eurovoc_concepts:
approximation of laws
combustion gases
diesel fuel
motor vehicle
pollution

text: 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/1 II (Förberedande rättsakter) KOMMISSIONEN Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 88/77/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (98/C 173/01) (Text av betydelse för EES) KOM(97) 627 slutlig — 97/0350(COD) (Framlagt av kommissionen den 23 mars 1998) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV att åstadkomma en betydande sänkning av den nuva- rande nivån av förorenande utsläpp från motorfordon. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitte´ns yttrande, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 189b i fördraget, och med beaktande av följande: I det första av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för skydd av miljön, vilket godkändes genom rådets förklaring av den 22 november 1973 (1), framställdes kravet att de senaste vetenskapliga rönen skulle beaktas för att bekämpa luftföroreningar förorsakade av utsläpp av gaser från motorfordon, och att tidigare antagna direktiv skulle ändras i enlighet med detta. Enligt det femte åtgärdsprogrammet, som i fråga om sitt allmänna angreppssätt godkändes av rådet i dess resolution av den 1 februari 1993 (2), skall ytterligare åtgärder vidtas för Det kan konstateras att trafikutvecklingen i gemenskapen har lett till betydande belastningar på miljön. Ett antal officiella uppskattningar av ökningen av trafiktätheten har visat sig vara lägre än de officiella siffrorna. Av detta skäl bör stränga utsläppsnormer fastställas för alla motorfordon. I rådets direktiv 88/77/EEG (3), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/1/EG (4) fast- ställdes gränsvärden för utsläpp av kolmonoxid, oför- brända kolväten och kväveoxider från dieselmotorer, avsedda för bruk i motorfordon, på grundval av en provningsmetod avpassad för körningsförhållandena i Europa för de berörda fordonen. Det nämnda direktivet har ändrats i två steg genom direktiv 91/542/EEG (5). Det första steget (1992—1993) sammanföll med datumen för införandet av de nya europeiska avgasnormerna för per- (1) EGT C 112, 20. 12. 1973, s. 1. (2) EGT C 138, 17. 5. 1993, s. 1. (3) EGT L 36, 9. 2. 1988, s. 33. (4) EGT L 40, 17. 2. 1996, s. 1. (5) EGT L 295, 25. 10. 1991, s. 1. C 173/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 sonbilar. Genom det andra steget (1995—1996) upprät- tades en långsiktig inriktning för den europeiska bilin- dustrin genom att man fastställde gränsvärden som var grundade på de resultat man förväntade sig av tekniska lösningar som fortfarande var under utveckling medan industrin beviljades ledtider för att fullborda utvecklings- arbetet. Beträffande små dieselmotorer, med en slagvolym under 700 cm3 per cylinder och ett varvtal på över 3 000 min-1 vid nominell effekt, krävdes genom direktiv 88/ 77/EEG, ändrat genom direktiv 96/1/EG, att det gräns- värde för partikelutsläpp som är fastställt i direktiv 91/542/EEG skulle införas från och med 1999 i stället. Utifrån tekniska överväganden är det emellertid rimligt att särbehandla partikelutsläppen från dessa små högvar- viga dieselmotorer även efter år 1999. Enligt artikel 5. 3 i direktiv 91/542/EEG skulle kommis- sionen före utgången av år 1996 lämna ett förslag till rådet om ändring av gränsvärdena för förorenande utsläpp samt, vid behov, om ändring av provningsförfa- randet. I fråga om nya typgodkännanden skulle nya gränsvärden börja gälla tidigast från och med den 1 oktober 1999. Kommissionen har i sitt meddelande till Europaparlamen- tet och rådet (1) lagt fram ett europeiskt program omfat- tande luftkvalitet, vägtrafikutsläpp, bränslen och motor- teknik — Fordons- och oljeprogrammet — i syfte att uppfylla kraven i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/12/EG (2). En utredning om kostnads- effektiviteten inom ramen för Fordons- och oljeprogram- met visade att det var nödvändigt med ytterligare förbätt- ringar av dieselmotortekniken för tunga fordon för att år 2010 uppnå den luftkvalitet som beskrivs i kommissio- nens meddelande om Fordons- och oljeprogrammet. Strängare krav för nya dieselmotorer i direktiv 88/77/ EEG utgör en del av en heltäckande gemenskapsstrategi, som också kommer att omfatta en revidering av normer för personbilar och lätta lastbilar från år 2000, för- bättringar i fråga om motorbränslen samt en exaktare bedömning av utsläppsprestanda hos fordon som redan är i bruk. Direktiv 88/77/EEG är ett av särdirektiven inom ramen för det förfarande för typgodkännande som föreskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgod- kännande av motorfordon och släpvagnar till dessa for- don (3), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/27/EG (4). Enligt proportionalitetsprin- cipen som avses i artikel 3b tredje stycket i fördraget går de åtgärder som föreskrivs i detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet att sänka nivån av förorenande utsläpp från motorfordon. I Fordons- och oljeprogrammet har de sänkningar av utsläppsgränserna som skall gälla från och med år 2000 och som motsvarar minskningar på 30% i fråga om kväveoxider och 30% i fråga om partikelformiga utsläpp utpekats som avgörande åtgärder för att uppnå god luftkvalitet på medellång sikt. Sänkningar av utsläpps- gränserna med 30% i fråga om kolväteutsläpp och 30% i fråga om kolmonoxidutsläpp kommer på liknande sätt att ge förbättringar av luftkvaliteten på medellång sikt. Som komplettering till rådets direktiv 72/306/EEG (5), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/20/ EG (6), skulle en sänkning på 30% av avgasernas röktät- het jämfört med den som uppmäts på nuvarande motor- typer bidra till minskningen av partikelformiga utsläpp. För samtliga dessa sänkningar kommer hänsyn att tas till de effekter på utsläppen som nya provcykler får, vilka på ett bättre sätt återspeglar körningsmönstren hos de for- don som är i bruk. Fordonsburen diagnosteknik är ännu inte färdigutvecklad för tunga fordon men bör införas från år 2005 för att göra det möjligt att snabbt upptäcka fel på de kompo- nenter och system i fordonen som är av avgörande betydelse för avgasutsläpp och på så sätt göra det möjligt att i avsevärt högre grad bibehålla de ursprungliga utsläppsvärdena hos fordon i drift genom bättre över- syns- och underhållsrutiner. Nya provcykler bör införas för typgodkännande i fråga om gas- och partikelformiga utsläpp och röktäthet, vilket gör det möjligt att på ett mer representativt sätt bedöma utsläppsvärdena för dieselmotorer vid provningsförhål- landen som bättre liknar dem som fordon är utsatta för i praktiskt bruk. En ny provcykel bör införas för konven- tionella dieselmotorer och dieselmotorer utrustade med katalytisk avgasrening. En ny kombinerad provningsme- tod (med två cykler) bör införas för dieselmotorer utrus- tade med avancerade avgasreningssystem och för gasmo- torer. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att genom skattelätt- nader främja frambringandet av fordon som uppfyller de skärpta kraven som införs genom detta direktiv. (1) KOM(96) 248 slutlig, 18. 6. 1996. (2) EGT L 100, 19. 4. 1994, s. 42. (3) EGT L 42, 23. 2. 1970, s. 1. (4) EGT L 233, 25. 8. 1997, s. 1. (5) EGT L 190, 20. 8. 1972, s. 1. (6) EGT L 125, 16. 5. 1997, s. 21. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/3 Det behöver fastslås att ytterligare betydande sänkningar av gränsvärdena för utsläpp, med hänsyn till resultaten från kommissionens Fordons- och oljeprogram II, är pla- nerade från år 2005 för att främja vidareutvecklingen av fordon utrustade med den senaste avgasreningstekniken. Om inte betydande framsteg görs i riktning mot en världsomfattande harmoniserad provningsmetod, bör utsläppsgränserna för dieselmotorer år 2005 vara base- rade på den kombinerade provningsmetoden (med två cykler). — fordon: varje fordon enligt definitionen i bilaga II del A till direktiv 70/156/EEG, vilket framdrivs av en diesel- eller gasmotor, med undantag av fordon i kategori M1. — diesel- eller gasmotor: framdrivningskällan i ett fordon för vilket kan utfärdas typgodkännande som separat teknisk enhet enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG. ” 3. Bilagorna skall ersättas med bilagan till detta direk- Vid utarbetandet av gemenskapslagstiftning om utsläpp från motorfordon skall resultaten från pågående forsk- ning om egenskaperna hos partikelformiga utsläpp beak- tas. tiv. Senast den 31 december 1999 bör kommissionen redovisa utvecklingsläget när det gäller avgasrenare för tunga dieselfordon och sambandet med bränslekvaliteten. Kom- missionen bör också redovisa utvecklingsläget i fråga om särskilda miljövänliga utsläppsgränser för motorer som drivs med bränslen som gasol och naturgas. De utsläppsgränser som är planerade för 2005 och det tillhörande provningsförfarandet bör fastställas genom ett direktiv från Europaparlamentet och rådet på grundval av ett förslag som läggs fram av kommissionen senast den 31 december 1999. Direktiv 88/77/EEG bör ändras i enlighet med ovan- stående. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 2 1. Från och med den 1 oktober 1999 får ingen medlems- stat med hänvisning till en motors gas- och partikelfor- miga utsläpp och avgasröktäthet — vägra lämna EEG-typgodkännande eller vägra utfärda den handling som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, i dess genom direktiv 87/403/EEG (1) ändrade lydelse, eller vägra lämna nationellt typgod- kännande för en fordonstyp som framdrivs av en diesel- eller gasmotor, — förbjuda registrering, försäljning, idrifttagande eller bruk av sådana nya fordon, — vägra lämna EEG-typgodkännande för en typ av diesel- eller gasmotor, eller — förbjuda försäljning eller bruk av nya diesel- eller gasmotorer om de tillämpliga kraven i bilagorna till direktiv 88/ 77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet, är uppfyllda. Direktiv 88/77/EEG ändras på följande sätt: 2. Från och med den 1 oktober år 2000 1. Rubriken skall ersättas med följande: ”Rådets direktiv 88/77/EEG, av den 3 december 1987, om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikel- formiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol och vilka används i fordon” 2. Artikel 1 skall ersättas med följande: ”Artikel 1 — får medlemsstaterna inte längre lämna EEG-typgod- kännanden eller utfärda den handling som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, i dess genom direk- tiv 87/403/EEG ändrade lydelse, och — skall medlemsstaterna vägra lämna nationella typgod- kännanden för typer av diesel- eller gasmotorer och typer av fordon som framdrivs av diesel- eller gasmotorer vilkas avgasrök- täthet och utsläpp av gas- och partikelformiga förore- ningar inte uppfyller de gränsvärden som anges i tabel- lerna i del 6. 2. 1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet. I detta direktiv avses med (1) EGT L 220, 8. 8. 1987, s. 44. C 173/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. Från och med den 1 oktober 2001 skall medlemssta- terna ning av utsläppsnormerna för fordon och motorer som omfattas av detta direktiv. — betrakta intyg om överensstämmelse, vilka åtföljer nya fordon eller nya motorer i enlighet med direktiv 70/156/EEG, såsom inte längre giltiga vad avser arti- kel 7. 1 i nämnda direktiv, och — förbjuda registrering, försäljning, idrifttagande och bruk av nya fordon som framdrivs av en diesel- eller gasmotor samt försäljning och bruk av nya diesel- eller gasmotorer om motorns avgasröktäthet och utsläpp av gas- eller partikelformiga föroreningar inte uppfyller de gränsvär- den som anges i tabellerna i punkt 6. 2. 1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direkti- vet. Artikel 3 Medlemsstaterna får besluta om skattelättnader enbart för motorfordon som uppfyller direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet. Sådana skattelätt- nader skall utformas i enlighet med bestämmelserna i fördraget. Dessutom skall följande villkor vara upp- fyllda: — Skattelättnaderna skall gälla alla nya fordon som saluförs i en medlemsstat och som i förväg uppfyller de tillämpliga obligatoriska gränsvärden som anges på rad A i tabellerna 1 och 2 i punkt 6. 2. 1 i bilaga I till direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom det här direktivet. — Skattelättnaderna skall upphöra att gälla den dag som anges i artikel 2. 3, då utsläppsgränserna för nya fordon skall börja tillämpas obligatoriskt. — Skattelättnaderna skall för varje fordonstyp uppgå till ett belopp som är lägre än de extra kostnaderna för de tekniska lösningar som införts för att uppfylla utsläppsvärdena enligt artikel 2. 3 och för att utrusta fordonet med dessa lösningar. Kommissionen skall underrättas om planer på att införa eller ändra sådana skattelättnader som avses i första stycket i så god tid att den kan framföra sina synpunk- ter. Artikel 4 I förslaget skall hänsyn tas till — den översynsplan som beskrivs i artikel 3 i direktiv. och artikel 9 i direktiv. , — utvecklingen av avgasreningstekniken för diesel- och gasmotorer och sambandet mellan denna teknik och bränslekvaliteten, — utarbetandet av en världsomfattande harmoniserad provcykel för typgodkännandeprovning, — fordonsburna diagnossystem för motorer i tunga for- don, — relevanta bestämmelser om livslängd. Förslaget skall syfta till att uppnå en betydande minsk- ning av de förorenande utsläppen från de fordon och motorer som omfattas av detta direktiv. De strängare gränsvärdena skall börja gälla tidigast den 1 oktober 2005 för nya typgodkännanden. Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1999 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare före- skrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 6 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Kommissionen skall senast tolv månader efter det att detta direktiv trätt i kraft, dock under alla omständighe- ter senast den 31 december 1999, inför Europaparlamen- tet och rådet lägga fram ett förslag om ytterligare skärp- Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/5 BILAGA INNEHÅLLSFÖRTECKNING BILAGA I RÄCKVIDD, BEGREPP, BETECKNINGAR, FÖRKORTNINGAR M. M. 1 Räckvidd. 2 Begrepp, beteckningar, förkortningar m. m. 3 Ansökan om EG-typgodkännande. 4 EG-typgodkännande. 5 Motormärkningar. 6 Utsläppskrav och provningsmetoder. 7 Krav efter montering i fordonet. 8 Motorfamilj. 9 Produktionsöverensstämmelse. Tillägg 1 Förfarande för kontroll av produktionsöverensstämmelse när standardavvikelsen är till- fredsställande. Tillägg 2 Förfarande för kontroll av produktionsöverensstämmelse när standardavvikelsen är otill- fredsställande eller saknas. Tillägg 3 Förfarande för provning av produktionsöverensstämmelse på tillverkarens begäran. BILAGA II TEKNISKA UNDERLAG. Tillägg 1 Grundläggande specifikationer för (grund)motorn. 1 Motorbeskrivning. 2 Åtgärder mot luftföroreningar. 3 Bränslesystem. 4 Ventiltider. 5 Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning). 6 Hjälpaggregat som drivs av motorn. 7 Kompletterande information om provningsförhållanden. 8 Motorprestanda. Tillägg 2 Grundläggande tekniska specifikationer för motorfamiljen. 1 Gemensamma parametrar. 2 Tabeller över motorfamiljer. Tillägg 3 Grundläggande tekniska specifikationer för motortypen inom familjen. 1 Motorbeskrivning. 2 Åtgärder mot luftföroreningar. 3 Bränslesystem. 4 Ventiltider. 5 Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning). Tillägg 4 Tekniska specifikationer för motorrelaterade fordonsdelar. BILAGA III PROVNINGSFÖRFARANDE. 1 Inledning. 2 Provningsvillkor. Tillägg 1 ESC- och ELR-provcyklerna. 1 Motor- och dynamometerinställningar. 2 ESC-prov. 3 ELR-prov. 4 Beräkning av gasformiga utsläpp. Sid. 8 8 8 13 14 17 18 19 19 21 24 26 28 30 31 31 32 33 36 36 36 37 38 40 40 40 42 42 43 44 47 47 48 49 49 50 52 52 53 55 57 C 173/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 5 Beräkning av partikelformiga utsläpp. 6 Beräkning av rökvärden. Tillägg 2 ETC-provcykeln. 1 Bestämning av motorns vridmomentkurva. 2 Bestämning av referensprovcykeln. 3 Prov för utsläppsmätning. 4 Beräkning av gasformiga utsläpp. 5 Beräkning av partikelformiga utsläpp. Tillägg 3 Dynamometertabell för ETC-prov. Tillägg 4 Mät- och provtagningsmetoder. 1 Inledning. 2 Dynamometer och övrig provrumsutrustning. 3 Bestämning av gasformiga ämnen. 4 Bestämning av partiklar. 5 Bestämning av rök. Tillägg 5 Kalibrering. 1 Kalibrering av analysinstrumenten. 2 Kalibrering av CVS-systemet (Constant Volume Sampling). 3 Kalibrering av partikelmätsystemet. 4 Kalibrering av rökmätsystemet. BILAGA IV TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR REFERENSBRÄNSLENA. 1 Dieselbränsle. 2 Naturgas. 3 Gasol. BILAGA V ANALYS- OCH PROVTAGNINGSSYSTEM. 1 Bestämning av gasformiga utsläpp. 2 Avgasutspädning och bestämning av partikelformiga utsläpp. 3 Bestämning av röktäthet. Sid. 60 62 64 64 64 65 69 73 75 85 85 85 86 88 90 92 92 98 100 101 102 102 103 104 105 105 112 127 BILAGA VI INTYG OM EG-TYPGODKÄNNANDE. 131 BILAGA VII BERÄKNINGSEXEMPEL. 133 FIGURFÖRTECKNING Figur 1 Definitioner av begrepp och storheter som används i fråga om provcyklerna. Figur 2 Flödesschema över provning av produktionsöverensstämmelse. Figur 3 Provningsförlopp för ELR-prov. Figur 4 Interpolering av kontrollpunkten för NOx. Figur 5 Dynamometerdiagram för ETC-prov. Figur 6 Principschema över anordning för bestämning av NO2-omvandlarens verkningsgrad. Figur 7 Figur 8 Flödesschema över system för bestämning av CO, CO2, NOx och kolväten i outspädda avgaser. Flödesschema över system för bestämning av CO, CO2, NOx och kolväten i utspädda avgaser. 10 23 56 59 84 95 105 106 Figur 9 Flödesschema över metanbestämning (med gaskromatografi). 109 Figur 10 Flödesschema över metanbestämning med ickemetanavskiljare (Non-Methane Cutter, NMC). 111 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/7 Figur 11 System med delflödesutspädning och isokinetisk sond för provtagning i delflöde (under- trycksstyrt). Figur 12 System med delflödesutspädning och isokinetisk sond för provtagning i delflöde (över- trycksstyrt). Figur 13 System med delflödesutspädning och mätning av CO2- eller NOx-koncentration genom provtagning i delflöde. Figur 14 System med delflödesutspädning, mätning av CO2-koncentration, kolbalans och prov- tagning i hela flödet. Figur 15 System med delflödesutspädning, enkelt venturirör, koncentrationsmätning och provtag- ning i delflöde. Figur 16 System med delflödesutspädning, dubbla venturirör eller dubbla munstycken, koncentra- tionsmätning och provtagning i delflöde. Figur 17 System med delflödesutspädning, uppdelning på flera rör, koncentrationsmätning och provtagning i delflöde. Figur 18 System med delflödesutspädning, flödesreglering och provtagning i hela flödet. Figur 19 System med delflödesutspädning, flödesreglering och provtagning i delflöde. Figur 20 System med fullflödesutspädning. Figur 21 System för partikelprovtagning. Sid. 113 113 114 114 115 116 117 118 118 122 125 Figur 22 System med utspädning i två steg (endast för system med fullflödesutspädning). 125 Figur 23 Fullflödesopacimeter. Figur 24 Delflödesopacimeter. TABELLFÖRTECKNING Tabell 1 Gränsvärden vid ESC- och ELR-prov. Tabell 2 Gränsvärden vid ETC-prov. Tabell 3 Tröskelvärden för godkännande och underkännande enligt förfarandet i tillägg 1. Tabell 4 Tröskelvärden för godkännande och underkännande enligt förfarandet i tillägg 2. Tabell 5 Tröskelvärden för godkännande och underkännande enligt förfarandet i tillägg 3. Tabell 6 Regressionslinjetoleranser. Tabell 7 Punkter som får uteslutas från regressionsanalysen. Tabell 8 Mätinstrumentens noggrannhet. Tabell 9 Rekommenderade minsta provmassor på filtren. 128 129 18 19 25 27 29 68 69 85 89 C 173/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 BILAGA I RÄCKVIDD, DEFINITIONER, SYMBOLER OCH FÖRKORTNINGAR, ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE, SPECIFIKATIONER OCH PROV SAMT PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 1 RÄCKVIDD Det här direktivet omfattar gas- och partikelformiga föroreningar från alla motorfordon utrustade med förbränningsmotorer med kompressionständning (dieselmotorer); gasformiga föroreningar från alla motorfordon utrustade med förbränningsmotorer med gnisttändning och drivna med naturgas eller gasol samt förbränningsmotorer med kompressionständning eller gnisttändning enligt artikel 1 med undantag av de fordon i kategorierna N1, N2 och M2 för vilka typgodkännande har lämnats i enlighet med direktiv 70/220/EEG (1), senast ändrat genom direktiv 96/44/EG (2). 2 BEGREPP, BETECKNINGAR, FÖRKORTNINGAR M. M. I detta direktiv används följande begrepp med de betydelser som här anges. 2. 1 2. 2 provcykel: en serie provningspunkter, var och en med fastlagt varvtal och vridmoment, vilka motorn skall genomgå under stationära driftsförhållanden (ESC-prov) eller kortvariga drifts- förhållanden (ETC- och ELR-prov). godkännande av motor (motorfamilj): tillstånd att använda en motortyp (motorfamilj) med avseende på mängden utsläppta gas- och partikelformiga föroreningar. 2. 3 dieselmotor: förbränningsmotor som fungerar enligt kompressionständningsprincipen. gasmotor: motor som drivs med naturgas eller gasol som bränsle. 2. 4 2. 5 2. 6 2. 7 motortyp: kategori av motorer vilka inte skiljer sig från varandra i fråga om de grundläg- gande egenskaperna enligt motorspecifikationerna i bilaga II till detta direktiv. motorfamilj: en tillverkares sammanföring av motorer, vilka genom sin konstruktion, såsom den definieras i tillägg 2 i bilaga II till detta direktiv, bedöms ha likvärdiga avgasutsläppsvär- den. Alla motorer i familjen måste uppfylla de tillämpliga gränsvärdena för utsläpp. grundmotor: motor utvald ur en motorfamilj enligt sådana kriterier att dess utsläppsegenska- per blir representativa för hela motorfamiljen. gasformiga föroreningar: kolmonoxid, kolväten (med antagande av förhållandet C1:H1,85 för diesel, C1:H2,525 för gasol och C1:H2,93 för naturgas (ickemetankolväten)), metan (med antagande av förhållandet C1:H4) och oxider av kväve, varvid de sistnämnda uttrycks i kvävedioxidekvivalenter (NO2). partikelformiga föroreningar: allt material som samlats upp på ett specificerat filter efter utspädning av avgaserna med ren filtrerad luft så att temperaturen inte överstiger 325 K (52°C). 2. 8 rök: partiklar som befinner sig i suspension i avgasströmmen från en dieselmotor och som absorberar, reflekterar eller bryter ljus. (1) EGT L 76, 6. 4. 1970, s. 1. (2) EGT L 210, 20. 8. 1996, s. 25. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/9 2. 9 2. 10 2. 11 2. 12 2. 13 2. 14 2. 15 2. 16 2. 17 2. 18 2. 19 2. 20 2. 21 2. 22 2. 23 2. 24 2. 25 2. 26 nettoeffekt: den effekt i EG-kW som erhålls i provbänk vid vevaxelns ände eller motsvarande, uppmätt i enlighet med EG-metoden för mätning av effekt enligt direktiv 80/1269/EEG (1), senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (2). uppgiven maxeffekt (Pmax): största effekt i EG-kW (nettoeffekt) enligt tillverkarens uppgift i hans ansökan om typgodkännande. procentuell belastning: andelen av det maximalt tillgängliga vridmoment som erhålls vid ett visst varvtal hos motorn. ESC-prov: en provcykel bestående av 13 stationära driftslägen (steady state-steg). Används i enlighet med avsnitt 6. 2 i denna bilaga. ELR-prov: en provcykel bestående av en serie belastningssteg med konstanta motorvarvtal. Används i enlighet med avsnitt 6. 2 i denna bilaga. ETC-prov: en provcykel bestående av 1 800 sekundvist fastställda driftslägen. Används i enlighet med avsnitt 6. 2 i denna bilaga. motorns driftsvarvtalsområde: det varvtalsområde som används oftast vid körning. Ligger mellan det låga och höga varvtalet såsom de anges i bilaga III till detta direktiv. låga varvtalet (nloo): det lägsta motorvarvtal vid vilket 50% av den uppgivna maxeffekten levereras. höga varvtalet (nhi): det högsta motorvarvtal vid vilket 70% av den uppgivna maxeffekten levereras. motorvarvtal A, B och C: de provningsvarvtal inom motorns driftsvarvtalsområde vilka skall användas för ESC- och ELR-proven såsom beskrivet i tillägg 1 i bilaga III till detta direktiv. kontrollområde: området som ligger mellan motorvarvtalen A och C och effekterna 25% och 100% av maxeffekt. referensvarvtal (nref): motsvarar 100% av det varvtal som används för omvandling av de normaliserade (relativa) varvtalsvärdena från ETC-provet till verkliga varvtal (avnormalise- ring) såsom beskrivet i tillägg 2 i bilaga III till detta direktiv. opacimeter: instrument för mätning av absorptionskoefficienten hos rökpartiklar baserat på ljusutsläckningsprincipen. naturgastyp: H eller L såsom de beskrivs i Europastandard EN 437, daterad november 1993. självanpassning: varje lösning som gör att motorns luft-bränsleförhållande kan hållas kon- stant. omkalibrering: fininställning av en naturgasmotor så att den ger samma prestanda (effekt och bränsleförbrukning) med en annan naturgastyp. Wobbe-talet (undre Wobbe-talet W1 eller övre Wobbe-talet Wu): är förhållandet mellan värmevärdet per volymenhet för en gas och kvadratroten ur dess relativa densitet (i förhållande till luft) under samma referensförhållanden: W = Hgas × ˛ρ air / ρ gas λ-skiftfaktorn (Sλ): är ett uttryck som beskriver den förmåga som motorn måste ha att anpassa sig till en ändring av luftöverskottsförhållandet λ, om motorn drivs med en gas vars sammansättning skiljer sig från ren metan (se bilaga VII beträffande beräkningen av Sλ). (1) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (2) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. C 173/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Definitioner av begrepp och storheter som används i fråga om provcyklerna Figur 1 Nettoeffekt [% av maximal nettoeffekt Pmax] 50 % av Pmax Kontroll- område 100 80 60 40 20 Pmax 70 % av Pmax 0 Tomgång ninf A B Motorvarvtal C nref nsup 2. 27 Storhetsbeteckningar och förkortningar 2. 27. 1 Storhetsbeteckningar för provningsparametrar Beteckning Måttenhet Förklaring AP AT CEE CEM C1 conc D0 DF D E EZ fa fc FFH FS GAIRW GAIRD GDILW GEDFW GEXHW GFUEL m² m² — — — ppm eller volympro- cent m³/s — — — Den isokinetiska provtagningssondens tvärsnittsarea Avgasrörets tvärsnittsarea Verkningsgrad för etan Verkningsgrad för metan Kol 1-ekvivalent kolväte Index som anger att det är fråga om ett koncentrationsvärde PDP-kalibreringsfunktionens skärningspunkt Utspädningsfaktor Konstant i Besselfunktionen Konstant i Besselfunktionen g/kWh Interpolerat NOx-utsläpp i kontrollpunkten — s−1 — — kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h kg/h Atmosfärsfaktor för laboratoriet Besselfiltrets gränsfrekvens Bränslespecifik faktor för beräkning av våt koncentration utifrån torr koncentration Stökiometrisk faktor Inloppsluftens massflöde på våt bas Inloppsluftens massflöde på torr bas Utspädningsluftens massflöde på våt bas Ekvivalent massflöde för utspädda avgaser på våt bas Avgasernas massflöde på våt bas Bränslets massflöde 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/11 Beteckning Måttenhet Förklaring GTOTW kg/h De utspädda avgasernas massflöde på våt bas H HREF Ha Hd MJ/m³ Värmevärde g/kg g/kg g/kg Referensvärde för absolut luftfuktighet (10,71 g/kg) Inloppsluftens absoluta fuktighet Utspädningsluftens absoluta fuktighet HTCRAT mol/mol Väte/kol-förhållande i K k KH,D KH,G KV KW,a KW,d KW,e KW,r L La m mass MDIL Md Mf Mf,p Mf,b MSEC MSEC MTOTW MTOTW,i — — m−1 — — — — — — % m Index som betecknar ett enskilt provsteg (nr i) Besselkonstant Ljusabsorptionskoefficient Luftfuktighetskorrektion för NOx i dieselmotorer Luftfuktighetskorrektion för NOx i gasmotorer CFV-kalibreringsfunktion Korrektionsfaktor från torr till våt bas för inloppsluften Korrektionsfaktor från torr till våt bas för utspädningsluften Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de utspädda av- gaserna Korrektionsfaktor från torr till våt bas för de utspädda av- gaserna Procent av maximalt vridmoment vid provningsvarvtalet Effektiv optisk väglängd PDP-kalibreringsfunktionens lutningskoefficient g/h eller g Index som anger att det är fråga om utsläppens massflöde kg mg mg mg mg kg kg kg kg Massa av det prov på utspädningsluften som passerat genom partikelprovtagningsfiltren Massa av partikelprovet från den uppsamlade utspädningsluf- ten Uppsamlad partikelprovmassa Partikelprovmassa uppsamlad på huvudfilter Partikelprovmassa uppsamlad på sekundärfilter Massa av provet från de utspädda avgaserna som passerat genom partikelprovtagningsfiltren Massa av sekundär utspädningsluft Total CVS-massa under provcykeln, på våt bas Momentan CVS-massa på våt bas C 173/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Beteckning Måttenhet Förklaring N Np NP,i n np nhi nlo nref pa PA pB pd ps p1 P(a) P(b) P(n) P(m) Ω Qs q r Ra Rd Rf ρ S Si Sλ T Ta t te tf tp ∆t ∆ti (cid:244) % — — min−1 s−1 min−1 min−1 min−1 kPa kPa kPa kPa kPa kPa kW kW kW kW — m³/s — — % % — kg/m³ kW m−1 K K s s s s s s Ljusabsorption Totalt antal PDP-varv (slag) under cyklen Antal PDP-varv (slag) under ett tidsintervall Motorvarvtal PDP-varvtal (antal pumpslag per sekund) Höga motorvarvtalet Låga motorvarvtalet Referensmotorvarvtal för ETC-prov Mättnadstryck hos motorns inloppsluft Absolut tryck Totalt atmosfärstryck Mättnadstryck hos utspädningsluften Torrt atmosfärstryck Undertryck vid pumpinloppet Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras på inför provet Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras av inför provet Okorrigerad nettoeffekt Effekt uppmätt på provbänk Besselkonstant CVS-volymflöde Utspädningsfaktor Förhållandet mellan tvärsnittsareorna hos den isokinetiska provtagningssonden och avgasröret Inloppsluftens relativa fuktighet Utspädningsluftens relativa fuktighet Flamjoniseringsdetektorns responsfaktor (FID-responsfaktor) Densitet Dynamometerinställning Momentant rökvärde λ-skiftfaktor Absolut temperatur Inloppsluftens absoluta temperatur Mättid Elektrisk responstid Filtrets responstid för Besselfunktionen Fysikalisk responstid Tidsintervall mellan successiva rökprov (= l/provtagningsfre- kvensen) Tidsintervall för momentan CFV-flöde % Röktransmission 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/13 Beteckning Måttenhet Förklaring V0 W Wact Wref WF WFE X0 Yi m³/varv PDP-volymflöde under verkliga förhållanden kWh kWh — — m³/varv m−1 Wobbe-tal Verkligt arbete genererat under ETC-cykeln Arbete genererat under referens-ETC-cyklen Vägningsfaktor Effektiv vägningsfaktor Kalibreringsfunktion för PDP-volymflödet 1 sekunds Besselvägt rökmedelvärde 2. 27. 2 Formler och förkortningar för kemisk ämnen CH4 Metan C2H6 Etan C3H8 Propan Kolmonoxid CO Dioktylftalat DOP CO2 Koldioxid HC Kolväten NMHC Ickemetankolväten NOx NO NO2 PT Kväveoxider Kvävemonoxid Kvävedioxid Partikelformiga utsläpp 2. 27. 3 Förkortningar Venturirör för kritiskt flöde Kemiluminescendsdetektor Europeiskt prov avseende belastningsrespons Europeisk steady state-cykel Europeisk transient cykel Flamjoniseringsdetektor Gaskromatograf CFV CLD ELR ESC ETC FID GC HCLD Uppvärmd kemiluminescensdetektor HFID LPG NDIR NG NMC Uppvärmd flamjoniseringsdetektor Gasol Icke-dispersiv infrarödanalysator (Non-Dispersive Infrared Analyser) Naturgas Ickemetanavskiljare (Non-Methane Cutter) 3 ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE 3. 