза в сила в периода между окончателното сключване на Споразумението от Съвета на Европейския съюз и влизането в сила на Споразумението, при условие, че Споразумението (включително, за по-голяма сигурност, приложените декларации) се прилага в съответствие с условията на Европейската общност. Декларация на Европейската общност Европейската общност счита, че подписването на Споразумението относно международни стандарти за хуманно ловуване с капани е важна и съществена стъпка към осигуряване на достатъчно ниво на добро състояние на животните, залавяни в капани. Следователно Европейската общност потвърждава, че няма да предприема каквито и да било мерки за прилагането на Регламент (ЕИО) № 3254/91 на Съвета през времето, необходимо за другите страни да ратифицират Споразумението и, след ратифицирането, докато Споразумението остава в сила и се прилага в съответствие с неговите разпоредби


title: 98/12/EC: Commission Decision of 15 December 1997 amending for the fourth time Council Directive 82/894/EEC on the notification of animal diseases within the Community and temporarily amending the frequency of notification for bovine spongiform encephalopathy (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
animal disease
cattle
health legislation
veterinary legislation

text: 8. 1. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 4/63 COMMISSION DECISION of 15 December 1997 amending for the fourth time Council Directive 82/894/EEC on the notification of animal diseases within the Community and temporarily amending the frequency of notification for bovine spongiform encephalopathy (Text with EEA relevance) (98/12/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, HAS ADOPTED THIS DECISION: Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 82/894/EEC of 21 December 1982 on the notification of animal diseases within the Community (1), as last amended by Commis- sion Decision 92/450/EEC (2), and in particular Article 5 (2) thereof, Whereas outbreaks of bovine spongiform encephalopathy continue within Community territory; whereas that disease should accordingly be kept on the list of diseases notifiable under Directive 82/894/EEC; to notify outbreaks of Whereas, in the light of experience gained, the require- ment that disease should be extended; whereas, as a derogation until 31 December 2002, weekly reporting of outbreaks containing the infor- mation normally required for secondary outbreaks appears sufficient; Whereas provisions adopted previously concerning notifi- cation of the disease should be repealed; Whereas the measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Veterinary Committee, Article 1 ‘Bovine spongiform encephalopathy’ is hereby added to Annex I to Directive 82/894/EEC. Article 2 By way of a derogation from Article 3 (1) of Directive 82/894/EEC, all outbreaks of bovine spongiform encepha- lopathy shall be notified until 31 December 2002 in accordance with Article 4 of that Directive. Article 3 Decision 92/450/EEC is hereby repealed. Article 4 This Decision is addressed to the Member States. Done at Brussels, 15 December 1997. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 378, 31. 12. 1982, p. 58. (2) OJ L 248, 28. 8. 1992, p. 77


title: Sklep izvršnega odbora z dne 15. decembra 1997 o spremembi finančne uredbe o C. SIS (SCH/Com-ex (97)35)

eurovoc_concepts:
Iceland
Norway
financial legislation
information system

