title: FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 3/98 fastlagt af Rådet den 11. december 1997 med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv 98/.../EF af ... om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater

eurovoc_concepts:
carriage of passengers
crew
maritime safety
maritime transport
transport safety
vessel

text: 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/17 FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 3/98 fastlagt af Rådet den 11. december 1997 med henblik på vedtagelse af Rådets direktiv 98/. /EF af. om registrering af de ombordværende på passagerskibe, som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater (98/C 23/03) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), i henhold 189 C (3), og til fremgangsmåden i traktatens artikel ud fra følgende betragtninger: der må tilvejebringes oplysninger om passagerer og besætning for at lette eftersøgning og redning samt effektiv afhjælpning af en ulykkes eftervirkninger, dvs. identifikation af de involverede, bedre afkla- ring af retlige spørgsmål i forbindelse med ulykken og ydelse af mere hensigtsmæssig lægehjælp til de reddede; sådanne oplysninger vil forebygge overflø- dig bekymring hos slægtninge og andre pårørende til de ombordværende på passagerskibe, der ram- mes af ulykker i farvande, som medlemsstaterne ifølge den internationale konvention af 1979 om redning af menneskeliv til søs (SAR) har ansvaret for; (5) passagererne bør derfor tælles og registreres, inden skibet afsejler; (1) (2) Som led i den fælles transportpolitik bør der træf- fes yderligere foranstaltninger for at øge sikker- heden i søtransportsektoren; (6) Fællesskabet er stærkt foruroliget over de ulykker, som har ramt passagerskibe med store tab af menneskeliv til følge, ikke mindst Herald of Free Enterprise- og Estonia-katastroferne; rejsende, som benytter passagerskibe og højhastighedspassager- skibe i Fællesskabet, har ret til at forvente og til at kunne forlade sig på et betryggende sikkerhedsni- veau og på et fyldestgørende informationssystem, som kan lette eftersøgnings- og redningsaktioner og fremme en effektiv afhjælpning af en ulykkes eftervirkninger; i henhold til kapitel III i den internationale kon- vention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventionen) skal alle ombordværende på alle passagerskibe i international sejlads pr. henholdsvis 1. juli 1997 og 1. januar 1999 tælles og registreres, idet dog myndighederne kan fritage passagerskibe, der sejler i beskyttede farvande fra disse krav samt fra kravet om registrering, hvis en sådan ikke lader sig gennemføre på grund af disse skibes rutefart; nævnte kapitel i SOLAS-konventio- nen gælder ikke indenrigssejlads og overlader vig- tige fortolkningsspørgsmål til de enkelte medlems- stater; (3) det er nødvendigt at sikre, at antallet af passagerer om bord på et passagerskib ikke overskrider det antal, som skibet og dets sikkerhedsudstyr er blevet godkendt til; rederierne bør kunne oplyse eftersøg- nings- og redningstjenester om det antal ombord- værende, der er berørt af en ulykke; (1) EFT C 31 af 31. 1. 1997, s. 5, og EFT C 275 af 11. 9. 1997, s. 7. (2) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 111. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 29. maj 1997 (EFT C 182 af 16. 6. 1997, s. 14), Rådets fælles holdning af 11. december 1997 og Europa-Parlamentets beslutning af. (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (7) dette direktiv er i overensstemmelse med medlems- staternes ret til at pålægge passagerskibe, der besej- ler deres havne, visse krav, der er strengere end SOLAS-konventionens krav; (8) da passagerbefordringen til søs også berører det indre marked, er en foranstaltning på fællesskabs- plan den mest effektive måde, hvorpå der kan indføres et minimalt sikkerhedsniveau, som er fæl- les for alle skibe i hele Fællesskabet; C 23/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 (9) i betragtning af proportionalitetsprincippet er et rådsdirektiv det rette juridiske instrument, da det giver medlemsstaterne en ramme for ensartet og obligatorisk anvendelse af sikkerhedsstandarderne, samtidig med at det overlader det til hver enkelt medlemsstat at beslutte, hvilke gennemførel- sesinstrumenter der passer bedst til det nationale system; havområder som defineret i direktivet; passager- skibe, der kun sejler i beskyttede havområder, er udsat for en mere begrænset risiko og bør derfor kunne fritages; det kan under visse særlige omstændigheder være praktisk uigennemførligt for rederier at registrere de ombordværende, hvorfor en undtagelse fra registreringskravet kan tillades på særlige og veldefinerede betingelser; (10) medlemsstaterne kan sikre, at passagerskibe, som fører deres flag, og deres rederier overholder de gældende sikkerhedsforskrifter; disse forskrifter bør ikke gælde for skibe, der besejler havne i tredjelande; sådan sejlads er omfattet af SOLAS- konventionen; (11) medlemsstaterne kan kun sikre sikkerhed og effek- tiv afhjælpning af ulykkers eftervirkninger for alle passagerskibe, der uanset flag sejler eller ønsker at sejle fra deres havne, ved at kræve effektiv overhol- delse af de relevante forskrifter som betingelse for sejlads fra deres havne; bestemmelse om fritagelse fra disse regler kan ikke overlades til flagstaten alene, da kun havnestaten er i stand til at fastsætte de krav, der kan sikre det bedst mulige eftersøg- nings- og redningsarbejde for passagerskibe, der besejler en havn; (12) for at harmonisere sikkerhedsbeskyttelsen og undgå konkurrenceforvridning bør medlemssta- terne ikke af andre grunde end dem, der er nævnt i direktivet, indrømme undtagelser eller fritagelser fra de relevante SOLAS-bestemmelser om registre- ring af oplysninger om passagererne i forbindelse med sejlads til eller fra Fællesskabets havne; (15) indsamling og behandling af oplysninger om navn- givne enkeltpersoner skal ske i overensstemmelse med databeskyttelsesprincipperne i direktiv 95/46/ EF (1); navnlig bør de pågældende personer på indsamlingstidspunktet underrettes om, hvad oplysningerne skal bruges til, og oplysningerne bør kun opbevares i et meget kort tidsrum, som under ingen omstændigheder må være længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv; (16) der er behov for et udvalg bestående af medlems- staternes repræsentanter, som kan bistå Kommis- sionen med direktivets gennemførelse i praksis; det udvalg, der er nedsat ved artikel 12 i direktiv 93/75/EØF (2), kan påtage sig denne opgave; (17) ved hjælp af dette udvalg kan nogle af direktivets bestemmelser ændres for at tilpasse dem til fremti- dige ændringer af SOLAS-konventionen, som er trådt i kraft — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 (13) af hensyn til den praktiske gennemførelse og for at undgå konkurrenceforvridning skal der indføres en ensartet fremgangsmåde til fastlæggelse af, hvilke rejser der skal være omfattet af kravene om obliga- torisk registrering af alle ombordværende; tyvesø- milegrænsen bygger på hensyntagen til en række generelle principper og særlige forhold, som alle medlemsstaterne har godkendt; Formålet med dette direktiv er at øge sikkerheden og redningsmulighederne for passagerer og besætningsmed- lemmer om bord på passagerskibe, der sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater, således at eftersøg- nings- og redningsaktioner kan gennemføres og ulykkers eftervirkninger kan behandles mere effektivt. (14) af specifikke operationelle hensyn vil optællingen af de ombordværende på passagerskibe, der kryd- ser Messinastrædet, i et begrænset tidsrum kunne ske på en enklere måde end ved individuel optæl- ling; medlemsstaterne skal have mulighed for at lempe kravet om, at man på land skal have oplys- ning om antallet af de ombordværende på passa- gerskibe, der besejler korte ruter i beskyttede Artikel 2 I dette direktiv forstås ved (1) EFT L 281 af 23. 11. 1995, s. 31. (2) EFT L 247 af 5. 10. 1993, s. 19. 