1 3. 1. 1 Ansökan om EG-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj som en separat teknisk enhet Ansökan om EG-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj skall inges av motortill- verkaren eller dennes ombud. För dieselmotorer avser godkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och för gasmotorer avser godkännandet utsläppen av gasfor- miga föroreningar. 3. 1. 2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter: 3. 1. 2. 1 En beskrivning av motortypen eller i tillämpliga fall motorfamiljen. Beskrivningen skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga II till detta direktiv och uppfylla kraven i artikel 9a i direktiv 70/156/EEG. C 173/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 1. 3 En motor som i fråga om de uppgifter som anges i bilaga II överensstämmer med motortypen eller grundmotorn skall ställas till förfogande för den tekniska tjänst som ansvarar för de godkännandeprov som avses i avsnitt 6. 3. 2 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess motor 3. 2. 1 Ansökan om EG-typgodkännande av ett fordon skall inges av fordonstillverkaren eller dennes ombud. I fallet dieselmotor eller dieselmotorfamilj avser godkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och i fallet gasmotor eller gasmotorfamilj avser godkännandet utsläppen av gasformiga föroreningar. 3. 2. 2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter: 3. 2. 2. 1 En beskrivning av fordonstypen, av de delar som hör till motorn samt av motortypen eller i tillämpliga fall motorfamiljen. Beskrivningen skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga II, tillsammans med de dokument som krävs för tillämpningen av artikel 3 i direktiv 70/ 156/EEG. 3. 3 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med godkänd motor 3. 3. 1 Ansökan om EG-typgodkännande av ett fordon skall inges av fordonstillverkaren eller dennes ombud. I fallet godkänd dieselmotor eller dieselmotorfamilj avser fordonsgodkännandet utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar, och i fallet godkänd gasmotor eller gasmotorfamilj avser fordonsgodkännandet utsläppen av gasformiga föroreningar. 3. 3. 2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar med följande uppgifter: 3. 3. 2. 1 En beskrivning av fordonstypen och av till motorn hörande delar innehållande de tillämpliga uppgifter som anges i bilaga II samt en kopia av intyget om EG-typgodkännande (bilaga VI) för motorn eller i tillämpliga fall motorfamiljen som en separat teknisk enhet monterad i fordonstypen, tillsammans med de dokument som krävs för tillämpningen av artikel 3 i direktiv 70/156/EEG. 4 EG-TYPGODKÄNNANDE 4. 1 EG-typgodkännande för generella bränsletyper För EG-typgodkännande för generella bränsletyper gäller följande krav: 4. 1. 1 4. 1. 2 4. 1. 3 För dieselbränsle måste grundmotorn uppfylla kraven i det här direktivet med användning av det referensbränsle som anges i bilaga IV. För naturgas skall det framgå att rundmotorn kan anpassa sig automatiskt till alla bränslesammansättningar som kan förekomma på marknaden. I fallet naturgas talar man generellt om två bränsletyper: gas med högt värmevärde (H-gas) och gas med lågt värmevärde (L-gas). Det finns dock en betydande spridning inom bägge typerna — de skiljer sig märkbart åt i fråga om energiinnehållet uttryckt som Wobbe-tal samt i fråga om sin λ-skiftfaktor (Sλ). Formlerna för beräkningen av Wobbe-talet och Sλ återfinns i punkterna 2. 25—2. 26. Referens- bränslenas sammansättning återspeglar variationerna i dessa parametrar. Grundmotorn skall uppfylla kraven i det här direktivet med användning av referensbränslena G20 och G25 med specifikationer enligt bilaga IV, utan någon ändring av motorns bränsle- inställning mellan proven med de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III. För motorer som drivs med naturgas och som ställs om för drift på H-gas eller L-gas med hjälp av en omkopplare, varvid anpassningen till variationerna inom de båda respektive gastyperna sker automatiskt, skall grundmotorn provas för båda gastyperna med användning av de två tillämpliga referensbränslena med specifikationer enligt bilaga IV. Bränslena av H-typ är G20 (bränsle 1) och G23 (bränsle 2), och bränslena av L-typ är G23 (bränsle 1) och G25 (bränsle 2). (G23 tillhör båda typerna eftersom det bildar gränsen mellan dem. ) 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/15 Grundmotorn skall uppfylla kraven i det här direktivet i båda omkopplarlägena utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två bränslena i respektive omkopplarläge. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III. 4. 1. 3. 1 På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle (bränsle 3) om λ- skiftfaktorn (Sλ) ligger mellan λ-skiftfaktorerna för bränslena G20 och G25, t. ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från detta prov får användas som underlag för bedömning av produktionsöverensstämmelsen. 4. 1. 3. 2 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt: r = utsläppsresultat med referensbränsle 2 utsläppsresultat med referensbränsle 1 eller ra = och rb = utsläppsresultat med referensbränsle 2 utsläppsresultat med referensbränsle 3 utsläppsresultat med referensbränsle 1 utsläppsresultat med referensbränsle 3 4. 1. 4 För gasoldrivna motorer skall det framgå att grundmotorn kan anpassa sig automatiskt till alla bränslesammansättningar som kan förekomma på marknaden. I gasol förekommer variationer i C3/C4-sammansättningen. Dessa variationer återspeglas i referensbränslena. Grundmotorn skall uppfylla utsläppskraven med användning av referensbränslena A och B med specifikationer enligt bilaga IV, utan ändring av motorns bränsleinställning mellan proven med de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III. 4. 1. 4. 1 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt: r = utsläppsresultat med referensbränsle 2 utsläppsresultat med referensbränsle 1 4. 2 EG-typgodkännande för viss bränsletyp Med dagens teknik är det ännu inte möjligt att åstadkomma naturgasmotorer av lean burn-typ som anpassar sig automatiskt till olika bränslesammansättningar. Dessa motorer erbjuder likväl fördelar i fråga om verkningsgrad och koldioxidutsläpp. Om en användare kan garanteras leveranser av bränsle med konstant sammansättning kan en lean burn-motor vara ett bra val för honom. En sådan motor skulle kunna ges godkännande begränsat till en viss bränsletyp. För den internationella harmoniseringens skull anses det önskvärt att ett provexemplar av en sådan motor ges internationellt godkännande. Varianter av motorn, vilka är godkända för en viss bränsletyp, skulle då behöva vara identiska med undantag av innehållet i databasen för bränslesystemets styrenhet samt sådana delar av bränslesystemet (t. ex. insprutningsmunstycken) som måste anpassas till ett annorlunda bränsleflöde. För EG-typgodkännande för en viss bränsletyp gäller följande krav: 4. 2. 1 Godkännande med avseende på avgasutsläpp från motor som drivs på naturgas och som är konstruerad för drift på antingen H-gas eller L-gas Grundmotorn skall provas för respektive gastyp med användning av de två tillämpliga referensbränslena med specifikationer enligt bilaga VI. Bränslena av H-typ är G20 (bränsle 1) och G23 (bränsle 2), och bränslena av L-typ är G23 (bränsle 1) och G25 (bränsle 2). (G23 tillhör båda typerna eftersom det bildar gränsen mellan dem. ) Grundmotorn skall uppfylla utsläpps- kraven utan ändring av motorns bränsleinställning mellan de två bränslena. Efter bränslebytet är det dock tillåtet att köra en ETC-cykel utan mätningar för att motorn skall ställa om sig. Före provning skall grundmotorn köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III. C 173/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 4. 2. 1. 1 På tillverkarens begäran kan motorn provas med ett tredje bränsle (bränsle 3) om λ- skiftfaktorn (Sλ) ligger mellan λ-skiftfaktorerna för bränslena G20 och G23 respektive G23 och G25, t. ex. då bränsle 3 är ett bränsle som finns på marknaden. Resultaten från detta prov får användas som underlag för bedömning av produktionsöverensstämmelsen. 4. 2. 1. 2 Förhållandet r mellan utsläppsresultaten för bränslena skall bestämmas för varje förorening på följande sätt: r = utsläppsresultat med referensbränsle 2 utsläppsresultat med referensbränsle 1 eller ra = och utsläppsresultat med referensbränsle 2 utsläppsresultat med referensbränsle 3 rb = utsläppsresultat med referensbränsle 1 utsläppsresultat med referensbränsle 3 4. 2. 1. 3 Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt (se punkt 5. 1. 5) med uppgift om vilken gastyp (H eller L) motorn är godkänd för. 4. 2. 2 4. 2. 2. 1 4. 2. 2. 2 4. 2. 2. 3 Godkännande med avseende på avgasutsläpp från en motor som drivs på naturgas eller gasol och som är konstruerad för drift på bränsle av en viss sammansättning Grundmotorn skall uppfylla utsläppskraven med användning av referensbränslena G20 och G25 i fallet naturgas och referensbränslena A och B i fallet gasol, alla med specifikationer enligt bilaga IV. Mellan proven får fininställning av bränslesystemet göras. Fininställningen består i omkalibrering av bränslesystemets databas, dock utan att reglersystemets grundläg- gande inriktning eller databasens grundstruktur ändras på något sätt. Vid behov får man byta ut delar som är direkt förknippade med bränsleflödets storlek (t. ex. insprutningsmunstycken). Motorn måste ge samma effekt på båda bränslena. Om tillverkaren så önskar får motorn provas på referensbränslena G20 och G23 eller på G23 och G25. Då kommer EG-typgodkännandet att gälla enbart för H-gas respektive L-gas. Vid leveransen till kunden skall motorn vara märkt med uppgift om vilken bränslesamman- sättning motorn har kalibrerats för. 4. 3 Godkännande av avgasutsläpp för motor som ingår i en motorfamilj 4. 3. 1 Med undantag av fallet som beskrivs i punkt 4. 3. 2 skall, utan att något ytterligare prov krävs, godkännandet av en grundmotor utsträckas till att omfatta alla motorer i motorfamil- jen för alla bränslesammansättningar som ligger inom det område som grundmotorn godkänts för (i fallet med motorer som beskrivs i punkt 4. 2. 2) eller för samma bränsletyp (H eller L) som grundmotorn godkänts för (i fallet med motorer som beskrivs i punkt 4. 1 eller 4. 2). 4. 3. 2 Ytterligare provmotor Vid ansökan om EG-typgodkännande av en motor, eller av ett fordon i fråga om dess motor, och då den aktuella motorn ingår i en motorfamilj gäller följande: Om den godkännande myndigheten kommer fram till att grundmotorn som valts ut för ansökan inte är helt representativ för motorfamiljen som den definieras i tillägg 1 till bilaga I, får en alternativ och vid behov en ytterligare referensmotor väljas ut av den godkännande myndigheten och provas. 4. 4 Intyg om EG-typgodkännande Ett intyg enligt mallen i bilaga VI skall utfärdas som bevis på de godkännanden som avses i punkterna 3. 1, 3. 2 och 3. 3. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/17 5 5. 1 MOTORMÄRKNINGAR Den motor som godkänts som en teknisk enhet måste vara försedd med följande märkningar: 5. 1. 1 Motortillverkarens varumärke eller firmanamn. 5. 1. 2 Tillverkarens handelsbeteckning. 5. 1. 3 5. 1. 4 EG-typgodkännandenumret föregånget av nationalitetsbeteckningen för det land som lämnat EG-typgodkännandet. (1) För naturgasmotorer skall en av följande märkningar placeras efter EG-typgodkännandenum- ret: — H på motorer som godkänts och kalibrerats för H-gas. — L på motorer som godkänts och kalibrerats för L-gas. — HL på motorer som godkänts och kalibrerats för både H-gas och L-gas. — Ht på motorer som godkänts och kalibrerats för H-gas med bestämd sammansättning och vilka kan ställas om till H-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem. — Lt på motorer som godkänts och kalibrerats för L-gas med bestämd sammansättning och vilka kan ställas om till L-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem. — HLt på motorer som godkänts och kalibrerats för H- eller L-gas med bestämd samman- sättning och vilka kan ställas om till H- eller L-gas med annan sammansättning genom fininställning av motorns bränslesystem. 5. 1. 5 Märkskyltar För naturgas- och gasolmotorer godkända för viss bränsletyp gäller följande krav på märkskyltarna: 5. 1. 5. 1 I n n e h å l l Följande information måste finnas med: Då punkt 4. 2. 1. 2 är tillämplig skall texten på märkskylten lyda ”ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS AV TYP H” respektive ”ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS AV TYP L”. Då punkt 4. 2. 2. 3 är tillämplig skall texten på märkskylten lyda ”ENBART FÖR DRIFT MED NATURGAS MED SAMMANSÄTTNINGEN. ” eller ”ENBART FÖR DRIFT MED GASOL MED SAMMANSÄTTNINGEN. ”. Alla uppgifter i de tillämpliga tabellerna i bilaga VI skall finnas med tillsammans med uppgift om de enskilda beståndsdelar och gränser som motortillverkaren specificerat. Bokstäverna och siffrorna måste vara minst 4 mm höga. 5. 1. 5. 2 E g e n s k a p e r Märkskyltarna skall vara sådana att de består under motorns livslängd. Texten skall vara lättläst och svårutplånlig. Vidare måste märkskyltarna vara fästade på ett sådant sätt att de sitter säkert under motorns livslängd och inte kan avlägsnas utan att de i så fall förstörs eller blir oläsliga. 5. 1. 5. 3 P l a c e r i n g Märkskyltarna måste vara fästade på en motordel som är nödvändig för motorns normala funktion och som normalt inte behöver bytas ut under motorns livslängd. Vidare måste märkskyltarna vara placerade så att de är väl synliga för en normal person efter att motorn har utrustats klart med alla hjälpaggregat som behövs för motorns funktion. 5. 2 Om ansökan avser EG-typgodkännande av en fordonstyp i fråga om motorn, skall de märkskyltar som avses i punkt 5. 1. 5 även placeras i anslutning till bränslepåfyllningsöpp- ningen. (1) 1 = Tyskland, 2 = Frankrike, 3 = Italien, 4 = Nederländerna, 5 = Sverige, 6 = Belgien, 9 = Spanien, 11 = Förenade kungariket, 12 = Österrike, 13 = Luxemburg, 16 = Norge, 17 = Finland, 18 = Danmark, 21 = Portugal, 23 = Grekland, FI = Liechtenstein, IS = Island, IRL = Irland. C 173/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 5. 3 Om ansökan avser EG-typgodkännande av en fordonstyp med godkänd motor, skall de märkskyltar som avses i punkt 5. 1. 5 även placeras i anslutning till bränslepåfyllningsöpp- ningen. 6 UTSLÄPPSKRAV OCH PROVNINGSMETODER 6. 1 Allmänt Vad gäller de delar som kan påverka utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer och utsläppen av gasformiga föroreningar från gasmotorer skall de vara så konstruerade, tillverkade och sammanbyggda att motorn vid normalt bruk uppfyller bestäm- melserna i detta direktiv. 6. 2 Specifikationer för utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar och rök Utsläppen skall uppmätas i ESC- och ELR-prov med konventionella dieselmotorer, inbegripet sådana som är utrustade med elektronisk bränsleinsprutning, avgasåterföring (EGR, Exhaust Gas Recirculation) och/eller oxidationskatalysatorrening. Dieselmotorer utrustade med avan- cerade system för avgasefterbehandling, däribland NOx-katalysatorer och/eller partikelfällor, skall dessutom genomgå ETC-prov. För gasmotorer skall gasutsläppen uppmätas i ETC-prov — partikelutsläppen provas inte. ESC- och ELR-proven beskrivs i tillägg 1 till bilaga III, och ETC-provet beskrivs i tilläggen 2 och 3 till bilaga III. Utsläppen av gasformiga föroreningar samt i tillämpliga fall partikelformiga föroreningar och rök från den motor som undergår provning skall mätas med de metoder som beskrivs i tillägg 4 till bilaga III. I bilaga V beskrivs de rekommenderade analyssystemen för gasformiga föroreningar, de rekommenderade partikelprovtagningssystemen och det rekommenderade rökmätsystemet. För naturgasmotorer skall metanutsläppet rapporteras, men det finns inget gränsvärde fastställt. Andra system eller analysatorer kan ges godkännande av Tekniska tjänsten om det framgår att de ger likvärdiga resultat i respektive provcykel. Att systemen är likvärdiga skall avgöras på grundval av en undersökning med sju provpar (eller mer) för bestämning av korrelationen mellan det aktuella systemet och ett av de referenssystem som nämns i detta direktiv. För partikelformiga utsläpp godtas enbart fullflödessystemet som referenssystem. Med ”resultat” menas utsläppsvärdet från respektive provcykel. Korrelationsprovet skall utföras vid samma laboratorium, i samma provrum och på samma motor, och det skall helst göras samtidigt med de båda systemen. Kriteriet på överensstämmelse är att medelvärdena från provparen får avvika med högst 6 5% mellan systemen. För att införa ett nytt system i direktivet skall avgörandet att systemen är likvärdiga vara grundat på beräkning av repeterbarhet och reproducerbarhet enligt beskrivningen i ISO 5725. 6. 2. 1 Gränsvärden D i e s e l m o t o r e r De specifika massorna av kolmonoxid, kolväten, kväveoxider och partiklar enligt resultaten från ESC-provet samt av rök enligt resultatet från ELR-provet får inte överskrida värdena i tabell 1. Tabell 1 Gränsvärden för dieselmotorer vid ESC- och ELR-prov Massa av kolmonoxid (CO) g/kWh Massa av kolväten (HC) g/kWh Massa av kväveoxider (NOx) g/kWh Massa av partiklar (PT) g/kWh Rök m−1 2,1 0,66 5,0 0,10 0,13 (1) 0,8 Datum År 2000 (1) För motorer med slagvolym mindre än 700 cm³ per cylinder och varvtal över 3 000 min−1 vid nominell effekt. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/19 D i e s e l - o c h g a s m o t o r e r För dieselmotorer som genomgår ytterligare provning i form av ETC-prov, och alltid för gasmotorer, får de specifika massorna av kolmonoxid, ickemetankolväten, metan (där så är tillämpligt), kväveoxider och partiklar (där så är tillämpligt) inte överskrida värdena i tabell 2. Tabell 2 Gränsvärden för diesel- och gasmotorer vid ETC-prov Massa av kolmonoxid (CO) g/kWh Massa av ickemetan- kolväten (NMHC) g/kWh Massa av metan (CH4) (1) g/kWh Massa av kväveoxider (NOx) g/kWh Massa av partiklar (PT) (2) g/kWh 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 0,21 (3) Datum År 2000 (1) Gäller enbart naturgasmotorer. (2) Gäller enbart dieselmotorer. (3) För motorer med slagvolym mindre än 700 cm³ per cylinder och varvtal på över 3 000 min−1 vid nominell effekt. 6. 2. 2 Mätning av kolväten från diesel- och gasmotorer 6. 2. 2. 1 En tillverkare får välja att i ETC-provet mäta massan av kolväten i stället för massan av ickemetankolväten. Som gränsvärde för kolväten gäller i så fall samma gränsvärde som för ickemetankolväten (se tabell 2). 6. 2. 3 Särskilda krav för dieselmotorer 6. 2. 3. 1 6. 2. 3. 2 7 7. 1 7. 1. 1 7. 1. 2 7. 1. 3 7. 1. 4 Den specifika massa av kväveoxiderna som uppmätts i de slumpmässigt utvalda kontroll- punkterna inom ESC-provets kontrollområde får inte med mer än 10% överskrida de värden som interpolerats fram från de angränsande provstegen. Rökvärdet från det slumpmässigt utvalda provningsvarvtalet i ELR-provet får inte överskrida det högsta av följande två värden: 120% av det högsta rökvärdet från de två närliggande provningsvarvtalen, eller 105% av gränsvärdet. KRAV EFTER MONTERING I FORDONET Motorn skall vara monterad i fordonet så att följande egenskaper i fråga om motorns typgodkännande är uppfyllda: Insugningsundertrycket får inte överskrida det som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn. Avgasmottrycket får inte överskrida det som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn. Avgassystemets volym får inte avvika med mer än 40% från den volym som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn. Den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som behövs för motorns drift får inte överskrida den som anges i bilaga VI för den typgodkända motorn. 8 MOTORFAMILJ 8. 1 Egenskaper för beskrivning av en motorfamilj Motorfamiljen, som motortillverkaren definierat den, kan beskrivas i form av grundläggande egenskaper som måste vara samma för alla motorer i den aktuella familjen. I några fall kan C 173/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 egenskaperna påverka varandra ömsesidigt. Man måste även ta hänsyn till sådana effekter så att de motorer som ingår i en motorfamilj alla har likadana egenskaper i fråga om avgasutsläppen. För att en viss grupp av motorer skall kunna anses tillhöra samma motorfamilj måste följande egenskaper vara samma för alla motorer: 8. 1. 1 8. 1. 2 Förbränningscykel: — tvåtakt — fyrtakt Kylmedel: — luft — vatten — olja 8. 1. 3 Antal cylindrar (enbart för gasmotorer och motorer med avgasefterbehandling) (Motorer med färre cylindrar än grundmotorn får räknas till samma motorfamilj förutsatt att bränslesystemet mäter bränsleflödet till varje enskild cylinder. ) 8. 1. 4 8. 1. 5 8. 1. 6 8. 1. 7 8. 1. 8 Slagvolym per cylinder: — högst 15% spridning mellan motorerna. Inloppssystem: — sugmotor — överladdning Förbränningsrummets typ och utformning: — förkammare — virvelkammare — direktinsprutning (öppen typ) Ventiler och kanaler — konfiguration, storlek och antal: — cylinderlock — cylindervägg — vevhus Bränsleinsprutningssystem (dieselmotorer): — pumpinsprutare — radinsprutare — fördelarpump — ensamt pumpelement — enhetsinsprutare 8. 1. 9 Bränslesystem (gasmotorer): — blandarenhet — insprutning i ångform (enkel- eller flerpunkts) — insprutning i vätskeform (enkel- eller flerpunkts) 8. 1. 10 Tändsystem (gasmotorer) 8. 1. 11 Diverse funktioner: — avgasåterföring (EGR) — vatteninsprutning/emulsion — luftinsprutning — laddluftskylning 8. 1. 12 Avgasefterbehandling: — trevägskatalysator — oxidationskatalysator — reduktionskatalysator — termisk reaktor — partikelfälla 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/21 8. 2 Val av grundmotor för en motorfamilj 8. 2. 1 Dieselmotorer Som grundmotor för en motorfamilj skall väljas den motor som har högst bränsletillförsel per takt vid uppgivet maximalt vridmoment. Ifall flera motorer delar detta högsta bränsletillför- selvärde skall man i ett andra urvalssteg använda kriteriet högsta bränsletillförsel per takt vid nominellt varvtal. I vissa fall kan den godkännande myndigheten komma fram till att det bästa sättet att fastställa den högsta utsläppsnivån för familjen är att prova en annan motor i familjen. Myndigheten kan då välja ut ytterligare en motor för provning, varvid valet grundas på egenskaper som tyder på att dess avgasutsläpp kan vara de högsta inom den aktuella familjen. Om en motorfamilj har andra variabla egenskaper som skulle kunna tänkas inverka på avgasutsläppen, skall dessa egenskaper också definieras och tas i beaktande vid valet av grundmotor. 8. 2. 2 Gasmotorer Som grundmotor för en motorfamilj skall väljas den motor som har störst slagvolym. Ifall flera motorer har denna slagvolym skall följande kriterier användas i tur och ordning: — högsta bränsletillförsel per takt vid varvtalet för uppgiven nominell effekt — tidigaste insprutningstidpunkt — lägsta avgasåterföringsvärde (EGR) — ingen luftpump eller pump med lägsta faktiska luftflöde I vissa fall kan den godkännande myndigheten komma fram till att det bästa sättet att fastställa den högsta utsläppsnivån för familjen är att prova en annan motor i familjen. Myndigheten kan då välja ut ytterligare en motor för provning, varvid valet grundas på egenskaper som tyder på att dess avgasutsläpp kan vara de högsta inom den aktuella familjen. 9 PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 9. 1 Det måste vidtas åtgärder i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG för att säkerställa produktionsöverensstämmelse. Produktionsöverensstämmelsen skall kon- trolleras utifrån beskrivningen i intygen om typgodkännande enligt bilaga VI till föreliggande direktiv. Punkterna 2. 4. 2 och 2. 4. 3 i bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG är tillämpliga när de ansvariga myndigheterna inte godtar tillverkarens kontrollförfarande. 9. 1. 1 Om utsläpp av föroreningar skall uppmätas och ett typgodkännande av en motor en eller flera gånger har utvidgats, skall proven utföras på den motor eller de motorer som är beskrivna i den dokumentation som hör till den aktuella utvidgningen av godkännandet. 9. 1. 1. 1 Produktionsöverensstämmelse hos motorn som undergår utsläppsprov: Efter det att motor lämnats över till myndigheterna för provning får tillverkaren inte genomföra någon anpassning av de utvalda motorerna. 9. 1. 1. 1. 1 Tre motorer tas ut slumpmässigt i serien och undergår det prov som avses i punkt 6. 2. Gränsvärdena ges i punkt 6. 2. 1 i denna bilaga. 9. 1. 1. 1. 2 Proven skall utföras i enlighet med tillägg 1 till denna bilaga, då den ansvariga myndigheten godtar den produktionsstandardavvikelse som tillverkaren uppgett i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, vilket omfattar motorfordon och släpvagnar till dessa. Proven skall utföras i enlighet med tillägg 2 till denna bilaga, då den ansvariga myndigheten inte godtar den produktionsstandardavvikelse som uppgetts av tillverkaren i enlighet med bilaga 10 till direktiv 70/156/EEG, vilket omfattar motorfordon och släpvagnar till dessa. Om tillverkaren så begär får proven utföras i enlighet med tillägg 3 till denna bilaga. C 173/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 9. 1. 1. 1. 3 På grundval av en provning av slumpmässigt uttagna motorer anses en produktionsserie vara i överensstämmelse respektive inte i överensstämmelse, när värdena för alla föroreningar godkänts respektive värdena för en förorening underkänts, i enlighet med provningskriteri- erna i respektive tillägg. Om det uppnås godkännande för en förorening, ändras detta resultat inte av andra prov som genomförs för andra föroreningar. Om det inte uppnås godkännande för samtliga föroreningar och det inte sker ett underkän- nande för en förorening, genomförs ett prov på en annan motor (se fig. 2). Om inget godkännande eller underkännande uppnås, får tillverkaren när som helst avbryta provet. I det fallet bokförs resultatet som underkänt. 9. 1. 1. 2 Proven skall utföras på motorer som kommer direkt från produktionslinjen. Gasmotorer skall köras in enligt tillvägagångssättet i punkt 3 i tillägg 2 till bilaga III. 9. 1. 1. 2. 1 Om tillverkaren så begär kan proven emellertid utföras på diesel- eller gasmotorer som har körts in längre tid än den tid som avses i punkt 9. 1. 1. 2, dock i högst 100 timmar. I så fall skall inkörningen skötas av tillverkaren som skall förbinda sig att inte vidta någon anpassning av dessa motorer. 9. 1. 1. 2. 2 När tillverkaren begär att få köra in motorn i enlighet med punkt 9. 1. 1. 2. 1, får inkörningen göras på: — samtliga motorer som skall provas eller — den motor som skall provas först. I det senare fallet skall koefficienten för förändringen av utsläppsvärdena mellan noll och x timmars inkörning bestämmas på följande sätt: — De förorenande utsläppen mäts vid noll och x timmars inkörning på den motor som skall provas först. — Koefficienten för förändringen av utsläppsvärdena mellan noll och x timmars inkörning beräknas för varje förorenande ämne så här: Utsläpp vid x timmar Utsläpp noll timmar Förändringskoefficienten kan vara mindre än 1. De följande motorerna som skall provas genomgår inte inkörning, men deras utsläppsvärden (som allså gäller för noll timmars inkörning) omräknas med hjälp av förändringskoefficien- ten. Följande utsläppsvärden skall alltså användas: — För den först provade motorn: de uppmätta värdena (efter x timmars inkörning). — För övriga motorer: de uppmätta värdena efter noll timmars inkörning) multiplicerade med förändringskoefficienten. 9. 1. 1. 2. 3 För diesel- och gasolmotorer får alla dessa prov genomföras med kommersiellt tillgängliga bränslen. Om tillverkaren så begär får emellertid referensbränslena i bilaga IV användas. Det innebär att proven, såsom beskrivet i punkt 4 i denna bilaga, skall utföras med minst två av referensbränslena för varje gasmotor. 9. 1. 1. 2. 4 För naturgasmotorer får samtliga dessa prov utföras med kommersiellt tillgängligt bränsle enligt följande: — För H-märkta motorer med ett kommesiellt tillgängligt bränsle av H-typ. — För L-märkta motorer med ett kommersiellt tillgängligt bränsle av L-typ. — För HL-märkta motorer med ett kommersiellt tillgängligt bränsle av H- eller L-typ. Om tillverkaren så begär får emellertid referensbränslena i bilaga IV användas. Det innebär att proven, såsom beskrivet i punkt 4 i denna bilaga, skall utföras med minst två av referensbränslena för varje gasmotor. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/23 9. 1. 1. 2. 5 Om det uppstår tveksamhet på grund av att en gasmotor inte uppfyller kraven med ett kommersiellt tillgängligt bränsle, skall proven utföras med ett referensbränsle med vilket grundmotorn har provats, eller med ett ytterligare möjligt bränsle, nr 3, som nämns i punkterna 4. 1. 3. 1 och 4. 2. 1. 1 och som grundmotorn kan ha provats med. Då måste resultatet räknas om med hjälp av de tillämpliga faktorerna (en eller flera) r, ra eller rb enligt punkterna 4. 1. 3. 2, 4. 1. 4. 1 och 4. 2. 1. 2. Om r, ra eller rb är ,1 skall ingen korrigering göras. Av både de uppmätta och beräknade resultaten måste det framgå att motorn klarar gränsvärdena med alla aktuella bränslen (bränslena 1 och 2 och, där så är tillämpligt, bränsle 3). 9. 1. 1. 2. 6 Prov för produktionsöverensstämmelse av en gasmotor konstruerad för drift på ett bränsle med viss sammansättning skall utföras med det bränsle som motorn kalibrerats för. Flödesschema över provning av produktionsöverensstämmelse Figur 2 Prov med tre motorer Beräkning av provutfall Visar provutfallet enligt bilagans aktuella tillägg att serien underkänns för minst en förorening? JA Serien underkänd NEJ NEJ Visar provutfallet enligt bilagans aktuella tillägg att serien kan godkännas för minst en förorening? JA Godkännande för en eller flera föroreningar Har godkännande uppnätts för samtliga föroreningar? JA Serien godkänd NEJ Prova ytterligare en motor C 173/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR TILLFREDSSTÄLLANDE Tillägg 1 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas för kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse är tillfredsställande. 2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5%), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10%). 3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 6. 2. 1 i bilaga I tillämpas följande förfaringssätt (se fig. 2). L = är den naturliga logaritmen av gränsvärdet för föroreningen. xi = är den naturliga logaritmen av det uppmätta värdet för stickprovets motor nr i. s = är en skattning av produktionsstandardavvikelsen (efter bestämning av den naturliga logaritmen av de uppmätta värdena). n = är det aktuella antalet stickprov. 