text: 402 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 2 41997D0035 22. 9. 2000 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI L 239/444 SKLEP IZVRŠNEGA ODBORA z dne 15. decembra 1997 o spremembi finančne uredbe o C. SIS (SCH/Com-ex (97)35) IZVRŠNI ODBOR JE ob upoštevanju člena 132 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ob upoštevanju členov 92 in 119 zgoraj navedene konvencije, ob upoštevanju členov 2 in 3 Sporazuma o sodelovanju med pogodbenicami Schengenskega sporazuma in Schengenske konvencije na eni ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško na drugi strani, SKLENIL: Različica finančne uredbe o stroških postavitve in delovanja schengenskega C. SIS (SCH/Com-ex (93)16 Rev. ) z dne 20. decembra 1996 se spremeni na naslednji način. Dunaj, 15. decembra 1997 Predsednik K. SCHLÖGL 19/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 403 SCH/Com-ex (93)16 Rev. 2 IZVRŠNI ODBOR JE ob upoštevanju člena 132 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ob upoštevanju členov 92 in 119 zgoraj navedene konvencije, ob upoštevanju členov 2 in 3 Sporazuma o sodelovanju med pogodbenicami Schengenskega sporazuma in Schengenske konvencije na eni ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško na drugi strani, SKLENIL: Sprejme se priložena finančna uredba o stroških postavitve in delovanja za tehnični podporni del schengenskega informacijskega sistema (C. SIS). FINANČNA UREDBA O POSTAVITVI IN DELOVANJU SCHENGENSKEGA C. SIS NASLOV I SPLOŠNE DOLOČBE Proračun za tehnični podporni del schengenskega informacijskega sistema v Strasbourgu, predviden v členih 92 in 119 Schengenske konvencije z dne 14. junija 1985, v nadaljevanju „C. SIS“, je sestavljen iz: — proračuna za postavitev centralnega informacijskega sistema, za katerega odobri izdatke Izvršni odbor po prejemu mnenja Centralne skupine, — proračuna za delovanje, za katerega odobri letni znesek izdatkov Izvršni odbor po prejemu mnenja Centralne skupine. Proračuna za postavitev in delovanje C. SIS čim bolj upoštevata večletno tabelo proračunov za postavitev in delovanje SIS. Večletna tabela proračunov za postavitev in delovanje SIS, ki zajema najmanj tri leta, vsebuje oceno predvidenih izdatkov. Večletno tabelo proračunov za postavitev in delovanje SIS dopolni vsako leto usmerjevalni odbor za SIS, odobri pa jo Centralna skupina v prvem četrtletju koledarskega leta. 1. Lastna sredstva C. SIS Lastna sredstva C. SIS za proračuna postavitve in delovanja sestavljajo prispevki pogodbenic in držav Sporazuma o sodelovanju, v nadaljevanju „sodelujoče države“. Prispevki sodelujočih držav se določijo na podlagi njihovega deleža v skupnem BDP vseh pogodbenic in sodelujočih držav. Prispevki pogodbenic se določijo na podlagi deleža posamezne pogodbenice v okviru enotne ocene osnove DDV po členu 2(1)(c) Sklepa Sveta z dne 24. junija 1988 o sistemu virov lastnih sredstev Evropskih skupnosti. 404 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 2 Razčlenitev prispevkov med pogodbenicami na eni in sodelujočimi državami na drugi strani se določi na podlagi deleža vsake pogodbenice in sodelujoče države v skupnem BDP vseh pogodbenic in sodelujočih držav v predhodnem letu. Razčlenitev prispevkov med pogodbenicami se ob upoštevanju prispevkov sodelujočih držav določi vsako leto na podlagi deleža lastnih sredstev vsake pogodbenice v sredstvih DDV Evropskih skupnosti, ugotovljenega pri zadnji spremembi proračuna Skupnosti za predhodno finančno leto. Francoska pogodbenica izračuna in določi prispevke pogodbenic in sodelujočih držav za posamezen proračun v francoskih frankih. 2. Plačilo prispevkov Vsaka pogodbenica in sodelujoča država nakaže svoje prispevke na naslednji račun: Compte Tresor Public Banque de France No 9000-3 (agence centrale comptable du trésor) Vsako plačilo se vknjiži v podporni sklad v okviru proračuna Francoske republike (fonds de concours No 09. 1. 4 782) pri Ministrstvu za notranje zadeve kot prejemniku. 