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/19 — »ombordværende«: alle ombordværende uanset alder — krigsskibe og troppetransportskibe — »passagerskib«: et søgående skib eller et søgående højhastighedsskib, som befordrer flere end tolv passa- gerer — »højhastighedsskib«: et højhastighedsskib som define- ret i regel 1 i kapitel X i SOLAS-konventionen af 1974 i den på direktivets vedtagelsestidspunkt gæl- dende udformning — »rederi«: passagerskibets ejer eller ethvert andet fore- tagende eller enhver anden person, som f. eks. den operatør eller totalbefragter, der har overtaget ejerens ansvar for passagerskibets drift — »ISM-kodeks«: den internationale kodeks for sikker skibsdrift og forhindring af forurening, vedtaget af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) ved resolution A. 741(18) af 4. november 1993 — »registeransvarlig«: den landbaserede person, som et rederi har udpeget som ansvarlig for opfyldelse af forpligtelserne i henhold til ISM-kodeksen, eller en landbaseret person, som et rederi har pålagt ansvaret for varetagelse af oplysningerne om de ombordvæ- rende på et af rederiet tilhørende passagerskib — »udpeget myndighed«: de kompetente myndigheder i en medlemsstat, som er ansvarlige for eftersøgnings- og redningstjenesterne, eller som tager sig af en ulyk- kes eftervirkninger — »en sømil«: 1 852 meter — »beskyttet havområde«: et havområde, som ikke mod- tager påvirkninger fra åbent hav, hvor et skib på intet tidspunkt er mere end seks sømil fra et sted, hvor skibbrudne kan komme i land, og hvor der findes eftersøgnings- og redningstjenester i nærheden — »rutefart«: en række skibsoverfarter, der besejler afstanden mellem de samme to eller flere havne, enten: a) i henhold til en offentliggjort fartplan, eller b) med så regelmæssige eller hyppige overfarter, at disses systematiske karakter umiddelbart kan kon- stateres — »tredjeland«: et land, som ikke er en medlemsstat. Artikel 3 Dette direktiv gælder for passagerskibe med følgende undtagelser: — lystbåde, medmindre de bemandes og med erhvervs- formål befordrer flere end tolv passagerer. Artikel 4 1. Alle ombordværende på passagerskibe, der afsejler fra havne i medlemsstaterne, optælles inden skibets afsej- ling. 2. Antallet af ombordværende meddeles inden afsejlin- gen til passagerskibets fører og til rederiets registeransvar- lige eller et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering. Artikel 5 1. Følgende oplysninger registreres for alle passager- skibe, der afsejler fra havne i medlemsstaterne for at tilbagelægge en rejse på mere end tyve sømil fra afsej- lingsstedet: — efternavn på alle ombordværende — deres fornavne eller initialer — deres køn — angivelse af den alderskategori (voksen, barn eller spædbarn), som den enkelte passager tilhører, eller den pågældendes alder eller fødselsår — på en passagers anmodning alle oplysninger, som kræves af hensyn til særlig behandling eller bistand i ulykkestilfælde. 2. Disse oplysninger indsamles inden afsejlingen og videregives senest 30 minutter efter skibets afsejling til rederiets registeransvarlige eller et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering. Artikel 6 1. Medlemsstaterne pålægger rederier, hvis passager- skibe fører deres flag, at sikre, at oplysningerne i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, bringes til veje som anført i henholdsvis artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 2, når skibene forlader en havn uden for Fællesskabet for at sejle til en havn i Fællesskabet. C 23/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 2. Medlemsstaterne pålægger rederier, hvis passager- skibe fører tredjelandes flag, at sikre, at de i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, nævnte oplysninger indsamles og opbevares, så de af hensyn til eftersøgnings- og redningsaktioner og en ulykkes eftervirkninger er til rådighed for den udpegede myndighed, når et skib forla- der en havn uden for Fællesskabet for at sejle til en havn i Fællesskabet. 3. Når medlemsstaterne under henvisning til de relevante SOLAS-bestemmelser indrømmer skibe, der fører deres flag og ankommer til havne i Fællesskabet fra havne uden for Fællesskabet, undtagelser eller fritagelser i forbindelse med oplysninger om passagererne, må de kun gøre det på de undtagelses- eller fritagelsesbetingelser, der er fastsat i dette direktiv. Artikel 7 Skibsføreren sikrer inden afsejlingen, at antallet af ombordværende på et passagerskib, der afsejler fra en havn i en medlemsstat, ikke overskrider det antal, som passagerskibet har tilladelse til at befordre. Artikel 8 Rederier, der driver sejlads med passagerskibe, skal, når det kræves i artikel 4 og 5: — indføre et system for registrering af oplysninger ved- rørende passagererne. Systemet skal være i overens- stemmelse med kriterierne i artikel 11 — udpege en registeransvarlig, som skal være ansvarlig for opbevaring og videregivelse af disse oplysninger, såfremt der opstår en katastrofesituation, eller i perio- den efter en ulykke. Rederiet sikrer, at de oplysninger, som kræves i dette direktiv, på ethvert tidspunkt uden vanskelighed kan stilles til rådighed for den udpegede myndighed i eftersøg- nings- og redningsøjemed, såfremt der opstår en katastro- fesituation, eller i perioden efter en ulykke. kestilfælde, registreres forsvarligt og videregives til skibs- føreren inden et passagerskibs afsejling. Artikel 9 1. En medlemsstat, hvori et passagerskib har afsejlings- havn, kan nedsætte den i artikel 5 omtalte tyvesømile- grænse. Afgørelser om nedsættelse af denne grænse for rejser mellem havne i forskellige medlemsstater træffes i fælles- skab af de to medlemsstater. 2. a) Ved gennemførelsen af kravene i artikel 4, stk. 1, kan Den Italienske Republik for rutefart over Messinastrædet vedtage bestemmelser om optæl- ling af det maksimale antal ombordværende, der må befordres på et passagerskib, som medtager passagertogvogne og vejkøretøjer, på grundlag af det maksimale antal passagerer, som tillades med- taget i tog og alle andre køretøjer om bord, hvis de enkelte ombordværende af operationelle årsa- ger ikke kan optælles. Anvendelsen af denne bestemmelse er begrænset til fire år. Eventuel forlængelse besluttes i overensstemmelse med stk. 3 på baggrund af de erfaringer, der gøres. b) En medlemsstat, hvori et skib har afsejlingshavn, kan fritage passagerskibe, der udelukkende sejler i et beskyttet havområde i rutefart på under en time mellem anløbshavnene, fra forpligtelsen i artikel 4, stk. 2, til at videregive oplysninger om antallet af ombordværende til den registeransvarlige eller til et landbaseret system, som tilhører rederiet, og som tjener til registrering. c) En medlemsstat kan fritage passagerskibe, som udelukkende sejler i beskyttede havområder mel- lem to havne eller fra og til samme havn uden at lægge til andre steder, fra forpligtelserne i artikel 5. I de i stk. 2 beskrevne tilfælde gælder følgende 3. procedure: Personoplysninger, der er indsamlet i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5, opbevares ikke længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv. a) medlemsstaten anmelder straks til Kommissionen en beslutning om undtagelse eller fritagelse fra de rele- vante bestemmelser i artikel 4 og 5 og giver en udførlig begrundelse for denne Rederiet sikrer, at oplysninger om personer, der har opgivet behov for særlig behandling eller bistand i ulyk- b) hvis Kommissionen inden seks måneder efter anmel- delsen finder, at beslutningen ikke er berettiget eller 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/21 kan få skadelige virkninger på konkurrencen, kan den efter proceduren i artikel 13 pålægge medlemsstaten at ændre beslutningen eller trække den tilbage. Artikel 11 1. Med henblik på dette direktiv skal registreringssyste- merne opfylde følgende funktionskriterier: 4. En medlemsstat, fra hvis havn passagerskibe sejler i indenrigsfart, eller to medlemsstater, mellem hvis havne der sejler passagerskibe, kan for rutefart i et område, hvor sandsynligheden for, at bølgehøjden overstiger to meter, er mindre end 10 %, målt på årsbasis, og