4. Provutfallet för stickprovet beräknas genom att summan av standardavvikelserna bestäms i förhållande till gränsvärdet med hjälp av följande formel: 1 nΣ S i = 1 (L–xi) 5. Då gäller följande: — Om provutfallet är större än tröskelvärdet för godkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovs- storleken, har godkännande uppnåtts för den aktuella föroreningen. — Om provutfallet är mindre än tröskelvärdet för underkännande vid den i tabell 3 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för den aktuella föroreningen. — I annat fall provas ytterligare en motor i överensstämmelse med punkt 9. 1. 1. 1 i bilaga I, och beräkningen görs om på stickprovet med stickprovsstorleken en enhet större. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/25 Tröskelvärden för godkännande och underkännande vid användning av förfarandet i tillägg 1 Tabell 3 Minsta stickprovsstorlek: 3 Totalt antal bedömda motorer (stickprovsstorlek) Tröskelvärde för godkännande An Tröskelvärde för underkännande Bn 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 3,327 3,261 3,195 3,129 3,063 2,997 2,931 2,865 2,799 2,733 2,667 2,601 2,535 2,469 2,403 2,337 2,271 2,205 2,139 2,073 2,007 1,941 1,875 1,809 1,743 1,677 1,611 1,545 1,479 − 2,112 − 4,724 − 4,790 − 4,856 − 4,922 − 4,988 − 5,054 − 5,120 − 5,185 − 5,251 − 5,317 − 5,383 − 5,449 − 5,515 − 5,581 − 5,647 − 5,713 − 5,779 − 5,845 − 5,911 − 5,977 − 6,043 − 6,109 − 6,175 − 6,241 − 6,307 − 6,373 − 6,439 − 6,505 − 6,571 − 2,112 C 173/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 2 FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE NÄR STANDARDAVVIKELSEN ÄR OTILLFREDSSTÄLLANDE ELLER SAKNAS 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som skall användas vid kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar, när tillverkarens produktionsstandardavvikelse antingen är otillfreds- ställande eller saknas. 2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid sticksprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 40, till 0,95 (producentens risk = 5 %), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är till 0,1 (konsumentens risk = 10 %). 3. De i punkt 6. 2. 1 i bilaga I angivna mätvärdena för föroreningarna betraktas som den logaritmiska normalfördelningen och måste först transformeras genom bestämning av deras naturliga logaritmer. Den minsta och största stickprovsstorleken anges av m0 respektive m (m0 = 3 och m = 32), och n anger det aktuella antalet stickprov. 4. Om de naturliga logaritmerna av mätvärdena i serien är x1, x2,. , xj, och L är den naturliga logaritmen av gränsvärdet för det förorenande ämnet, definieras följande: och di = xi − L dn = Σn i = 1 1 n di Vn 2 = Σn i = 1 1 n — n )2 (di – d 5. Tabell 4 visar värden för godkännande (An) och underkännande (Bn) vid det aktuella antalet stickprov. Provutfallet är dn / Vn och används på följande sätt för bestämning av om serien är godkänd eller underkänd; För m0 # n , m — är serien godkänd, om dn / Vn # An, — är serien underkänd, om dn / Vn $ Bn, — görs en ny mätning, om An , dn / Vn , Bn. 6. Anmärkningar Följande rekursionsformler är praktiska vid beräkning av provutfallets successiva värden: dn = (1 − 1 n) dn − 1 + 1 n dn Vn 2 = (1 − 1 n) Vn − 1 2 + (dn − dn)2 n − 1 (n = 2, 3,. ; d1 = d1; V1 = 0) 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/27 Tröskelvärden för godkännande och underkännande vid användning av förfarandet i tillägg 2 Tabell 4 Minsta stickprovsstorlek: 3 Totalt antal bedömda motorer (stickprovsstorlek) Tröskelvärde för godkännande An Tröskelvärde för underkännande Bn 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 − 0,80381 − 0,76339 − 0,72982 − 0,69962 − 0,67129 − 0,64406 0,61750 − 0,59135 − 0,56542 − 0,53960 − 0,51379 − 0,48791 − 0,46191 − 0,43573 − 0,40933 − 0,38266 − 0,35570 − 0,32840 − 0,30072 − 0,27263 − 0,24410 − 0,21509 − 0,18557 − 0,15550 − 0,12483 − 0,09354 − 0,06159 − 0,02892 − 0,00449 0,03876 16,64743 7,68627 4,67136 3,25573 2,45431 1,94369 1,59105 1,33295 1,13566 0,97970 0,85307 0,74801 0,65928 0,58321 0,51718 0,45922 0,40788 0,36203 0,32078 0,28343 0,24943 0,21831 0,18970 0,16328 0,13880 0,11603 0,09480 0,07493 0,05629 0,03876 C 173/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 3 FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE PÅ TILLVERKARENS BEGÄRAN 1. I detta tillägg beskrivs det förfarande som, när tillverkaren så begär, skall användas för kontroll av produktionsöverensstämmelse i fråga om utsläpp av föroreningar. 2. Vid en minsta stickprovsstorlek på tre motorer sätts sannolikheten vid stickprovsförfarandet för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 30, till 0,90 (producentens risk = 10%), medan sannolikheten för att ett parti godkänns, givet en felprocent på 65, är 0,1 (konsumentens risk = 10%). 3. För var och en av de föroreningar som anges i punkt 6. 2. 1 i bilaga I tillämpas följande förfaringssätt (se fig. 2). L xi n är gränsvärdet för föroreningen. är det uppmätta värdet för stickprovets motor nr i. är det aktuella antalet stickprov. 4. Povutfallet för stickprovet är lika med antalet motorer som inte klarar gränsvärdet, dvs. antalet motorer med xi. L. 5. Då gäller följande: — Om provutfallet är mindre än eller lika med tröskelvärdet för godkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken, har godkännande uppnåtts för den aktuella föroreningen. — Om provutfallet är större än eller lika med tröskelvärdet för underkännande vid den i tabell 5 angivna stickprovsstorleken, konstateras underkännande för den aktuella föroreningen. — I annat fall provas ytterligare en motor i överensstämmelse med punkt 9. 1. 1. 1 i bilaga I, och beräkningen görs om på stickprovet med stickprovsstorleken en enhet större. I tabell 5 har tröskelvärdena för godkännande respektive underkännande räknats fram med hjälp av ISO-standard 8422/1991. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/29 Tröskelvärden för godkännande och underkännande vid användning av förfarandet i tillägg 3 Tabell 5 Minsta stickprovsstorlek: 3 Totalt antal bedömda motorer (stickprovsstorlek) Tröskelvärde för godkännande Tröskelvärde för underkännande 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 — 0 0 1 1 2 2 3 3 4 4 5 5 6 6 7 8 3 4 4 5 5 6 6 7 7 8 8 9 9 10 10 11 9 C 173/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 BILAGA II MALL FÖR TEKNISK INFORMATION nr. I ENLIGHET MED BILAGA I TILL RÅDETS DIREKTIV 70/156/EEG ANGÅENDE EG-TYPGODKÄNNANDE OCH AVSEENDE åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol och vilka används i fordon (Direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom direktiv 97/. /EEG) Fordonstyp/grundmotor/motortyp (1):. ALLMÄNT Fabrikat (företagets namn):. Typ och handelsbeteckning (ta med enventuella varianter):. Sätt och placering för typmärkningen, om sådan finns på fordonet:. Fordonskategori (i tillämpliga fall):. Motorkategori — diesel/naturgas/gasol (1):. Tillverkarens namn och adress:. Placering av föreskrivna märkskyltar och påskrifter samt fastsättningsmetod:. Vid fall av komponenter och separata tekniska enheter — EG-typgodkännandemärkets placering och fastsättningsmetod:. Adresser till sammansättningsfabriker (en eller flera):. BILAGOR Grundläggande tekniska specifikationer för (grund)motorn och uppgifter om hur provningen skall utföras Grundläggande tekniska specifikationer för motorfamiljen Tekniska specifikationer för motorrelaterade fordonsdelar (om sådana finns) Fotografier och/eller ritningar av grundmotorn/motortypen och i tillämpliga fall av motorut- rymmet Uppge eventuella ytterligare bilagor 0. 0. 1 0. 2 0. 3 0. 4 0. 5 0. 6 0. 7 0. 8 0. 9 1. 1. 1 1. 2 2. 3. 4. Datum, akt (1) Stryk det ej det tillämpliga. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/31 GRUNDLÄGGANDE SPECIFIKATIONER FÖR (GRUND)MOTORN OCH UPPGIFTER OM PROVETS GENOMFÖRANDE (1) Tillägg 1 1 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 1. 9 1. 10 1. 11 1. 12 1. 13 1. 14 1. 15 Motor Tillverkare:. Tillverkarens motorbeteckning:. Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (2) Antal cylindrar och cylinderarrangemang:. Cylinderdiameter. mm Slaglängd. mm Tändningsföljd:. Slagvolym:. cm³ Volymkompressionsförhållande (3):. Ritning(ar) av förbränningsrum och kolvtopp:. Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanal:. cm² Tomgångsvarvtal:. min−1 Maximal nettoeffekt:. kW vid varvtal:. min−1 Maximalt tillåtet varvtal:. min−1 Maximalt nettovridmoment:. Nm vid varvtal. min−1 Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (2). Bränsle: Diesel/gasol/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL (2) Kylsystem 1. 15. 1 V ä t s k a 1. 15. 1. 1 Slag av vätska:. 1. 15. 1. 2 Cirkulationspump(ar): ja/nej (2) 1. 15. 1. 3 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 1. 4 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 2 L u f t 1. 15. 2. 1 Fläkt: ja/nej (2) 1. 15. 2. 2 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 2. 3 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall):. 1. 16 Tillåtna temperaturer enligt tillverkaren 1. 16. 1 Vätskekylning: högsta temperatur vid motorns utlopp:. K 1. 16. 2 Luftkylning: Referenspunkt:. Högsta temperatur vid referenspunkt. K (1) I fallet icke-konventionella motorer och system skall tillverkaren lämna uppgifter som motsvarar dem som anges här. (2) Stryk det ej tillämpliga. (3) Ange tolerans. C 173/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 1. 16. 3 1. 16. 4 Högsta utloppstemperatur hos laddningsluften i laddluftkylare (i tillämpliga fall):. K Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasrören (ett eller flera) vilken ligger intill avgasgrenrörens (ett eller flera) eller turboladdarnas (en eller flera) utloppsfläns(ar):. K 1. 16. 5 Bränsletemperatur: min. K, max. K för dieselmotorer vid insprutningspumpens inlopp; för gasmotorer vid tryckregulatorns slutsteg 1. 16. 6 Bränsletryck: min. kPa, max. kPa vid tryckregulatorns slutsteg, enbart för naturgasmotorer 1. 16. 7 Smörjmedelstemperatur: min. K, max. K 1. 17 Överladdare: ja/nej (1) 1. 17. 1 Fabrikat:. 1. 17. 2 Typ:. 1. 17. 3 Systembeskrivning (t. ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil):. 1. 17. 4 Laddluftkylare: ja/nej (1) 1. 18 Insugningssystem Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):. kPa 1. 19 Avgassystem Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):. kPa Avgassystemets volym:. cm³ 2 2. 1 2. 2 Åtgärder mot luftföroreningar Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar):. Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana anordningar finns och inte omfattas av någon annan rubrik). 2. 2. 1 Katalysator: ja/nej (1) 2. 2. 1. 1 Fabrikat:. 2. 2. 1. 2 Typ(er):. 2. 2. 1. 3 Antal katalysatorer och katalysatorelement:. 2. 2. 1. 4 Katalysatorernas (en eller flera) dimensioner, form och volym:. 2. 2. 1. 5 Typ av katalys:. 2. 2. 1. 6 Totalt ädelmetallinnehåll:. (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (3) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/33 2. 2. 1. 7 Relativ koncentration:. 2. 2. 1. 8 Substrat (struktur och material):. 2. 2. 1. 9 Celltäthet:. 2. 2. 1. 10 Typ av katalysatorhölje:. 2. 2. 1. 11 Katalysatorns/katalysatorernas placering (placering och referensavstånd i avgasledningen):. 2. 2. 2 Syreavkännare: ja/nej (1) 2. 2. 2. 1 Fabrikat:. 2. 2. 2. 2 Typ:. 2. 2. 2. 3 Placering:. 2. 2. 3 Luftinsprutning: ja/nej (1) 2. 2. 3. 1 Typ (pulserande luft, luftpump etc. ):. 2. 2. 4 Avgasåterföring (EGR): ja/nej (1) 2. 2. 4. 1 Tekniska specifikationer (flöde osv. ):. 2. 2. 5 Partikelfälla: ja/nej (1) 2. 2. 5. 1 Partikelfällans dimensioner, form och volym:. 2. 2. 5. 2 Partikelfällans typ och konstruktion:. 2. 2. 5. 3 Placering (referensavstånd i avgasledningen):. 2. 2. 5. 4 Regeneringsmetod/-system, beskrivning och/eller ritning:. 2. 2. 6 Andra system: ja/nej (1) 2. 2. 6. 1 Beskrivning och funktionssätt:. 3 3. 1 Bränslesystem Dieselmotorer 3. 1. 1 M a t a r p u m p Tryck (1):. kPa eller pumpdiagram (2):. 3. 1. 2 I n s p r u t n i n g s s y s t e m 3. 1. 2. 1 Pump 3. 1. 2. 1. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 1. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 1. 3 Bränslemängd:. mm³ (2) per slag vid motorvarvtal. min−1 vid full insprutning, eller pumpdiagram (1) (2):. Ange använd metod: på motor/i pumpprovbänk (1). Om systemet har laddtrycksreglering skall lämnas en tabell eller ett diagram över bränsleför- sörjningen och laddtrycket som funktion av motorvarvtalet. 3. 1. 2. 1. 4 Förställning av insprutning 3. 1. 2. 1. 4. 1 Förställningskurva (2):. 3. 1. 2. 1. 4. 2 Statisk förställning:. 3. 1. 2. 2 Tryckrör 3. 1. 2. 2. 1 Längd:. mm 3. 1. 2. 2. 2 Innerdiameter:. mm 3. 1. 2. 3 Insprutare (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. C 173/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 1. 2. 3. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 3. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 3. 3 Öppningstryck:. kPa (2) eller karakteristikdiagram (1) (2):. 3. 1. 2. 4 Regulator 3. 1. 2. 4. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 4. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 4. 3 Varvtal då begränsningen påbörjas vid full belastning:. min−1 3. 1. 2. 4. 4 Högsta varvtal vid obelastad motor:. min−1 3. 1. 2. 4. 5 Tomgångsvarvtal:. min−1 3. 1. 3 K ö l d s t a r t s y s t e m 3. 1. 3. 1 Fabrikat:. 3. 1. 3. 2 Typ(er):. 3. 1. 3. 3 Beskrivning:. 3. 1. 3. 4 Extra starthjälp 3. 1. 3. 4. 1 Fabrikat:. 3. 1. 3. 4. 2 Typ:. 3. 2 3. 2. 1 3. 2. 2 Gasmotorer (3) Bränsle: naturgas/gasol (1) Tryckregulator(er) eller förångare/tryckregulator(er) (1) 3. 2. 2. 1 Fabrikat:. 3. 2. 2. 2 Typ(er):. 3. 2. 2. 3 Antal tryckreduceringssteg:. 3. 2. 2. 4 Tryck i slutsteget: min. kPa, max. kPa 3. 2. 2. 5 Antal huvudinställningspunkter:. 3. 2. 2. 6 Antal inställningspunkter för tomgång:. 3. 2. 2. 7 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 3 Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (1) 3. 2. 3. 1 Reglering av bränsle-luftförhållandet:. 3. 2. 3. 2 Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar:. 3. 2. 3. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 4 Blandarenhet 3. 2. 4. 1 Antal:. 3. 2. 4. 2 Fabrikat:. 3. 2. 4. 3 Typ(er):. 3. 2. 4. 4 Placering:. 3. 2. 4. 5 Inställningsmöjligheter:. (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. (3) Om systemen är utformade pä annat sätt skall motsvarande uppgifter lämnas (avseende punkt 3. 2). 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/35 3. 2. 4. 6 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 5 Insprutning via inloppsgrenrör 3. 2. 5. 1 Insprutning: enpunkts/flerpunkts (1) 3. 2. 5. 2 Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (1) 3. 2. 5. 3 Insprutningsutrustning 3. 2. 5. 3. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 3. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 3. 3 Inställningsmöjligheter:. 3. 2. 5. 3. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 5. 4 Matarpump (i tillämpliga fall) 3. 2. 5. 4. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 4. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 4. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 5. 5 Insprutare 3. 2. 5. 5. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 5. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 5. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 6 Direktinsprutning 3. 2. 6. 1 Insprutningspump/tryckregulator (1) 3. 2. 6. 1. 1 Fabrikat:. 3. 2. 6. 1. 2 Typ(er):. 3. 2. 6. 1. 3 Insprutningstidpunkt:. 3. 2. 6. 1. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 6. 2 Insprutare 3. 2. 6. 2. 1 Fabrikat:. 3. 2. 6. 2. 2 Typ(er):. 3. 2. 6. 2. 3 Öppningstryck eller karakteristikdiagram (1) (2):. 3. 2. 6. 2. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 7 Elektronisk styrenhet (ECU) 3. 2. 7. 1 Fabrikat:. 3. 2. 7. 2 Typ(er):. 3. 2. 7. 3 Inställningsmöjligheter:. 3. 2. 8 U t r u s t n i n g s o m ä r s p e c i f i k f ö r d r i f t p å n a t u r g a s 3. 2. 8. 1 Variant 1 (enbart vid godkännanden av motorer för flera bestämda bränslesammansättningar) 3. 2. 8. 1. 1 Bränslesammansättning: metan (CH4): etan (C2H6): basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% propan (C3H8): basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. C 173/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 butan (C4H10): basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% C5/C5+: basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% syrgas (O2): basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% inerta gaser (N2, He, etc): basvärde:. mol-% min. mol-% max. mol-% 3. 2. 8. 1. 2 Insprutare (en eller flera) 3. 2. 8. 1. 2. 1 Fabrikat (ett eller flera):. 3. 2. 8. 1. 2. 2 Typ(er):. 3. 2. 8. 1. 3 Övrigt (i tillämpliga fall) 3. 2. 8. 2 Variant 2 (enbart vid godkännanden för flera bestämda bränslesammansättningar) 4 4. 1 4. 2 5 5. 1 5. 2 5. 2. 1 5. 2. 2 5. 3 5. 4 5. 5 5. 5. 1 5. 5. 2 5. 5. 3 5. 6 5. 6. 1 5. 6. 2 6 Ventiltider Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna (eller motsvarande uppgifter):. Referens- eller inställningsområden (1):. Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning) Typ av tändsystem: gemensam tändspole för tändstiften/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (1) Tändstyrenhet Fabrikat:. Typ(er):. Tändförställningskurva/tändförställningsdiagram (1) (2):. Tändningsinställning (2):. grader före ÖD vid ett varvtal av. min−1 och ett MAP av. kPa Tändstift Fabrikat:. Typ(er):. Gnistgap:. mm Tändspole/tändspolar Fabrikat:. Typ(er):. Hjälpaggregat som drivs av motorn Motorn skall undergå provning med de hjälpaggregat påmonterade som behövs för driften av motorn (fläkt, vattenpump osv. ) enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (3) och under de driftsförhållanden som är angivna i samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (4), bilaga I, punkt 5. 1. 1. (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. (3) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (4) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/37 6. 1 Hjälpaggregat som skall monteras på inför provningen Om det är omöjligt eller praktiskt olämpligt att ha hjälpaggregaten påmonterade i provbän- ken, skall effekten som de förbrukar bestämmas och därefter subtraheras från den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområde som används under provcyklerna (en eller flera). 6. 2 Hjälpaggregat som skall monteras av inför provningen Hjälpaggregat som behövs för driften av hela fordonet (tryckluftskompressor, luftkonditio- neringsanläggning osv. ) skall tas bort före provningen. I de fall hjälpaggregaten inte går att ta bort får effekten som de förbrukar bestämmas och därefter adderas till den uppmätta motoreffekten i hela det driftsområdet som används under provcyklerna (en eller flera). 7 Kompletterande information om provningsförhållanden 7. 1 Smörjmedel 7. 1. 1 Fabrikat:. 7. 1. 2 Typ:. (Om bränslet är blandat med smörjmedel skall procenttalet olja i blandningen anges):. 7. 2 Hjälpaggregat som drivs av motorn (om sådana finns) Den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten behöver bara bestämmas om — hjälpaggregat som behövs för motorns drift inte är monterade på motorn, och/eller — hjälpaggregat som inte behövs för motorns drift är monterade på motorn. 7. 2. 1 Uppräkning av hjälpaggregaten inklusive kortfattade uppgifter om dem:. 7. 2. 2 Effekt som förbrukas vid olika motorvarvtal: Förbrukad effekt (kW) Tomgång Låga varv- talet Höga varv- talet Varvtal A (1) Varvtal B (1) Varvtal C (1) Referens- varvtal (2) Utrustning P(a) Hjälpaggregat som behövs för motorns drift (effekten subtra- heras från den uppmätta mo- toreffekten). Se punkt 6. 1. P(b) Hjälpaggregat som inte behövs motorns för drift (effekten adderas till den uppmätta mo- toreffekten). Se punkt 6. 2. (1) ESC-prov. (2) Enbart ETC-prov. C 173/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 8 8. 1 Motorprestanda Motorvarvtal (1) Låga varvtalet (nlo):. min−1 Höga varvtalet (nhi):. min−1 För ESC- och ELR-cyklerna Tomgång:. min−1 Varvtal A:. min−1 Varvtal B:. min−1 Varvtal C:. min−1 För ETC-cykeln Referensvarvtal:. min−1 8. 2 Motoreffekt (kW) (uppmätt i enlighet med bestämmelserna i direktiv 80/1269/EEG (2) senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3)) Motorvarvtal Tomgång Varvtal A (1) Varvtal B (1) Varvtal C (1) Referensvarv- tal (2) P(m) Effekt uppmätt provbänken i P(a) Effekt förbrukad av som hjälpaggregat skall monteras på inför provningen (punkt 6. 1). — Monterade — Ej monterade P(b) Effekt förbrukad av hjälpaggregat som skall monteras av inför provningen (punkt 6. 2) — Monterade — Ej monterade P(n) Motoreffekt netto = P(m) − P(a) + P(b) (1) ESC-prov. (2) ESC-prov. 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 8. 3 Dynamometerinställningar (kW) Dynamometerinställningarna för ESC- och ELR-proven och för ETC-provets referenscykel skall vara baserade på nettomotoreffekten P(n) i punkt 8. 2. Motorn bör monteras i provbänken i ”nettoskick”, dvs. med enbart de hjälpaggregat som behövs för motorns drift. I det fallet är P(m) lika med P(n). Om det är omöjligt eller praktiskt olämpligt att köra motorn i nettoskick, skall dynamometerinställningarna korrigeras till nettoförhållanden med hjälp av formeln i tabellen ovan. (1) Ange toleransen, som skall hålla sig inom ± 3 % av de värden tillverkaren uppgett. (1) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (2) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/39 8. 3. 1 E S C - o c h E L R - p r o v Dynamometerinställningarna räknas fram med formeln i bilaga III, tillägg 1, punkt 1. 2. Procent belastning Motorvarvtal Tomgång Varvtal A Varvtal B Varvtal C 10 25 50 75 100 — — — — — 8. 3. 2 E T C - p r o v Om motorn inte provas i nettoskick, skall användas en korrektionsformel för omvandling av den effekt eller det arbete som provcykeln genererat och som bestämts i enlighet med bilaga III, tillägg 2, punkt 3, till nettoeffekten eller nettoarbetet från provcykeln. Denna korrektions- formel skall tillhandahållas av motortillverkaren för hela det driftsområde som används under provcyklen, och den skall godkännas av Tekniska tjänsten. C 173/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 2 GRUNDLÄGGANDE TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORFAMILJEN 1 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 1. 9 Gemensamma parametrar Förbränningscykel:. Kylmedel:. Antal cylindrar (1):. Slagvolym per cylinder:. Luftinloppssystem:. Förbränningsrummets typ/utformning:. Ventiler och kanaler — konfiguration, storlek och antal:. Bränsleförsörjningssystem:. Tändsystem (gasmotorer):. 1. 10 Diverse funktioner: — laddluftkylsystem (1):. — avgasåterföring (EGR) (1):. — vatteninsprutning/emulsion (1):. — luftinsprutning (1):. 1. 11 Avgasefterbehandling (1):. Bevis för att motorn har likvärdigt (eller för grundmotorn lägsta) förhållande mellan systemeffekt och bränslemängd per slag enligt diagram nummer:. 2 2. 1 Tabeller över motorfamiljer Dieselmotorfamiljens namn:. 2. 1. 1 Specifikation av motorerna inom denna familj: Grundmotor Motortyp Antal cylindrar Nominellt varvtal (min−1) Bränslemängd per slag (mm³) Nominell nettoeffekt (kW) Varvtal vid maximalt vridmoment (min−1) Bränslemängd per slag (mm³) Maximalt vridmoment (Nm) Varvtal vid låg tomgång (min−1) Slagvolym (i % av grundmotorns) (1) Skriv ett streck (—) om uppgiften inte är tillämplig. 100 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/41 2. 2 2. 2. 1 Gasmotorfamiljens namn:. Specifikation av motorerna inom denna familj:. Grundmotor Motortyp Antal cylindrar Nominellt varvtal (min−1) Bränslemängd per slag (mg) Nominell nettoeffekt (kW) Varvtal vid maximalt vridmoment (min−1) Bränslemängd per slag (mm³) Maximalt vridmoment (Nm) Varvtal vid låg tomgång (min−1) Slagvolym (i % av grundmotorns) Tändningsinställning Avgasåterföringsflöde (EGR) Luftpump, ja/nej Luftpumpens verkliga flöde 100 C 173/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 GRUNDLÄGGANDE TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORTYPEN INOM FAMILJEN (1) Tillägg 3 1 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 1. 5 1. 6 1. 7 1. 8 1. 9 1. 10 1. 11 1. 12 1. 13 1. 14 1. 15 Motor Tillverkare:. Tillverkarens motorbeteckning:. Förbränningscykel: fyrtakt/tvåtakt (2) Antal cylindrar och cylinderarrangemang:. Cylinderdiameter:. mm Slaglängd:. mm Tändningsföljd:. Slagvolym:. cm³ Volymkompressionsförhållande (3). Ritning(ar) av förbränningsrum och kolvtopp:. Minsta tvärsnittsarea hos in- och utloppskanal:. cm² Tomgångsvarvtal:. min−1 Maximal nettoeffekt:. kW vid varvtal:. min−1 Maximalt tillåtet varvtal:. min−1 Maximalt nettovridmoment:. Nm vid varvtal:. min−1 Förbränningssystem: kompressionständning/gnisttändning (2). Bränsle: Diesel/gasol/naturgas typ H/naturgas typ L/naturgas typ HL (2). Kylsystem 1. 15. 1 V ä t s k a 1. 15. 1. 1 Slag av vätska:. 1. 15. 1. 2 Cirkulationspump(ar): ja/nej (2) 1. 15. 1. 3 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 1. 4 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 2 L u f t 1. 15. 2. 1 Fläkt: ja/nej (2) 1. 15. 2. 2 Tekniska specifikationer eller fabrikat och typ(er) (i tillämpliga fall):. 1. 15. 2. 3 Utväxlingsförhållande(n) (i tillämpliga fall):. 1. 16 Tillåtna temperaturer enligt tillverkaren 1. 16. 1 Vätskekylning: högsta temperatur vid motorns utlopp:. K 1. 16. 2 Luftkylning:. Refer (1) Skall uppges för varje motor som ingår i familjen. (2) Stryk det ej tillämpliga. (3) Ange tolerans. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/43 Högsta temperatur vid referenspunkten:. K 1. 16. 3 Högsta utloppstemperatur hos laddningsluften i laddluftkylare (i tillämpliga fall):. K 1. 16. 4 Högsta avgastemperatur vid den punkt i avgasrören (ett eller flera) vilken ligger intill avgasgrenrörens (ett eller flera) eller turboladdarnas (en eller flera) utloppsfläns(ar):. K 1. 16. 5 Bränsletemperatur: min. K, max. K för dieselmotorer vid instrutningspumpens inlopp; för naturgasmotorer vid tryckregulatorns slutsteg 1. 16. 6 Bränsletryck: min. kPa, max. kPa vid tryckregulatorns slutsteg, enbart för naturgasmotorer 1. 16. 7 Smörjmedelstemperatur: min. K, max. K 1. 17 Överladdare: ja/nej (1) 1. 17. 1 Fabrikat:. 1. 17. 2 Typ:. 1. 17. 3 Systembeskrivning (t. ex. maximalt laddtryck, eventuell övertrycksventil): 1. 17. 4 Laddluftkylare: ja/nej (1) 1. 18 Insugningssystem Högsta tillåtna insugningsundertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3). kPa 1. 19 Avgassystem Högsta tillåtna avgasmottryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (2) och under driftsförhållandena enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (3):. kPa Avgassystemets volym:. dm³ 2 2. 1 2. 2 Åtgärder mot luftföroreningar Anordning för återföring av vevhusgaser (beskrivning och ritningar):. Ytterligare anordningar mot luftföroreningar (om sådana anordningar finns och inte omfattas av någon annan rubrik). 2. 2. 1 Katalysator: ja/nej (1) 2. 2. 1. 1 Antal katalysatorer och katalysatorelement:. 2. 2. 1. 2 Katalysatorns dimensioner, from och volym:. 2. 2. 1. 3 Typ av katalys:. 2. 2. 1. 4 Totalt ädelmetallinnehåll:. 2. 2. 1. 5 Relativ koncentration:. 2. 2. 1. 6 Substrat (struktur och material):. 2. 2. 1. 7 Celltäthet:. (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (3) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. C 173/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 2. 2. 1. 8 Typ av katalysatorhölje:. 2. 2. 1. 9 Katalysatorns/katalysatorernas placering (pacering och referensavstånd i avgasledningen):. 2. 2. 2 Syreavkännare: ja/nej (1) 2. 2. 2. 1 Typ:. 2. 2. 3 Luftinsprutning: ja/nej (1) 2. 2. 3. 1 Typ (pulserande luft, luftpump osv. ):. 2. 2. 4 Avgasåterföring (EGR): ja/nej (1) 2. 2. 4. 1 Tekniska specifikationer (flöde osv. ):. 2. 2. 5 Partikelfälla: ja/nej (1) 2. 2. 5. 1 Partikelfällans dimensioner, form och volym:. 2. 2. 5. 2 Partikelfällans typ och konstruktion:. 2. 2. 5. 3 Placering (referensavstånd i avgasledningen):. 2. 2. 5. 4 Regenereringsmetod/-system, beskrivning och/eller ritning:. 2. 2. 6 Andra stystem: ja/nej (1) 2. 2. 6. 1 Beskrivning och funktionsstätt:. 3 3. 1 Bränslesystem Dieselmotorer 3. 1. 1 Matarpump Tryck (2):. kPa eller pumpdiagram (2):. 3. 1. 2 I n s p r u t n i n g s s y s t e m 3. 1. 2. 1 Pump 3. 1. 2. 1. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 1. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 1. 3 Bränslemängd:. mm³ (2) per slag vid motorvartal. min−1 vid full insprutning, eller pumpdiagram (1) (2):. Ange använd metod: på motor/i pumpprovbänk (1) Om systemet har laddtrycksreglering skall lämnas en tabell eller ett diagram över bränsleför- sörjningen och laddtrycket som funktion av motorvarvtalet. 3. 1. 2. 1. 4 Förställning av insprutning:. 3. 1. 2. 1. 4. 1 Förställningskurva (2):. 3. 1. 2. 1. 4. 2 Statisk förställning (2):. 3. 1. 2. 2 Tryckrör 3. 1. 2. 2. 1 Längd:. mm 3. 1. 2. 2. 2 Innerdiameter:. mm 3. 1. 2. 3 Insprutare 3. 1. 2. 3. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 3. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 3. 3 Öppningstryck (2):. kPa eller karakteristikdiagram (1) (2):. (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/45 3. 1. 2. 4 Regulator 3. 1. 2. 4. 1 Fabrikat:. 3. 1. 2. 4. 2 Typ(er):. 3. 1. 2. 4. 3 Varvtal då begränsningen påbörjas vid full belastning:. min−1 3. 1. 2. 4. 4 Högsta varvtal vid obelastad motor:. min−1 3. 1. 2. 4. 5 Tomgångsvarvtal:. min−1 3. 1. 3 K ö l d s t a r t s y s t e m 3. 1. 3. 1 Fabrikat:. 3. 1. 3. 2 Typ(er):. 3. 1. 3. 3 Beskrivning:. 3. 1. 3. 4 Extra starthjälp: 3. 1. 3. 4. 1 Fabrikat:. 3. 1. 3. 4. 2 Typ:. 3. 2 3. 2. 1 3. 2. 2 Gasmotorer (1):. Bränsle: naturgas/gasol (2) Tryckregualtor(er) eller förångare/tryckregulator(er) (2) 3. 2. 2. 1 Fabrikat:. 3. 2. 2. 1 Typ(er):. 3. 2. 2. 3 Antal tryckreduceringssteg:. 3. 2. 2. 4 Tryck i slutsteget: min. kPa, max. kPa 3. 2. 2. 5 Antal huvudinställningspunkter:. 3. 2. 2. 6 Antal inställningspunkter för tomgång:. 3. 2. 2. 7 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 3 Bränslesystem: blandarenhet/gasinsprutning/vätskeinsprutning/direktinsprutning (2) 3. 2. 3. 1 Reglering av bränsle-luftförhållande:. 3. 2. 3. 2 Systembeskrivning och/eller diagram och ritningar:. 3. 2. 3. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 4 Blandarenhet 3. 2. 4. 1 Antal:. 3. 2. 4. 2 Fabrikat:. 3. 2. 4. 4 Typ(er):. 3. 2. 4. 4 Placering:. 3. 2. 4. 5 Inställningsmöjligheter:. 3. 2. 4. 6 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 5 Insprutning via inloppsgrenrör 3. 2. 5. 1 Insprutning: enpunkts/flerpunkts (2): 3. 2. 5. 2 Insprutning: kontinuerlig/simultan/sekventiell (2) 3. 2. 5. 3 Insprutningsutrustning: (1) Om systemen år utformade på annat sätt skall motsvarande uppgifter lämnas (avseende punkt 3. 2). (2) Stryk det ej tillämpliga. C 173/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 2. 5. 3. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 3. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 3. 3 Inställningsmöjligheter:. 3. 2. 5. 3. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 5. 4 Matarpump (i tillämpliga fall) 3. 2. 5. 4. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 4. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 4. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG: 3. 2. 5. 5 Insprutare 3. 2. 5. 5. 1 Fabrikat:. 3. 2. 5. 5. 2 Typ(er):. 3. 2. 5. 5. 3 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 6 Direktinsprutning 3. 