3. Pristop novih držav Pri pristopu nove pogodbenice velja z datumom pristopa naslednje: — prispevki pogodbenic in sodelujočih držav se uskladijo v skladu z naslovom I. 1 finančne uredbe, — prispevki pogodbenic in sodelujočih držav se uskladijo zaradi določitve prispevka nove pogodbenice k stroškom delovanja C. SIS z letom pristopa, — prispevki pogodbenic in sodelujočih držav se uskladijo zaradi dodelitve deleža predhodno nastalih stroškov za postavitev C. SIS novi pogodbenici. Ta znesek se izračuna v skladu z deležem sredstev DDV nove pogodbenice v skupnih sredstvih DDV Evropskih skupnosti za vsa leta, v katerih so nastali stroški za postavitev C. SIS pred pristopom nove pogodbenice. Znesek se povrne drugim državam v sorazmerju z njihovimi prispevki, izračunanimi v skladu z naslovom I. 1 te uredbe. NASLOV II PRORAČUN ZA POSTAVITEV Francoska republika nosi vse vnaprejšnje stroške postavitve C. SIS v skladu z zakonodajo, ki ureja francoske javne finance. Zneske, določene kot prispevke posameznih držav članic in sodelujočih držav, izračuna in določi francoska pogodbenica v francoskih frankih v skladu z naslovom I. 1 te finančne uredbe. 19/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 405 1. Predvideni izdatki V letu pred načrtovanim izvrševanjem proračuna francoska pogodbenica pripravi predlog letnega proračuna za izdatke, povezane s postavitvijo C. SIS, pri čemer čim bolj upošteva začasno večletno tabelo za postavitev in delovanje SIS. Predlog proračuna se predloži Centralni skupini v presojo in Izvršnemu odboru v sprejetje najmanj šest mesecev pred začetkom finančnega leta. Če je predlog proračuna zavrnjen, francoska pogodbenica v enem mesecu pripravi nov predlog, ki se po prejemu mnenja Centralne skupine nemudoma predloži v sprejetje Izvršnemu odboru. Ob koncu vsakega četrtletja finančnega leta Centralna skupina po prejemu mnenja pripravljalnega odbora C. SIS odobri izdatke za postavitev, pa tudi vse nepredvidene izdatke, ki so utemeljene v spremljajoči dokumentaciji. V šestih mesecih po zaključku finančnega leta francoska pogodbenica sestavi večletno tabelo izdatkov za postavitev C. SIS, ki jo Centralna skupina odobri do konca finančnega leta. Tabela se predloži Izvršnemu odboru v odobritev sočasno s predlogom letnega proračuna za izdatke postavitve C. SIS. Prispevki posameznih držav zapadejo v plačilo, ko Izvršni odbor odobri izdatke, plačajo pa se po postopku iz naslova II. 2. Pogodbenice in sodelujoče države se zavezujejo pokriti vse izdatke postavitve do zneska, ki ga odobril Izvršni odbor. Pogodbenice in sodelujoče države se lahko odločijo, da bodo plačale svoje prispevke za postavitev C. SIS kot predplačilo, s katerim delno ali v celoti pokrijejo svoj predvideni prispevek. 2. Način plačila Praviloma zapadejo prispevki pogodbenic in sodelujočih držav na dan, ko francoska pogodbenica izvrši plačila. Vendar pa francoska pogodbenica zaradi zmanjšanja števila zahtevkov za plačilo pošlje zahtevke državam dvakrat na leto, to je 30. aprila in 31. oktobra, da upošteva roke držav glede njihovih obveznosti za izdatke delovanja. Francoska pogodbenica pošlje državam pismo z zahtevkom za plačilo prek imenovanih upravnih organov, o katerih je prejela podrobne informacije. V pismu so navedeni: — pravna podlaga zahtevka za plačilo, — znesek odobrenega proračuna za postavitev C. SIS, 406 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 2 — znesek, ki ga je treba plačati za zadevno obdobje, — potrebne informacije za plačilo prispevka, predvidenega v naslovu I. 2 te finančne uredbe. Pismu se priloži naslednja dokumentacija: — tabela s prikazom deležev sodelujočih držav, izračunanih na podlagi BDP, in tabela s prikazom