i) Læselighed: ii) Tilgængelighed: — hvis rejsen ikke overstiger ca. 30 sømil fra afsejlings- stedet, eller — hvis hovedformålet med ruten er at tilvejebringe regel- mæssige forbindelser til fjerntliggende samfund til almindelige formål iii) Anvendelighed: anmode Kommissionen om, hvis de finder det uigennem- førligt for rederierne at registrere oplysningerne i artikel 5, stk. 1, helt eller delvis at fritage dem for kravet herom. iv) Sikkerhed: De ønskede oplysninger skal være i et let læseligt format. De ønskede oplysninger skal være let tilgængelige for de udpegede myndigheder, som oplysningerne i systemet er relevante for. Systemet skal være således indrettet, at det ikke skaber unødige for passagererne forbindelse i med ombordstigning og/eller landgang. forsinkelser Oplysningerne skal beskyttes tilstrækkeligt mod tilfældig eller ulovlig tilintetgørelse el- ler bortkomst og mod ube- føjet ændring, udlevering el- ler adgang. Registreringens uigennemførlighed skal i dette øjemed godtgøres. Endvidere skal det dokumenteres, at det område, som de pågældende skibe besejler, er forsynet med landbaserede navigationshjælpemidler, og at der udsendes pålidelige vejrudsigter for det, samt at der findes fyldestgørende og tilstrækkelige eftersøgnings- og redningsfaciliteter. Undtagelser, der indrømmes i henhold til dette stykke, må ikke have nogen skadelig virkning på konkurrencen. En afgørelse træffes efter fremgangsmåden i artikel 13. 5. En medlemsstat må ikke på grundlag af dette direktiv fritage eller indrømme undtagelser til passagerskibe, som afsejler fra dens havne under et flag, der tilhører et tredjeland, som er kontraherende part i SOLAS-konven- tionen, hvis landet ikke tilslutter sig fritagelsen efter de relevante SOLAS-bestemmelser. Artikel 10 Registreringssystemer, der oprettes i henhold til artikel 8, skal godkendes af medlemsstaterne. Medlemsstaterne kontrollerer mindst ved stikprøvekon- trol, at registreringssystemer, som er oprettet på deres område i henhold til dette direktiv, fungerer tilfredsstil- lende. Medlemsstaterne udpeger den myndighed, som de i arti- kel 8 omtalte rederier skal meddele de i dette direktiv forlangte oplysninger. 2. Forskellige systemer bør undgås på samme rute eller på ruter, som svarer til hinanden. Artikel 12 Uden at det berører procedurerne for ændring af SOLAS-konventionen, kan dette direktiv ændres efter fremgangsmåden i artikel 13, uden at dets anvendelses- område herved udvides, for at sikre anvendelsen af senere ændringer af SOLAS-konventionen, som vedrører re- gistreringssystemer, der er trådt i kraft efter direktivets vedtagelse. Artikel 13 Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 12, stk. 1, i direktiv 93/75/EØF om mindstekrav til skibe, som er på vej til eller fra Fællesskabets søhavne med farligt eller forurenende gods. Udvalget arbejder efter proceduren i stk. 2 og 3 i nævnte artikel. Artikel 14 Medlemsstaterne indfører en sanktionsordning for brud på nationale bestemmelser, der vedtages på grundlag af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sanktionerne anvendes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. C 23/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 Artikel 15 Artikel 16 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admi- nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1999. De underretter straks Kommissionen herom. Artikel 5 anvendes senest fra den 1. januar 2000. 2. Når medlemsstaterne vedtager nævnte love og admi- nistrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvis- ning til dette direktiv eller ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 3. Medlemsstaterne meddeler omgående Kommissionen teksten til alle nationale retsforskrifter, som de udsteder for det område, der er omfattet af dette direktiv. Kom- missionen underretter de øvrige medlemsstater herom. Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offent- liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 17 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i. På Rådets vegne Formand 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/23 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING Den 26. november 1996 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til Rådets direktiv om registrering af de ombordværende på passagerskibe (1). Forslaget var baseret på EF- traktatens artikel 84, stk. 2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 23. april 1997 (2). Europa- Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 29. maj 1997 (3). På baggrund af disse udtalelser ændrede Kommissionen sit forslag og sendte det til Rådet den 23. juli 1997 (4). Rådet fastlagde den 11. december 1997 sin fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C. II. FORMÅLET MED FORSLAGET Formålet med forslaget er at stille krav om, at rederier, der driver passagerskibe på internationale eller indenlandske ruter til eller fra EF-medlemsstaternes havne, skal foretage en optælling af passagerer og besætning inden afsejling samt, ved rejser på over 20 sømil, en registrering af navn, køn, alderskategori og, efter anmodning fra passagererne, eventuelle oplysninger om særlig behandling i ulykkestilfælde. En optælling vil bidrage til at sikre, at antallet af ombordværende ikke overstiger fartøjets maksimale passagerkapacitet, og vil give redningstjenesterne oplysninger om, hvor mange personer der skal reddes i tilfælde af ulykke. En registrering af de ombordværende vil være til hjælp for alle de tjenester, der skal træde til i tilfælde af ulykke. Endelig vil direktivet medvirke til at sikre, at konkurrencen mellem rederier, der besejler modsvarende ruter, ikke berøres. Ide´en om at gøre optælling og registrering af passagerer obligatorisk vandt mere gehør efter ulykken med »Herald of Free Enterprise« i 1987, og dens relevans blev yderligere aktuel efter ulykken med »Estonia« i 1994. Ide´en blev taget op i afsnit II, punkt 2, i Rådets resolution af 22. december 1994 om sikkerhed ved sejlads med ro-ro-passagerfærger (5). I 1995 blev ide´en udmøntet i SOLAS-regel III/27 i IMO’s resolution MSC 47 (66) (6). (1) EFT C 31 af 31. 1. 1997, s. 7. (2) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 111. (3) EFT C 182 af 16. 6. 1997, s. 14. (4) EFT C 275 af 11. 9. 1997, s. 7. (5) EFT C 379 af 22. 12. 94, s. 8. (6) SOLAS-regel III/27: »1. Alle personer om bord på alle passagerskibe skal tælles inden afgang. 2. Informationer om personer, som har erklæret et behov for særlig behandling eller hjælp i nødsituationer, skal optegnes og videregives til skibets fører inden afgang. 3. Senest fra 1. januar 1999 skal desuden navn og køn på alle ombordværende, med skelnen mellem voksne, børn og spædbørn, optegnes til hjælp for eftersøgning og redning. 4. De informationer, som kræves i stk. 1, 2 og 3, skal opbevares i land og være hurtigt tilgængelige for eftersøgnings- og redningstjenester, når det er nødvendigt. 