2. 6. 1 Insprutningspump/tryckregulator (1) 3. 2. 6. 1. 1 Fabrikat:. 3. 2. 6. 1. 2 Typ(er):. 3. 2. 6. 1. 3 Insprutningstidpunkt:. 3. 2. 6. 1. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 6. 2 Insprutare 3. 2. 6. 2. 1 Fabrikat:. 3. 2. 6. 2. 2 Typ(er):. 3. 2. 6. 2. 3 Öppningstryck eller karakteristikdiagram (2):. 3. 2. 6. 2. 4 Intygsnummer enligt direktiv. /. /EG:. 3. 2. 7 Elektronisk styrenhet (ECU) 3. 2. 7. 1 Fabrikat:. 3. 2. 7. 2 Typ(er):. 3. 2. 7. 3 Inställningsmöjligheter:. 3. 2. 8 Utrustning som är specifik för drift på naturgas 3. 2. 8. 1 Variant 1 (enbart vid godkännanden av motorer för flera bestämda bränslesammansättningar): 3. 2. 8. 1. 1 Bränslesammansättning: metan (CH4): etan (C2H6): basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% propan (C3H8): basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% butan (C4H10): basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% C5/C5+: syrgas (O2): basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% inerta gaser (N2, He, etc): basvärde:. mol-%; min. mol-; max. mol-% (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/47 3. 2. 8. 1. 2 Insprutare (en eller flera) 3. 2. 8. 1. 2. 1 Fabrikat: (ett eller flera):. 3. 2. 8. 1. 2. 2 Typ(er):. 3. 2. 8. 1. 3 Övrigt (i tillämpliga fall) 3. 2. 8. 2 Variant 2 (enbart vid godkännanden för flera bestämda bränslesammansättningar) Ventiltider Maximal ventillyftning samt öppnings- och slutningstider i förhållande till dödpunkterna (eller motsvarande uppgifter):. Referens- eller isntällningsområden (1):. Tändsystem (endast för motorer med gnisttändning) Typ av tändsystem: gemensam tändspole för tändstiften/separat spole för varje tändstift/spole på tändstift/annat (specificera) (1) Tändstyrenhet Fabrikat:. Typ(er):. Tändförställningskurva/tändförställningsdiagram (1) (2). Tändningsinställning (2):. grader före ÖD vid ett varvtal av. min−1 och ett MAP av. kPa Tändstift Fabrikat:. Typ(er):. Gnistgap:. mm Tändspole/tändspolar Fabrikat:. Typ(er):. 4 4. 1 4. 2 5 5. 1 5. 2 5. 2. 1 5. 2. 2 5. 3 5. 4 5. 5 5. 5. 1 5. 5. 2 5. 5. 3 5. 6 5. 6. 1 5. 6. 2 (1) Stryk det ej tillämpliga. (2) Ange tolerans. C 173/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR MOTORRELATERADE FORDONSDELAR Tillägg 4 1. 2. 3. 4. Inloppssystemets undertryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning. kPa Avgassystemets motortryck vid nominellt motorvarvtal och 100 % belastning. kPa Avgassystemets volym:. cm³ Effekt förbrukad av de hjälpaggregat som behövs för driften av motorn enligt vad som är angivet i direktiv 80/1269/EEG (1) och under driftsförhållanden enligt samma direktiv, senast ändrat genom direktiv 89/491/EEG (2), bilaga I, punkt 5. 1. 1. Förbrukad effekt (kW) vid olika motorvarvtal Tomgång Höga varvtalet Låga varvtalet Varvtal A (1) Varvtal B (1) Varvtal C (1) Referens- varvtal (2) Utrustning P(a) Hjälpaggregat som behövs för driften av motorn (sub- traheras från den upp- mätta motoreffekten) Se punkt 5. 1 (1) ESC-prov. (2) Enbart ETC-prov. (1) EGT L 375, 31. 12. 1980, s. 46. (2) EGT L 238, 15. 8. 1989, s. 43. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/49 BILAGA III PROVNINGSFÖRFARANDE 1. INLEDNING 1. 1 I den här bilagan beskrivs metoderna för att bestämma utsläppen av gas- och partikelformiga ämnen samt rök från de provade motorerna. Tre provcykler beskrivs, och de skall användas i enlighet med bestämmelserna i bilaga I, punkt 6. 2: — ESC: provcykel med 13 stationära steg. — ELR: transienta belastningssteg vid olika varvtal; belastningsstegen utgör tillsammans provningsförfarandet och körs samtidigt. — ETC: en sekundvist uppdelad sekvens av transienta steg. 1. 2 Provningen skall ske med motorn monterad på en provbänk och ansluten till en dynamome- ter. 1. 3 Principer för mätningen De avgasutsläpp som skall mätas från motorn omfattar gasformiga ämnen (kolväten för diesel- och gasolmotorer, ickemetankolväten för naturgasmotorer samt kolmonoxid och kväveoxider för samtliga motortyper), partiklar (enbart dieselmotorer), och rök (enbart dieselmotorer vid ELR-prov). Vidare används ofta koldioxid som spårgas för att bestämma utspädningsförhållandet hos system med del- och fullflödesutspädning. Enligt god bransch- praxis är en genomgående mätning av koldioxid ett utmärkt verktyg för att konstatera mätproblem under provningsförloppet. 1. 3. 1 ESC-prov Under en fastställd serie av driftsförhållanden med varmkörd motor skall mängderna av de ovannämnda avgasutsläppen undersökas fortlöpande genom provtagning från de outspädda avgaserna. Provcykeln består av ett antal steg med olika varvtals- och effektvärden, som skall täcka det typiska driftsområdet för dieselmotorer. I varje steg mäts koncentrationerna av alla gasformiga föroreningar, liksom avgasflödet och den angivna effekten, och de uppmätta värdena viktas sedan. Partikelprovet skall spädas ut med konditionerad omgivningsluft. Under hela provningsförloppet tas ett enda partikelprov, och det samlas upp på lämpliga filter. Antalet gram per kilowatttimme av varje utsläppt förorenande ämne skall beräknas enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga. Vidare skall NOx mätas i tre provningspunkter inom det kontrollområde som valts ut av Tekniska tjänsten (1), och de uppmätta värdena skall jämföras med de värden som räknats fram från de steg av provcykeln vilka innehåller de utvalda provningspunkterna. Genom denna dubbelkontroll av NOx säkerställer man bestämmningen av motorns kapacitet i fråga om utsläppsbegränsning inom motorns typiska driftsområde. 1. 3. 2 ELR-prov Under ett fastställt belastningsresponsprov skall röken från en varmkörd motor analyseras med hjälp av en opacimeter. Provet går ut på att belasta motorn från 10% till 100% vid tre olika konstanta motorvarvtal. Vidare skall ett fjärde belastningssteg som bestäms av Tekniska tjänsten (1) köras, och värdet från detta skall jämföras med värdena från de föregående belastningsstegen. Toppvärdet för röken skall bestämmas med hjälp av en medelvärdesalgo- ritm enligt anvisningarna i tillägg 1 till denna bilaga. (1) Provningspunkterna skall bestämnas med hjälp av vedertagna stickprovsmetoder. C 173/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 1. 3. 3 ETC-prov Under en fastställd provcykel med transienta steg bestående av driftsförhållanden med varmkörd motor, vilka nära efterliknar vägtypsspecifika körningsmönster för motorer i tunga lastvagnar och bussar, skall de ovannämnda föroreningarna undersökas efter utspädning av hela avgasflödet med konditionerad omgivningsluft. Med hjälp av motordynamometerns återkopplingssignaler för motorns vridmoment och varvtal skall kraften integreras över provcykelns tid, och som resultat erhåller man det arbete som motorn genererat under provcykeln. Koncentrationen av NOx och kolväten skall bestämmas för hela provcykeln genom att man beräknar integralen av analysatorsignalen. Koncentrationerna av CO, CO2 och ickemetankolväten kan bestämmas genom integrering av analysatorsignalen eller genom provuppsamling i säckar. För partiklar skall ett proportionellt prov samlas upp på därför avsedda filter. Det utspädda avgasflödet skall bestämmas för hela provcykeln för beräkningen av de förorenande ämnenas massutsläppsvärden. Massutsläppsvärdena skall ställas i relation till motorns arbete så att man får fram antalet gram av varje förorenande ämne som släpps ut per kilowattimme enligt anvisningarna i tillägg 2 till denna bilaga. 2. PROVNINGSVILLKOR 2. 1 Motorn 2. 1. 1 Inloppsluftens absoluta temperatur (Ta) i Kelvin och det torra lufttrycket (ps) i kPa mäts, och parametern F bestäms så här: (a) För dieselmotorer: Sugmotorer och motorer med mekanisk överladdning F =(99 298)0,7 ps) *( Ta Turboladdade motorer med eller utan kylning av inloppsluften ps)0,7 F =(99 298)1,5 *( Ta (b) För gasmotorer: ps)1,2 F =(99 298)0,6 *( Ta 2. 1. 2 Provets giltighet För att ett prov skall betraktas som giltigt skall värdet på parametern F uppfylla följande villkor: 0,96 # F # 1,06 2. 2 Motorer med ladluftkylning Laddluftens temperatur registreras och skall vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning ligga inom 6 5 K av den maximala laddlufttemperatur som anges i bilaga II, tillägg 1, punkt 1. 16. 3. Kylmedlets temperatur skall vara minst 293 K (20°C). Vid användning ett särskilt provningssystem för laddluften eller en extern fläkt skall laddluftens temperatur ligga inom 6 5 K av den maximala laddlufttemperatur som anges i bilaga II, tillägg I, vid varvtalet för uppgiven största effekt och full belastning. Den inställning av laddluftkylaren som krävs för att uppfylla ovanstående villkor skall användas under hela provcykeln. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/51 2. 3 Luftinloppsystem Motorn skall vara utrustad med ett luftinloppssystem som ger en strypning av luftintaget som ligger inom 6 300 Pa från den övre gränsen för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt och full belastning. 2. 4 Avgassystem Provmotorn skall vara utrustad med ett avgassystem som ger ett avgasmottryck som ligger inom 6 650 Pa från den övre gränsen för motorn när den körs vid varvtalet för uppgiven maximieffekt samt har en volym som ligger inom 6 40% av den som tillverkaren specificerat. Ett speciellt för provning framtaget avgassystem får användas under förutsättning att det återspeglar motorns verkliga driftsförhållanden. Avgassystemet skall uppfylla kraven för uppsamling av avgaser enligt beskrivningen i bilaga III, tillägg 4, punkt 3. 4, och i bilaga V, punkt 2. 2. 1, EP — Avgasrör, och punkt 2. 3. 1, EP — Avgasrör. Om motorn är utrustad med avgasefterbehandling måste det avgasrör som används vid provet ha samma diameter som det avgasrör som används vid drift av fordonet, på ett avsnitt som är minst fyra rördiametrar långt räknat uppströms från inloppet till expansionsdelen där avgasefterbehandlaren sitter. Avståndet från avgasgrenrörets fläns eller turboladdarens utlopp till avgasefterbehandlaren skall vara samma som i fordonskonfigurationen eller ligga inom tillverkarens avståndsspecifikationer. Avgasmottrycket eller strypningen skall uppfylla samma villkor som ovan och får ställas in med en ventil. Efterbehandlarbehållaren får tas bort under övningsprov och bestämning av vridmomentkurvan, och den skall då ersättas med en motsvarande behållare med inaktivt katalysämne. 2. 5 Kylsystem Det använda motorkylsystem skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla motorn vid den normala driftstemperatur som föreskrivits av tillverkaren. 2. 6 Smörjolja Uppgifter om den smörjolja som används vid provningen skall noteras och lämnas tillsam- mans med provningsresultaten enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 7. 1. 2. 7 Bränsle Bränslet skall vara det referensbränsle som anges i bilaga IV. Bränsletemperaturen och mätpunkten skall specificeras av tillverkaren och ligga inom de gränser som ges i bilaga II, tillägg 1, punkt 1. 16. 5. Bränsletemperaturen får inte underskrida 306 K (33°C). Om det saknas uppgift om temperaturen skall den vara 311 K 6 5 K (38°C 6 5°C) vid inloppet till bränslematningen. 2. 8 Provning av system för avgasefterbehandling Om motorn är utrustad med ett system för avgasefterbehandling måste de utsläpp som mäts upp under provcyklerna (en eller flera) vara representativa för utsläppen under verkliga driftsförhållanden ”på fältet”. Om detta inte kan åstadkommas med en enda provcykel (t. ex. i fallet partikelfilter med periodisk regenerering), skall flera provcykler genomföras, varefter man tar medelvärdet av provresultaten och/eller viktar dem. Överenskommelse om det exakta förfarandet skall träffas mellan motortillverkaren och Tekniska tjänsten baserat på god branschpraxis. C 173/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 1 ESC- OCH ELR-PROVCYKLERNA 1. MOTOR- OCH DYNAMOMETERINSTÄLLNINGAR 1. 1 Bestämning av motorvarvtalen A, B och C Motorvarvtalen A, B och C skall uppges av tillverkaren i enlighet med följande: Det höga varvtalet nhi definieras som det högsta varvtal vid vilket 70% av den uppgivna maximala nettoeffekten P(n), bestämd enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8. 2, uppnås på effektkurvan. Det låga varvtalet nlo definieras som det lägsta varvtal vid vilket 50% av den uppgivna maximala nettoeffekten P(n), bestämd enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8. 2, uppnås på effektkurvan. Motorvarvtalen A, B och C räknas fram så här: A = nlo + 25% * (nhi − nlo) B = nlo + 50% * (nhi − nlo) C = nlo + 75% * (nhi − nlo) Varvtalen A, B och C kan verifieras på ettdera av följande två sätt: (a) Vid provningen för godkännande av motorn enligt direktiv 80/1269/EEG mäts ytterligare provpunkter upp för en noggrann bestämning av nhi och nlo. Maximieffekten samt nhi och nlo bestäms ur effektkurvan, och varvtalen A, B och C räknas fram med ovanstående formler. (b) Motorns vridmomentkurva bestäms längs hela belastningskurvan, från högsta varvtal utan belastning till tomgångsvarvtal, med hjälp av minst 5 mätpunkter per varvtalsintervall om 1 000 min-1 samt med mätpunkter inom 6 50 min-1 från varvtalet vid uppgiven maximieffekt. Maximieffekten samt nhi och nlo bestäms ur den erhållna kurvan, och varvtalen A, B och C räknas fram med ovanstående formler. Om de uppmätta varvtalen A, B och C ligger inom 6 3% från de varvtal som tillverkaren uppgett, skall dessa uppgivna varvtal användas för avgasprovet. Om toleransen överskrids för något av varvtalen, skall i stället de uppmätta varvtalen användas för avgasprovet. 1. 2 Dynamometerinställningar Vridmomentkurvan vid full belastning bestäms genom att man experimenterar sig fram för att beräkna vridmomentvärdena för de specificerade provstegen med motorn i nettoskick enligt anvisningarna i bilaga II, tillägg 1, punkt 8. 2. Hänsyn skall tas till den effekt som förbrukas av eventuell utrustning som drivs av motorn. Dynamometerinställningen för varje provsteg skall beräknas med följande formel: L 100 L 100 s = P(n) * s = P(n) * där om provningen görs med motorn i nettoskick, + (P(a) – P(b)) om provningen görs med motor som inte är i nettoskick. s = dynamometerinställning i kW P(n) = motorns nettoeffekt i kW bestämd enligt bilaga II, tillägg 1, punkt 8. 2 L = belastning i % enligt tabellen i punkt 2. 7. 1 P(a) = den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som skall monteras enligt bilaga II, tilläg 1, punkt 6. 1 P(b) = den effekt som förbrukas av hjälpaggregaten som skall tas av enligt bilaga II, tillägg 1, punkt 6. 2 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/53 2. ESC-PROV På tillverkarens begäran kan ett övningsprov köras för att konditionera motorn och avgassystemet före själva mätcykeln. 2. 1 Förberedelse av provtagningsfiltren Minst en timme före provet placeras varje filter eller filterpar i en stängd, oförseglad petriskål som ställs i en vägningskammare för stabilisering. Efter stabiliseringen vägs varje filter eller filterpar och tareringsvikten registreras. Filtret eller filterparet förvaras sedan i en stängd petriskål eller filterhållare fram till provet. Om ett filter eller filterpar, som tas ur vägnings- kammaren, inte används inom åtta timmar skall det konditioneras och vägas på nytt innan det används. 2. 2 Installation av mätutrustningen Instrument och provtagningssonder installeras på föreskrivet sätt. Om ett system med fullflödesutspädning används för utspädning av avgaserna skall avgasröret anslutas till systemet. 2. 3 Start av utspädningssystemet och motorn Utspädningssystemet och motorn startas och varmkörs tills samtliga temperaturer och tryck har stabiliserats vid maximal effekt i enlighet med tillverkarens rekommendation och god branschpraxis. 2. 4 Start av partikelprovtagningssystemet Partikelprovtagningssystemet startas och körs på by-pass. Utspädningsluftens bakgrundsnivå av partiklar kan bestämmas genom att man leder utspädningsluft genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft används kan en enda mätning av bakgrundsnivån göras före eller efter provet. Om utspädningsluften inte är filtrerad kan mätningar göras i början och slutet av provcykeln, varefter genomsnittet av värdena beräknas. 2. 5 Justering av utspädningsfaktorn Utspädningsluften skall ställas in så att den temperatur hos de utspädda avgaserna som mäts upp omedelbart före huvudfiltret inte överskrider 325 K (52°C). Utspädningsfaktorn skall vara minst 4. I system med mätning av CO2- eller NOx-koncentrationen för reglering av utspädningsfaktorn måste utspädningsluftens CO2- eller NOx-halt mätas vid början och slutet av varje prov. Bakgrundskoncentrationerna av CO2 och NOx i utspädningsluften före och efter provet får skilja sig åt med högst 100 ppm respektive 5 ppm. 2. 6 Kontroll av analysatorerna Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in. 2. 7 Provcykel 2. 7. 1 Följande provcykel med 13 steg skall följas när den provmotorn körs med dynamometer inkopplad: C 173/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Steg Motorvarvtal Belastning (proceent) Vägningsfaktor Provstegets varktighet (minuter) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Tomgång A B B A A A B B C C C C — 100 50 75 50 75 25 100 25 100 25 75 50 0,15 0,08 0,10 0,10 0,05 0,05 0,05 0,09 0,10 0,08 0,05 0,05 0,05 4 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2 2. 7. 2 Provsekvens Provsekvensen påbörjas. Vid varje provcykel skall provet genomföras i den stegordning som anges i tabellen i punkt 2. 7. 1. Motorn skall köras den föreskrivna tiden i varje steg efter att varvtalet uppnåtts och ändringen av belastningen slutförts under de första 20 sekunderna. Det angivna varvtalet skall hållas med en avvikelse på 6 50 min-1, och det angivna vridmomentet med en avvikelse på 6 2% av det maximala vridmomentet vid provningsvarvtalet. Om tillverkaren så begär kan provsekvensen upprepas ett antal gånger för att tillräcklig mängd partikelmassa skall samlas upp på filtret. Tillverkaren skall lämna en utförlig beskrivning av metoderna för behandlingen och beräkningen av provresultaten. Gasutsläppen mäts bara i den första provcykeln. 2. 7. 3 Analysatorernas utslag Analysatorernas utslag skall registreras på en remsskrivare eller mätas med ett dataregistre- ringssystem med likvärdiga egenskaper, och avgaserna skall passera genom analysatorerna under hela provcykeln. 2. 7. 4 Partikelprovtagning Två filter (huvud- och sekundärfilter, se bilaga III, tillägg 4) skall användas under hela provningsförfarandet. De vägningsfaktorer för varje steg som angetts i provcykelförfarandet skall beaktas genom att man tar ett prov som är proportionellt mot avgasmassflödet under varje enskilt steg av cykeln. Detta kan åstadkommas genom att provtagningsflödet, provtag- ningstiden och/eller utspädningsfaktorn anpassas i motsvarande mån, så att villkoret för de effektiva vägningsfaktorerna i punkt 5. 6 blir uppfyllt. Provtagningstiden i varje steg måste vara minst 4 sekunder per 0,01 vägningsfaktor. Provtagningen måste ske så sent som möjligt inom varje steg. Partikelprovtagningen skall vara slutförd tidigast 5 sekunder före slutet av respektive steg. 2. 7. 5 Motorförhållanden Motorns varvtal och belastning, inloppsluftens temperatur och undertryck, avgasernas tempe- ratur och undertryck, bränsleflödet och luft- eller avgasflödet, laddningsluftens temperatur samt bränsletemperaturen och luftfuktigheten skall registreras under varje steg, varvid kraven i fråga om varvtal och belastning (se punkt 2. 7. 2) skall vara uppfyllda under den tid partikelprovet tas, och under alla omständigheter under den sista minuten av varje steg. Eventuella ytterligare uppgifter som behövs för beräkningen skall registreras (se punkterna 4 och 5). 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/55 2. 7. 6 NOx-kontroll inom kontrollområdet Nox-kontrollen inom kontrollområdet skall utföras direkt efter slutförandet av steg 13. Motorn skall konditioneras under förhållandena för steg 13 under loppet av tre minuter innan mätningarna påbörjas. Tre mätningar skall utföras i de olika punkter inom kontrollom- rådet vilka valts ut av Tekniska tjänsten (1). Tiden för varje mätning skall vara 2 minuter. Mätförfarandet är identiskt med NOx-mätningen i 13-stegscykeln och skall utföras i enlighet med punkterna 2. 7. 3, 2. 7. 5 och 4. 1 i detta tillägg samt bilaga III, tillägg 4, punkt 3. Beräkningen skall göras enligt anvisningarna i punkt 4. 2. 7. 7 Efterkontroll av analysatorerna Efter avgasprovet används en nollställningsgas och samma spänngas om tidigare för upprep- ning av kontrollen. Provet betraktas som giltigt om skillnaden mellan kontrollresultaten före respektive efter provningen understiger 2% av spänngasvärdet. 3. ELR-PROV 3. 1 Installation av mätrustningen Opacimeterns och i tillämpliga fall provtagningssonderna skall installeras efter ljuddämparen eller eventuell efterbehandlare i enlighet med tillverkarens allmänna installationsanvisningar. Vidare skall kraven i avsnitt 10 av ISO IDS 11614 följas i tillämpliga fall. Före eventuella kontroller av nollställning och fullt skalutslag skall opacimetern värmas upp och stabiliseras i enlighet med instrumenttillverkarens rekommendationer. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att förhindra igensotning av mätoptiken skall det systemet också kopplas på och ställas in i enlighet med tillverkarens rekommendationer. 3. 2 Kontroll av opacimetern Kontrollen av nollställning och fullt skalutslag skall göras i opacimeterns röktäthetsläge, eftersom den skalan har två klart definierbara kalibreringspunkter, nämligen 0 och 100% röktäthet. Beräkningen av ljusabsorptionskoefficienten kommer sedan att ske automatiskt på basis av den uppmätta röktätheten och LA, som uppgetts av opacimetertillverkaren, när instrumentet ställs tillbaka i k-läge inför provningen. När opacimeterns ljusstråle är obruten skall utslaget ställas in på 0,0% 6 1,0% röktäthet. När ljusstrålen hindras från att nå mottagaren skall utslaget ställas in på 100,0% 6 1,0% röktäthet. 3. 3 Provcykel 3. 3. 1 Konditionering av motorn Varmkörning av motorn och systemet skall ske vid maximal effekt för stabilisering av motorparametrarna i enlighet med tillverkarens rekommendationer. Syftet med denna kondi- tionering är också att förhindra att mätningen påverkas av rester i avgassystemet från ett föregående prov. När motorn har uppnått stabila förhållanden skall provcykeln påbörjas inom 20 6 2 s efter konditioneringsfasen. Om tillverkaren så begär kan ett övningsprov köras för ytterligare konditionering före själva mätcykeln. (1) Provningpunkterna skall bestämmas med hjälp av vedertagna statistiska stickprovsmetoder. C 173/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 3. 2 Provsekvens Provet består av en sekvens av tre belastningssteg som alla tre körs vid tre motorvarvtal: A (cykel 1), B (cykel 2) och C (cykel 3), bestämda i enlighet med bilaga III, punkt 1. 1. Detta följs av cykel 4 vid ett varvtal inom kontrollområdet och en belastning på mellan 10 och 100%. Varvtalet och belastningen för cykel 4 har bestämts av Tekniska tjänsten (1). Följande sekvens skall följas med dynamometern ansluten till provmotorn (se även fig. 3): Figur 3 ELR-provets sekvens Cykel 1 Cykel 2 Cykel 3 Cykel 4 Utvald punkt Varvtal C B A 100 % Belast- ning 10 % (a) Motorn skall köras med varvtalet A och 10% belastning i 20 6 2 s. Det angivna varvtalet skall hållas med en maximal avvikelse på 6 20 min-1, och det angivna vridmomentet skall hållas med en maximal avvikelse på 6 2% av det maximala vridmomentet vid provnings- varvtalet. (b) Vid slutet av den ovanstående fasen av cykel 1 skall gasspaken snabbt föras över till högsta öppetläge och hållas kvar där i 10 6 1 s. Därvid skall man lägga på den dynamometerbelastning som behövs för att hålla varvtalet med en avvikelse på maximalt 6 150 min-1 under de första 3 sekunderna och 6 20 min-1 under återstoden av fasen. (c) Sekvensen a-b ovan upprepas två gånger. (d) När det tredje belastningssteget körts klart skall motorn ställas in på varvtal B och 10% belastning inom loppet av 20 6 2 s. (e) Sekvensen a-c ovan körs med motorn på varvtalet B. (f) När det tredje belastningssteget körts klart skall motorn ställas in på varvtal C och 10% belastning inom loppet av 20 6 2 s. (g) Sekvensen a-c ovan körs med motorn på varvtalet C. (h) När det tredje belastningssteget körts klart skall motorn ställas in på det valda varvtalet och en valfri belastning över 10% inom loppet av 20 6 2s. (i) Sekvensen a-c ovan körs med motorn på det valda varvtalet. 3. 4 Validering av provcykeln De relativa standardavvikelserna för de genomsnittliga rökvärdena vid varje provningsvarvtal (SVA, SVB och SVC beräknade i enlighet med punkt 6. 3. 3 ur de tre på varandra följande belastningsstegen vid varje provningsvarvtal) skall vara mindre än det högsta av följande två värden: 15% av medelvärdet, eller 10% av gränsvärdet i tabell 1 i bilaga I. Om avvikelsen är större skall sekvensen upprepas tills tre på varandra följande belastningssteg uppfyller valideringsvillkoren. (1) Provningpunkterna skall bestämmas med hjälp av vedertagna statistiska stickprovsmetoder. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/57 3. 5 Efterkontroll av opacimetern Opacimeterns nollpunktsavvikelse efter provningen får inte överskrida 6 5,0% av gränsvär- det i tabell 1 i bilaga I. 4. 4. 1 BERÄKNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP Behandling av mätdata För bedömningen av gasformiga utsläpp skall man bestämma medelvärdet av registreringarna på mätremsan under de sista 30 sekunderna i varje provsteg, och de genomsnittliga koncentrationerna (conc) av kolväten, CO och NOx under varje provsteg skall bestämmas ur de genomsnittliga registreringarna på mätremsan och motsvarande kalibreringsdata. Ett annat slags registrering kan användas om det ger likvärdiga data. För NOx-kontrollen inom kontrollområdet gäller ovanstående krav bara för NOx. Avgasflödet GEXHW eller det utspädda avgasflödet GTOTW, om det används som alternativ, skall bestämmas i enlighet med bilaga III, tillägg 4, punkt 2. 3. 4. 2 Korrigering från torr bas till våt bas Den uppmätta koncentrationen skall omvandlas till våt bas emligt följande formler, om den inte redan mätts på våt bas. conc (våt) = Kw * conc (torr) För outspädda avgaser: KW,r =(1 − FFH * GFUEL GAIRD) − KW2 och FFH = 1,969 (1 + GFUEL GAIRW) För utspädda avgaser: KW,e,1 =(1 − HTCRAT * CO2%(våt) 200 ) − KW1 eller KW,e,2 =( (1 − KW1) 1 + HTCRAT * CO2%(torr) 200 ) För utspädningsluften KW,d = 1 − KW1 KW1 = 1,608 * Hd 1 000 + (1,608 * Hd) Hd = 6,220 * Rd * pd pB − pd * Rd * 10−2 där För inloppsluften (om denna inte är iden- tisk med utspädningsluften) KW,a = 1 − KW2 KW2 = 1,608 * Ha 1 000 + (1,608 * Ha) Ha = 6,220 * Ra * pa pB − pa * Ra * 10−2 Ha, Hd = g vatten/kg torr luft Rd, Ra = utspädningsluftens respektive inloppsluftens relativa fuktighet (%) pd, pa = utspädningsluftens respektive inloppsluftens mättnadstryck (kPa) pB = totalt lufttryck (kPa) C 173/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 4. 3 Fuktighets- och temperaturkorrigering för NOx Eftersom NOx-utsläppen beror på omgivande luftförhållanden skall NOx-koncentrationen korrigeras för den omgivande luftens temperatur och fuktighet med hjälp av faktorerna i följande formler: KH,D = 1 1 + A * (Ha − 10,71) + B * (Ta − 298) där = −0,209 GFUEL/GARD + 0,00954 A = 0,309 GFUEL/GARD − 0,0266 B Ta = luftens temperatur (K) Ha = inloppsluftens fuktighet (g vatten/kg torr luft) och Ha = 6,220 * Ra * pa (pB − pa) * Ra * 10−2 Ra = inloppsluftens relativa fuktighet (%) pa = inloppsluftens mättnadstryck (kPa) pB = totalt lufttryck (kPa) 4. 4 Beräkning av utsläppens massflöden Massflödena (g/h) av utsläpp för varje steg skall beräknas enligt följande under antagandet att avgasernas densitet är 1,293 kg/m³ vid 273 K (0 °C) och 101,3 kPa: (1) NOx mass = 0,001587 * NOx conc * KH,D * GEXHW (2) COmass = 0,000966 * COconc * GEXHW (3) HCmass = 0,000479 * HCconc * GEXHW där NOx conc, COconc, och HCconc (1) är de genomsnittliga koncentrationer (ppm) i de outspädda avgaserna som bestämts enligt punkt 4. 1. Om, som alternativ, de gasformiga utsläppen bestäms med ett system med fullflödesutspäd- ning, skall följande formler användas: (1) NOx mass = 0,001587 * NOx conc * KH,D * GTOTW (2) COmass = 0,000966 * COconc * GTOTW (3) HCmass = 0,000479 * HCconc * GTOTW där NOx conc och COconc, HCconc (1) är de genomsnittliga bakgrundskorrigerade koncentratio- ner (ppm) som finns i de utspädda avgaserna i varje steg och som bestämts enligt bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1. 1. 4. 5 Beräkning av specifika utsläpp Det specifika utsläppet (g/kWh) skall för samtliga enskilda beståndsdelar beräknas så här: NOx = Σ NOx, mass * WFi Σ P(n)i * WFi CO = Σ COmass * WFi Σ P(n)i * WFi HC = Σ HCmass * WFi Σ P(n)i * WFi De vägningsfaktorer (WF) som används i ovanstående beräkningar är de som återfinns i punkt 2. 7. 1. (1) Baserat på C1-ekvivalent. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/59 4. 6 Beräkning av utsläppsvärdena i kontrollområdet För de tre speciellt utvalda kontrollpunkterna i punkt 2. 7. 6 skall NOx-utsläppet mätas och beräknas enligt punkt 4. 6. 1, men även bestämmas genom interpolering med hjälp av de steg av provcykeln som ligger närmast respektive kontrollpunkt i enlighet med punkt 4. 6. 2. De uppmätta värdena jämförs sedan med de interpolerade värdena i enlighet med punkt 4. 6. 3. 4. 6. 1 Beräkning av det specifika utsläppet NOx-utsläppet för varje kontrollpunkt (Z) beräknas så här: NOx mass,Z = 0,001587 * NOx conc,Z * KH,D * GEXHW NOx,Z = NOx mass,Z/P(n)Z 4. 6. 2 Bestämning av utsläppsvärdet med hjälp av provcykeln NOx-utsläppet för varje kontrollpunkt interpoleras fram från de fyra mest näraliggande steg av provcykeln vilka omger den utvalda kontrollpunkten Z (se fig. 4). För dessa steg (R, S, T och U) gäller följande definitioner: Varvtal i R Varvtal i S Belastning (%) i R Belastning (%) i T = Varvtal i T = nRT = Varvtal i U = nSU = Belastning (%) i S = Belastning (%) i U NOx-utsläppet i den utvalda kontrollpunkten Z beräknas så har: EZ = ERS + (ETU − ERS) · (MZ − MRS) / (MTU − MRS) och: där ETU = ET + (EU − ET) · (nZ − nRT) / (nSU − nRT) ERS = ER + (ES − ER) · (nZ − nRT) / (nSU − nRT) MTU = MT + (MU − MT) · (nZ − nRT) / (nSU − nRT) MRS = MR + (MS − MR) · (nZ − nRT) / (nSU − nRT) ER, ES, ET och EU = de specifika NOx-utsläppen i de omgivande provstegen. De har räknats fram i enlighet med punkt 4. 6. 1. MR, MS, MT och MU = motorns vridmoment i de omgivande provstegen. Figur 4 Interpolering av kontrollpunkten för NOx Vridmoment Varvtal Z C 173/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 4. 6. 3 Jämförelse av NOx-utsläppsvärden Det uppmätta specifika NOx-utsläppet i kontrollpunkten Z (NOx,Z) jämförs med det interpolerade värdet (EZ) så här: NOx,diff = 100 * (NOx,z − Ez) / Ez 5. 5. 1 BERÄKNING AV PARTIKELFORMIGA UTSLÄPP Behandling av mätdata För utvärderingen av resultaten för partiklar skall de totala provmassorna (MSAM,i) som passerar genom filtren registreras i varje steg. Filtren återförs till vägningskammaren och konditioneras i minst en och högst 80 timmar varpå de vägs. Filtrens bruttovikt registreras, och tareringsvikten (se punkt 2. 