deleža vsake države v proračunu za delovanje C. SIS glede izdatkov, ki so nastali v določenem obdobju, izračunanih na podlagi njenega deleža DDV v SIS, — kopije dokumentacije, ki jamčijo nakazilo zneska. Da bi zagotovila nemoteno nakazilo plačil, vsaka država priloži svojemu nakazilu obvestilo, ki vsebuje naslednje informacije: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget d’installation du systeme informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministere de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (PREDMET: plačilo prispevka… (država) za leto 199… v proračun postavitve schengenskega informacijskega sistema ZNESEK: … frankov PREJEMNIK: Ministrstvo za notranje zadeve, Oddelek za prenos podatkov in informatiko) 3. Financiranje s strani države, razen Francoske republike Če pogodbenica ali sodelujoča država v dogovoru z drugimi pogodbenicami in sodelujočimi državami neposredno nosi del stroškov postavitve C. SIS, se ti izdatki razdelijo med države pogodbenice po ključu, ki ga določi francoska pogodbenica za finančno leto, v katerem nastanejo izdatki. Pogodbenica ali sodelujoča država, ki francosko pogodbenico, ta pa pozove pogodbenice in sodelujoče države, da plačajo prispevke, izračunane na podlagi te finančne uredbe. je neposredno nosila te izdatke, obvesti Francoska pogodbenica povrne izvedeno plačilo, takoj ko prejme dolgovane prispevke od drugih pogodbenic in sodelujočih držav. NASLOV III PRORAČUN ZA DELOVANJE Francoska republika nosi vnaprejšnje stroške delovanja C. SIS v skladu z zakonodajo, ki ureja francoske javne finance. Zneske, določene kot prispevke posameznih pogodbenic in sodelujočih držav, izračuna in opredeli v francoskih frankih francoska pogodbenica v skladu z naslovom I. 1 te finančne uredbe. 1. Predlog proračuna za delovanje V letu pred načrtovanim izvrševanjem proračuna francoska pogodbenica pripravi predlog proračuna za izdatke, povezane z delovanjem C. SIS. Predlog proračuna se predloži Centralni skupini v presojo in Izvršnemu odboru v sprejetje najmanj šest mesecev pred začetkom finančnega leta. 19/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 407 Predlog proračuna čim bolj upošteva večletno tabelo o postavitvi in delovanju SIS. Predlogu proračuna se priloži dokumentacija o predvidenih izdatkih. Proračun sprejmejo pogodbenice soglasno. Če je predlog proračuna zavrnjen, francoska pogodbenica v enem mesecu pripravi nov predlog, ki se po prejemu mnenja Centralne skupine nemudoma predloži v sprejetje Izvršnemu odboru. V obdobju med dvema posvetovanjema ali ob nesprejetju predloga proračuna lahko francoska pogodbenica zahteva prispevke pogodbenic in sodelujočih držav ter začne začasno izvrševati proračun po dvanajstinah vse dotlej, ko se proračun za tekoče finančno leto sprejme. Francoska pogodbenica lahko Izvršnemu odboru predloži spremenjen predlog proračuna. Ta se predloži odboru v sprejetje po prejemu mnenja Centralne skupine. Vsak primanjkljaj ali presežek med finančnim letom je treba poračunati naslednje leto med izvrševanjem proračuna. 2. Način plačila Predsedstvo v ustrezni obliki obvesti vse pogodbenice in sodelujoče države o odločitvi Izvršnega odbora glede sprejetja proračuna; prispevki pogodbenic in sodelujočih držav zapadejo v plačilo takoj po obvestilu. V ta namen pošlje francoska pogodbenica vsaki pogodbenici in sodelujoči državi zahtevek za plačilo dolgovanega prispevka, predsedstvu pa kopije zahtevkov. Pogodbenice in sodelujoče države plačajo svoje prispevke v celoti do 30. aprila tekočega finančnega leta. Če pogodbenica ne izpolni svojih finančnih obveznosti do tega datuma, se uporabijo veljavni predpisi Skupnosti glede plačila obresti, ki se plačajo