5. Myndighederne kan fritage passagerskibe fra bestemmelserne i stk. 3, hvis skibenes planlagte rejser ikke gør det praktisk muligt for dem at foretage sådanne optegnelser. « C 23/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING Den fælles holdning gælder alle søgående passagerskibe og højhastighedsskibe, som befordrer flere end tolv passagerer, og som sejler fra en havn beliggende i en medlemsstat eller foretager en rejse fra et tredjeland til en fællesskabshavn (artikel 1 og 6). Den stiller krav om, at alle ombordværende optælles inden afsejlingen (artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 og 2). Passagerer om bord på skibe, der krydser Messinastrædet, kan imidlertid optælles efter et forenklet system; denne bestemmelse skal tages op til revision (artikel 9, stk. 2, litra a)). Hvis skibet tilbagelægger rejser på mere end 20 sømil, skal der ligeledes foretages registrering af navn, alder, køn og eventuelle ønsker om særlig behandling i ulykkestilfælde for alle ombordværende (artikel 5, stk. 1). Medlemsstaterne kan dog nedsætte tyvesømile- grænsen (artikel 9, stk. 1). De kan også fritage skibe, som udelukkende sejler i beskyttede havområder, fra forpligtelsen til at registrere passagererne (artikel 9, stk. 2, litra c)) eller anmode Kommissionen om tilladelse til ikke at opfylde denne forpligtelse for rutefart på højst ca. 30 sømil eller for rutefart til isolerede samfund i områder med lav gennemsnitlig bølgehøjde, hvor fyldestgørende navigationshjælpemidler, pålidelige vejrudsigter samt tilstrækkelige eftersøgnings- og redningsfaciliteter forefindes (artikel 9, stk. 4). Inden afsejlingen meddeles antallet af ombordværende til skibsføreren og til rederiets registeransvarlige eller til et landbaseret system, som tjener til registrering (artikel 4, stk. 2). Føreren modtager ligeledes før afsejlingen oplysninger om eventuelle ønsker om særlig behandling i ulykkestilfælde (artikel 8, in fine). Medlemsstaterne kan imidlertid fritage passagerskibe, der sejler i rutefart på under en time i beskyttede havområder fra forpligtelsen til at videregive oplysninger om antallet af ombordværende til den registeran- svarlige (artikel 9, stk. 2, litra b)). Inden afsejlingen sikrer skibsføreren, at antallet af ombordværende ikke overskrider det antal, skibet har tilladelse til at befordre (artikel 7). Senest 30 minutter efter afsejlingen videregives personoplysningerne om passagererne til den registeransvarlige (artikel 5, stk. 2). Antallet af passagerer og de indsamlede person- oplysninger skal på ethvert tidspunkt uden vanskelighed kunne stilles til rådighed for den udpegede myndighed i eftersøgnings- og redningsøjemed (artikel 8, stk. 2). Personoplysnin- gerne opbevares ikke længere, end det er nødvendigt for at efterleve dette direktiv (artikel 8, stk. 3). Optællingssystemet skal være på plads inden den 1. januar 1999. Passagerregistreringssy- stemet skal anvendes senest fra den 1. januar 2000 (artikel 15). IV. ÆNDRINGSFORSLAG FRA EUROPA-PARLAMENTET 1. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Rådet og Kommissionen har accepteret helt eller delvis. I ændringsforslag 8, der vedrører artikel 6 i Kommissionens forslag (artikel 5 i den fælles holdning), foreslog Europa-Parlamentet at erstatte »alderskategori« med »alder«. For at bevare en vis fleksibilitet kunne Rådet ikke acceptere forslaget som sådant, men gik med til at lade angivelsen af den nøjagtige alder være en yderligere mulighed. 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/25 I ændringsforslag 8, sidste del, foreslog Europa-Parlamentet at ændre sidste punktum i forslagets artikel 6, således at personoplysningerne om de ombordværende skal videre- gives til den registeransvarlige før afgang og ikke senest 30 minutter efter afsejlingen. Dette ændringsforslag blev accepteret delvist, eftersom Rådet tilføjede nogle få ord til artikel 5, stk. 2, for at angive, at oplysningerne »indsamles inden afsejlingen«. Rådet kunne imidlertid ikke acceptere, at oplysningerne også skal videresendes til den registeransvarlige før afgang, eftersom behandlingen af disse oplysninger undertiden kræver længere tid, når det drejer sig om passagerer i transit, eller når registreringen sker på anden måde end ved indsamling af boardingpas, som f. eks. manuel registrering af passagererne. I tilfælde af ulykke har man under alle omstændigheder ikke straks brug for passagerernes navne, da det først og fremmest gælder om at bjærge ofrene. Ændringsforslag 11 vedrørende artikel 8, stk. 2, blev accepteret, eftersom den tidligere tekst ville have medført, at de offentlige myndigheder kom til at modtage en mængde nytteløse oplysninger. 2. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som hverken Rådet eller Kommissionen har accepteret De nye betragtninger i ændringsforslag 1 og 2 blev afvist, da de efter Rådets opfattelse ikke tager hensyn til de resultater, der er opnået i Fællesskabet og på internationalt plan. De nye betragtninger i ændringsforslag 3 og 4 blev afvist, eftersom de omhandler spørgsmål, der falder uden for direktivforslagets anvendelsesområde. Ændringsforslag 5, 7 og 10, som ved hjælp af en tilføjelse til artikel 1, 3 og 8 tog sigte på at skabe samme konkurrencevilkår for Kanaltunnelen og de færger, der krydser Kanalen, blev ikke accepteret, eftersom de omhandler spørgsmål, der falder uden for anvendelsesområdet for direktivet, som har til formål at harmonisere gennemførelsen af et vigtigt SOLAS-krav inden for Fællesskabet. Ændringsforslag 6 om indsættelse af en definition på »søgående passagerskib« i artikel 2 blev ikke accepteret, fordi det ville betyde, at direktivet ikke kommer til at finde anvendelse på søgående skibe, der sejler i aflukkede farvande. Under alle omstændighe- der gør ordet »søgående« i definitionen af passagerskibe det klart, at direktivet vedrører skibe på sørejse. I ændringsforslag 8, første del, (vedrørende artikel 6 i Kommissionens forslag — artikel 5 i den fælles holdning) og i ændringsforslag 12 (vedrørende artikel 9, stk. 1) foreslog Europa-Parlamentet at udvide registreringskravet til også at gælde rejser på mere end to timer. Dette blev ikke accepteret, eftersom en rejses varighed er et vagt kriterium. Medlemsstaterne kan under alle omstændigheder indføre dette kriterium i henhold til artikel 9, stk. 1, for langsomme skibe, der tilbagelægger mindre end 20 sømil på to timer, eller i henhold til artikel 9, stk. 2, litra c), eller artikel 9, stk. 3, for hurtige skibe, der tilbagelægger mere end 20 sømil på to timer. Rådet kunne heller ikke gå med til, at man i artikel 6 i Kommissionens forslag (artikel 5 i den fælles holdning) erstatter valgmuligheden mellem »fornavn eller initial« med »fornavn«, da det ønskede at bevare en vis fleksibilitet for rederne. Ændringsforslag 9 om indsættelse af en ny artikel 6a blev anset for at være overflødig, eftersom det i artikel 5, stk. 2, allerede er fastsat, at antallet af ombordværende skal videregives til den registeransvarlige før afsejling uanset rejsens længde. C 23/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 V. ÆNDRINGER, SOM RÅDET HAR FORETAGET, OG SOM IKKE ER FORESLÅET AF EUROPA- PARLAMENTET Titlen Rådet tilføjede ordene »som sejler til og fra havne i Fællesskabets medlemsstater«, fordi det ikke kan kræves, at myndigheder i tredjelande anvender et EF-direktiv (se artikel 3 nedenfor vedrørende samme spørgsmål). Betragtningerne Rådet omredigerede præamblen i lyset af de nye bestemmelser, der blev indsat i teksten (f. eks. betragtning 14) og ændringerne til Kommissionens oprindelige forslag (f. eks. betragtning 15 og 17). Det erstattede visse tekster med lignende tekster, der allerede er anvendt i andre direktiver (f. eks. betragtning 1 og 9), slettede visse irrelevante sætninger (f. eks. i betragtning 8) og opstillede afsnittene i en mere logisk orden eller i overensstem- melse med artiklerne. Betragtning 15, artikel 6, stk. 2, (in fine), (artikel 4, stk. 2, i Kommissionens oprindelige forslag), artikel 8, stk. 2, og artikel 11, nr. ii) (beskyttelse af privatlivets fred) Rådet foretog flere ændringer i Kommissionens forslag med henblik på at beskytte passagerernes privatliv: Betragtning 15 minder om, at direktiv 95/46/EF finder anvendelse; i artikel 6, stk. 2, in fine, og artikel 8, stk. 2, tilføjede Rådet, at oplysningerne skal stilles til rådighed for myndighederne i eftersøgnings- og redningsøjemed og for at løse de proble- mer, der opstår efter en ulykke. I artikel 8, stk. 3, begrænses den tid, personoplysninger opbevares, selv om det foreslåede sidste punktum blev slettet, for at rederierne kan opbevare oplysningerne med henblik på behandling af krav og afvikling af arvesager i tilfælde af ulykke. Endelig blev ordet »availability« indsat i artikel 11, nr. ii), i stedet for »accessibility«, eftersom sidstnævnte ord kunne indebære direkte adgang til edb-registre [ingen ændring i den danske udgave]. Artikel 2 (definitioner) I definitionen af »passagerskib« erstattede Rådet »passagerskib,. som befordrer flere end tolv passagerer« med »skib,. som befordrer flere end tolv passagerer«, eftersom et skib, der befordrer flere end tolv passagerer, i henhold til IMO-konventionerne, automatisk er et passagerskib. Udtrykket »udpeget person« blev erstattet af »registeransvarlig« for at undgå forveksling med den »designerede person« i punkt 4 i den internationale kode for sikkerhedsledelse (1). Samme ændring blev foretaget i artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 2, og i artikel 8, stk. 1, andet led. Definitionen af »lukkede farvande« blev erstattet af definitionen af »beskyttet havområde« (se nedenfor artikel 9, stk. 4). Der blev indsat nye definitioner af » rutefart« og »tredjeland«. De tidligere var taget fra forordning (EF) nr. 3051/95. Artikel 3 (udelukkelse af sejladser mellem tredjelande) Stk. 2 i den foreslåede artikel blev slettet, da det kunne give det forkerte indtryk, at der ikke gælder nogen regler for skibe, der sejler i tredjelandstrafik, medens optælling og (1) ISM-koden er knyttet som bilag til forordning (EF) nr. 3051/95 om sikkerhedsledelse af ro-ro- passagerfærger (EFT L 320 af 30. 