1 i detta tillägg) subtraheras. Partikelmassan Mf är summan av de partikelmassor som uppsamlats på huvud- och sekundärfiltret. Om bakgrundskorrigering skall tillämpas, skall utspädningsluftens massa (MDIL) som passerar genom filtren samt partikelmassan (Md) registreras. Om mer än en mätning gjorts måste kvoten Md/MDIL beräknas för varje enskild mätning och medelvärdet beräknas. 5. 2 System med delflödesutspädning De slutgiltiga provresultat för partikelutsläpp som skall rapporteras bestäms genom nedanstå- ende steg. Eftersom utspädningsförhållandet kan regleras på flera olika sätt, används olika beräkningsmetoder för GEDFW. Samtliga beräkningar skall göras på grundval av medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden. 5. 2. 1 Isokinetiska system GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = GDILW,i + (GEXHW,i * r) (GEXHW,i * r) där r är förhållandet mellan den isokinetiska sondens tvärsnittsarea och avgasrörets tvärsnitts- area: 5. 2. 2 System med mätning av CO2- eller NOx-koncentration R = Ap AT GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = concE,i − concA,i concD,i − concA,i där concE = koncentration på våt bas av spårgasen i de outspädda avgaserna concD = koncentration på våt bas av spårgasen i de utspädda avgaserna concA = koncentration på våt bas av spårgasen i utspädningsluften Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omräknas till våt bas i enlighet med punkt 4. 2 i detta tillägg. 5. 2. 3 System med mätning av CO2 och kolbalansmetoden (1) GEDFW,i = 206,5 * GFUEL,i CO2D,i − CO2A,i där CO2D = CO2-koncentrationen i de utspädda avgaserna CO2A = CO2-koncentration i utspädningsluften (koncentrationer i volymprocent på våt vas) (1) Värdet är giligt enbart för det referensbränsle som anges i bilaga IV. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/61 Denna formel bygger på antagandet om kolbalans (de kolatomer som tillförs motorn släpps ut i form av CO2) och har härletts så här: och 5. 2. 4 System med flödesmätning GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = 206,5 * GFUEL,i GEXHW,i * (CO2D,i − CO2A,i) GEDFW,i = GEXHW,i * qi qi = GTOTW,i (GTOTW,i − GDILW,i) 5. 3 System med fullflödesutspädning De provresultat för partikelutsläpp som skall rapporteras erhålls på nedanstående sätt. Samtliga beräkningar skall göras på grundval av medelvärdena för de enskilda stegen under provtagningsperioden. GEDFW,i = GTOTW,i 5. 4 Beräkning av partikelmassflödet Partikelmassflödet beräknas så här: PTmass = Mf MSAM * GEDFW 1000 där GEDFW = Σi = n i = 1 GEDFW,i * WFi MSAM = Σi = n i = 1 MSAM,i i = 1,. , n har bestämts för hela testcykeln genom summering av medelvärdena för de enskilda stegen. Bakgrundskorrigering av partikelmassflödet kan göras så här: PTmass =[ Mf MSAM −( Md MDIL *( Σi = n i = 1(1 − 1 DF) * WFi))] * GEDFW 1000 Om mer än en mätning görs skall (Md/MDIL) ersättas med (Md/MDIL). DFi = 13,4/(concCO2 + (concCO + concHC)*10−4)) för de enskilda stegen eller DFi = 13,4/concCO2 för de enskilda stegen 5. 5 Beräkning av det specifika utsläppet Partikelutsläppet beräknas så här: PT = PTmass Σ P(n)i * WFi C 173/62 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 5. 6 Effektiv vägningsfaktor Den effektiva vägningsfaktorn WFE,i för varje steg beräknas så här: WFE,i = MSAM,i * GEDFW MSAM * GEDFW,i Värdena på de effektiva vägningsfaktorerna skall ligga inom ± 0,003 (± 0,005 för tomgångs- steget) från värdena i tabellen i punkt 2. 7. 1 6. 6. 1 BERÄKNING AV RÖKVÄRDEN Bessel-algoritmen Bessel-algoritmen skall användas för att beräkna sekundmedelvärdena av de momentant uppmätta rökvärdena, som omvandlats i enlighet med punkt 6. 3. 1. Algoritmen simulerar ett andra ordningens lågpassfilter, och för att den skall kunna användas krävs iterativa beräkningar för att bestämma de tillhörande koefficienterna. Dessa koefficienter är en funktion av opacimetersystemets responstid och av provtagningsfrekvensen. Därför måste stegen i punkt 6. 1. 1 göras om varje gång det sker en ändring av systemets responstid och/eller av provtagningsfrekvensen. 6. 1. 1 Beräkning av responstiden och Bessel-konstanterna för filtret Den responstid (tF) som skall användas i Bessel-algoritmen är en funktion av opacimetersy- stemets fysikaliska och elektriska responstid som de definieras i bilaga III, tillägg 4, punkt 5. 2. 4, och beräknas så här: tF = ˛1 − (t2 e) p + t2 där tp = fysikalisk responstid (s) te = elektrisk responstid (s) Beräkningarna av filtrets gränsfrekvens (fc) grundas på en momentan ökning av invärdet från 0 till 1 på , 0,01 s (se bilaga VII). Responstiden definieras som tiden från den punkt då Bessel-algoritmens utvärde når 10 % (t10) och fram till den punkt då utvärdet når 90 % (t90) av det nämnda invärdet 1. Dessa tider skall tas fram genom iteration av fc tills t90−t10 < tF. Den första iterationen av fc görs med följande formel: fc = (cid:240) / (10 * tF) Bessel-konstanterna E och K beräknsa så här: E = 1 1 + Ω * ˛3 * D + D * Ω2 K = 2 * E * (D * Ω2 − 1) − 1 där D = 0,618034 ∆t = 1 / provtagningsfrekvensen Ω = 1 / [tan((cid:240) * ∆t * fc)] 6. 1. 2 Beräkning med Bessel-algoritmen Med hjälp av värdena på konstanterna E och K beräknas sekundmedelvärdet av utvärdet för ett momentant invärde Si så här med Bessel-algoritmen Yi = Yi-1 + E * (Si + 2 * Si-1 + Si-2 − 4 * Yi-2) + K * (Yi-1 − Yi-2) där Si-2 = Si-1 = 0 Si = 1 Yi-2 = Yi-1 = 0 Tiderna t10 och t90 interpoleras fram. Responstiden tF för det aktuella värdet på fc definieras som tidsskillnaden t90−t10. Om denna responstid inte ligger tillräckligt nära den erforderliga responstiden fortsätter man iterera tills man når en responstid som avviker med mindre än 1 % från den erforderliga responstiden: x(t90 − t10) − tFx # 0,01 * tF 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/63 6. 2 Mätfrekvens Rökmätningen skall göras med en frekvens om lägst 20 mätningar per sekund. 6. 3 Bestämning av rökvärden 6. 3. 1 Omräkning från transmission till absorptionskoefficient Eftersom ljustransmissionen är den grundläggande mätstorheten i alla opacimetrar, skall rökvärdena omvandlas från ljustransmission ((cid:244)) till ljusabsorptionskoefficient (k) så här: k = − 1 LA * ln (1 − N 100) N = 100 − (cid:244) och där k = ljusabsorptionskoefficient (m−1) LA = effektiv optisk väg enligt tillverkarens uppgift (m) N = opacitet (röktäthet) (%) (cid:244) = transmission (%) Omvandlingen skall göras innan mätdata behandlas vidare. 6. 3. 2 Beräkning av rökmedelvärdet med Bessel-algoritmen Den sökta gränsfrekvens är den frekvens som ger den erforderliga filterresponstiden tF. När denna frekvens väl har bestämts genom iterationsförfarandet i punkt 6. 1. 1, skall de tillhörande värdena på Bessel-algoritmens konstanter E och K räknas fram. Bessel-algoritmen används sedan på de momentana rökvärdena i mätserien (k-värdena) enligt anvisningarna i punkt 6. 1. 2: Yi = Yi-1 + E * (Si + 2 * Si-1 + Si-2 − 4 * Yi-2) + K * (Yi-1 − Yi-2) Bessel-algoritmen är rekursiv till sin natur. För att man skall kunna sätta i gång algoritmen behöver man således några initiala invärden Si-1 och Si-2 och några initiala utvärden Yi-1 och Yi-2. Dessa startvärden kan sättas till 0. För varje belastningssteg vid de tre varvtalen A, B och C skall det högsta ensekundsvärdet Ymax väljas ut bland de enskilda värdena Yi från varje rökvärdesserie. 6. 3. 3 Slutresultat De genomsnittliga rökvärden (SV) från varje provcykel (provningsvarvtal) räknas fram så här: Varvtal A: Varvtal B: Varvtal C: där SVA = (Ymax1,A + Ymax2,A + Ymax3,A) / 3 SVB = (Ymax1,B + Ymax2,B + Ymax3,B) / 3 SVC = (Ymax1,C + Ymax2,C + Ymax3,C) / 3 Ymax1, Ymax2, Ymax3, = det högsta genomsnittliga ensekundsrökvärdet framräknat med Bes- sel-algoritmen för respektive belastningssteg Slutresultatet räknas fram så här: SV = (0,43 * SVA) + (0,56 * SVB) + (0,01 * SVC) C 173/64 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 2 ETC-PROVCYKELN 1. 1. 1 BESTÄMNING AV MOTORNS VRIDMOMENTKURVA Bestämning av varvtalsområdet för vridmomentkurvan För att ETC-provcykeln skall kunna genereras i provbänken måste motorns vridmomentkurva ha bestämts. Lägsta och högsta varvtal för vridmomentkurvan definieras så här: Lägsta varvtal = tomgångsvarvtal Högsta varvtal = nhi * 1,02 eller det varvtal där vridmoment vid full belastning sjunker till noll, om det senare varvtalet är lägre 1. 2 Förhållanden vid bestämning av vridmomentkurvan Motorn skall varmköras på högsta effekt för att stabilisera motorparametrarna i enlighet med tillverkarens rekommendationer och god branschpraxis. När motorn har stabiliserats bestäms vridmomentkurvan så här: (a) Motorn avlastas och körs på tomgång. (b) Motorn körs med insprutningspumpen inställd på full belastning och på lägsta varvtal (dvs. tomgång). (c) Varvtalet ökas med i genomsnitt 8 6 1 min−1 per sekund från lägsta till högsta varvtal. Varvtals- och vridmomentvärdena registreras med en frekvens på minst en mätpunkt per sekund. 1. 3 Uppritning av vridmomentkurvan Alla mätpunkter som registrerats enlig anvisningarna i punkt 1. 2 binds samman med linjär interpolering mellan punkterna. Som resultat erhålls vridmomentkurvan. Den används för att omvandla de normaliserade vridmomentvärdena till verkliga vridmomentvärden för provcy- keln enligt anvisningarna i punkt 2. 1. 4 Alternativa sätt att bestämma vridmomentkurvan Om en tillverkare anser att ovanstående förfaranden inte är säkra eller representativa för en viss motor, får alternativa metoder användas. Dessa alternativa metoder måste uppfylla syftet med de beskrivna förfarandena för bestämning av vridmomentkurvan, nämligen att bestämma det högsta tillgängliga vridmomentet vid alla varvtal som uppnås under provcyklerna. Om man av säkerhetsskäl eller av det skäl att förfarandena inte är representativa gör avsteg från de förfaranden för bestämning av vridmomentkurvan vilka beskrivs i denna punkt, skall sådana ges godkännande av Tekniska tjänsten med en motivering för varför avstegen får göras. Under inga omständigheter får fallande kontinuerliga svep av varvtalet användas för styrda motorer eller motorer med turboladdare. 1. 5 Förnyad bestämning av vridmomentkurvan Vridmomentkurvan behöver inte bestämmas före varenda provcykel. Vridmomentkurvan för en motor behöver bestämmas före en provcykel bara — om det, grundat på en fackmässig bedömning, har gått orimligt lång tid sedan den senaste bestämningen eller — om det har gjorts fysiska förändringar eller nya inställningar på motorn vilka kan tänkas påverka motorns prestanda. 2. BESTÄMNING AV REFERENSPROVCYKELN Provcykeln med transienta belastningssteg beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga. De normalise- rade vridmomenten och varvtalen skall räknas om till verkliga värden på nedanstående sätt. Som resultat erhålls då referensprovcykeln. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/65 2. 1 Verkligt varvtal Det normaliserade varvtalet räknas om till det verkliga varvtalet med följande formel: Verkligt varvtal = Varvtal i procent * (referensvarvtal – tomgångsvarvtal) 100 + tomgångsvarvtal Referensvarvtalet (nref) motsvarar det normaliserade varvtalet 100 % i dynamometertabellen i tillägg 3. Det definieras så här (se fig. 1 i bilaga I): nref = nlo + 95 % * (nhi – nlo) där nhi och nlo är bestämda enligt bilaga I, punkt 2, eller enligt bilaga III, tillägg 1, punkt 1. 1. 2. 2 Verkligt vridmoment Vridmomentet är normaliserat till procent av högsta vridmoment vid respektive varvtal. Referenscykelns vridmoment räknas om till verkliga värden med hjälp av vridmomentkurvan, som bestämts enligt anvisningarna i punkt 1. 3, så här: Verkligt vridmoment = Vridmoment i procent * högsta vridmoment 100 för respektive verkligt varvtal bestämt enligt punkt 2. 1. De negativa vridmomenten i punkterna med motorbromsning (m) skall för bestämningen av referenscykeln åsättas verkliga värden som bestämts på ettdera av följande sätt: — 40 % av det positiva vridmoment som finns i närmast liggande varvtalspunkt utan motorbromsning, — bestämning av de negativa vridmoment som behövs för att vrida runt motorn i området från lägsta till högsta varvtal (samma gränsvarvtal som vid bestämningen av vridmoment- kurvan), — bestämning av de negativa vridmoment som behövs för att vrida runt motorn med tomgångsvarvtal respektive referensvarvtal, varefter linjär interpolering görs mellan dessa två punkter. 2. 3 Exempel på omräkning till verkliga värden Följande provpunkt skall omräknas till verkligt värde: Varvtal i % = 43 Vridmoment i % = 82 Om = 2 200 min–1 Referensvarvtal Tomgångsvarvtal = 600 min–1 blir verkligt varvtal = 43 * (2 200 – 600) 100 + 600 = 1 288 min-1 verkligt vridmoment = 82 * 700 100 = 574 Nm där det högsta vridmomentet som avläses i vridmomentkurvan vid 1 288 min–1 är 700 Nm. 3. PROV FÖR UTSLÄPPSMÄTNING Om tillverkaren så begär kan ett övningsprov köras för konditionering av motorn och avgassystemet för själva mätcykeln. Naturgas- och gasolmotorer skall köras in med ETC-provet. Motorn skall köras genom minst två ETC-cykler tills det uppmätta CO-utsläppet från en ETC-cykel är maximalt 10% högre än CO-utsläppet från närmast föregående ETC-cykel. C 173/66 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 1 Förberedelse av provtagningsfiltren (gäller endast dieselmotorer) Minst en timme före provet placeras varje filter eller filterpar i en stängd, oförseglad petriskål som ställs i en vägningskammare för stabilisering. Efter stabiliseringen vägs varje filter eller filterpar, och tareringsvikten registreras. Filtret eller filterparet förvaras sedan i en stängd petriskål eller i en förseglad filterhållare fram till provet. Om ett filter eller filterpar, som tas ur vägningskammaren, inte används inom åtta timmar skall det konditioneras och vägas på nytt innan det används. 3. 2 Installation av mätutrustningen Instrument och provtagningssonder installeras på föreskrivet sätt. Avgasröret skall anslutas till systemet för fullflödesutspädning. 3. 3 Start av utspädningssystemet och motorn Utspädningssystemet och motorn startas och varmkörs tills samtliga temperaturer och tryck har stabiliserats vid högsta effekt enligt tillverkarens rekommendationer och god bransch- praxis. 3. 4 Start av partikelprovtagningsystemet (gäller enbart dieselmotorer) Partikelprovtagningssystemet startas och körs på by-pass. Utspädningsluftens bakgrundsnivå av partiklar kan bestämmas genom att man leder utspädningsluft genom partikelfiltren. Om filtrerad utspädningsluft används kan en enda mätning av bakgrundsnivån göras före eller efter provet. Om utspädningsluften inte är filtrerad kan mätningar göras i början och slutet av provcykeln, varefter genomsnittet av värdena beräknas. 3. 5 Inställning av systemet med fullflödesutspädning Det totala utspädda avgasflödet ställs in så att vatten inte kondenseras i systemet och så att filterytorna får en högsta temperatur på 325 K (52°C) eller lägre (se bilaga V, punkt 2. 3. 1, DT — Utspädningstunnel). 3. 6 Kontroll av analysatorerna Utsläppsanalysatorernas nollpunkt och mätområde ställs in. Om provsäckar används skall de tömmas på luft. 3. 7 Start av motorn Den stabiliserade motorn startas i enlighet med tillverkarens anvisningar i instruktionsboken, antingen med en startmotor som används i produktionen eller med dynamometern. Som alternativ kan man också, utan att stänga av motorn dessemellan, starta provet direkt från motorns konditioneringsfas när motorn har nått tomgångsvarvtal. 3. 8 Provcykel 3. 8. 1 Provsekvens Provsekvensen skall påbörjas när motorn har nått tomgångsvarvtal. Provet skall utföras enligt den referenscykel som beskrivs i punkt 2 i detta tillägg. Börvärdeskommandona om varvtal och vridmoment skall ges med frekvensen 5 s-1 eller högre (10 s-1 rekommenderas). Återkopplingssignalerna för varvtal och vridmoment skall registreras minst en gång per sekund under provcykeln, och det är tillåtet att filtrera signalerna elektroniskt. 3. 8. 2 Analysatorernas utslag När motorn eller provsekvensen startas — det senare i det fall då provcykeln startas direkt från konditioneringsfasen — skall mätutrustningen startas samtidigt, närmare bestämt genom att — starta insamling eller analys av utspädningsluft, — starta insamling eller analys av utspädda avgaser, — starta mätning av mängden utspädda avgaser (CVS, Constant Volume Sampling) och av de temperaturer och tryck som behöver registreras, — starta registrering av återkopplingsvärden för varvtal och dynamometerns vridmoment. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/67 Kolväten och NOx skall mätas fortlöpande i utspädningstunneln med en frekvens på 2 mätningar per sekund. De genomsnittliga koncentrationerna bestäms genom integrering av analysatorsignalerna över provcykeln. Systemets responstid får vara högst 20 s, och den skall vid behov anpassas till CVS-flödets variationer och avvikelser i fråga om provtagningstid per provcykel. CO, CO2, ickemetankolväten och CH4 skall bestämmas genom integrering eller genom analys av de koncentrationer i provsäcken som samlats upp under provcykeln. Koncentrationerna av gasformiga föroreningar i utspädningsluften skall bestämmas genom integrering eller genom uppsamling i bakgrundssäcken. Alla övriga värden skall registreras med minst en mätning per sekund. 3. 8. 3 Partikelprovtagning (gäller endast dieselmotorer) När motorn eller provsekvensen startas — det senare i det fall då provcykeln startas direkt från konditioneringsfasen — skall partikelprovtagningssystemet kopplas om från by-pass till partikeluppsamling. Om ingen flödeskompensering används skall provtagningspumparna (en eller flera) ställas in så att flödet genom partikelprovtagningssonden eller överföringsröret hålls inom 6 5% från det inställda flödet. Om flödeskompensering används (dvs. proportionell reglering av provtag- ningsflödet) måste man visa att förhållandet mellan flödet i huvudtunneln och partikelprov- flödet inte varierar med mer än 6 5% av det inställda värdet på förhållandet (med undantag av de första 10 sekunderna av provtagningen). Anm. : Vid användning av dubbelutspädning är provtagningsflödet nettoskillnaden mellan flödet genom provtagningsfiltren och den sekundära utspädningsluftens flöde. Genomsnittstemperaturen och genomsnittstrycket vid inloppet till gasmätarna (en eller flera) eller flödesinstrumentet skall registreras. Om det inställda flödet inte kan hållas under hela provcykeln (med en avvikelse på högst 6 5%) på grund av stor partikelmassa på filtret, skall provet ogiltigförklaras. Provet skall då göras om med ett lägre flöde och/eller filter med större diameter. 3. 8. 4 Motorstopp Om någon gång under provcykeln motorn stannar, skall den konditioneras och startas om, varefter provet upprepas. Om det under provcykeln uppstår fel på någon del av den nödvändiga provutrustningen, skall provet ogiltigförklaras. 3. 8. 5 Arbetsmoment efter provet När provet avslutats skall mätningen av den utspädda avgasvolymen, gasflödet till uppsam- lingssäckarna och partikelprovtagningspumpen stoppas. För integrerande analysatorsystem skall provtagningen fortsätta tills systemets responstider har löpt ut. Om uppsamlingssäckar används skall koncentrationerna i dem analyseras så fort som möjligt och allra senast 20 minuter efter provcykelns slut. Efter avgasprovet används en nollställningsgas och samma spänngas som tidigare för efterkontroll av analysatorerna. Provet skall anses godtagbart om skillnaden mellan resultaten före och efter provet är mindre än 2% av spänngasvärdet. Endast för dieselmotorer: Partikelfiltren skall ställas tillbaka i vägningskammaren senast en timme efter avslutat prov och skall konditioneras i en stängd men oförseglad petriskål i minst en timme men högst 80 timmar för vägning. 3. 9 Verifiering av provresultaten 3. 9. 1 Kompensering för tidsfördröjning mellan börvärdessignal och återkopplad signal För att minimera effekten av tidsfördröjningen mellan de återkopplade varvtals- och momentsignalerna respektive referenscykelns signaler (börvärdessignalerna) är det tillåtet att förskjuta hela den återkopplade signalsekvensen framåt eller bakåt i tiden i förhållande till referenscykeln. I sådant fall skall både varvtal och vridmoment förskjutas med samma tidslängd och i samma riktning. C 173/68 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 9. 2 Beräkning av arbetet som genereras under provcykeln Det verkliga arbete som genereras under provcykeln, Wact (kWh), beräknas med hjälp av alla registrerade värdepar av återkopplade varvtal och virdmoment. Detta görs efter att en eventuell justering av tidsfördröjningen gjorts enligt punkt 3. 9. 1. Det verkliga arbete Wact som provcykeln genererat används för jämförelse med referenscykelns arbete Wref, och för beräkning av de specifika utsläppen (se punkterna 4. 4 och 5. 2). Samma metod skall användas för integrering av både referenscykelns effekt och den verkliga effekten. Om värden skall bestämmas i punkter mellan angränsande värden i referenscykeln eller mellan uppmätta värden, skall linjär interpolering användas. Vid integrering av referenscykelns arbete och det verkliga arbetet skall alla negativa vridmomentvärden åsättas värdet noll och tas med. Om integreringen görs för en provtag- ningsfrekvens på mindre än 1 mätning per sekund och om vridmomentvärdet under ett givet tidsavsnitt ändras från positivt till negativt eller från negativt till positivt, skall den negativa delen åsättas värdet noll, dvs. den skall inte tas med i det integrerade värdet. Däremot skall den positiva delen tas med i det integrerade värdet. Wact får avvika med maximalt -15% och + 5% från Wref. 3. 9. 3 Statistisk validering av provcykeln Linjär regressionsanalys av återkopplingsvärdenas beroende av referensvärdena skall utföras för varvtal, vridmoment och effekt. Detta görs efter att en eventuell kompensering för tidsfördröjningen gjorts enligt punkt 3. 9. 1. Minsta kvadrat-metoden skall användas med bäst anpassade funktion på formen där y = mx + b y = återkopplingsvärde (verkligt värde) för varvtal (min−1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW), m = regressionslinjens lutningskoefficient x = referensvärde för varvtal (min−1), vridmoment (Nm) eller effekt (kW), b = regressionslinjens skärningspunkt med y-axeln Skattningens standardavvikelse (SE) för regressionen av y på x samt förklaringsgraden (r²) skall beräknas för varje regressionslinje. Denna analys bör göras med en frekvens på en punkt per sekund. Alla negativa vridmoment från referenscykeln och de tillhörande återkopplingsvärdena skall strykas vid beräkningarna för den statistiska valideringen av provcykelns vridmoment och effekt. För att ett prov skall anses som giltigt måste villkoren i tabell 6 vara uppfyllda: Tabell 6 Toleranser för regressionslinjen Skattningens standard- avvikelse för regressio- nen av y på x Regressionslinjens lut- ningskoefficient (m) Varvtal Vridmoment Effekt Max. 100 min−1 Max. 13 % av det maximala vridmomen- tet från bestämningen av vridmomentkurvan Max. 8 % av maxef- fekten från bestäm- ningen av vridmo- mentkurvan 0,95—1,03 0,83—1,03 0,89—1,03 Förklaringsgrad (r²) Min. 0,9700 Min. 0,8800 Min. 0,9100 Regressionslinjens skär- ningspunkt med y- axeln (b) ± 50 min−1 ± 20 Nm eller ± 2 % av maximalt vridmo- ment, om det senare värdet är högre ± 4 kW eller ± 2 % av maximal effekt, om det senare värdet är högre Det är tillåtet att utesluta enstaka mätvärden från regressionsanalysen när de uppfyller villkoren i tabell 7. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/69 Villkor för uteslutning av enstaka punkter från regressionsanalysen Tabell 7 Villkor Mätvärde som får uteslutas Full belastning och återkopplat vridmomentvärde , refe- rensvärdet Vridmoment och/eller effekt Ingen belastning, ingen tomgångspunkt och återkopplat vridmomentvärde , referensvärdet Vridmoment och/eller effekt 4. 4. 1 BERÄKNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP Bestämning av utspätt avgasflöde Det sammanlagda utspädda avgasflödet under provcykeln (kg per prov) skall räknas fram med hjälp av mätvärdena från provcykeln och motsvarande kalibreringsdata för flödesmätan- ordningen (V0 för PDP eller KV för CFV, båda bestämda enligt bilaga III, tillägg 5, punkt 2). Följande formler skall användas om temperaturen på de utspädda avgaserna hålls konstant under hela provcykeln med hjälp av en värmeväxlare (± 6 K för ett PDP-CVS-system; ± 11 K för ett CFV-CVS-system — se vidare bilaga V, punkt 2. 3). PDP-CVS-system: MTOTW = 1,293 * V0 * Np * (pB – p1) * 273 / (101,3 * T) = gasvolym som pumpas per pumpvarv under provningsförhållanden (m³/varv) = sammanlagt antal pumpvarv per prov där MTOTW = de utspädda avgasernas massa på våt bas under cykeln (kg) V0 NP pB p1 T = undertryck vid pumpinloppet (relativt atmosfärstrycket) (kPa) = de utspädda avgasernas medeltemperatur vid pumpinloppet mätt över provcy- = atmosfärstryck i provrummet (kPa) keln (K) CFV-CVS-system: MTOTW = 1,293 * t * Kv * pA / T0,5 där MTOTW = de utspädda avgasernas massa på våt bas under cykeln (kg) t Kv = provcykelns varaktighet (s) = kalibreringskoefficient för venturiröret för kritiskt flöde för standardförhållan- den pA T = absolut tryck vid inloppet till venturiröret (kPa) = absolut temperatur vid inloppet till venturiröret (K) Vid användning av ett system med flödeskompensering (dvs. utan värmeväxlare) skall de momentana massutsläppen beräknas och integreras över provcykeln. I detta fall beräknas de utspädda avgasernas momentana massa så här: PDP-CVS-system: MTOTW,i = 1,293 * V0 * Np,i * (pB – p1) * 273 / (101,3 · T) där MTOTW,i = momentan massa av de utspädda avgaserna på våt bas (kg) Np,i = sammanlagt antal pumpvarv per tidsintervall CFV-CVS-system: MTOTW,i = 1,293 * ∆ti * Kv * pA / T0,5 C 173/70 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 där MTOTW,i = momentan massa av de utspädda avgaserna på våt bas (kg) ∆ti tidsintervall (s) = Om den sammanlagda provmassan för mätning av partiklar (MSAM) och gasformiga förore- ningar överskrider 0,5 % av det totala CVS-flödet (MTOTW), skall CVS-flödet korrigeras för MSAM, eller också skall partikelprovflödet återföras till CVS-systemet innan det når flödesmä- taren (PDP- eller CFV-system). 4. 2 NOx-korrigering för luftfuktighet Eftersom NOx-utsläppen är beroende av omgivningens luftförhållanden, skall NOx-koncentra- tionen korrigeras för den omgivande luftfuktigheten med hjälp av de faktorer som anges i följande formler: (1) Dieselmotorer: (2) Gasmotorer: där KH,D = 1 1-0,0182 * (Ha − 10,71) KH,G = 1 1-0,0329 * (Ha − 10,71) Ha = inloppsluftens fuktighet (g vatten/kg torr luft), Ha = 6,220 * Ra * pa pB - pa * Ra * 10−2 där inloppsluftens relativa fuktighet (%) inloppsluftens mättnadstryck (kPa) Ra = pa = pB = atmosfärstryck (kPa) 4. 3 Beräkning av utsläppsmassflödet 4. 3. 1 System med konstant massflöde För system med värmeväxlare skall massan av för oreningar (g per prov) bestämmas med följande formler: = 0,001587 * NOx conc * KH,D * MTOTW (dieselmotorer) = 0,001587 * NOx conc * KHG * MTOTW (gasmotorer) = 0,000966 * COconc * MTOTW = 0,000479 * HCconc * MTOTW (dieselmotorer) = 0,000502 * HCconc * MTOTW (gasolmotorer) (1) NOx mass (2) NOx mass (3) COmass (4) HCmass (5) HCmass (6) NMHCmass = 0,000516 * NMHCconc * MTOTW (naturgasmotorer) (7) CH4 mass = 0,000552 * CH4 conc * MTOTW (naturgasmotorer) där NOx conc, COconc, HCconc (1), NMHCconc = genomsnitt av bakgrundskorrigerade koncentra- tioner (ppm) från hela provcykeln och bestämda genom integrering (obligatoriskt för NOx och kolväten) eller mätning efter uppsamling i säck MTOTW = sammanlagd massa (kg) av utspädda avgaser från hela provcykeln och bestämd enligt punkt 4. 1 KH,D = korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer och bestämd enligt punkt 4. 2 KH,G = korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer och bestämd enligt punkt 4. 2 (1) Baserat på C1-ekvivalent. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/71 Koncentrationer uppmätta på torr bas skall räknas om till våt bas i enlighet med bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 2. Bestämningen av NMHCconc beror på vilken analyse metod som använts (se bilaga III, tillägg 4, punkt 3. 3. 4). I båda fallen skall CH4-koncentrationen bestämmas och subtraheras från kolvätekoncentrationen på följande sätt (a) Gaskromatografi (b) Ickemetanavskiljare NMHCconc = HCconc – CH4 conc NMHCconc = HC(utan avskiljare) * (1 – CEM) – HC(med avskiljare) CEE – CEM där HC(med avskiljare) = kolvätekoncentration då provgasflödet passerar genom ickemetanav- skiljaren HC(utan avskiljare) = kolvätekoncentration då provgasflödet leds förbi ickemetanavskilja- ren CEM CEE = metanavskiljningsgrad bestämd enligt bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 8. 4. 1 = etanavskiljningsgrad bestämd enligt bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 8. 4. 2 4. 3. 1. 1 B e s t ä m n i n g a v b a k g r u n d s k o r r i g e r a d e k o n c e n t r a t i o n e r Den genomsnittliga bakgrundskoncentrationen av gasformiga föroreningar i utspädningsluf- ten skall subtraheras från de uppmätta koncentrationerna för att få fram nettokoncentratio- nerna av föroreningar. Genomsnittsvärdena för bakgrundskoncentrationerna kan bestämmas med hjälp av uppsamlingssäckar eller genom fortlöpande mätning med integrering. Följande formel skall användas: där conc = conce – concd * (1 – (1/DF)) conc = koncentration (ppm) av respektive förorening i de utspädda avgaserna korrigerad med den mängd av respektive förorening som finns i utspädningsluften = koncentration (ppm) av respektive förorening i de utspädda avgaserna = koncentration (ppm) av respektive förorening i utspädningsluften = utspädningsfaktor conce concd DF Utspädningsfaktorn beräknas så här: (1) Diesel- och gasolmotorer (2) Naturgasmotorer DF = FS CO2conce + (HCconce + COconce) * 10−4 DF = FS CO2conce + (NMHCconce + COconce) * 10−4 där CO2, conce HCconce NMHCconce COconce FS = koncentration (volymprocent) av CO2 i de utspädda avgaserna = koncentration (ppm C1) av kolväten i de utspädda avgaserna = koncentration (ppm C1) av ickemetankolväten i de utspädda avgaserna = koncentration (ppm) av CO i de utspädda avgaserna = stökiometrisk faktor Koncentrationer uppmätta på torr bas skall omräknas till våt bas i enlighet med bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 2 Den stökiometriska faktorn beräknas så här: FS = 100 * x x + y 2 + 3,76 * (x + y 4) C 173/72 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 där x och y = bränslesammansättningen enligt formeln CxHy. Om bränslesammansättningen inte är känd får följande stökiometriska faktorer användas som alternativ: FS (diesel) FS (gasol) FS (naturgas) = = 13,4. = 11,6. 9,5. 4. 3. 