ob neplačilu prispevkov v zvezi s proračunom Skupnosti. Ti predpisi se smiselno uporabljajo v primerih, ko sodelujoča država svojih finančnih obveznosti ne izpolni pravočasno. Francoska pogodbenica pošlje državam pismo z zahtevkom za plačilo prek imenovanih upravnih organov, o katerih je prejela podrobne informacije, na začetku finančnega leta, v katerem se izvršuje sprejeti proračun za delovanje. V pismu sta navedena: — pravna podlaga poziva za plačilo, — znesek proračuna za delovanje, ki ga je Izvršni odbor sprejel za zadevno leto. 408 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 2 Pismu se priloži tabela s prikazom deležev sodelujočih držav, izračunanih na podlagi BDP, in tabela s prikazom prispevka vsake pogodbenice v proračunu za delovanje C. SIS, izračunanega na podlagi njenega deleža DDV v SIS. Priloži se tudi tabela s prikazom izračuna deležev BDP in DDV v SIS za leto, v katerem naj bi nastali izdatki. Da bi zagotovila nemoteno nakazilo plačil, vsaka država priloži svojemu nakazilu obvestilo z naslednjo vsebino: OBJET: versement de la quote-part 199… de l’Etat… au budget de fonctionnement du systeme informatique Schengen MONTANT: … francs BENEFICIAIRE: Ministere de l’Intérieur, Direction des transmissions et de l’informatique (PREDMET: plačilo prispevka… (država) za leto 199… v proračun za delovanje schengenskega informacijskega sistema ZNESEK: … frankov PREJEMNIK: Ministrstvo za notranje zadeve, Oddelek za prenos podatkov in informatiko) Pogodbenice in sodelujoče države se lahko odločijo nakazati predplačilo za kritje svojih ocenjenih prispevkov za nekaj finančnih let. NASLOV IV POTRDITEV ZAKLJUČNEGA RAČUNA Na začetku vsakega finančnega leta pošlje francoska pogodbenica državam na podlagi te finančne uredbe pripravljen dokument, ki ga potrebuje Izvršni odbor za potrditev zaključnega računa za predhodno finančno leto, po prejemu mnenja Centralne skupine. Dokument vsebuje: 1. Proračun za postavitev — poročilo o izdatkih, ki ga pripravi francoska pogodbenica ali, kjer je to primerno, druge pogodbenice ali sodelujoče države v skladu z določbami naslova II. 3 te finančne uredbe, — znesek in razčlenitev prispevkov, ki jih vplača v podporni sklad (fonds de concours) posamezna država, in kjer je to primerno, vse neplačane zneske, ki jih treba izterjati. 2. Proračun za delovanje — poročilo o izdatkih, nastalih v predhodnem finančnem letu. Ta tabela kaže primanjkljaj ali presežek v primerjavi s sprejetim proračunom v skladu z naslovom III. 1 te finančne uredbe, da se lahko državam zaračunajo ali povrnejo ustrezni zneski, — znesek in razčlenitev prispevkov, vplačanih v podporni sklad, in kjer je to primerno, vse zneske, ki jih dolgujejo države. Dokument overi finančni inšpektor francoskega Ministrstva za notranje zadeve, Predsedstvo pa ga pošlje vsem pogodbenicam in sodelujočim državam. 19/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 409 Odobritev navedenega dokumenta s strani Izvršnega odbora predstavlja potrditev zaključnega računa, ki ga predloži Francoska republika za zadevno finančno leto. Dokument se odobri v prvem četrtletju leta, ki sledi zadevnemu proračunskemu letu. Dokumentu se priloži tabela s prikazom prispevkov vsake države za naslednje finančno leto, izračunanih v skladu z naslovom I. 1 te finančne uredbe. Če se država odloči, da bo svoje prispevke delno ali v celoti plačala kot predplačilo, se v dokumentu prikaže preostali znesek po odbitku dolgovanih zneskov za zadevno proračunsko leto. Ta sklep začne veljati, ko vse pogodbenice Schengenske konvencije uradno sporočijo, da je zaključen postopek, ki ga zahteva njihov pravni sistem, da takšni sklepi postanejo zavezujoči na njihovem ozemlju