12. 1995, s. 14). 23. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 23/27 registrering som anført i betragtning 10 også skal foretages i tredjelande i henhold til SOLAS-bestemmelserne. Under alle omstændigheder kommer den grundlæggende ide´, at direktivet ikke gælder tredjelandstrafik, allerede til udtryk i artikel 1 og i titlen. Artikel 5 (artikel 4 i Kommissionens forslag) (videregivelse af passagerlister) I slutningen af stk. 2 blev ordene »eller til et landbaseret system, som tjener til registrering« tilføjet for at stille registrering på lige fod med optælling (se artikel 4, stk. 2). Artikel 6 (artikel 4 i Kommissionens forslag) (anvendelse på skibe, der kommer fra tredjelande) For at gøre teksten mere logisk blev stk. 1, 2 og 3 i artikel 4 i Kommissionens forslag til stk. 3, 1 og 2 i artikel 6 i den fælles holdning. Artikel 7 (det maksimale antal passagerer) Rådet erstattede »passagerskibet er blevet godkendt til« med det bredere udtryk »som passagerskibet har tilladelse til at befordre«, eftersom det i henhold til SOLAS-konventio- nen ikke er alle skibe, der har et certifikat for deres maksimale antal passagerer. Artikel 9 (fritagelser og undtagelser) Rådet tilføjede et punktum i stk. 1 for at sikre, at en afgørelse om at registrere passagerer på rejser på under 20 sømil mellem to medlemsstater træffes i fællesskab af de to medlemsstater. Rådet indsatte et nyt stk. 2, litra a), som giver Den Italienske Republik tilladelse til at opretholde sit nuværende optællingssystem for rutefart over Messinastrædet i op til fire år efter direktivets ikrafttræden med mulighed for forlængelse. I henhold til dette system kan tog-, bus- og bilpassagerer ikke optælles enkeltvis, eftersom de normalt ikke modtager nogen særskilt billet for overfarten. Lastningen af togvogne, biler og busser stoppes imidlertid, så snart den maksimale passagerkapacitet for alle lastede køretøjer lagt til antallet af øvrige passagerer er lig skibets maksimale passagerkapacitet. Med hensyn til fritagelsen fra forpligtelsen til at meddele den registeransvarlige antallet af ombordværende (artikel 9, stk. 2, litra b), i den fælles holdning, artikel 9, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forslag) erstattede Rådet »lukket farvand«, dvs. farvand med lav bølgehøjde, med »beskyttet havområde«, dvs. farvand, »som ikke modtager påvirkninger fra åbent hav«. Dette udtryk blev taget fra artikel 7, stk. 3, i den fælles holdning vedrørende et rådsdirektiv om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe (1). Desu- den udvidede Rådet overfartens varighed fra 30 minutter til en time. I den fritagelse fra registrering af passagerer, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra c) (artikel 9, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens forslag), erstattede Rådet igen »lukket farvand« med »beskyttet havområde«. Ordene »eller fra og til samme havn uden at lægge (1) EFT C 293 af 26. 9. 1997, s. 1. C 23/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 1. 98 til andre steder« blev tilføjet for at dække krydstogter. Kravet om, at der skal findes eftersøgnings- og redningstjenester i nærheden, blev flyttet til definitionen af »beskyttet havområde« i artikel 2. Endelig tilføjede Rådet et nyt stk. 4, hvorefter medlemsstaterne kan anmode Kommissionen om tilladelse til fra kravet om registrering at fritage rutefart på højst ca. 30 sømil eller rutefart til isolerede samfund i områder med lav gennemsnitlig bølgebøjde, hvor der forefindes fyldestgørende navigationshjælpemidler, pålidelige vejrudsigter samt tilstrække- lige eftersøgnings- og redningsfaciliteter, og hvor passagerregistrering ikke er praktisk mulig. Artikel 10 (registreringssystemer) Rådet foretog nogle få redaktionelle forbedringer. Artikel 11 (registreringssystemer) Rådet slettede nr. iii) i forslaget (disponibilitetskriteriet), da det var en gentagelse af artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 2, som ændret. Det slettede ligeledes nr. vi), fordi det var vanskeligt at se, hvilke alternative registreringsmidler der kunne udtænkes for små skibe, der anvender meget enkle registreringssystemer baseret på papir og blyant. Artikel 12 (udvalgsprocedure) Rådet slettede de foreslåede litra a) og b), da udvalgsproceduren med disse ville komme til at omfatte lovgivningsmæssige beføjelser. Af samme grund tilføjede det »uden at dets anvendelsesområde herved udvides« til det tilbageværende punktum foreslået af Kommis- sionen. Artikel 13 (udvalgsprocedure) I betragtning af betydningen af de opgaver, der er pålagt udvalget i henhold til artikel 9 og 12, erstattede Rådet proceduren med et rådgivende udvalg med forskriftsudvalgsproceduren af type IIIa. Artikel 14 (artikel 15, stk. 3, i Kommissionens forslag) (sanktioner) Artikel 15, stk. 3, i Kommissionens forslag blev flyttet til en ny artikel 14 for at sikre, at sanktionsordningen vil være omfattet af artikel 15, stk. 1, som overlader det til medlems- staterne at sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet. Artikel 15 (artikel 14 i Kommissionens forslag) (datoer) Rådet udsatte de foreslåede datoer for gennemførelse, den 1. januar 1998 og den 1. januar 1999, med et år, eftersom direktivet sandsynligvis vil blive vedtaget efter den 1. januar 1998


title: QUESTION ECRITE no 3902/97 de Alexandros ALAVANOS à la Commission. Sous-programme "Enseignement général et technique" du programme "Enseignement et formation professionnelle élémentaire" appliqué en Grèce

eurovoc_concepts:
Greece
educational reform
information technology
library
secondary education
vocational education

formats: html print


title: Règlement (CE) n° 12/98 du Conseil du 11 décembre 1997 fixant les conditions de l'admission des transporteurs non résidents aux transports nationaux de voyageurs par route dans un État membre

eurovoc_concepts:
administrative sanction
carriage of passengers
freedom to provide services
international transport
road cabotage
transport licence

formats: html pdf print