2 System med flödeskompensering För system utan värmeväxlare skall massan av föroreningar (g per prov) bestämmas genom beräkning av de momentana massutsläppen och integrering av dessa momentana värden över provcykeln. Vidare gäller att bakgrundskorrigeringen skall göras direkt på de momentana koncentrationsvärdena. Följande formel skall användas: (1) NOx mass = (2) NOx mass = (3) COmass = (4) HCmass = (5) HCmass = nΣ i = 1 nΣ i = 1 nΣ i = 1 nΣ i = 1 nΣ i = 1 (MTOTW,i * NOxconce,i * 0,001587 * KH,D) – (MTOTW * NOxconcd * (1–1/DF) * 0,001587 * KH,D) (dieselmotorer) (MTOTW,i * NOxconce,i * 0,001587 * KH,G) – (MTOTW * NOxconcd * (1–1/DF) * 0,001587 * KH,G) (gasmotorer) (MTOTW,i * COconce,i * 0,000966) – (MTOTW * COconcd * (1–1/DF) * 0,000966) (MTOTW,i * HCconce,i * 0,000479) – (MTOTW * HCconcd * (1–1/DF) * 0,000479) (dieselmotorer) (MTOTW,i * HCconce,i * 0,000502) – (MTOTW * HCconcd * (1–1/DF) * 0,000502) (gasolmotorer) (6) NMHCmass = nΣ i = 1 (MTOTW,i * NMHCconce,i * 0,000516) – (MTOTW * NOxconcd * (1–1/DF) * 0,000516) (naturgasmotorer) (7) CH4 mass = nΣ i = 1 (MTOTW,i * CH4 conce,i * 0,000552) – (MTOTW * CH4 concd * (1–1/DF) * 0,000552) (naturgasmotorer) där conce = koncentration (ppm) av respektive förorening som uppmätts i de utspädda avgaserna concd = koncentration (ppm) av respektive förorening som uppmätts i utspädningsluf- ten MTOTW,i = momentant värde på massan (kg) av de utspädda avgaserna (se punkt 4. 1) MTOTW = sammanlagd massa (kg) av utspädda avgaser från hela provcykeln (se punkt 4. 1) KH,D KH,G = korrigeringsfaktor för luftfuktighet för dieselmotorer och bestämd enligt punkt 4. 2 = korrigeringsfaktor för luftfuktighet för gasmotorer och bestämd enligt punkt 4. 2 DF = utspädningsfaktor bestämd enligt punkt 4. 3. 1. 1 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/73 4. 4 Beräkning av specifika utsläpp Utsläppen (g/kWh) skall beräknas för alla enskilda föroreningsämnen så här: NOx = NOxmass/Wact (diesel- och gasmotorer) CO = COmass/Wact (diesel- och gasmotorer) HC = HCmass/Wact (diesel-och gasolmotorer) NMHC = NMHCmass/Wact (naturgasmotorer) CH4 = CH4 mass/Wact (naturgasmotorer) där Wact = är det verkliga arbetet (kWh) under provcykeln bestämt enligt punkt 3. 9. 2. 5. BERÄKNING AV PARTIKELFORMIGA UTSLÄPP (GÄLLER ENBART DIESELMOTO- RER) 5. 1 Beräkning av massflöde Partikelmassan (g/prov) beräknas så här: PTmass = Mf MSAM * MTOTW 1000 där = partikelmassa (mg) som samlats upp under hela provcykeln Mf MTOTW = sammanlagd massa (kg) av utspädda avgaser under hela provcykeln och bestämd enligt punkt 4. 1 MSAM = massa (kg) av utspädda avgaser tagna från utspädningstunneln för uppsamling av partiklar och Mf Mf,p Mf,b = Mf,p + Mf,b (mg), om massorna på respektive filter mäts var för sig = partikelmassan (mg) som samlats upp på huvudfiltret = partikelmassan (mg) som samlats upp på sekundärfiltret Vid användning av ett system med dubbel utspädning skall massan av den sekundära utspädningsluften subtraheras från den sammanlagda massan av de dubbelt utspädda avgaser som passerar genom partikelfiltren. där MSAM = MTOT – MSEC MTOT = massan (kg) av de dubbelt utspädda avgaser som passerar genom partikelfiltret MSEC = massan (kg) av den sekundära utspädningsluften Om utspädningsluftens bakgrundsnivå av partiklar bestäms i enlighet med punkt 3. 4, kan partikelmassan bagrundskorrigeras. I så fall skall partikelmassan (g per prov) beräknas så här: PTmass =[ Mf MSAM −( Md MDIL * (1 − 1 DF))] * MTOTW 1000 där Mf, MSAM och MTOTW = se ovan MDIL = massan (kg) av primär utspädningsluft som passerat uppsamlingsanordning för bakgrundspartiklar Md = massan (mg) av de uppsamlade bakgrundspartiklarna från den primära utspädnings- luften DF = utspädningsfaktorn bestämd enligt punkt 4. 3. 1. 1. C 173/74 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 5. 2 Beräkning av specifikt utsläpp Partikelutsläppet (g/kWh) beräknas så här: PT = PTmass/Wact där Wact = verkligt arbete (kWh) under provcykeln och bestämt enligt punkt 3. 9. 2. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/75 Tillägg 3 DYNAMOMETERTABELL FÖR ETC-PROV Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0,1 23,1 12,6 21,8 19,7 54,6 71,3 55,9 72 86,7 51,7 53,4 34,2 45,5 54,6 64,5 71,7 79,4 89,7 57,4 59,7 90,1 82,9 51,3 28,5 29,3 26,7 20,4 14,1 6,5 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 25,5 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1,5 21,5 28,5 71 76,8 80,9 4,9 18,1 85,4 61,8 0 48,9 87,6 92,7 99,5 96,8 85,4 54,8 99,4 0 30,6 m m m m m m m 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11,1 Tid s 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 28,5 32 4 34,5 64,1 58 50,3 66,4 81,4 88,7 52,5 46,4 48,6 55,2 62,3 68,4 74,5 38 41,8 47,1 52,5 56,9 58,3 56,2 52 43,3 36,1 27,6 21,1 8 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11,6 0 27,2 17 36 59,7 80,8 49,7 65,6 78,6 64,9 44,3 51,4 58,1 69,3 72 72,1 20,9 73,9 82,3 80,4 86 0 83,4 99,1 99,6 73,4 0 58,5 90,9 99,4 99 91,5 73,7 0 89,6 99,2 99,8 80,8 11,8 m m m m m m 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 14,8 0 74,8 76,9 78 86 17,9 0 86 72,2 m m 83,4 97 99,3 20,8 m Tid s 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 141 142 143 144 145 146 147 148 149 150 151 152 153 154 155 156 157 158 159 160 161 162 163 164 165 166 167 168 169 170 171 172 173 174 175 176 177 178 179 180 181 182 183 184 185 186 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 65,3 64 59,7 52,8 45,9 38,7 32,4 27 21,7 19,1 34,7 16,4 0 1,2 30,1 30 54,4 77,2 58,1 45 68,7 85,7 60,2 59,4 72,7 79,9 44,3 41,5 56,2 65,7 74,4 54,4 47,9 54,5 62,7 62,3 46,2 44,3 48,2 51 50 49,2 49,3 49,9 51,6 49,7 48,5 50,3 51,1 54,6 56,6 58 53,6 40,8 32,9 26,3 20,9 10 0 0 0 0 m m m m m m m m m 0,4 14 48,6 11,2 2,1 19,3 73,9 74,4 55,6 0 82,1 98,1 67,2 0 98 99,6 45 0 84,4 98,2 99,1 84,7 0 89,7 99,5 96,8 0 54,2 83,2 13,3 m m m m m m m m 72,5 84,5 64,8 76,5 m m m m m m 0 0 0 0 0 Tid s 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 C 173/76 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tid s 187 188 189 190 191 192 193 194 195 196 197 198 199 200 201 202 203 204 205 206 207 208 209 210 211 212 213 214 215 216 217 218 219 220 221 222 223 224 225 226 227 228 229 230 231 232 233 234 235 236 237 238 239 240 241 242 243 244 245 246 247 248 249 250 251 252 253 254 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 21,2 30,8 5,9 34,6 59,9 84,3 68,7 43,6 41,5 49,9 60,8 70,2 81,1 49,2 56 56,2 61,7 69,2 74,1 72,4 71,3 71,2 67,1 65,5 64,4 62,9 62,2 62,9 58,8 56,9 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 62,7 75,1 82,7 80,3 87 86,2 m m 85,4 94,3 99 99,4 92,4 0 86,2 99,3 99 99,3 99,8 8,4 0 9,1 m m m 25,6 35,6 24,4 m m Tid s 255 256 257 258 259 260 261 262 263 264 265 266 267 268 269 270 271 272 273 274 275 276 277 278 279 280 281 282 283 284 285 286 287 288 289 290 291 292 293 294 295 296 297 298 299 300 301 302 303 304 305 306 307 308 309 310 311 312 313 314 315 316 317 318 319 320 321 322 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 54,5 51,7 56,2 59,5 65,5 71,2 76,6 79 52,9 53,1 59 62,2 65 69 69,9 70,6 68,9 69,8 69,6 65,7 67,1 66,7 65,6 64,5 62,9 59,3 54,1 51,3 47,9 43,6 39,4 34,7 29,8 20,9 36,9 35,5 20,9 49,7 42,5 32 23,6 19,1 15,7 25,1 34,5 44,1 52,8 63,6 73,6 62,2 29,2 46,4 47,3 47,2 47,9 47,8 49,2 52,7 57,4 61,8 66,4 65,8 59 50,7 41,8 34,7 28,7 25,2 m 17 78,7 94,7 99,1 99,5 99,9 0 97,5 99,7 99,1 99 99,1 83,1 28,4 12,5 8,4 9,1 7 m m m m m m m m m m m m m m 73,4 m m m 11,9 m m m 0 73,5 76,8 81,4 87,4 98,6 99 99,7 m m 22 13,8 12,5 11,5 35,5 83,3 96,4 99,2 99 60,9 m m m m m m m Tid s 323 324 325 326 327 328 329 330 331 332 333 334 335 336 337 338 339 340 341 342 343 344 345 346 347 348 349 350 351 352 353 354 355 356 357 358 359 360 361 362 363 364 365 366 367 368 369 370 371 372 373 374 375 376 377 378 379 380 381 382 383 384 385 386 387 388 389 390 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 43 38,7 48,1 40,3 42,4 46,4 46,9 46,1 45,7 45,5 46,4 51,3 51,3 53,2 53,9 53,4 53,8 50,6 47,8 41,6 38,7 35,9 34,6 34,8 35,9 38,8 41,5 47,1 53,1 46,4 42,5 43,6 47,1 54,1 62,9 72,6 82,4 88 46,4 53,4 58,4 61,5 64,8 68,1 73,4 73,3 73,5 68,3 45,4 47,2 44,5 47,8 46,8 46,9 46,8 46,1 46,1 45,5 44,7 43,8 41 41,1 38 35,9 33,5 53,1 48,3 49,9 24,8 0 31,9 61 52,1 47,7 30,7 23,1 23,2 31,9 73,6 60,7 51,1 46,8 50 52,1 45,7 22,1 26 17,8 29,8 71,6 47,3 80,3 87,2 90,8 94,7 99,2 99,7 0 0,7 58,6 87,5 99,5 99 99,6 99,5 99,4 0 95,2 99,2 99 99 99,2 99,7 29,8 14,6 0 49,9 75,7 9 10,3 15,9 12,7 8,9 6,2 m m m m m 6,4 6,3 0,3 0 48,9 m m 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/77 Tid s 391 392 393 394 395 396 397 398 399 400 401 402 403 404 405 406 407 408 409 410 411 412 413 414 415 416 417 418 419 420 421 422 423 424 425 426 427 428 429 430 431 432 433 434 435 436 437 438 439 440 441 442 443 444 445 446 447 448 449 450 451 452 453 454 455 456 457 458 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 48 45,3 41,6 44,3 44,3 43,4 44,3 43 42,2 42,7 45 43,6 42,2 44,8 43,4 45 42,2 61,2 56,3 59,7 62,3 67,9 69,5 73,1 77,7 79,7 82,5 85,3 86,6 89,4 62,2 52,7 50,2 49,3 52,2 51,3 51,3 51,1 51,1 51,8 51,3 51,1 51,3 52,3 52,9 53,8 51,7 53,5 52 51,7 53,2 54,2 55,2 53,8 53,1 55 57 61,5 59,4 59 57,3 64,1 70,9 58 41,5 44,1 46,8 47,2 m m 3,1 79 89,5 98,8 98,9 98,8 98,8 98,8 99 98,9 98,8 99 98,8 99 54,3 31,9 72,3 99,1 99 99,2 99,3 99,7 99,8 99,7 99,5 99,4 99,4 99,4 0 96,4 99,8 99,6 99,8 100 100 100 100 99,9 100 100 100 99,8 99,7 99,6 99,9 99,6 99,8 99,9 99,7 99,5 99,4 99,6 99,7 99,4 99,2 99 5,7 0 59,8 99 90,5 0 59,8 92,6 99,2 99,3 Tid s 459 460 461 462 463 464 465 466 467 468 469 470 471 472 473 474 475 476 477 478 479 480 481 482 483 484 485 486 487 488 489 490 491 492 493 494 495 496 497 498 499 500 501 502 503 504 505 506 507 508 509 510 511 512 513 514 515 516 517 518 519 520 521 522 523 524 525 526 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 51 53,2 53,1 55,9 53,9 52,5 51,7 51,5 52,8 54,9 57,3 60,7 62,4 60,1 53,2 44 35,2 30,5 26,5 22,5 20,4 19,1 19,1 13,4 6,7 3,2 14,3 34,1 23,9 31,7 32,1 35,9 36,6 38,7 38,4 39,4 39,7 40,5 40,8 39,7 39,2 38,7 32,7 30,1 21,9 12,8 0 0 0 0 0 0 0 0 0 30,5 19,7 16,3 27,2 21,7 29,7 36,6 61,3 40,8 36,6 39,4 51,3 58,5 100 99,7 99,7 53,1 13,9 m m 52,2 80 95 99,2 99,1 m m m m m m m m m m m m m m 63,8 0 75,7 79,2 19,4 5,8 0,8 m m m m m m m m m m m m 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 25,6 56,9 45,1 4,6 1,3 28,6 73,7 59,5 0 27,8 80,4 88,9 11,1 Tid s 527 528 529 530 531 532 533 534 535 536 537 538 539 540 541 542 543 544 545 546 547 548 549 550 551 552 553 554 555 556 557 558 559 560 561 562 563 564 565 566 567 568 569 570 571 572 573 574 575 576 577 578 579 580 581 582 583 584 585 586 587 588 589 590 591 592 593 594 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 60,7 54,5 51,3 45,5 40,8 38,9 36,6 36,1 44,8 51,6 59,1 66 75,1 81 39,1 53,8 59,7 64,8 70,6 72,6 72 68,9 67,7 66,8 64,3 64,9 63,6 63 64,4 63 63,6 63,3 60,1 61 59,7 58,7 56 53,9 52,1 49,9 46,4 43,6 40,8 37,5 27,8 17,1 12,2 11,5 8,7 8 5,3 4 3,9 0 0 0 0 0 0 0 8,7 16,2 23,6 21,1 23,6 46,2 68,4 58,7 m m m m m m m 72,7 78,9 91,1 99,1 99,1 99,9 8 0 89,7 99,1 99 96,1 19,6 6,3 0,1 m m 16,9 7 12,5 7,7 38,2 11,8 0 5 9,1 8,4 0,9 m m m m m m m m m m 0,6 0,9 1,1 0,5 0,9 0,2 0 0 0 0 0 0 0 0 0 22,8 49,4 56 56,1 56 68,8 61,2 m C 173/78 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tid s 595 596 597 598 599 600 601 602 603 604 605 606 607 608 609 610 611 612 613 614 615 616 617 618 619 620 621 622 623 624 625 626 627 628 629 630 631 632 633 634 635 636 637 638 639 640 641 642 643 644 645 646 647 648 649 650 651 652 653 654 655 656 657 658 659 660 661 662 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 31,6 19,9 32,9 43 57,4 72,1 53 48,1 56,2 65,4 72,9 67,5 39 41,9 44,1 46,8 48,7 50,5 52,5 51 50 49,1 47 43,1 39,2 40,6 41,8 44,4 48,1 53,8 58,6 63,6 68,5 72,2 77,1 57,8 60,3 61,9 63,8 64,7 65,4 65,7 65,6 49,1 50,4 50,5 51 49,4 49,2 48,6 47,5 46,5 46 45,6 47,1 46,2 47,9 49,5 50,6 51 53 54,9 55,7 56 56,1 55,6 55,4 54,9 m 8,8 70,2 79 98,9 73,8 0 86 99 98,9 99,7 m m 38,1 80,4 99,4 99,9 99,7 90,3 1,8 m m m m m 0,5 53,4 65,1 67,8 99,2 98,9 98,8 99,2 89,4 0 79,1 98,8 98,8 98,8 98,9 46,5 44,5 3,5 0 73,1 m m m m m m m 11,3 42,8 83 99,3 99,7 99,9 99,7 99,6 99,3 99,1 99 99 9,3 m m 51,3 Tid s 663 664 665 666 667 668 669 670 671 672 673 674 675 676 677 678 679 680 681 682 683 684 685 686 687 688 689 690 691 692 693 694 695 696 697 698 699 700 701 702 703 704 705 706 707 708 709 710 711 712 713 714 715 716 717 718 719 720 721 722 723 724 725 726 727 728 729 730 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 54,9 54 53,8 52 50,4 50,6 49,3 50 50,4 51,9 53,6 54,6 56 55,8 58,4 59,9 60,9 63 64,3 64,8 65,9 66,2 65,2 65 63,6 62,4 61,8 59,8 59,2 59,7 61,2 62,2 62,8 63,5 64,7 64,7 65,4 66,1 64,3 64,3 63 62,2 61,6 62,4 62,2 61 58,7 55,5 51,7 49,2 48,8 47,9 46,2 45,6 45,6 45,5 43,8 41,9 41,3 41,4 41,2 41,8 41,8 43,2 45 44,2 43,9 38 59,8 39,3 m m m 0 41,7 73,2 99,7 99,5 99,3 99,1 99 99 98,9 98,8 98,8 98,8 98,9 64 46,5 28,7 1,8 6,8 53,6 82,5 98,8 98,8 98,8 98,8 98,8 49,4 37,2 46,3 72,3 72,3 77,4 69,3 m m m m m m m m m m m m 40,4 m m 9,8 34,5 37,1 m m m m m m m 17,4 29 m m 10,7 Tid s 731 732 733 734 735 736 737 738 739 740 741 742 743 744 745 746 747 748 749 750 751 752 753 754 755 756 757 758 759 760 761 762 763 764 765 766 767 768 769 770 771 772 773 774 775 776 777 778 779 780 781 782 783 784 785 786 787 788 789 790 791 792 793 794 795 796 797 798 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 56,8 57,1 52 44,4 40,2 39,2 38,9 39,9 42,3 43,7 45,5 45,6 48,1 49 49,8 49,8 51,9 52,3 53,3 52,9 54,3 55,5 56,7 61,7 64,3 64,7 66,2 49,1 52,1 52,6 52,9 52,3 54,2 55,4 56,1 56,8 57,2 58,6 59,5 61,2 62,1 62,7 62,8 64 63,2 62,4 60,3 58,7 57,2 56,1 56 55,2 54,8 55,7 56,6 58 58,6 58,7 59,3 58,6 60,5 59,2 59,9 59,6 59,9 59,9 60,5 60,3 m m m m m 16,5 73,2 89,8 98,6 98,8 99,1 99,2 99,7 100 99,9 99,9 99,5 99,4 99,3 99,3 99,2 99,1 99 98,8 47,4 1,8 m m 46 61 0 20,4 56,7 59,8 49,2 33,7 96 98,9 98,8 98,8 98,8 98,8 98,8 98,9 46,3 m m m m m 9,3 26,3 42,8 47,1 52,4 50,3 20,6 m m m 9,7 9,6 9,6 9,6 6,2 9,6 13,1 20,7 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/79 Tid s 799 800 801 802 803 804 805 806 807 808 809 810 811 812 813 814 815 816 817 818 819 820 821 822 823 824 825 826 827 828 829 830 831 832 833 834 835 836 837 838 839 840 841 842 843 844 845 846 847 848 849 850 851 852 853 854 855 856 857 858 859 860 861 862 863 864 865 866 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 59,9 60,5 61,5 60,9 61,2 62,8 63,4 64,6 64,1 63 62,7 63,5 64,1 64,3 64,1 63,7 62,9 62,4 61,7 59,8 57,4 54,8 54,3 52,9 52,4 50,4 48,6 47,9 46,8 46,9 49,5 50,5 52,3 54,1 56,3 58,7 57,3 59 59,8 60,3 61,2 61,8 62,5 62,4 61,5 63,7 61,9 61,6 60,3 59,2 57,3 52,3 49,3 47,3 46,3 46,8 46,6 44,3 43,1 42,4 41,8 43,8 44,6 46 46,9 47,9 50,2 51,2 31 42 52,5 51,4 57,7 98,8 96,1 45,4 5 3,2 14,9 35,8 73,3 37,4 21 21 18 32,7 46,2 45,1 43,9 42,8 65,2 62,1 30,6 m m m m 9,4 41,7 37,8 20,4 30,7 41,8 26,5 m m m m m m m m m m m 29,7 m m m m m m 38,8 35,1 m m m 2,1 2,4 68,8 89,2 99,2 99,4 99,7 99,8 99,6 Tid s 867 868 869 870 871 872 873 874 875 876 877 878 879 880 881 882 883 884 885 886 887 888 889 890 891 892 893 894 895 896 897 898 899 900 901 902 903 904 905 906 907 908 909 910 911 912 913 914 915 916 917 918 919 920 921 922 923 924 925 926 927 928 929 930 931 932 933 934 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 52,3 53 54,2 55,5 56,7 57,3 58 60,5 60,2 60,3 60,5 61,4 60,3 60,5 61,2 61,6 61,5 61,2 61,3 63,1 63,2 62,3 62 61,6 61,6 61,8 62 62 61,1 61,2 60,7 60,7 60,9 60,1 59,3 59,9 59,4 59,2 59,5 58,3 58,2 57,6 57,1 57 57 56,5 56,3 56,1 55,2 54,7 55,2 55,2 55,9 55,9 56,1 55,8 55,9 55,8 56,4 56,4 56,4 56,4 54 53,4 52,3 52,1 52,3 52,2 99,4 99,3 99,2 99,1 99 98,9 98,9 31,1 m m 6,3 19,3 1,2 2,9 34,1 13,2 16,4 16,4 m m 4,8 22,3 38,5 29,6 26,6 28,1 29,6 16,3 m m 19,2 32,5 17,8 19,2 38,2 45 32,4 23,5 40,8 m m m m 0,6 26,3 29,2 20,5 m m 17,5 29,2 29,2 16 26,3 36,5 19 9,2 21,9 42,8 38 11 35,1 7,3 5,4 27,6 32 33,4 34,9 Tid s 935 936 937 938 939 940 941 942 943 944 945 946 947 948 949 950 951 952 953 954 955 956 957 958 959 960 961 962 963 964 965 966 967 968 969 970 971 972 973 974 975 976 977 978 979 980 981 982 983 984 985 986 987 988 989 990 991 992 993 994 995 996 997 998 999 1000 1001 1002 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 52,8 53,7 54 55,1 55,2 54,7 52,5 51,8 51,4 50,9 51,2 50,3 50,2 50,9 49,9 50,9 49,8 50,4 50,4 49,7 51 50,3 50,2 49,9 50,9 50 50,2 50,2 49,9 50,4 50,2 50,3 49,9 51,1 50,6 49,9 49,6 49,4 49 49,8 50,9 50,4 49,8 49,1 50,4 49,8 49,3 49,1 49,9 49,1 50,4 50,9 51,4 51,5 52,2 52,8 53,3 53,6 53,4 53,9 55,2 55,8 55,7 55,8 56,4 55,4 55,2 55,8 60,1 69,7 70,7 71,7 46 12,6 0 24,7 43,9 71,1 76,8 87,5 99,8 100 99,7 100 99,7 99,8 99,8 99,7 100 99,8 99,8 99,7 100 99,7 99,8 99,8 99,7 99,8 99,8 99,8 99,7 100 99,9 99,7 99,6 99,6 99,5 99,7 100 99,8 99,7 99,5 99,8 99,7 99,5 99,5 99,7 99,5 99,8 100 99,9 99,9 99,7 74,1 46 36,4 33,5 58,9 73,8 52,4 9,2 2,2 33,6 m m 26,3 C 173/80 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tid s 1003 1004 1005 1006 1007 1008 1009 1010 1011 1012 1013 1014 1015 1016 1017 1018 1019 1020 1021 1022 1023 1024 1025 1026 1027 1028 1029 1030 1031 1032 1033 1034 1035 1036 1037 1038 1039 1040 1041 1042 1043 1044 1045 1046 1047 1048 1049 1050 1051 1052 1053 1054 1055 1056 1057 1058 1059 1060 1061 1062 1063 1064 1065 1066 1067 1068 1069 1070 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 55,8 56,4 57,6 58,8 59,9 62,3 63,1 63,7 63,3 48 47,9 49,9 49,9 49,6 49,9 49,3 49,7 49,1 49,4 48,3 49,4 48,5 48,7 48,7 49,1 49 49,8 48,7 48,5 49,3 49,7 48,3 49,8 49,4 49,8 50,5 50,3 51,2 50,5 50,6 50,4 49,9 49,1 47,9 48,1 47,5 46,9 47,7 46,9 46,5 48 47,2 48,7 48,7 47,8 48,8 47,4 47,3 47,3 46,9 46,7 46,8 46,9 46,7 45,5 45,5 44,2 43 23,3 50,2 68,3 90,2 98,9 98,8 74,4 49,4 9,8 0 73,5 99,7 48,8 2,3 m m 47,5 m m m m m m m m m m m m 31,3 45,3 44,5 61 64,3 64,4 65,6 64,5 82,9 86 89 81,4 49,9 20,1 24 36,2 34,5 30,3 53,5 61,6 73,6 84,6 87,7 80 50,4 38,6 63,1 5 47,4 49,8 23,9 44,6 65,2 60,4 61,5 m m m m Tid s 1071 1072 1073 1074 1075 1076 1077 1078 1079 1080 1081 1082 1083 1084 1085 1086 1087 1088 1089 1090 1091 1092 1093 1094 1095 1096 1097 1098 1099 1100 1101 1102 1103 1104 1105 1106 1107 1108 1109 1110 1111 1112 1113 1114 1115 1116 1117 1118 1119 1120 1121 1122 1123 1124 1125 1126 1127 1128 1129 1130 1131 1132 1133 1134 1135 1136 1137 1138 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 42,5 41 39,9 39,9 40,1 39,9 39,4 43,8 52,9 52,8 53,4 54,7 56,3 57,5 59 59,8 60,1 61,8 61,8 61,7 62 62,3 62 61,3 61,1 61,2 61,1 61,1 61,3 61,3 60,4 58,8 57,7 56 54,7 53,3 52,6 53,4 53,9 54,9 55,8 57,1 56,5 58,9 58,7 59,8 61 60,7 59,4 57,9 57,6 56,3 55 53,7 52,1 51,1 49,7 49,1 48,7 48,2 48 48 47,2 47,3 46,6 47,4 46,3 45,4 m m m 38,2 48,1 48 59,3 19,8 0 88,9 99,5 99,3 99,1 99 98,9 98,9 98,9 48,3 55,6 59,8 55,6 29,6 19,3 7,9 19,2 43 59,7 98,8 98,8 26,6 m m m m m m 23,2 84,2 99,4 99,3 99,2 99 99,1 98,9 98,9 98,9 98,8 19,2 m m m m m m m m 25,8 46,1 46,9 46,7 70 70 67,6 67,6 74,7 13 m m Tid s 1139 1140 1141 1142 1143 1144 1145 1146 1147 1148 1149 1150 1151 1152 1153 1154 1155 1156 1157 1158 1159 1160 1161 1162 1163 1164 1165 1166 1167 1168 1169 1170 1171 1172 1173 1174 1175 1176 1177 1178 1179 1180 1181 1182 1183 1184 1185 1186 1187 1188 1189 1190 1191 1192 1193 1194 1195 1196 1197 1198 1199 1200 1201 1202 1203 1204 1205 1206 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 45,5 44,8 46,6 46,3 48,5 49,9 49,1 49,1 51 51,5 50,9 51,6 52,1 50,9 52,2 51,5 51,5 50,8 50,3 50,3 49,3 48,8 47,8 48,1 48,4 49,6 51 51,6 53,3 55,2 55,7 56,4 56,8 57 57,6 56,9 56,4 57 56,4 57 57,7 58,6 58,9 59,4 58,8 60,1 60,6 60,7 60,7 60 60,2 59,7 59,8 59,8 59,8 60 59,5 59,9 59,8 59 58,9 59,1 58,9 58,4 58,7 58,3 57,5 57,2 24,8 73,8 99 98,9 99,4 99,7 99,5 99,5 100 99,9 100 99,9 99,7 100 99,7 98,3 47,2 78,4 83 31,7 31,3 21,5 59,4 77,1 87,6 87,5 81,4 66,7 63,2 62 43,9 30,7 23,4 m m m 4 23,4 41,7 49,2 56,6 56,6 64 68,2 71,4 71,3 79,1 83,3 77,1 73,5 55,5 54,4 73,3 77,9 73,9 76,5 82,3 82,8 65,8 48,6 62,2 70,4 62,1 67,4 58,9 57,7 57,8 57,6 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/81 Tid s 1207 1208 1209 1210 1211 1212 1213 1214 1215 1216 1217 1218 1219 1220 1221 1222 1223 1224 1225 1226 1227 1228 1229 1230 1231 1232 1233 1234 1235 1236 1237 1238 1239 1240 1241 1242 1243 1244 1245 1246 1247 1248 1249 1250 1251 1252 1253 1254 1255 1256 1257 1258 1259 1260 1261 1262 1263 1264 1265 1266 1267 1268 1269 1270 1271 1272 1273 1274 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 57,1 57 56,4 56,7 55,9 56,3 56,7 56 56 56,4 56,7 56,9 57 57,7 57,5 58,4 58,7 58,2 58,5 58,8 59 58,2 57,6 57,1 57,2 57 56,7 56,8 56,9 57 57,4 57,3 57,7 57,5 58,6 58,2 58,8 58,3 58,7 59,1 58,6 58,8 58,8 58,7 59,1 59,1 59,4 60,6 59,6 60,1 60,6 59,6 60,7 60,5 59,7 59,6 59,8 59,6 60,1 59,9 59,7 59,6 59,7 59,8 59,9 60,6 60,5 60,2 42,6 70,1 59,6 39 68,1 79,1 89,7 89,4 93,1 93,1 94,4 94,8 94,1 94,3 93,7 93,2 93,2 93,7 93,1 86,2 72,9 59,9 8,5 47,6 74,4 79,1 67,2 69,1 71,3 77,3 78,2 70,6 64 55,6 49,6 41,1 40,6 21,1 24,9 24,8 m m m m m m m 2,6 m m m 4,1 7,1 m m m m 4,9 5,9 6,1 m m 22 10,3 10 6,2 7,3 14,8 Tid s 1275 1276 1277 1278 1279 1280 1281 1282 1283 1284 1285 1286 1287 1288 1289 1290 1291 1292 1293 1294 1295 1296 1297 1298 1299 1300 1301 1302 1303 1304 1305 1306 1307 1308 1309 1310 1311 1312 1313 1314 1315 1316 1317 1318 1319 1320 1321 1322 1323 1324 1325 1326 1327 1328 1329 1330 1331 1332 1333 1334 1335 1336 1337 1338 1339 1340 1341 1342 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 60,6 60,6 61 61 61,3 61,2 61,5 61 61,1 60,5 60,2 60,2 60,2 59,9 59,4 59,6 59,3 58,9 58,8 58,9 58,9 58,9 58,7 58,7 59,3 60,1 60,5 59,5 59,7 59,7 60,1 60,8 60,9 61,3 61,8 62 62,2 62,6 62,7 62,9 63,1 63,5 63,6 64,3 63,7 63,8 63,6 63,4 63,2 63,3 62,9 63 63,1 61,8 61,6 61 61,2 60,8 61,1 60,7 60,6 60,5 60,6 60,9 60,9 61,4 61,3 61,5 8,2 5,5 14,3 12 34,2 17,1 15,7 9,5 9,2 4,3 7,8 5,9 5,3 4,6 21,5 15,8 10,1 9,4 9 35,4 30,7 25,9 22,9 24,4 61 56 50,6 16,2 50 31,4 43,1 38,4 40,2 49,7 45,9 45,9 45,8 46,8 44,3 44,4 43,7 46,1 40,7 49,5 27 15 18,7 8,4 8,7 21,6 19,7 22,1 20,3 19,1 17,1 0 22 40,3 34,3 16,1 16,6 18,5 29,8 19,5 22,3 35,8 42,9 31 Tid s 1343 1344 1345 1346 1347 1348 1349 1350 1351 1352 1353 1354 1355 1356 1357 1358 1359 1360 1361 1362 1363 1364 1365 1366 1367 1368 1369 1370 1371 1372 1373 1374 1375 1376 1377 1378 1379 1380 1381 1382 1383 1384 1385 1386 1387 1388 1389 1390 1391 1392 1393 1394 1395 1396 1397 1398 1399 1400 1401 1402 1403 1404 1405 1406 1407 1408 1409 1410 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 61,3 61 60,8 60,9 61,2 60,9 60,7 60,9 60,7 59,6 59,6 59,4 59,3 58,9 59,1 59 59 59 58,8 58,9 58,9 59,3 58,9 59,3 59,4 59,6 59,4 59,3 59,4 59,4 58,8 59,1 58,5 58,8 58,5 58,7 59,1 59,1 59,1 59,4 59,7 60,7 59,8 60,2 59,9 61 60,6 60,6 59,6 59,6 60,6 59,8 60 60,5 60,9 61,3 61,2 61,4 61,3 61,4 61,1 61,5 61 61,1 61,4 61,6 61,7 61,8 19,2 9,3 44,2 55,3 56 60,1 59,1 56,8 58,1 78,4 84,6 66,6 75,5 49,6 75,8 77,6 67,8 56,7 54,2 59,6 60,8 56,1 48,5 42,9 41,4 38,9 32,9 30,6 30 25,3 18,6 18 10,6 10,5 8,2 13,7 7,8 6 6 13,1 22,3 10,5 9,8 8,8 8,7 9,1 28,2 22 23,2 19 38,4 41,6 47,3 55,4 58,7 37,9 38,3 58,7 51,3 71,1 51 56,6 60,6 75,4 69,4 69,9 59,6 54,8 C 173/82 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tid s 1411 1412 1413 1414 1415 1416 1417 1418 1419 1420 1421 1422 1423 1424 1425 1426 1427 1428 1429 1430 1431 1432 1433 1434 1435 1436 1437 1438 1439 1440 1441 1442 1443 1444 1445 1446 1447 1448 1449 1450 1451 1452 1453 1454 1455 1456 1457 1458 1459 1460 1461 1462 1463 1464 1465 1466 1467 1468 1469 1470 1471 1472 1473 1474 1475 1476 1477 1478 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 61,6 61,3 61,3 61,2 61,3 61,2 61,2 61 60,9 61 60,7 60,7 60,8 61 61 61,3 61,7 62,3 62,3 62,3 62,8 62,8 62,9 62,9 62,8 62,7 61,5 61,9 61,5 61 60,9 60,6 60,3 60,8 60,2 60,5 60,2 60,7 60,9 59,6 60,2 59,5 59,8 59,6 59,3 59 58,8 58,7 59,2 59,7 60,4 60,2 60,4 59,9 59,9 59,6 59,4 59,4 60,4 59,5 59,3 60,9 60,7 60,9 61 60,6 60,9 60,8 53,6 53,5 52,9 54,1 53,2 52,2 52,3 48 41,5 32,2 22 23,3 38,8 40,7 30,6 62,6 55,9 43,4 37,4 35,7 34,4 31,5 31,7 29,9 29,4 28,7 14,7 17,2 6,1 9,9 4,8 11,1 6,9 7 9,2 21,7 22,4 31,6 28,9 21,7 18 16,7 15,7 15,7 15,7 7,5 7,1 16,5 50,7 60,2 44 35,3 17,1 13,5 12,8 14,8 15,9 22 38,4 38,8 31,9 40,8 39 30,1 29,3 28,4 36,3 30,5 Tid s 1479 1480 1481 1482 1483 1484 1485 1486 1487 1488 1489 1490 1491 1492 1493 1494 1495 1496 1497 1498 1499 1500 1501 1502 1503 1504 1505 1506 1507 1508 1509 1510 1511 1512 1513 1514 1515 1516 1517 1518 1519 1520 1521 1522 1523 1524 1525 1526 1527 1528 1529 1530 1531 1532 1533 1534 1535 1536 1537 1538 1539 1540 1541 1542 1543 1544 1545 1546 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 60,7 60,1 59,9 60,4 60,7 59,9 59,7 59,5 59,2 58,8 58,7 58,7 57,9 58,2 57,6 58,3 57,2 57,4 58,3 58,3 58,8 58,8 59,4 59,1 59,1 59 59,5 59,4 59,4 59,4 59,4 58,9 59 58,8 58,9 58,8 58,9 59,1 58,8 59 58,7 57,9 58 57,1 56,7 56,7 56,6 56,8 56,3 56,3 56 56,7 56,6 56,9 56,9 57,4 57,4 58,3 58,5 59,1 59,4 59,6 59,5 59,6 59,3 59,4 59,1 59 26,7 4,7 0 36,2 32,5 3,1 m m m 0,6 m m m m m 9,5 6 27,3 59,9 7,3 21,7 38,9 26,2 25,5 26 39,1 52,3 31 27 29,8 23,1 16 31,5 25,9 40,2 28,4 38,9 35,3 30,3 19 3 0 2,4 m m 5,3 2,1 m m m m m 3,8 m m m m 13,9 m m m m m 0,5 9,2 11,2 26,8 11,7 Tid s 1547 1548 1549 1550 1551 1552 1553 1554 1555 1556 1557 1558 1559 1560 1561 1562 1563 1564 1565 1566 1567 1568 1569 1570 1571 1572 1573 1574 1575 1576 1577 1578 1579 1580 1581 1582 1583 1584 1585 1586 1587 1588 1589 1590 1591 1592 1593 1594 1595 1596 1597 1598 1599 1600 1601 1602 1603 1604 1605 1606 1607 1608 1609 1610 1611 1612 1613 1614 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 58,8 58,7 57,5 57,4 57,1 57,1 57 57,1 57,3 57,3 58,2 58,7 58,3 58,6 59 59,8 59,3 59,7 60,1 60,7 60,7 60,7 60,7 61,1 61,1 60,8 60,1 60,7 60,4 60 59,9 60,8 60,4 60,2 59,6 59,9 59,8 59,6 59,4 60,1 59,5 59,8 60,6 59,3 59,3 59,4 58,7 58,8 59,1 59,7 59,5 59,6 59,6 59,4 59,6 59,9 60,5 59,6 59,7 60,9 60,1 59,9 60,8 60,6 60,9 61,1 61,2 61,4 6,4 5 m m 1,1 0 4,5 3,7 3,3 16,8 29,3 12,5 12,2 12,7 13,6 21,9 20,9 19,2 15,9 16,7 18,1 40,6 59,7 66,8 58,8 64,7 63,6 83,2 82,2 80,5 78,7 67,9 57,7 60,6 72,7 73,6 74,1 84,6 76,1 76,9 84,6 77,5 67,9 47,3 43,1 38,3 38,2 39,2 67,9 60,5 32,9 20 34,4 23,9 15,7 41 26,3 14 21,2 19,6 34,3 27 25,6 26,3 26,1 38 31,6 30,6 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/83 Tid s 1615 1616 1617 1618 1619 1620 1621 1622 1623 1624 1625 1626 1627 1628 1629 1630 1631 1632 1633 1634 1635 1636 1637 1638 1639 1640 1641 1642 1643 1644 1645 1646 1647 1648 1649 1650 1651 1652 1653 1654 1655 1656 1657 1658 1659 1660 1661 1662 1663 1664 1665 1666 1667 1668 1669 1670 1671 1672 1673 1674 1675 1676 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 61,7 61,5 61,7 62,2 61,4 61,8 61,8 61,6 61,7 61,7 61,7 61,2 61,9 61,4 61,7 62,4 62,8 62,2 62,5 62,3 62,6 62,3 62,7 62,2 61,9 62,5 61,7 61,7 61,6 61,4 60,8 60,7 61 60,4 61 60,7 60,5 60,8 61,2 60,9 61,1 60,7 61,3 60,9 61,4 61,7 61,8 61,7 61,7 61,5 61,3 61,5 61,1 61,4 61,4 61,3 61 61,5 61 60,9 60,9 60,6 29,6 28,8 27,8 20,3 19,6 19,7 18,7 17,7 8,7 1,4 5,9 8,1 45,8 31,5 22,3 21,7 21,9 22,2 31 31,3 31,7 22,8 12,6 15,2 32,6 23,1 19,4 10,8 10,2 m m m 12,4 5,3 13,1 29,6 28,9 27,1 27,3 20,6 13,9 13,4 26,1 23,7 32,1 33,5 34,1 17 2,5 5,9 14,9 17,2 m m 8,8 8,8 18 13 3,7 3,1 4,7 4,1 Tid s 1677 1678 1679 1680 1681 1682 1683 1684 1685 1686 1687 1688 1689 1690 1691 1692 1693 1694 1695 1696 1697 1698 1699 1700 1701 1702 1703 1704 1705 1706 1707 1708 1709 1710 1711 1712 1713 1714 1715 1716 1717 1718 1719 1720 1721 1722 1723 1724 1725 1726 1727 1728 1729 1730 1731 1732 1733 1734 1735 1736 1737 1738 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 60,6 60,6 60,7 60,6 60,1 60,5 60,4 59,9 59,6 59,6 59,9 59,9 59,8 59,4 59,5 59,6 59,4 60,9 60,5 60,1 60,1 60,5 60 60 60 60,1 59,9 59,4 59,5 59,5 59,5 59,4 59,6 59,5 60,1 59,4 59,8 59,9 60,1 59,6 59,6 59,4 59,6 60,1 60,2 59,4 60,3 59,9 60,2 60,3 60,4 60,6 60,8 60,9 60,9 60,7 60,9 61,1 61,1 61 61 60,6 6,7 12,8 11,9 12,4 12,4 12 11,8 12,4 12,4 9,1 0 20,4 4,4 3,1 26,3 20,1 35 22,1 12,2 11 8,2 6,7 5,1 5,1 9 5,7 8,5 6 5,5 14,2 6,2 10,3 13,8 13,9 18,9 13,1 5,4 2,9 7,1 12 4,9 22,7 22 17,4 16,6 28,6 22,4 20 18,6 11,9 11,6 10,6 16 17 16,1 11,4 11,3 11,2 25,6 14,6 10,4 m Tid s 1739 1740 1741 1742 1743 1744 1745 1746 1747 1748 1749 1750 1751 1752 1753 1754 1755 1756 1757 1758 1759 1760 1761 1762 1763 1764 1765 1766 1767 1768 1769 1770 1771 1772 1773 1774 1775 1776 1777 1778 1779 1780 1781 1782 1783 1784 1785 1786 1787 1788 1789 1790 1791 1792 1793 1794 1795 1796 1797 1798 1799 1800 Normalt varvtal % Normalt vridmoment % 60,9 60,8 59,9 59,8 59,1 58,8 58,8 58,2 58,5 57,5 57,9 57,8 58,3 57,8 57,5 58,4 58,1 58,8 58,3 58,3 59 58,2 57,9 58,5 57,4 58,2 58,2 57,3 58 57,5 57,4 58,8 57,7 58,4 58,4 59 59 58,8 58,8 59,1 59,4 59,6 50 40 30 20 10 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 m 4,8 m m m m m m 14,3 4,4 0 20,9 9,2 8,2 15,3 38 15,4 11,8 8,1 5,5 4,1 4,9 10,1 7,5 7 6,7 6,6 17,3 11,4 47,4 28,8 24,3 25,5 35,5 29,3 33,8 18,7 9,8 23,9 48,2 37,2 29,1 25 20 15 10 5 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 m = motorbromsning C 173/84 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 I figur 5 återges dynamometertabellen för ETC-prov i diagramform. Figur 5 Dynamometerdiagram för ETC-prov Varvtal [%] Tätortsgator ETC Landsvägar Motorvägar Vridmoment [%] Tid [sek. ] 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/85 Tillägg 4 MÄT- OCH PROVTAGNINGSMETODER 1. INLEDNING Gas- och partikelformiga ämnen och rök som släpps ut av motorn skall mätas med de metoder som beskrivs i bilaga V. I de olika punkterna i bilaga V beskrivs de rekommenderade analyssystemen för gasformiga utsläpp (punkt 1), de rekommenderade systemen för partikel- utspädning och partikelprovtagning (punkt 2) samt de rekommenderade opacimetrarna för rökmätning (punkt 3). Vid ESC-prov skall de gasformiga ämnena bestämmas i de outspädda avgaserna. Alternativt kan de bestämmas i de utspädda avgaserna om ett system med fullflödesutspädning används för bestämning av partiklarna. Partiklarna skall bestämmas antingen med ett system med delflödesutspädning eller med ett system med fullflödesutspädning. Vid ETC-prov skall enbart ett system med fullflödesutspädning användas för att bestämma de gas- och partikelformiga utsläppen, och det systemet betraktas då som referenssystem. Tekniska tjänsten kan dock godkänna bruk av system med delflödesutspädning om det i enlighet med punkt 6. 2 i bilaga I har visats att de är likvärdiga och om en utförlig beskrivning av metoderna för mätdatabehandling och beräkningar har lämnats in till Tekniska tjänsten. 2. DYNAMOMETER OCH ÖVRIG PROVRUMSUTRUSTNING Följande utrustning skall användas för avgasprov av motorer anslutna till motordynamomet- rar. 2. 1 Motordynamometer En motordynamometer med lämpliga specifikationer skall användas för att köra provcyklerna som beskrivs i tilläggen 1 och 2 till denna bilaga. Systemet för varvtalsmätning skall ha en noggrannhet på 6 2% av avläst värde. Systemet för vridmomentmätning skall ha en noggrannhet på 6 3% av avläst värde i området. 20% av fullt skalutslag, och en noggrannhet på 6 0,6% av fullt skalutslag i området # 20% av fullt skalutslag. 2. 2 Övriga instrument Mätinstrument för bränsleförbrukning, luftförbrukning, kyl och smörjmedlens temperaturer, avgasernas tryck, undertrycket i inloppsgrenröret, atmosfärstrycket, luftfuktigheten och bränsletemperaturen skall användas efter behov. Dessa instrument skall uppfylla kraven i tabell 8: Tabell 8 Mätinstrumentens noggrannhet Mätinstrument Noggrannhet Bränsleförbrukning Luftförbrukning Temperaturer # 600 K (327 °C) Temperaturer. 