text: L 4/10 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes 8. 1. 98 RÈGLEMENT (CE) No 12/98 DU CONSEIL du 11 décembre 1997 fixant les conditions de l’admission des transporteurs non résidents aux transports nationaux de voyageurs par route dans un État membre LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant notamment son article 75, la Communauté européenne, et service de transport en autocar et autobus en tenant compte des caractéristiques spéciales de chaque modalité de service; vu la proposition de la Commission (1), vu l’avis du Comité économique et social (2), statuant conformément à la procédure visée à l’article 189 C du traité (3), (1) considérant que le règlement (CEE) no 2454/92 du Conseil, du 23 juillet 1992, fixant les conditions de transporteurs non résidents aux l’admission des transports nationaux de voyageurs par route dans un État membre (4), a été annulé par la Cour de justice dans son arrêt rendu le 1er juin 1994 (5); (2) considérant que d’une politique l’instauration commune des transports comporte, entre autres et selon les termes de l’article 75 paragraphe 1 point b) du traité, l’établissement des conditions de l’admis- sion de transporteurs non résidents aux transports nationaux dans un État membre; (3) considérant que ladite disposition implique l’élimi- nation de toute restriction à l’égard du prestataire des services en raison de sa nationalité ou du fait qu’il est établi dans un État membre autre que celui où la prestation doit être fournie; (7) considérant qu’il convient de déterminer les disposi- tions applicables aux transports de cabotage; (8) considérant que les dispositions de la directive 96/71/CE du Parlement européen et du Conseil, du 16 décembre 1996, concernant le détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de services (6), s’appliquent dans le cas où, pour la pres- tation de services réguliers spécialisés, les transpor- teurs détachent, à partir de l’État membre où ils travaillent habituellement, des travailleurs ayant une relation de travail avec eux; (9) considérant que, en ce qui concerne les services réguliers, il convient d’admettre au cabotage, selon certaines conditions et notamment l’application de la législation de l’État membre d’accueil, uniquement les services réguliers exécutés durant un service régu- lier international, à l’exclusion des services urbains et suburbains; (10) considérant qu’il importe d’adopter des dispositions permettant d’intervenir sur le marché des transports concernés en cas de perturbation grave; (4) considérant qu’il convient de soumettre ces presta- taires à des régimes comparables, de manière à limiter les inégalités dans les conditions de concur- rence en raison de leur nationalité et de leur pays d’établissement et à favoriser ainsi le rapprochement progressif des législations nationales; (11) considérant qu’il convient de créer un comité la Commission dans consultatif chargé d’assister l’établissement de documents relatifs à l’exécutif des transports de cabotage sous forme de services occa- sionnels, et de conseiller la Commission en matière de mesures de sauvegarde; (5) considérant qu’il convient que les définitions des différents services de transport en autocar et autobus soient les mêmes que celles retenues dans le cadre du transport international; (6) considérant qu’il convient d’assurer l’accès des trans- porteurs non résidents à certaines modalités de (1) JO C 60 du 29. 2. 1996, p. 10. JO C 124 du 21. 4. 1997, p. 73. (2) JO C 30 du 30. 1. 1997, p. 40. (3) Avis du Parlement européen du 28 novembre 1996 (JO C 380 du 16. 12. 1996, p. 35), position commune du Conseil du 14 avril 1997 (JO C 164 du 30. 5. 1997, p. 17) et décision du Par- lement européen du 16 juillet 1997 (JO C 286 du 22. 9. 1997, p. 84. ). (4) JO L 251 du 29. 8. 1992, p. 1. (5) Arrêt du 1er juin 1994, affaire C-388/92: Parlement européen contre Conseil (Recueil 1994, p. I-2081). (12) considérant qu’il convient que les États membres s’accordent mutuellement assistance en vue de la bonne application du présent règlement, notamment en matière de sanctions applicables en cas d’infrac- tions; (13) considérant qu’il incombe aux États membres de prendre les mesures nécessaires à l’exécution du présent règlement; (14) considérant qu’il convient de suivre l’application du à la base d’un rapport sur présent règlement présenter par la Commission; (6) JO L 18 du 21. 1. 1997, p. 1. 8. 1. 98 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes L 4/11 (15) considérant que l’arrêt précité de la Cour de justice, qui a annulé le règlement (CEE) no 2454/92, main- tient les effets dudit règlement jusqu’à ce que le Conseil ait adopté une nouvelle réglementation en la matière; que le présent règlement ne sera mis en application que dix-huit mois après son entrée en vigueur; qu’il convient, par conséquent, de considérer que les effets du règlement annulé sont maintenus jusqu’à la mise en application complète du présent règlement, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Tout transporteur de voyageurs par route pour compte d’autrui, titulaire de la licence communautaire prévue à l’article 3 bis du règlement (CEE) no 684/92 du Conseil, du 16 mars 1992, établissant des règles communes pour les transports internationaux de voyageurs effectués par autocars et autobus (1), est admis, selon les conditions fixées par le présent règlement et sans discrimination en raison de sa nationalité ou de son lieu d’établissement, à effectuer, à titre temporaire, des transports nationaux de voyageurs par route pour compte d’autrui dans un autre État membre, ci-après dénommé «État membre d’accueil», sans y disposer d’un siège ou d’un autre établissement. Ces transports nationaux sont, ci-après, dénommés «trans- ports de cabotage». a) le transport «domicile-travail» des travailleurs; b) le transport «domicile-établissement d’enseigne- ment» des scolaires et étudiants; c) le transport militaires et de leurs familles. «domicile-lieu de casernement» des Le caractère régulier des services spécialisés n’est pas affecté par le fait que l’organisation du transport est adaptée aux besoins variables des utilisateurs; 3) «services occasionnels»: les services qui ne répondent pas à la définition des services réguliers, y compris les services spécialisés, et qui sont notamment caractérisés par le fait qu’ils transportent des groupes constitués à l’initiative d’un donneur d’ordre ou du transporteur lui-même. Ces services ne perdent pas le caractère de services occasionnels par le fait qu’ils sont effectués avec une certaine fréquence; 4) «véhicules»: les véhicules automobiles qui, d’après leur type de construction et leur équipement, sont aptes à le transporter plus de neuf personnes, y compris conducteur, et destinés à cet effet. Article 3 Les transports de cabotage sont admis pour les services suivants: 1) les services réguliers spécialisés, à condition d’être couverts par un contrat conclu entre l’organisateur et le transporteur; Article 2 2) les services occasionnels; Aux fins du présent règlement, on entend par: 1) «services réguliers»: les services qui assurent le transport de voyageurs selon une fréquence et sur un trajet déter- minés, les voyageurs pouvant être pris en charge et déposés à des arrêts préalablement fixés. Les services réguliers sont accessibles à tout le monde, nonobstant, le cas échéant, l’obligation de réserver. Le caractère régulier du service n’est pas affecté par le fait d’une adaptation des conditions d’exploitation du service; 2) «services réguliers spécialisés»: les services réguliers qui assurent le transport de catégories déterminées de voyageurs, à l’exclusion d’autres voyageurs, selon une fréquence et sur un trajet déterminés, les voyageurs pouvant être pris en charge et déposés à des arrêts préalablement fixés. Les services réguliers spécialisés comprennent notam- ment: (1) JO L 74 du 20. 3. 1992, p. 1. Règlement modifié par le règle- ment (CE) no 11/98 (page 1 du présent Journal officiel). 3) les services réguliers, à condition que ceux-ci soient exécutés par un transporteur non résident dans l’État membre d’accueil durant un service régulier interna- tional conformément au règlement (CEE) no 684/92. Le transport de cabotage ne peut être exécuté indépen- damment de ce service international. Les services urbains et suburbains sont exclus du champ d’application du présent point. les On entend par «services urbains et suburbains»: répondant aux besoins d’un services de transport centre urbain ou d’une agglomération, ainsi qu’aux besoins du transport entre ce centre ou cette agglomé- ration et les banlieues. Article 4 1. L’exécution des transports de cabotage prévus à l’ar- ticle 3 est soumise, sous réserve de l’application de la réglementation communautaire, aux dispositions législa- tives, réglementaires et administratives en vigueur dans l’État membre d’accueil, en ce qui concerne les domaines suivants: L 4/12 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes 8. 1. 