600 K (327 °C) Atmosfärstryck Avgastryck Inloppsluftens undertryck Övriga tryck Relativ luftfuktighet Absolut luftfuktighet ± 2 % av maxvärdet för motorn ± 2 % av maxvärdet för motorn ± 2 K absolutvärde ± 1 % av avläst värde ± 0,1 kPa absolutvärde ± 0,2 kPa absolutvärde ± 0,05 kPa absolutvärde ± 0,1 kPa absolutvärde ± 3 % absolutvärde ± 5 % av avläst värde C 173/86 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 2. 3 Avgasflöde För beräkningen av utsläppen i de outspädda avgaserna måste man känna till avgasflödet (se punkt 4. 4 i tillägg 1). För bestämningen av avgasflödet kan endera av följande metoder användas: (a) Direkt mätning av avgasflödet med flödesmunstycke eller likvärdigt mätsystem. (b) Mätning av luftflödet och bränsleflödet med lämpliga mätsystem och efterföljande beräkning av avgasflödet med följande formel: GEXHW = GAIRW + GFUEL (avgasmassflöde på våt bas) Noggrannheten i bestämningen av avgasflödet skall vara 6 2,5% av avläst värde eller bättre. 2. 4 Utspätt avgasflöde För beräkning av utsläppen i de utspädda avgaserna med hjälp av ett system med fullflödesutspädning (obligatoriskt för ETC-prov), måste man känna till det utspädda avgasflödet (se punkt 4. 3 i tillägg 2). Det sammanlagda massflödet av de utspädda avgaserna (GTOTW) eller den sammanlagda massan av de utspädda avgaserna från hela provcykeln (MTOTW) skall mätas med ett PDP- eller CFV-system (se bilaga V, punkt 2. 3. 1). Noggrannhe- ten skall vara 6 2% av avläst värde eller bättre och skall bestämmas i enlighet med föreskrifterna i bilaga III, tillägg 5, punkt 2. 4. 3. BESTÄMNING AV GASFORMIGA ÄMNEN 3. 1 Allmänna analysatorspecifikationer Analysatorerna skall ha ett mätområde som motsvarar den noggrannhet som krävs för mätningen av koncentrationerna av ämnena i avgaserna (punkt 3. 1. 1). Analysatorerna bör ställas in på ett sådant sätt att den uppmätta koncentrationen ligger på mellan 15 och 100% av fullt skalutslag. Om registreringssystemen (t. ex. datorer eller dateringsutrustning) ger tillräcklig noggrannhet och avläsningsnoggrannhet i området under 15% av fullt skalutslag, är även mätvärdena i nämnda område godtagbara. I sådant fall skall man göra ytterligare kalibreringar i minst fyra punkter skilda från noll och så jämnt utspridda som möjligt för att säkerställa kalibrerings- kurvornas noggrannhet i enlighet med bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 5. 5. 2. Utrustningens elektromagnetiska kompatibilitet (EMC) skall ligga på en sådan nivå att ytterligare fel minimeras. 3. 1. 1 Mätfel Det totala mätfelet, inbegripet interferens från andra gaser (se bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 9), får inte överstiga 6 4% av avläst värde eller 6 3,5% av fullt skalutslag, om det senare värdet är mindre. För koncentrationer under 100 ppm får mätfelet inte överstiga 6 5 ppm. 3. 1. 2 Repeterbarhet Repeterbarheten, definierad som 2,5 gånger standardavvikelsen vid tio upprepade utslag från en viss kalibrerings- eller spänngas, får inte vara större än 6 1% av koncentrationen vid fullt skalutslag för varje mätområde över 155 ppm (eller ppm C) som används eller 6 2% av varje mätområde under 155 ppm (eller ppm C) som används. 3. 1. 3 Störningar Analysatorns största utslagsvariation på nollställnings- och kalibrerings- eller spänngaser över en tiosekundersperiod får inte överstiga 2% av fullt skalutslag för samtliga mätområden som används. 3. 1. 4 Nollpunktsavvikelse Nollpunktsavvikelsen under en entimmesperiod skall vara mindre än 2% av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Nollpunktsutslaget definieras som det genomsnittliga utslaget, inklusive störningar, från en nollställningsgas under ett 30-sekundersintervall. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/87 3. 1. 5 Spännavvikelse Spännavvikelsen under en entimmesperiod skall vara mindre än 2% av fullt skalutslag för det lägsta mätområde som används. Spänn definieras som skillnaden mellan spännutslag och nollpunktsutslag. Spännutslag definieras som det genomsnittliga utslaget, inklusive störningar, på en spänngas under ett 30-sekundersintervall. 3. 2 Gastorkning Den torkanordningen (ej obligatorisk) skall ha minimal inverkan på koncentrationen av de gaser som mäts. Kemiska torkare är inte godtagbara som metod för att avlägsna vatten från provet. 3. 3 Analysatorer I punkterna 3. 3. 1—3. 3. 4 beskrivs de mätprinciper som skall tillämpas. En utförlig beskriv- ning av mätsystemen finns i bilaga V. De gaser som skall mätas skall analyseras med hjälp av följande instrument. För icke-linjära analysatorer är det tillåtet att använda linjaritetskret- sar. 3. 3. 1 Analys av kolmonoxid (CO) Kolomonoxidanalysatorn skall vara av en typ som bygger på prinicpen Non-Dispersive InfraRed (NDIR) absorption (icke-dispersiv infrarödabsorption). 3. 3. 2 Analys av koldioxid (CO2) Koldioxidanalysatorn skall vara av en typ som bygger på principen Non-Dispersive InfraRed (NDIR) absorption (icke-dispersiv infrarödabsorption). 3. 3. 3 Analys av kolväten För diesel- och gasolmotorer skall kolväteanalysatorn vara av typen uppvärmd flamjonise- ringsdetektor (HFID) med uppvärmning av detektor, ventiler, rörledningar etc. så att gastemperaturen hålls vid 463 K 6 10 K (190°C 6 10°C). För naturgasmotorer kan kolväteanalysatorn vara av typen ouppvärmd flamjoniseringsdetektor (FID) beroende på vilken metod som används (se bilaga V, punkt 1. 3). 3. 3. 4 Analys av ickemetankolväten (gäller enbart naturgasmotorer) Ickemetankolväten skall bestämmas med endera av följande två metoder: 3. 3. 4. 1 Gaskromatograf (GC) Ickemetankolväten bestäms genom att man subtraherar den metan som bestämts med gaskromatograf, konditionerad vid 423 K (150°C), från de kolväten som bestämts i enlighet med punkt 3. 3. 3. 3. 3. 4. 2 Ickemetanavskiljare (NMC) Bestämningen av ickemetanfraktionen görs med en uppvärmd ickemetanavskiljare kopplad i serie med en flamjoniseringsdetektor (FID) enligt punkt 3. 3. 3, varvid metanmängden subtra- heras från kolvätemängden. 3. 3. 5 Analys av kväveoxider (NOx) Analysatorn för kväveoxider skall vara av typen kemiluminescensdetektor (CLD) eller uppvärmd kemiluminescensdetektor (HCLD) med NO2/NO-omvandlare, om mätningen görs på torr bas. Om mätningen görs på våt bas skall en HCLD med omvandlare som hålls på en temperatur över 328 K (55°C) användas, förutsatt att vattendämpningskontrollen (se bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 9. 2. 2) gett godtagbart resultat. 3. 4 Provtagning av gasformiga utsläpp 3. 4. 1 Outspädda avgaser (gäller enbart ESC-prov) Provtagningssonderna för gasformiga utsläpp skall i den mån detta är tillämpligt placeras minst 0,5 m eller tre gånger avgasrörets diameter, beroende på vilket avstånd som är störst, framför avgassystemets utlopp och tillräckligt nära motorn för att säkerställa en avgastempe- ratur på minst 343 K (70°C) vid sonden. C 173/88 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 I flercylindriga motorer med avgasgrenrör skall sondens inlopp placeras tillräckligt långt nedströms motorn för att säkerställa att provet är representativt för de genomsnittliga avgasutsläppen från samtliga cylindrar. I flercylindriga motorer med avgränsade grupper av grenrör, t. ex. i en V-motor, är det tillåtet att ta ett prov separat från varje grupp och beräkna det genomsnittliga avgasutsläppet. Andra metoder som har visat sig ge samma resultat som de ovan angivna får användas. Vid beräkning av avgasutsläppen skall motorns sammanlagda avgasmassflöde användas. Om motorn är utrustad med ett system för efterbehandling av avgaser, skall avgasprovet tas bakom denna anordning. 3. 4. 2 Utspädda avgaser (obligatoriskt för ETC-prov, frivilligt för ESC-prov) Avgasröret mellan motorn och systemet med fullflödesutspädning skall uppfylla kraven i bilaga V, punkt 2. 3. 1, EP — Avgasrör. Provtagningssonderna (en eller flera) för gasformiga utsläpp skall installeras i utspädningstun- neln i en punkt där utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, samt i omedelbar närhet av provtagningssonden för partiklar. Vid ETC-prov kan uppsamlingen generellt sett göras på två sätt: — Föreningarna samlas upp i en provsäck under hela provcykeln och mäts när provet körts klart. — Föroreningarna mäts fortlöpande och integreras över provcykeln. Denna metod är obligatorisk för kolväten och NOx. 4. BESTÄMNING AV PARTIKLAR För bestämningen av partiklar krävs ett utspädningssystem. Utspädning kan ske genom ett system med delflödesutspädning (enbart ESC-prov) eller ett system med fullflödesutspädning (obligatoriskt för ETC-prov). Utspädningssystemets flödeskapacitet skall vara såpass stor att kondens i utspädnings- och provtagningssystemen elimineras helt samt att de utspädda avgaserna hålls vid eller under 325 K (52°C) omedelbart framför filterhållaren. Det är tillåtet att avfukta utspädningsluften innan den kommer in i utspädningssystemet, och det är av särskilt praktiskt värde om luftfuktigheten är hög. Utspädningsluftens temperatur skall vara 298 K 6 5 K (25°C 6 5°C). Förvärmning av utspädningsluften till en temperatur över gränsen 303 K (30°C) rekommenderas om omgivningens temperatur ligger under 293 K (20°C). Temperaturen hos utspädningsluften får emellertid inte överstiga 325 K (52°C) innan avgaserna leds in i utspädningstunneln. Systemet med delflödesutspädning skall vara utformat så att avgasströmmen delas i två delar, varav den mindre späds ut med luft och därefter används för partikelmätning. Det är väsentligt att utspädningsfaktorn bestäms med stor noggrannhet. Olika metoder för delning kan användas, varvid den använda delningsmetoden i hög grad avgör vilken provtagningsut- rustning och vilka provtagningsmetoder som skall användas (bilaga V, punkt 2. 2). Provtag- ningssonden för partiklar skall installeras i omedelbar närhet av provtagningssonden för gasformiga utsläpp, och installationen skall uppfylla föreskrifterna i punkt 3. 4. 1. För bestämning av partikelmassan krävs ett partikelprovtagningssystem, partikelprovtagnings- filter, en mikrogramvåg och en vägningskammare med kontrollerad temperatur och luftfuk- tighet. För partikelprovtagningen skall enkelfiltermetoden användas, där ett filterpar (se punkt 4. 1. 3) används för hela provcykeln. Vid ESC-provet måste särskild uppmärksamhet ägnas provtag- ningstiderna och provtagningsflödena under provets insamlingsfas. 4. 1 Partikelprovtagningsfilter 4. 1. 1 Filterspecifikationer Det krävs fluorkarbonbelagda glasfiberfilter eller fluorkarbonbaserade membranfilter. Samt- liga filtertyper skall ha en insamlingskapacitet på minst 95% för 0,3 µm dioktylftalat vid en anströmningshastighet på mellan 35 och 80 cm/s. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/89 4. 1. 2 Filterstorlek Partikelfiltren skall ha en diameter av minst 47 mm (37 mm effektiv diameter). Filter med större diameter godtas (se punkt 4. 1. 5). 4. 1. 3 Huvudfilter och sekundärfilter Proven på de utspädda avgaserna tas under provsekvensen med ett seriekopplat filterpar (ett huvudfilter och ett sekundärfilter). Sekundärfiltret skall vara placerat högst 100 mm bakom huvudfiltret, och filtren får inte beröra varandra. Filtren kan vägas separat eller parvis med de effektiva sidorna mot varandra. 4. 1. 4 Fronthastighet genom filtret En fronthastighet hos gasen på mellan 35 och 80 cm/s genom filtret skall uppnås. Tryckfallet mellan provets början och slut får inte öka med mer än 25 kPa. 4. 1. 5 Provmassa Den rekommenderade minsta provmassan är 0,5 mg/1075 mm² effektiv area. I tabell 8 visas värdena för de vanligast förekommande filterstorlekarna: Tabell 9 Rekommenderade minsta provmassor Filterdiameter (mm) 47 70 90 110 Rekommenderad effektiv diameter (mm) Rekommenderad minsta provmassa (mg) 37 60 80 100 0,5 1,3 2,3 3,6 4. 2 Specifikationer för vägningskammaren och analysvågen 4. 2. 1 Villkor för vägningskammaren Vid all konditionering och vägning av filter skall temperaturen i den kammare där partikelfiltren konditioneras och vägs hållas vid en temperatur på 295 K 6 3 K (22°C 6 3°C). Luftfuktigheten skall hållas på en sådan nivå att daggpunkten, dvs. den temperatur då kondens inträffar, ligger på 282,5 K 6 3 K (9,5°C 6 3°C), och den relativa luftfuktigheten skall vara 45 6 8%. 4. 2. 2 Vägning av referensfilter Kammaren skall vara fri från alla eventuella föroreningar från omgivningen (t. ex. damm) som kan sätta sig på partikelfiltren under stabiliseringen. Avvikelser från de specifikationer för vägningskammaren som anges i punkt 4. 2. 1 tillås om avvikelserna inte kvarstår i mer än 30 minuter. Vägningskammaren bör uppfylla de nödvändiga specifikationerna innan personal kommer in i vägningskammaren. Minst två oanvända referensfilter eller referensfilterpar skall vägas inom fyra timmar från, dock helst samtidigt med, vägningen av filtret eller filterparet för provtagningen. Referensfiltren skall vara av samma storlek och material som provtag- ningsfiltren. Om referensfiltrets eller referensfilterparens genomsnittliga vikt mellan vägningarna av provtagningsfiltren ändras med mer än 6 5% (6 7,5% för filterpar) av den rekommenderade minsta provmassan (se punkt 4. 1. 5), skall samtliga provtagningsfilter kasseras och avgaspro- vet göras om. Om stabilitetskriterierna för vägningskammaren enligt punkt 4. 2. 1 inte uppfylls, men vägningen av referensfiltren eller referensfilterparen uppfyller ovanstående kriterier, får motortillverkaren välja mellan att antingen godta de uppmätta värdena för provtagningsfilt- rens vikt eller ogiltigförklara proven. I det senare fallet måste tillverkaren åtgärda vägnings- kammarens konditioneringssystem och göra om proven. C 173/90 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 4. 2. 3 Analysvåg Den analysvåg som används för att bestämma vikten hos samtliga filter skall ha en noggrannhet (standardavvikelse) på 20 µg och en avläsningsnoggrannhet på 10 µg (1 siffra = 10 µg). För filter med en diameter under 70 mm skall noggrannheten och avläsningsnog- grannheten vara 2 µg respektive 1µg. 4. 2. 4 Eliminering av effekter av statisk elektricitet För att eliminera effekterna av statisk elektricitet skall filtren neutraliseras före vägningen, t. ex. med hjälp av poloniumneutraliserare eller en anordning med motsvarande verkan. 4. 3 Ytterligare specifikationer för partikelmätning Samtliga delar av utspädningssystemet och provtagningssystemet, från avgasröret fram till filterhållaren, vilka kommer i kontakt med outspädda och utspädda avgaser, skall vara konstruerade på ett sådant sätt att minsta möjliga avsättning och förändring av partiklarna sker. Samtliga delar skall vara av elektriskt ledande material som inte reagerar med avgasernas beståndsdelar, och de skall vara jordade för att förhindra elektrostatiska effek- ter. 5. BESTÄMNING AV RÖK I det här avsnittet specificeras den utrustning, både den som ska finnas enligt provkraven och den som kan väljas som frivilligt tillval, som skall användas för ELR-provet. Röken skall mätas med en opacimeter med två avläsningslägen — ett för röktäthet (opacitet) och ett för ljusabsorptionskoefficient. Röktäthetsläget skall bara användas för kalibrering och kontroll av opacimetern. Rökvärdena från provcykeln skall mätas i läget för ljusabsorptionskoefficient. 5. 1 Allmänna krav För ELR-provet krävs ett system för rökmätning och databehandling bestående av tre funktionella enheter. Enheterna kan byggas ihop till en större enhet eller fungera ihop som ett system av sinsemellan förbundna enheter. De tre funktionella enheterna är följande: — En opacimeter som uppfyller specifikationerna i bilaga V, punkt 3. — En databehandlingsenhet för de funktioner som beskrivs i bilaga III, tillägg 1, punkt 6. — En skrivare och/eller elektroniskt lagringsmedium för registrering och presentation av de rökvärden som anges i bilaga III, tillägg 1, punkt 6. 3. 5. 2 Särskilda krav 5. 2. 1 Linearitet Lineariteten skall ligga inom 6 2% röktäthet. 5. 2. 2 Nollpunktsavvikelse Nollpunktsavvikelsen under en entimmesperiod får inte överskrida 6 1% röktäthet. 5. 2. 3 Mätområde och avläsningsnoggrannhet I röktäthetsläget skall mätområdet vara 0—100% röktäthet och avläsningsnoggrannheten 0,1% röktäthet. I presentationsläget för ljusabsorptionskoefficient skall mätområdet vara 0—30 m-1 ljusabsorptionskoefficient och avläsningsnoggrannheten 0,01 m-1 ljusabsorptions- koefficient. 5. 2. 4 Responstid Opacimeters fysikaliska responstid får inte överskrida 0,2 s. Den fysikaliska responstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då utslaget från en snabb responsmottagare når 10% respektive 90% av fullt utslag när röktätheten hos den uppmätta gasen ändras på mindre än 0,1 s. Opacimeterns elektriska responstid får inte överskrida 0,05 s. Den elektriska responstiden är skillnaden mellan de tidpunkter då opacimeterns utslag når 10% respektive 90% av fullt utslag när ljusstrålen bryts eller ljuskällan släcks helt på mindre än 0,01 s. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/91 5. 2. 5 Neutrala täthetsfilter Täthetsvärdet (opaciteten) för neutrala täthetsfilter, som används i samband med kalibrering av opacimetern, mätningar av dess linearitet eller inställning av fullt skalutslag, skall vara känt med 1,0% noggrannhet. Minst en gång årligen måste man kontrollera att filtrets uppgivna värde stämmer med hjälp av en mätnormal enligt en nationell eller internationell standard. Neutrala täthetsfilter är precisionsprodukter och kan lätt skadas vid användning. Man bör handskas så litet som möjligt med dem, och när det ändå måste göras skall det ske varsamt så att man undviker repor och fläckar på filtret. C 173/92 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Tillägg 5 KALIBRERING 1. 1. 1 KALIBRERING AV ANALYSINSTRUMENTEN Inledning Varje analysator skall kalibreras så ofta som det är nödvändigt för att noggrannhetskraven i detta direktiv skall vara uppfyllda. I denna punkt beskrivs den kalibreringsmetod som skall användas för de analysatorer som är upptagna i bilaga III, tillägg 4, punkt 3, och i bilaga V, punkt 1. 1. 2 Kalibreringsgaser Lagringsbeständigheten måste respekteras för samtliga kalibreringsgaser. Den av tillverkaren angivna sista användningsdagen för kalibreringsgaserna skall antecknas. 1. 2. 1 Rena gaser Den renhet som krävs hos gaserna är fastställd genom de föroreningsgränser som anges nedan. Följande gaser måste finnas tillgängliga vid genomförandet av provet: Renad kvävgas (förorening # ppm C1, # ppm CO, # ppm CO2, # 0,1 ppm NO) Renad syrgas (renhet. 99, volymprocent O2) Väte-heliumblandning (40 6 2% väte, resten helium) (förorening # 1 ppm C1, # 400 ppm CO2) Renad syntetisk luft (förorening # 1 ppm C1, # 1 ppm CO, # 400 ppm CO2, # 0,1 ppm NO) (syrehalt 18—21 volymprocent) Renad propan eller CO för verifieringen av CVS-provet. 1. 2. 2 Kalibrerings- och spänngaser Blandningar av gaser med följande kemiska sammansättning skall finnas tillgängliga: C3H8 och renad syntetisk luft (se punkt 1. 2. 1) CO och renad kvävgas NOx och renad kvävgas (mängden NO2 i denna kalibreringsgas får inte överstiga 5% av NO-halten) CO2 och renad syrgas CH4 och renad syntetisk luft C2H6 och renad syntetisk luft Observera: Andra gaskombinationer är tillåtna, förutsatt att gaserna inte reagerar med varandra. Den verkliga koncentrationen hos en kalibrerings- eller spänngas får inte avvika med mer än 6 2% från det uppgivna värdet. Alla koncentrationer hos kalibreringsgas skall anges på volymbas (volymprocent eller volym-ppm). De koncentrationer som används för kalibrering och spänn kan också erhållas med en gasdelare i vilken utspädning sker med renad N2 eller med renad syntetisk luft. Noggrannhe- ten hos blandaranordningen skall vara sådan att koncentrationerna hos de utspädda kalibreringsgaserna kan bestämmas med en noggrannhet på 6 2%. 1. 3 Handhavande av analys- och provtagningssystem Analysatorerna skall handhas enligt instrumenttillverkarens start- och driftanvisningar. Mini- mikraven i punkterna 1. 4—1. 9 skall följas. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/93 1. 4 Läckageprov Ett läckageprov skall utföras. Provtagningssonden kopplas bort från avgassystemet, och anslutningen pluggas igen. Analysatorpumpen skall vara påslagen. Efter en inledande stabili- seringsperiod skall alla flödesmätare visa noll. Om så inte är fallet skall provtagningsledning- arna kontrolleras och felet åtgärdas. Maximalt tillåtet läckage på vakuumsidan skall vara 0,5% av flödet vid drift för det avsnitt av systemet som kontrolleras. Analysator- och by-pass-flöden får användas för uppskattning av de flöden som förekommer vid drift av provsystemet. En annan metod är att göra en stegvis förändring av koncentrationen vid provtagningsled- ningens början genom att byta från nollställningsgas till spänngas. Om det efter en för ändamålet anpassad tid visar sig att koncentrationen är lägre än koncentrationen hos den tillsatta gasen tyder detta på kalibrerings- eller läckageproblem. 1. 5 Kalibreringsförfarande 1. 5. 1 Instrumentsystemet Instrumentsystemet skall kalibreras och kalibreringskurvorna kontrolleras mot standardgaser. Samma gasflöden som vid avgasprov skall användas. 1. 5. 2 Uppvärmning Uppvärmningen skall ske i enlighet met tillverkarens rekommendationer. Om uppgift saknas rekommenderas en period på minst två timmar för uppvärmning av analysatorerna. 1. 5. 3 NDIR- och HFID-analysator NDIR-analysatoren (den icke-dispersiva infrarödanalysatorn) fininställs vid behov, och lågan i HFID-analysatorn optimalt (punkt 1. 8. 1). flamjoniseringsdetektorn) uppvärmda ställs (den in 1. 5. 4 Kalibrering Varje driftsområde som normalt används skall kalibreras. CO-, CO2-, NOx-, kolväte- och O2-analysatorerna skall nollställas med hjälp av renad syntetisk luft (eller kvävgas). Lämpliga kalibreringsgaser skall föras in i analysatorerna, värdena registreras och kalibre- ringskurvan bestämmas i enlighet med punkt 1. 5. 5. Nollställningen skall kontrolleras på nytt och kalibreringsförfarandet upprepas vid behov. 1. 5. 5 Bestämning av kalibreringskurvan 1. 5. 5. 1 A l l m ä n n a r i k t l i n j e r Analysatorns kalibreringskurva bestäms med hjälp av minst fem kalibreringspunkter (utöver noll) så jämnt utspridda som möjligt. Den högsta nominella koncentrationen får inte understiga 90% av fullt skalutslag. Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadrat-metoden. Om graden hos det polynom som erhålls är större än 3, måste antalet kalibreringspunkter (inklusive noll) minst vara lika med polynomgraden plus 2. Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 6 2% från det nominella värdet för varje kalibreringspunkt och inte mer än 6 1% av fullt skalutslag vid noll. Utifrån kalibreringskurvan och kalibreringspunkterna är det möjligt att kontrollera om kalibreringen har utförts på ett riktigt sätt. De tekniska uppgifterna om analysatorn måste anges, och då särskilt — mätområdet, — känsligheten, — datum för kalibreringen. C 173/94 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 1. 5. 5. 2 K a l i b r e r i n g i o m r å d e t u n d e r 1 5 % a v f u l l t s k a l u t s l a g Analysatorns kalibreringskurva bestäms med hjälp av minst fyra ytterligare kalibreringspunk- ter (utöver noll) så jämnt utspridda som möjligt i området under 15% av fullt skalutslag. Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadrat-metoden. Kalibreringskurvan får inte avvika med mer ån – 4% från det nominella värdet för varje kalibreringspunkt och inte mer än – 1% av fullt skalutslag vid noll. 1. 5. 5. 3 A n d r a t e k n i s k a l ö s n i n g a r Om det kan visas att andra tekniska lösningar (t. ex. med datoranalys, elektroniskt styrd mätområdesväxlare etc. ) kan ge motsvarande noggrannhet, får sådana alternativa lösningar användas. 1. 6 Kontroll av kalibreringen Varje driftsområde som normalt används skall kontrolleras före varje analys enligt följande: Kalibreringen kontrolleras med en nollställningsgas och en spänngas. Spänngasens nominella värde skall vara över 80% av fullt skalutslag för mätområdet. Om skillnaden mellan det värde som avläses och det uppgivna referensvärdet inte är mer än 6 4% av fullt skalutslag i fråga om de aktuella punkterna, får inställningsparametrarna justeras. Om avvikelsen är större måste en ny kalibreringskurva bestämmas i enlighet med punkt 1. 5. 5. 1. 7 Provningar av NOx-omvandlarens verkningsgrad Verkningsgraden hos omvandlaren från NO2 till NO kontrolleras i enlighet med punkterna 1. 7. 1—1. 7. 8 (fig. 6). 1. 7. 1 Provuppställning Med den provuppställning som visas i figur 6 (se även bilaga III, tillägg 4, punkt 3. 3. 5) och med hjälp av följande förfarande kan verkningsgraden hos omvandlarna kontrolleras med en ozongenerator. 1. 7. 2 Kalibrering Kalibrera CLD- och HCLD-detektorerna (kemiluminiscensdetektor respektive uppvärmd kemiluminiscensdetektor) inom det vanligaste driftsområdet enligt tillverkarens anvisningar med hjälp av nollställningsgas och spänngas (NO-halten i den senare måste uppgå till ca 80% av driftsområdet och NO2-koncentrationen i gasblandningen understiga 5% av NO-koncen- trationen). NOx-analysatorn måste vara i NO-läge, så att spänngasen inte passerar genom omvandlaren. Registrera den avlästa koncentrationen. 1. 7. 3 Beräkning Verkningsgraden hos NOx-omvandlaren beräknas på följande sätt: verkningsgrad (%) =(1 + a – b c – d)* 100 där a = NOx-koncentrationen enligt punkt 1. 7. 6 b = NOx-koncentrationen enligt punkt 1. 7. 7 c = NO-koncentrationen enligt punkt 1. 7. 4 d = NO-koncentrationen enligt punkt 1. 7. 5 1. 7. 4 Tillförsel av syrgas Via ett T-rör tillförs syrgas eller nollställningsluft kontinuerligt till gasflödet tills den avlästa koncentrationen är ca 20% lägre än den avlästa kalibreringskoncentrationen enligt punkt 1. 7. 2. (Analysatorn skall vara i NO-läge. ) Registrera den avlästa koncentrationen (c). Ozongeneratorn skall vara avstängd under hela detta förlopp. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/95 1. 7. 5 Aktivering av ozongeneratorn Ozongeneratorn aktiveras nu så att den alstrar tillräckligt med ozon för att NO-koncentratio- nen skall sjunka till ca 20% (lägst 10%) av kalibreringskoncentrationen enligt punkt 1. 7. 2. Registrera den avlästa koncentrationen (d). (Analysatorn skall var i NO-läge. ) 1. 7. 6 NOx-läge NO-analysatorn ställs sedan om till NOx-läge, vilket innebär att gasblandningen (som består av NO, NO2, O2 och N2) passerar genom omvandlaren. Registrera den avlästa koncentratio- nen (a). (Analysatorn är i NOx-läge. ) 1. 7. 7 Avstängning av ozongeneratorn Ozongeneratorn skall nu stängas av. Gasblandningen enligt punkt 1. 7. 6 passerar genom omvandlaren och in i detektorn. Registrera den avlästa koncentrationen (b). (Analysatorn skall vara i NOx-läge. ) 1. 7. 8 NO-läge Efter omkoppling till NO-läge och med ozongeneratorn avstängd stängs även tillförseln av syre eller syntetisk luft. Det avlästa NOx-värdet på analysatorn får inte avvika med mer än 6 5% från det värde som uppmätts enligt punkt 1. 7. 2. (Analysatorn är i NO-läge. ) 1. 7. 9 Provintervall Verkningsgraden hos omvandlaren måste kontrolleras före varje kalibrering av NOx-analysa- torn. 1. 7. 10 Krav på verkningsgrad Omvandlarens verkningsgrad får inte understiga 90%, men en verkningsgrad på 95% rekommenderas bestämt. Observera: Om ozongeneratorn, när analysatorn är inställd på det oftast använda driftsom- rådet, inte kan ge en reduktion från 80% till 20% i enlighet med punkt 1. 7. 5, skall man använda det högsta mätområde som ger den önskade reduktionen. Principschema över anordning för bestämning av NO2-omvandlarens verkningsgrad Figur 6 Magnetventil O2 Växelström Ozongenerator Vridtransformator NO/N2 Till analysator 1. 8 Inställning av flamjoniseringsdetektorn (FID) 1. 8. 1 Optimering av detektorns utslag Flamjoniseringsdetektorn skall ställas in enligt instrumenttillverkarens anvisningar. En spänngas med propan i luft skall användas för att optimera utslaget inom det vanligaste driftsområdet. C 173/96 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Med bränsle- och luftflödena inställda enligt tillverkarens rekommendationer skall en spänngas med 350 6 75 ppm C föras in i analysatorn. Utslaget vid ett visst bränsleflöde bestäms utifrån skillnaden mellan utslagen från spänngasen respektive nollställningsgasen. Bränsleflödet skall ökas respektive minskas stegvis uppåt och nedåt i förhållande till tillverkarens specifikation. Utslagen från spänngasen och nollställningsgasen vid dessa bränsle- flöden skall registreras. Skillnaden mellan utslaget från spänn- respektive nollställningsgas ritas upp i ett diagram, och bränsleflödet ställs in mot den del av kurvan som motsvarar de högsta värdena. 1. 8. 2 Reaktionsfaktorer för kolväten Analysatorn skall kalibreras med hjälp av propan i luft och med renad syntetisk luft, i enlighet med punkt 1. 5. Reaktionsfaktorerna skall bestämmas när en analysator tas i bruk och efter längre servicein- tervall. Reaktionsfaktorn (Rf) för ett visst kolväte är förhållandet mellan C1-avläsningen på flamjoniseringsdetektorn och gaskoncentrationen i cylindern uttryckt som ppm C1. Provgasens koncentration skall vara på en sådan nivå att den ger ca 80% av fullt skalutslag. Koncentrationen skall vara känd med en noggrannhet av 6 2% i förhållande till en gravimetrisk standard uttryckt i volym. Dessutom skall gascylindern konditioneras i förväg under 24 timmar vid en temperatur på 298 K 6 5 K (25°C 6 5°C). De provgaser som skall användas och de rekommenderade relativa reaktionsfaktorområdena är metan och renad syntetisk luft 1,00 # Rf # 1,15 propylen och renad syntetisk luft 0,90 # Rf # 1,1 toluen och renad syntetisk luft 0,90 # Rf # 1,10 där värdena på reaktionsfaktorn är angivna i förhållande till en reaktionsfaktor (Rf) på 1,00 för propan och renad syntetisk luft. 1. 8. 3 Kontroll av syreinterferens Kontroll av syreinterferens görs när en analysator tas i bruk och efter längre serviceinter- vall. Reaktionsfaktorn definieras i punkt 1. 8. 2 och bestäms enligt anvisningarna i samma punkt. Den provgas som skall användas och rekommenderat relativt reaktionsfaktorområde är propan och kväve 0,95 # Rf # 1,05 där värdena på reaktionsfaktorn är angivna i förhållande till en reaktionsfaktor (Rf) på 1,00 för propan och renad syntetisk luft. Syrekoncentrationen i flamjoniseringsdetektorns brännarluft skall ligga inom 61 molprocent av syrekoncentrationen i den brännarluft som användes vid den senaste kontrollen av syreinterferens. Om skillnaden är större skall syreinterferensen kontrolleras och analysatorn vid behov justeras. 1. 8. 4 Ickemetanavskiljarens verkningsgrad (gäller enbart naturgasmotorer) Ickemetanavskiljaren (Non-Methane Cutter, NMC) används för att avlägsna de kolväten som inte är metan ur provgasen. Det sker genom oxidering av alla kolväten utom metan. Teoretiskt är avskiljningen av metan 0%, och för de övriga kolvätena, som representeras av etan, är den 100%. För en noggrann mätning av ickemetankolväten skall de två procenttalen för avskiljningen bestämmas och användas för beräkningen av massflödet av ickemetan- utsläpp (se bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3). 