98 a) les prix et les conditions régissant le contrat de trans- port; Article 5 b) les poids et les dimensions des véhicules routiers. Les valeurs des poids et dimensions peuvent, le cas échéant, dépasser celles applicables dans l’État membre d’établissement du transporteur, mais elles ne peuvent, en aucun cas, dépasser les valeurs techniques inscrites dans le certificat de conformité; c) les prescriptions relatives aux transports de certaines catégories de voyageurs, à savoir les écoliers, les enfants et les personnes à mobilité réduite; d) les temps de conduite et de repos; e) la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) sur les services de transport. Dans ce domaine, l’article 21 paragraphe 1 point a) de la directive 77/388/CEE du Conseil, du 17 mai 1977, en matière d’harmonisation des législa- tions des États membres relatives aux taxes sur le chiffre d’affaires — Système commun de taxe sur la valeur ajoutée: assiette unifome (1), s’applique aux pres- tations visées à l’article 1er du présent règlement. 2. les L’exécution des transports de cabotage pour services prévus à l’article 3 point 3 est soumise, sous réserve de l’application de la réglementation communau- taire, aux dispositions législatives, réglementaires et admi- nistratives en vigueur dans l’État membre d’accueil rela- tives aux exigences concernant les autorisations, les procé- dures d’appel d’offres, les liaisons à desservir, la régularité, la continuité, la fréquence ainsi que les itinéraires. 3. Les normes techniques concernant la construction et l’équipement des véhicules auxquelles doivent satisfaire les véhicules utilisés pour effectuer des transports de cabo- tage sont celles qui sont imposées aux véhicules admis à la circulation en transport international. 4. Les dispositions nationales visées aux paragraphes 1 et 2 doivent être appliquées par les États membres aux transporteurs non résidents dans les mêmes conditions que celles appliquées à leurs propres ressortissants, afin d’empêcher, d’une manière effective, toute discrimination, manifeste ou déguisée, fondée sur la nationalité ou le lieu d’établissement. 5. S’il est constaté qu’il est nécessaire, au vu de l’expé- rience, de modifier la liste des domaines des dispositions de l’État membre d’accueil visés au paragraphe 1, le Conseil statue à la majorité qualifiée, sur proposition de la Commission. (1) JO L 145 du 13. 6. 1977, p. 1. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 96/95/CE (JO L 338 du 28. 12. 1996, p. 89). licence communautaire ou une La certifiée conforme doit se trouver à bord du véhicule et être présentée à la demande des agents chargés du contrôle. copie Article 6 1. Les transports de cabotage sous forme de services occasionnels sont exécutés sous le couvert d’un document de contrôle, feuille de route, qui doit se trouver à bord du véhicule et être présenté à la demande des agents chargés du contrôle. 2. La feuille de route, dont le modèle est arrêté par la Commission selon la procédure prévue à l’article 8, doit comporter les éléments d’information suivants: a) les points de départ et de destination du service; b) les dates de départ et de fin de service. 3. Les feuilles de route sont délivrées en carnets certi- fiés par l’autorité ou l’organisme compétents de l’État membre d’établissement. Le modèle du carnet de feuilles de route est arrêté par la Commission selon la procédure prévue à l’article 8. 4. Dans le cas des services réguliers spécialisés, le contrat conclu entre le transporteur et l’organisateur de transport ou une copie certifiée conforme du contrat tient lieu de document de contrôle. Toutefois, la feuille de route est remplie sous forme de récapitulatif mensuel. 5. Les feuilles de route utilisées sont renvoyées à l’auto- rité ou l’organisme compétents de l’État membre d’éta- blissement selon les modalités à déterminer par cette autorité ou cet organisme. Article 7 1. À la fin de chaque trimestre et dans un délai de trois mois, ce délai pouvant être ramené par la Commission à un mois dans le cas visé à l’article 9, l’autorité ou l’orga- nisme compétent de chaque État membre communique à la Commission les données concernant les opérations de cabotage sous forme des services réguliers spécialisés et occasionnels, effectuées pendant le trimestre en question par les transporteurs résidents. Cette communication est effectuée au moyen d’un tableau qui est établi conformément au modèle arrêté par la Commission selon la procédure prévue à l’article 8. Les autorités compétentes de l’État membre d’ac- 2. ceuil transmettent à la Commission, une fois par an, un relevé statistique sur le nombre d’autorisations de services de cabotage exécutés sous forme des services réguliers visés à l’article 3 point 3. 8. 1. 98 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes L 4/13 3. La Commission communique aux États membres, dans les meilleurs délais, des relevés récapitulatifs établis sur la base des données qui lui sont transmises au titre du paragraphe 1. Article 8 fait référence à la procédure définie au Lorsqu’il est présent article, la Commission est assistée par le comité consultatif visé à l’article 10. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet, dans un délai que le président peut fixer en fonction de l’urgence de la question en cause, le cas échéant en procédant à un vote. L’avis est inscrit au procès-verbal; en outre, chaque État membre a le droit de demander que sa position figure à ce procès-verbal. La Commission tient le plus grand compte de l’avis émis par le comité. Elle informe le comité de la façon dont elle a tenu compte de cet avis. Article 9 1. En cas de perturbation grave du marché des trans- ports nationaux à l’intérieur d’une zone géographique déterminée, due à l’activité de cabotage ou aggravée par celle-ci, tout État membre peut saisir la Commission en vue de l’adoption de mesures de sauvegarde, en lui communiquant les mesures qu’il envisage de prendre à l’égard des transpor- teurs résidents. renseignements nécessaires et les 2. Aux fins du paragraphe 1, on entend par: — «perturbation grave du marché des transports natio- naux à l’intérieur d’une zone géographique détermi- née»: l’apparition, sur ce marché, de problèmes spéci- fiques à celui-ci, de nature à entraîner un excédent grave, susceptible de persister, de l’offre par rapport à la demande, impliquant une menace pour l’équilibre financier et la survie de nombreuses entreprises de transport de voyageurs par route, — «zone géographique»: une zone englobant une partie ou l’ensemble du territoire d’un État membre ou s’étendant à une partie ou à l’ensemble du territoire d’autres États membres. 3. La Commission examine la situation et, après consultation du comité consultatif visé à l’article 10, décide, dans le délai d’un mois suivant la réception de la demande de l’État membre, s’il y a lieu ou non de prendre des mesures de sauvegarde et, dans l’affirmative, elle les arrête. Les mesures prises conformément au présent article restent en vigueur pour une période n’excédant pas six mois, renouvelable une fois dans les mêmes limites de validité. La Commission notifie sans délai aux États membres et au Conseil toute décision prise en vertu du présent para- graphe. 4. Si la Commission décide de prendre des mesures de sauvegarde concernant un ou plusieurs États membres, les autorités compétentes des États membres concernés sont tenues de prendre des mesures de portée équivalente à la l’égard des transporteurs résidents et en informent Commission. Ces dernières mesures sont appliquées au plus tard à partir de la même date que les mesures de sauvegarde décidées par la Commission. 5. la Chaque État membre peut déférer au Conseil décision de la Commission visée au paragraphe 3, dans un délai de trente jours à compter de la notification de celle-ci. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai de trente jours à compter de la date à laquelle il a été saisi par un État membre ou, s’il a été saisi par plusieurs États membres, à compter de la date de la première saisine. Les limites de validité prévues au paragraphe 3 deuxième alinéa sont applicables à la décision du Conseil. Les autorités compétentes des États membres concernés sont tenues de prendre des mesures de portée équivalente à l’égard des transporteurs résidents et en informent la Commission. Si le Conseil ne prend pas de décision dans le délai visé au deuxième alinéa, la décision de la Commission devient définitive. 6. Si la Commission estime que les mesures visées au paragraphe 3 doivent être reconduites, elle présente une proposition au Conseil, qui statue à la majorité qualifiée. Article 10 La Commission est assistée par un comité consultatif 1. composé de représentants des États membres et présidé par un représentant de la Commission. Le comité, agissant selon la procédure prévue à l’article 8, assiste la Commission dans l’établissement des modèles de la feuille de route, du carnet de feuilles de route et du tableau, visés aux articles 6 et 7. En outre, le comité a pour tâche de conseiller la 2. Commission sur: — toute demande émanant d’un État membre au titre de l’article 9 paragraphe 1, — les mesures destinées à résoudre la perturbation grave du marché visées à l’article 9, et notamment sur l’ap- plication pratique de ces mesures. 3. Le comité établit son règlement intérieur. L 4/14 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes 8. 1. 98 Article 11 Les États membres se prêtent assistance pour l’appli- 1. cation du présent règlement. 2. Sans préjudice de poursuites en matière pénale, l’État membre d’accueil peut prendre des sanctions contre le transporteur non résident qui a commis sur son terri- toire des infractions au présent règlement ou aux régle- mentations communautaires et nationales en matière de transports à l’occasion d’un transport de cabotage. Ces sanctions sont prises sur une base non discriminatoire et conformément au paragraphe 3. 3. Les sanctions visées au paragraphe 2 peuvent notam- ment consister en un avertissement ou, en cas d’infraction grave ou d’infractions mineures et répétées, en une inter- diction temporaire des transports de cabotage sur le terri- toire de l’État membre d’accueil où l’infraction a été commise. En cas de présentation d’une licence communautaire, d’une autorisation ou d’une copie certifiée conforme falsi- fiées, le document falsifié est immédiatement retiré et, le cas échéant, transmis dès que possible à l’autorité compé- tente de l’État membre d’établissement du transporteur. 4. Les autorités compétentes de l’État membre d’ac- cueil notifient à celles de l’État membre d’établissement les infractions constatées et les sanctions éventuellement prises à l’égard du transporteur et peuvent, en cas d’infrac- tion grave ou d’infractions mineures et répétées, accompa- gner la notification susvisée d’une demande de sanction. appropriée En cas d’infraction grave ou d’infractions mineures et répétées, les autorités compétentes de l’État membre d’établissement apprécient s’il y a lieu de prendre une transporteur sanction concerné; elles doivent tenir compte de la sanction éven- tuellement intervenue dans l’État membre d’accueil et s’assurer que les sanctions prises à l’encontre du transpor- teur concerné sont, dans leur ensemble, proportionnelles à la ou aux infractions qui ont donné lieu à ces sanctions. l’encontre du à La sanction prise par les autorités compétentes de l’État membre d’établissement, après consultation des autorités compétentes de l’État membre d’accueil, peut aller jusqu’au retrait de l’autorisation d’exercer la profession de transporteur de voyageurs par route. Les autorités compétentes de l’État membre d’établisse- ment peuvent également, en application du droit interne, traduire le transporteur concerné devant une instance nationale compétente. informent autorités compétentes de l’État Elles membre d’accueil des décisions prises conformément au présent paragraphe. les Article 12 Les États membres garantissent que les transporteurs peuvent former un recours juridictionnel contre toute sanction de nature administrative prise à leur égard. Article 13 1. La Commission fait rapport au Parlement européen et au Conseil, avant le 30 juin 1998, sur les résultats de l’application du règlement (CEE) no 2454/92 et sur le fonctionnement des «services réguliers» dans les États membres. 2. La Commission fait rapport au Parlement européen et au Conseil, au plus tard le 31 décembre 1999, sur l’ap- plication du présent règlement et notamment sur l’inci- dence des transports de cabotage sur le marché des trans- ports nationaux. Article 14 Les États membres mettent en vigueur, en temps utile, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires à l’exécution du présent règlement. Ils les communiquent à la Commission. Article 15 Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Commu- nautés européennes. Il est applicable à partir du 11 juin 1999. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 11 décembre 1997. Par le Conseil Le président M. DELVAUX-STEHRES


title: 98/6/CE: Décision de la Commission du 11 décembre 1997 modifiant certaines informations sur la liste figurant à l'annexe du règlement (CE) n° 2332/96 établissant pour 1997 la liste des bateaux dont la longueur hors tout dépasse huit mètres, autorisés à pêcher la sole dans certaines zones de la Communauté à l'aide de chaluts à perches dont la longueur totale dépasse neuf mètres

eurovoc_concepts:
Community fisheries
authorised catch
fishing regulations
fishing vessel
sea fish
technical standard

text: AVIS AUX LECTEURS Plusieurs modifications interviendront en 1998 en ce qui concerne les abonnements au Journal officiel (JO) L et C. Le pr(cid:130)sent avis a pour but d’informer les abonn(cid:130)s qui pour- ront ainsi effectuer un choix avis(cid:130) parmi les nouvelles possibilit(cid:130)s. LE JOURNAL OFFICIEL SUR INTERNET Au d(cid:130)but de 1998, la version int(cid:130)grale (tableaux et graphiques compris) des nouveaux num(cid:130)ros du JO L et C sera disponible gratuitement sur Internet (http://europa. eu. int), dans l’ensemble des onze langues, pendant une dur(cid:130)e de vingt jours. JO L ET C SUR CD-ROM En 1998, une version int(cid:130)grale du JO L et C sera publi(cid:130)e chaque trimestre en une seule langue sur CD-ROM. Les personnes d(cid:130)j(cid:133) abonn(cid:130)es au JO L et C et qui souhaitent rece- voir le CD-ROM en plus de la version papier ou microfiche ou CELEX b(cid:130)n(cid:130)ficieront d’une remise promotionnelle de 50 % sur le CD-ROM. Une option LAN sera propos(cid:130)e. Des exemplaires individuels de chaque CD-ROM seront (cid:130)galement en vente. ABONNEMENT CELEX (cid:211) PRIX FIXE Un abonnement d’un an (cid:133) CELEX sera propos(cid:130) au printemps 1998, au prix fixe de 960 ECU, quel que soit le niveau d’utilisation. CELEX est la base de donn(cid:130)es juridique officielle de l’Union europ(cid:130)enne qui reprend l’ensemble de la l(cid:130)gislation communau- taire depuis 1951 (http://europa. eu. int/celex). RENOUVELLEMENTS TARDIFS DES ABONNEMENTS (cid:211) LA VERSION PAPIER (cid:211) compter du 31 janvier 1998, la version papier du JO L et C ne sera plus envoy(cid:130)e aux abonn(cid:130)s qui n’auront pas renouvel(cid:130) leur abonnement (cid:133) cette date. Les personnes dont l’abonnement au JO L et C d(cid:130)bute ou est renouvel(cid:130) apr(cid:138)s cette date pourront choisir: i) de ne pas recevoir les num(cid:130)ros manquants d(cid:130)j(cid:133) publi(cid:130)s, et de ne payer que pour les mois qu’ils recevront; ii) de recevoir la version CD-ROM des num(cid:130)ros manquants, et de payer le montant annuel normal de l’abonnement; iii) de recevoir la version papier des num(cid:130)ros manquants, et de payer le double pour chaque mois qui n(cid:130)cessite un envoi r(cid:130)troactif. NB: Il est maintenant possible d’acheter toutes les versions des abonnements au Journal officiel L et C (papier, microfiche, off-line et CELEX) aupr(cid:138)s de tout membre des r(cid:130)seaux de vente EUR-OP, (cid:133) l’exception des agents charg(cid:130)s du «docu- ment delivery». Pour de plus amples renseignements, contactez votre revendeur