1. 8. 4. 1 A v s k i l j n i n g s g r a d f ö r m e t a n Metankalibreringsgas leds genom flamjoniseringsdetektorn med respektive utan passage genom ickemetanavskiljaren, och de två koncentrationerna registreras. Avskiljningsgraden bestäms så här: CEM = 1 − concw concw/o där concw = kolvätekoncentration med CH4 passerande genom ickemetanavskiljaren concw/o = kolvätekoncentration med CH4 passerande förbi ickemetanavskiljaren (by-pass) 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/97 1. 8. 4. 2 A v s k i l j n i n g s g r a d f ö r e t a n Etankalibreringsgas leds genom flamjoniseringsdetektorn med respektive utan passage genom ickemetanavskiljaren, och de två koncentrationerna registreras. Avskiljningsgraden bestäms så här: där CEE = 1 − concw concw/o concw = kolvätekoncentration med C2H6 passerande genom ickemetanavskiljaren concw/o = kolvätekoncentration med C2H6 passerande förbi ickemetanavskiljaren (by-pass) 1. 9 Interferenseffekter hos CO-, CO2- och NOx-analysatorer Avgaserna innehåller andra gaser utöver den som analyseras, och det kan störa mätutslaget på flera sätt. Positiv interferens förekommer i NDIR-instrument (icke-dispersiva infrarödana- lysatorer) då den störande gasen ger samma effekt som den uppmätta gasen, men i lägre grad. Negativ interferens förekommer i NDIR-instrument genom att den störande gasen vidgar den uppmätta gasens absorptionsband, och i CLD-instrument genom att den störande gasen dämpar strålningen. Kontroll av interferens enligt 1. 9. 1 och 1. 9. 2 skall utföras innan analysatorn tas i bruk för första gången och efter längre serviceintervall. 1. 9. 1 Kontroll av interferens hos CO-analysatorn Vatten och CO2 kan störa CO-analysatorns funktion. Därför skall en CO2-spänngas, med en koncentration på 80—100% av fullt skalutslag inom det högsta mätområde som används vid provning, bubblas ned i vatten vid rumstemperatur och analysatorns utslag registreras. Analysatorns utslag får inte överstiga 1% av fullt skalutslag inom mätområden på eller över 300 ppm, och får inte överstiga 3 ppm inom mätområden under 300 ppm. 1. 9. 2 Kontroll av strålningsdämpning hos NOx-analysatorn De två gaser som är intressanta för CLD-analysatorer (och HCLD-analysatorer) är CO2 och vattenånga. Dämpningseffekterna av dessa gaser är proportionella mot deras koncentration, och därför krävs provmetoder för bestämning av dämpningen vid de högsta koncentrationer som förväntas under provning. 1. 9. 2. 1 K o n t r o l l a v C O 2 - d ä m p n i n g En CO2-spänngas med en koncentration på 80–100 % av fullt skalutslag inom det högsta mätområdet skall ledas genom NDIR-analysatorn, och CO2-värdet registreras som A. Denna spänngas späds sedan ut till ca 50 % med NO-spänngas och leds genom NDIR- och (H)CLD-analysatorerna, varvid CO2- och NO-värdena registreras som B respektive C. CO2-flödet stängs sedan av, och endast NO-spänngasen leds genom (H)CLD-analysatorn, varvid NO-värdet registreras som D. Dämpningen, som inte får vara större än 3 % av fullt skalutslag, beräknas så här: Dämpning (%) =[1 – ( (C * A) (D * A)–(D * B))]* 100 där A = koncentration av outspädd CO2 mätt med NDIR (%) B = koncentration av utspädd CO2 mätt med NDIR (%) C = koncentration av utspädd NO mätt med (H)CLD (ppm) D = koncentration av outspädd NO mätt med (H)CLD (ppm) Alternativa metoder för utspädning och bestämning av CO2- och NO-spänngasvärden, t. ex. dynamisk blandning/proportionering får användas. 1. 9. 2. 2 K o n t r o l l a v v a t t e n d ä m p n i n g Denna kontroll gäller endast mätningar av gaskoncentrationer på våt bas. Vid beräkning av vattendämpning måste man ta hänsyn till att NO-spänngasen späds med vattenånga och att koncentrationen av vattenånga i blandningen måste förstoras upp till den koncentration som förväntas vid provning. C 173/98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 En NO-spänngas med en koncentration på 80—100% av fullt skalutslag inom det mätom- råde som normalt används skall ledas genom (H)CLD-analysatorn, och NO-värdet registreras som D. NO-spänngasen skall sedan bubblas ned i vatten vid rumstemperatur och ledas genom (H)CLD-analysatorn, varvid NO-värdet registreras som C. Analysatorns absoluta drifttryck och vattentemperaturen skall bestämmas och registreras som E respektive F. Blandningens mättnadstryck för bubbelvattnets temperatur (F) skall bestämmas och registre- ras som G. Koncentrationen av vattenånga H (i %) i blandningen beräknas så här: H = 100*(G/E) Den förväntade koncentrationen (De) av utspädd NO-spänngas (i vattenångan) beräknas så här: De = D*(1—H/100) För dieselavgaser beräknas den maximala koncentration av vattenånga (Hm uttryckt i %) som förväntas vid provning, med antagande av ett förhållande på 1,8:1 mellan väte- och kolatomer (H/C) i bränslet, utifrån koncentrationen outspädd CO2-spänngas (A, mätt enligt punkt 1. 9. 2. 1), enligt följande: Hm = 0,9* A Vattendämpningen, som inte får överstiga 3%, beräknas så här: Dämpning (%) = 100*((De—C)/De)*(Hm/H) där De C = förväntad koncentration av utspädd NO (ppm) = koncentration av utspädd NO (ppm) Hm = maximal koncentration av vattenånga (%) H = verklig koncentration av vattenånga (%) Observera: Det är viktigt att NO-spänngasen har en minimal koncentration av NO2 vid denna kontroll, eftersom absorptionen av NO2 i vatten inte har beaktats vid beräkningarna av dämpningen. 1. 10 Kalibreringsintervall Analysatorerna skall kalibreras i enlighet med punkt 1. 5 åtministone var tredje månad eller efter reparationer eller ändringar av systemet som skulle kunna påverka kalibreringen. 2. KALIBRERING AV CVS-SYSTEMET 2. 1 Allmänt CVS-systemet (systemet för konstantvolymprovtagning) skall kalibreras med hjälp av en noggrann flödesmätare som uppfyller nationella eller internationella standarder, och en strypanordning. Flödet genom systemet skall mätas vid olika inställningar av strypningen, och systemets styrparametrar skall mätas och ställas i relation till flödena. Olika typer av flödesmätare kan användas, t. ex. kalibrerat venturirör, kalibrerad laminär flödesmätare eller kalibrerad turbinmätare. 2. 2 Kalibrering av kolvpump (PDP) Alla pumpparametrar skall mätas samtidigt med parametrarna för flödesmätaren, som är ansluten i serie med pumpen. Det beräknade flödet (i m3/min vid pumpinloppet och vid absolut tryck och temperatur) ritas sedan in i ett diagram som funktion av värdet på en korrelationsfunktion, vars värde i sin tur är en funktion av pumpparametrarnas värden. Den linjära funktion som beskriver sambandet mellan pumpflödet och korrelationsfunktionens värde bestäms sedan. Om CVS-systemet har en drivanordning med flera hastigheter skall en kalibrering utföras för varje hastighetsområde som används. Temperaturen skall hållas konstant under kalibreringen. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/99 2. 2. 1 Behandling av mätdata Luftflödet (Qs) i m3/min (vid standardförhållanden) för varje strypvärde (minst sex) beräknas med hjälp av värdena från flödesmätaren enligt den metod tillverkaren föreskriver. Luftflödet skall sedan omvandlas till pumpflöde (V0) i m3/varv vid pumpinloppets absoluta temperatur och absoluta tryck så här: V0 = Qs n * T 273 * 101,3 PA där Qs = luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), (m3/s) T = temperatur vid pumpinloppet (K) pA = absolut tryck vid pumpinloppet (pB–p1) (kPa) n = pumphastighet (varv/s) För att kompensera för den inverkan som tryckskillnader i pumpen och pumpförluster kan ha skall korrelering göras med hjälp av en korrelationsfunktion (X0), i vilken variablerna är pumphastigheten (n), tryckskillnaden mellan pumpinlopp och pumputlopp samt det absoluta trycket vid pumpens utlopp: *˛∆pp pp 1 n X0 = där ∆pp = pA = absolut tryck vid pumpens utlopp (kPa) tryckskillnad mellan pumpens in- och utlopp (kPa) Linjär anpassning med minsta kvadrat-metoden skall göras för att få fram kalibreringsekva- tionen på formen V0 = D0 – m * (X0) D0 är regressionslinjens skärningspunkt på y-axeln och m lutningskoefficienten. För ett CVS-system med flera hastigheter skall kalibreringskurvorna, som tagits fram för pumpens olika hastighetsområden, vara ungefär parallella, och värdet i skärningspunkten (D0) skall öka när man går från ett högre till ett lägre hastighetsområde. De värden som räknats fram med kalibreringsekvationen skall ligga inom 6 0,5 % från det uppmätta värdet på V0. Värdena på lutningskoefficienten m varierar mellan olika pumpar. Inflödet av partiklar kommer med tiden att göra att pumpförlusterna minskar, vilket återspeglas i lägre värden på m. Därför skall kalibrering göras när pumpen tas i drift, efter varje större översyn och då kontrollen av hela systemet (se punkt 2. 4) ger vid handen att pumpförlusterna ändrats. 2. 3 Kalibrering av kritiskt venturirör (CFV) Kalibreringen av CFV baseras på flödesekvationen för ett kritiskt venturirör. Gasflödet är en funktion av inloppets tryck och temperatur: Qs = Kv * pA ˛__ T där Kv = kalibreringskoefficient pA = absolut tryck vid venturirörets inlopp (kPa) T = temperatur vid venturirörets inlopp (K) 2. 3. 1 Behandling av mätdata Luftflödet (Qs) i m3/min (vid standardförhållanden) för varje strypvärde (minst åtta) beräknas med hjälp av värdena från flödesmätaren enligt den metod tillverkaren föreskriver. Kalibre- ringskoefficienten skall räknas fram utifrån kalibreringsdata för varje strypvärde på följande sätt: C 173/100 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 ˛__ T Kv = Qs * pA där Qs = = T luftflöde vid standardförhållanden (101,3 kPa, 273 K), (m3/s) temperatur vid venturirörets inlopp (K) pA = absolut tryck vid venturirörets inlopp (kPa) För att bestämma området för det kritiska flödet skall kurvan Kv ritas som en funktion av trycket vid venturirörets inlopp. För flöden kring det kritiska luftflödet (”kvävt flöde”) kommer Kv att vara relativt konstant. När trycket sjunker (undertrycket ökar), begränsas inte flödet i venturiröret, och Kv minskar, vilket är ett tecken på att CFV-systemet körs utanför det tillåtna arbetsområdet. För minst åtta punkter inom det kritiska flödesområdet beräknas medelvärdet och standard- avvikelsen för Kv. Standardavvikelsen får inte överstiga 6 0,3 % av medelvärdet på Kv. 2. 4 Kontroll av hela systemet Den totala noggrannheten hos provtagnings- och analyssystemet för CVS bestäms genom att en känd mängd av en förorenande gas införs i systemet medan det körs på normalt sätt. Föroreningen analyseras, och massan beräknas enligt bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3, utom för propan, där en faktor 0,000472 används i stället för 0,000479, som annars används för kolväten. Endera av följande två metoder skall användas: 2. 4. 1 Mätning med strypmunstycke för kritiskt flöde En känd mängd ren gas (kolmonoxid eller propan) matas in i CVS-systemet genom ett kalibrerat strypmunstycke för kritiskt flöde. Om inloppstrycket är tillräckligt högt, är flödet, som ställs in med hjälp av strypmunstycket, oberoende av trycket vid strypmunstyckets utlopp (vilket är definitionen av kritiskt flöde). CVS-systemet körs som vid ett normalt avgasprov under 5—10 minuter. Ett gasprov skall analyseras med den vanliga utrustningen (med hjälp av uppsamlingssäck eller integrering), och massan av gasen beräknas. Den massa som bestämts på detta sätt skall ligga inom 6 3% från den kända massan av den inmatade gasen. 2. 4. 2 Gravimetrisk mätning Vikten av en liten cylinder fylld med kolmonoxid eller propan bestäms med en noggrannhet på 6 0,01 gram. Under 5—10 minuter körs CVS-systemet som vid ett normalt avgasprov, medan kolmonoxid eller propan förs in i systemet. Mängden ren gas som förts in bestäms med hjälp av jämförande vägning. Ett gasprov skall analyseras med den vanliga utrustningen (med hjälp av uppsamlingssäck eller integrering), och massan av gasen beräknas. Den massa som bestämts på detta sätt skall ligga inom 6 3% från den kända massan av den inmatade gasen. 3. KALIBRERING AV PARTIKELMÄTSYSTEMET 3. 1 Inledning Varje komponent skall kalibreras så ofta som det är nödvändigt för att noggrannhetskraven i detta direktiv skall vara uppfyllda. I denna punkt beskrivs den kalibreringsmetod som skall användas för de komponenter som anges i bilaga III, tillägg 4, punkt 4, samt i bilaga V, punkt 2. 3. 2 Flödesmätning Kalibreringen av gasflödesmätare eller flödesmätningsutrustning skall göras i enlighet med nationella och/eller internationella standarder. Det maximala felet hos det uppmätta värdet skall ligga inom 6 2% av det avlästa värdet. Om gasflödet bestäms med hjälp av differentialflödesmätning, skall det maximala felet hos skillnaden vara sådant att noggrannheten hos GEDF ligger inom 6 4% (se även bilaga V, punkt 2. 2. 1, EGA). Felet kan beräknas med hjälp av det kvadratiska medelvärdet av felen hos varje instrument. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/101 3. 3 Kontroll av delflödesförhållandena Avgasernas hastighetsområde och tryckvariationerna skall i förekommande fall kontrolleras och justeras i enlighet med kraven i bilaga V, punkt 2. 2. 1, EP — Avgasrör. 3. 4 Kalibreringsintervall Flödesmätningsutrustningen skall kalibreras åtminstone var tredje månad eller varje gång det gjorts en sådan reparation eller ändring av systemet att den skulle kunna påverka kalibre- ringen. 4. 4. 1 KALIBRERING AV RÖKMÄTSYSTEMET Inledning Opacimetern skall kalibreras så ofta som det är nödvändigt för att noggrannhetskraven i detta direktiv skall vara uppfyllda. I denna punkt beskrivs den kalibreringsmetod som skall användas för de komponenter som anges i bilaga III, tillägg 4, punkt 5, samt i bilaga V, punkt 3. 4. 2 Kalibreringsförfarande 4. 2. 1 Uppvärmningstid Opacimetern skall värmas upp och stabiliseras i enlighet med tillverkarens rekommendatio- ner. Om opacimetern är utrustad med ett system för genomblåsning med luft för att förhindra att instrumentoptiken sotar igen, skall även det systemet kopplas på och ställas in i enlighet med tillverkarens rekommendationer. 4. 2. 2 Fastställande av linearitet hos utslagen Opacimeterns linearitet skall kontrolleras i röktäthetsläge enligt tillverkarens rekommendatio- ner. Opacimetern provas med tre neutrala täthetsfilter med känd transmission, vilka skall uppfylla kraven i bilaga III, tillägg 4, punkt 5. 2. 5, och värdet registreras. De neutrala täthetsfiltren skall ha nominella täthetsvärden som ligger kring 10%, 20% respektive 40%. Lineariteten får inte avvika med mer än 6 2% täthet från det neutrala täthetsfiltrets nominella värde. Om olineariteten är större måste det åtgärdas före avgasprovet. 4. 3 Kalibreringsintervall Opacimetern skall kalibreras i enlighet med punkt 4. 2. 2 åtminstone var tredje månad eller varje gång det gjorts en sådan reparation eller ändring av systemet att den skulle kunna påverka kalibreringen. C 173/102 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 BILAGA IV TEKNISKA SPECIFIKATIONER FÖR REFERENSBRÄNSLEN SOM SKALL ANVÄNDAS FÖR GOD- KÄNNANDEPROV OCH FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE 1. DIESELBRÄNSLE (1) Cetantal (4) Densitet vid 15 °C Destillering (5): — till 50 %-punkten — till 95 %-punkten — slutkokpunkt Flampunkt Filtrerbarhet i kyla Viskositet vid 40 °C Polycykliska aromatiska kol- väten Svavelhalt Kopparkorrosion Koksrester enligt Conradson (10 % DR) Askhalt Vattenhalt Neutralisationstal (stark syra) Oxidationsstabilitet (6) Måttenhet kg/m³ °C °C °C °C °C mm²/s viktprocent viktprocent viktprocent viktprocent viktprocent KOH/g mg/100 ml Gränsvärden (2) Min. Max. 52 833 245 345 — 55 — 2,5 3,0 — — — — — — — 54 837 350 370 — − 5 3,5 6,0 0,03 1 0,2 0,01 0,05 0,20 2,5 Testmetod (3) ISO 5165 ISO 3675 ISO 3405 ISO 3405 ISO 3405 ASTM D 93 EN 116 ASTM D 445 pr IP 391 ISO 8754 ASTM D 130 ASTM D 189 ASTM D 482 ASTM D 95/D 1744 ASTM D 2274 (1) Om man behöver beräkna den termiska verkningsgraden hos en motor eller ett fordon kan bränslets värmevärde beräknas så här: Specifik energi (värmevärde) (netto) MJ/kg = (46,423 − 8,792d² + 3,170d) (1 − (x + y + s)) + 9,420s − 2,499x där: d = densitet vid 15 °C x = massandel av vatten (procenttalet dividerat med 100) y = massandel av aska (procenttalet dividerat med 100) s = massandel av svavel (procenttalet dividerat med 100) (2) De värden som anges i specifikationen är ”verkliga värden”. När gränsvärdena fastställts har villkoren enligt ASTM D3244, ”Defining a basis for petroleum product quality disputes”, tillämpats. När ett minimivärde fastställts har en minsta skillnad på 2R över noll beaktats. När ett maximi- och ett minimivärde fastställts är minsta skillnaden 4R (R = reproducerbarhet). Trots denna åtgärd, som är nödvändig av statistiska skäl, bör bränsletillverkaren efterstäva ett nollvärde, om det föreskrivna maximivärdet är 2R, och medelvärdet i de fall då maximi- och minimigränser anges. Om det är nödvändigt att klarlägga huruvida ett bränsle uppfyller kraven i specifikationen, skall villkoren enligt ISO 4259 tillämpas. (3) Likvärdiga ISO-metoder kommer att börja tillämpas när de har utfärdats för alla egenskaper som är förtecknade ovan. (4) Intervallet för cetantalet stämmer inte med kravet på ett minsta intervall på 4R. Om en tvist uppstår mellan bränsleleverantören och bränsleanvändaren kan villkoren i ISO 4259 användas för att lösa tvisten under förutsättning att tillräckligt antal upprepade mätningar görs för att uppnå erforderlig noggrannhet, i stället för enstaka bestämmingar. (5) De angivna värdena visar de sammanlagda förångade mängderna (utvunnen procentandel + förlorad procentan- del). (6) Även om oxidationsstabiliteten håller gränsvärdet, är lagringsbeständigheten sannolikt begränsad. Leverantören bör rådfrågas om lagringsförhållanden och lagringsbeständighet. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/103 2. NATURGAS Bränslena på den europeiska marknaden är indelade i två typer eller områden: — H, vars gränser sätts av referensbränslena G20 och G23, — L, vars gränser sätts av referensbränslena G23 och G25. Specifikationerna för referensbränslena G20, G23 och G25 sammanfattas nedan: Referensbränsle G20 Sammansättning: Metan Balans [Inerta gaser + C2/C2+] N2 Måttenhet Basvärde Gränsvärden Min. Max. Testmetod mol-% 100 — 99 — 100 1 ISO 6974 Svavelhalt mg/m³(*) — — 50 ISO 6326-5 (*) Bestäms vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa. Referensbränsle G23 Måttenhet Basvärde Gränsvärden Min. Max. Testmetod Sammansättning: Metan Balans [Inerta gaser + C2/C2+] N2 mol-% Svavelhalt mg/m³(*) 92,5 — 7,5 — 91,5 — 6,5 — 93,5 1 8,5 50 ISO 6974 ISO 6326-5 (*) Bestäms vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa. Referensbränsle G25 Måttenhet Basvärde Gränsvärden Min. Max. Testmetod Sammansättning: Metan Balans [Inerta gaser + C2/C2+] N2 mol-% Svavelhalt mg/m³(*) 86 — 14 — 84 — 12 — 88 1 16 50 ISO 6974 ISO 6326-5 (*) Bestäms vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa. C 173/104 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. GASOL Måttenhet Bränsle A Bränsle B Minimigräns Maximigräns Minimigräns Maximigräns Oktantal 93,5 93,5 Sammansättning C3-halt C4-halt Olefiner Indunstningsrest Total svavelhalt Vätesulfid Kopparbands- korrosion Vatten vid 0 °C 48 48 0 volymprocent volymprocent volymprocent mg/kg vikt-ppm (1) — klassificering 52 52 12 50 50 Ingen Klass 1 Fritt från vatten 83 13 9 87 17 15 50 50 Ingen Klass 1 Testmetod EN 589 — bilaga B ISO 7941 NFM 41-015 EN 24260 ISO 8819 ISO 6251 (2) Fritt från vatten okulärbesiktning (1) Bestäms vid standardförhållandena 293,2 K (20 °C) och 101,3 kPa. (2) Om provet innehåller korrosionsinhibitorer eller andra kemiska ämnen som minskar provets korrosivitet mot kopparbandet, kan det hända att denna metod inte är tillförlitlig för bestämning av förekomsten av korrosiva material. Därför är det förbjudet att tillsätta sådana ämnen enbart i syfte att påverka testmetoden. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/105 BILAGA V ANALYS- OCH PROVTAGNINGSSYSTEM 1 1. 1 BESTÄMNING AV GASFORMIGA UTSLÄPP Inledning Punkt 1. 2 och figurerna 7 och 8 innehåller detaljerade beskrivningar av de rekommenderade provtagnings- och analyssystemen. Eftersom olika systemkonfigurationer kan ge likvärdiga resultat krävs inte exakt överensstämmelse med dessa figurer. Ytterligare komponenter, t. ex. instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får användas för att ge ytterligare information och samordna komponentsystemens funktioner. Andra komponenter, som i vissa system inte är nödvändiga för bibehållen noggrannhet, får uteslutas om detta sker på grundval av god branschpraxis. Figur 7 Flödesdiagram över system för bestämning av CO, CO2, NOx och kolväten i outspädda avgaser Endast ESC Nollställ- ningsgas Nollställnings- gas två provsonder (frivilligt) Noll- ställningsgas utlopp utlopp spänngas Nollställningsgas spänngas utlopp Noll- ställ- nings- gas spänngas Nollställ- ningsgas spänngas utlopp utlopp luft bränsle utlopp utlopp 1. 2 Beskrivning av analyssystemet Här beskrivs ett analyssystem för bestämning av gasformiga utsläpp i outspädda (figur 7, endast ESC-prov) eller utspädda avgaser (figur 8, ETC- och ESC-prov). Systemet är baserat på användning av — en HFID-analysator (uppvärmd flamjoniseringsdetektor) för mätning av kolväten, — NDIR-analysatorer (icke-dispersiva infrarödanalysatorer) för mätning av kolmonoxid och koldioxid, — en HCLD-analysator (uppvärmd kemiluminiscensdetektor) eller likvärdig analysator för mätning av kväveoxider. Provet för samtliga beståndsdelar får tas med en provtagningssond eller två provtagnings- sonder som placeras nära varandra och som inuti är delade för att leda till de olika analysatorerna. Försiktighet skall iakttas så att ingen kondens av beståndsdelar i avgaserna (inklusive vatten och svavelsyra) sker någonstans i analyssystemet. C 173/106 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Figur 8 Flödesschema över system för bestämning av CO, CO2, NOx och kolväten i utspädda avgaser ETC-prov, frivilligt för ESC-prov till PSS se figur 21 samma plan se fig. 21 Nollställningsgas se fig. 20 noll- ställ- ningsgas spänngas utlopp utlopp luft bränsle Noll- ställnings- gas spänngas nollgas utlopp utlopp Noll- ställningsgas spänngas spänngas utlopp utlopp utlopp 1. 2. 1 Komponenter i figurerna 7 och 8 EP Avgasrör SP1 Provtagningssond för outspädda avgaser (endast figur 7) En rak provtagningssond av rostfritt stål med flera hål och tillsluten ände rekommenderas. Innerdiametern får inte vara större än provtagningledningens innerdiameter. Sondväggarnas tjocklek får inte överstiga 1 mm. Sonden skall ha minst tre hål i tre olika radialplan, med en sådan storlek att ungefär samma flöde för provtagning erhålls. Sonden skall täcka åtminstone 80 % av avgasrörets diameter. En eller två provtagningssonder får användas. SP2 Provtagningssond för kolväten i utspädda avgaser (endast figur 8) Sonden skall — utgöra de första 254 till 762 millimeterna av den uppvärmda provtagningsledningen HSL1, — ha en innerdiameter på minst 5 mm, — monteras i utspädningstunneln DT (se punkt 2. 3 i figur 20) vid en punkt där utspädnings- luften och avgaserna är väl blandade (t. ex. ca 10 tunneldiametrar bakom den punkt där avgaserna kommer in i utspädningstunneln). — befinna sig tillräckligt långt (mätt radiellt) från övriga sonder och från tunnelns vägg för att inte påverkas av dödvatten eller virvlar, — värmas upp så att gasflödets temperatur stiger till 463 K 610 K (190°C 610°C) vid utloppet ur sonden. SP3 Provtagningssond för CO, CO2, NOx i utspädda avgaser (endast figur 8) Sonden skall — befinna sig i som plan som SP2, — befinna sig tillräckligt långt (mätt radiellt) från övriga sonder och tunnelns vägg för att inte påverkas av dödvatten eller virvlar, — värmas upp och isoleras över hela sin längd till en temperatur på minst 328 K (55°C) så att kondens av vatten undviks. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/107 HSL1 Uppvärmd provtagningsledning Genom provtagningsledningen leds gasprovet från en ensam sond till delningspunkterna (en eller flera) och kolväteanalysatorn. Provtagningsledningen skall — ha en innerdiameter på minst 5 mm och högst 13,5 mm, — vara gjord av rostfritt stål eller PTEF (teflon), — ha en väggtemperatur på 463 K 6 10 K (190°C 610°C), uppmätt i varje separat sektion med kontrollerad uppvärmning, om avgastemperaturen vid provtagningsson- den är högst 463 K (190°C), — ha en väggtemperatur på över 453 K (180°C) om avgastemperaturen vid provtagnings- sonden är högre än463 K (190°C), — hålla en gastemperatur på 463 K 6 10 K (190°C 6 10°C) omedelbart före det uppvärmda filtret (F2) och HFID-analysatorn. HSL2 Uppvärmd provtagningsledning för NOx Provtagningsledningen skall — hålla en väggtemperatur på 328 till 473 K (55 till 200°C) fram till omvandlaren C om kylbad B används och fram till analysatorn om inget kylbad B används, — vara gjord av rostfritt stål eller PTFE (teflon). SL Provtagningsledning för CO och CO2 Ledningen skall vara gjord av PTFE (teflon) eller rostfritt stål. Den kan vara uppvärmd eller ouppvärmd. BK Bakgrundssäck (frivilligt, endast figur 8) För mätning av bakgrundskoncentrationer. BG Provtagningssäck (frivilligt, figur 8, endast för CO och CO2) För mätning av koncentrationen i proverna. F1 Uppvärmt förfilter (frivilligt) Temperaturen skall vara samma som för HSL1. F2 Uppvärmt filter Filtret skall avlägsna eventuella fasta partiklar från gasprovet före analysatorn. Temperaturen skall vara samma som för HSL1. Filtret skall bytas ut vid behov. P Uppvärmd provtagningspump Pumpen skall värmas upp till den temperatur som HSL1 håller. HC Kolväten Uppvärmd flamjoniseringsdetektor (HFID) för bestämning av kolväten. Temperaturen skall hållas på 453–473 K (180–200°C). CO, CO2 NDIR-analysatorer för bestämning av kolmonoxid och koldioxid (frivilligt för bestämning av utspädningsförhållandet vid partikelmätning). NO CLD- eller HCLD-analysator för bestämning av kväveoxider. Om en HCLD-analysator används skall den hållas vid en temperatur på 328–473 K (55–200°C). C Omvandlare En omvandlare skall användas för katalytisk reduktion av NO2 till NO före analysen i CLD- eller HCLD-analysatorn. C 173/108 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 B Kylbad (frivilligt) För nedkylning och kondensering av vatten från avgasprovet. Badet skall hållas vid en temperatur på 273–277 K (0–4°C) med hjälp av is eller kylning. Kylbadet är frivilligt om analysatorn inte störs genom interferens av vattenånga enligt punkterna 1. 9. 1 och 1. 9. 2 i tillägg 5 till bilaga III. Om vatten avlägsnas genom kondensering, skall gasprovets temperatur eller daggpunkt övervakas, antingen inuti vattenavskiljaren eller längre ned (nedströms). Provgasens temperatur eller daggpunkt får inte överstiga 280 K (7°C). Det är inte tillåtet att avlägsna vatten från provet med hjälp av kemiska torkare. T1, T2, T3 Temperaturmätare För övervakning av gasflödets temperatur. T4 Temperaturmätare För övervakning av temperaturen i NO2/NO-omvandlaren. T5 Temperaturmätare För övervakning av kylbadets temperatur. G1, G2, G3 Tryckmätare För mätning av trycket i provtagningsledningarna. R1, R2 Tryckregulator För reglering av luftens och bränslets respektive tryck för HFID-analysatorn. R3, R4, R5 Tryckreglage För reglering av trycket i provtagningsledningarna och flödet till analysatorerna. FL1, FL2, FL3 Flödesmätare För övervakning av provets by-pass-flöde. FL4–FL6 Flödesmätare (frivilligt) För övervakning av flödet genom analysatorerna. V1V5 Väljarventil Ändamålsenligt ventilsystem för val av gasflöde (provgas, spänngas eller nollställningsgas) till analysatorerna. V6, V7 Magnetventil För förbiledning (by-pass) runt NO2/NO-omvandlaren. V8 Nålventil För balansering av flödet genom NO2/NO-omvandelbaren och by-pass-anordningen. V9, V10 Nålventil För reglering av flödena till analysatorerna. V12, V13 Vippventil (frivilligt) För avtappning av kondens från kylbadet B. 1. 3 Analys av ickemetankolväten (NMHC) (gäller enbart naturgasmotorer) 1. 3. 1 Gaskromatografisk metod (figur 9) Den gaskromatografiska metoden innebär att en liten uppmätt volym av ett prov sprutas in i en analyskolonn som genomströmmas av en inert bärargas. Kolonnen separerar de olika komponenterna efter deras kokpunkter, och därför strömmar de ut från kolonnen vid olika tidpunkter. Därefter passerar komponenterna genom en detektor som avger en elektrisk signal som är beroende av respektive komponents koncentration. Eftersom det inte rör sig om en kontinuerlig analysteknik kan den bara användas i kombination med den metod med provuppsamling i säckar som beskrivs i bilaga III, tillägg 4, punkt 3. 4. 2. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/109 Vid bestämning av ickemetankolväten (NMHC) skall en automatisk gaskromatograf med FID (flamjoniseringsdetektor) användas. Avgaserna samlas upp i en säck varifrån en del av avgaserna leds in i gaskromatografen, där provet delas upp i två delar (CH4 + luft + CO och NMHC + CO2 + H2O) i Porapakkolonnen. I kolonnen för molekylviktsfraktionering separeras CH4 från luft och CO, och CH4 leds sedan vidare till FID-analysatorn för mätning av koncentrationen. En komplett bestämningscykel från insprutning av ett prov till insprut- ning av nästa kan utföras på 30 sekunder. För att fastställa NMHC skall CH4-koncentratio- nen subtraheras från kolvätekoncentrationen enligt bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1. I figur 9 visas en typisk gaskromatograf konfigurerad för rutinbestämning av CH4-. Även andra gaskromatografiska metoder som baseras på god branschpraxis kan användas. Figur 9 Flödesschema över metanbestämning (med gaskromatografi) y Till x Bränsleintag Luftintag utlopp x Till y Ugn Prov utlopp Spänngas Komponenter i figur 9 PC Porapak-kolonn Porapak N, 180/300 em (mesh 50/80), längd 610 mm, innerdiameter 2,16 mm. Skall konditioneras i minst 12 timmar vid 423 K (150°C) med bärargas innan den tas i bruk första gången. MSC Kolonn för molekylviktsfraktionering Typ 13X, 250/350 em (mesh 45/60), längd 1 220 mm, innerdiameter 2,16 mm. Skall konditioneras i minst 12 timmar vid 423K (150°C) med bärargas innan den tas i bruk första gången. OV Ugn Används till att hålla kolonner och ventiler vid stabil temperatur vid analys och till att konditionera kolonnerna vid 423 K (150°C). SLP Provslinga Ett rör av rostfritt stål med tillräcklig längd för att rymma cirka 1 cm3. C 173/110 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 P Pump För frammatning av provet till gaskromatografen. D Torkare En torkare med molekylsil skall användas för att avlägsna vatten och andra föroreningar som kan finnas i bärargasen. HC Kolväten Flamjoniseringsdetektor (FID) för mätning av metankoncentrationen. V1 Provinjektionsventil För insprutning av provet som tagits från provtagningssäcken via SL i figur 8. Ventilen skall ha låg dödvolym, vara gastät och kunna värmas upp till 423 K (150°C). V3 Väljarventil För val av spänngas, avgasprov eller inget flöde. V2, V4, V5, V6, V7, V8 Nålventil För inställning av flödena i systemet. R1, R2, R3 Tryckregulator För reglering av flödena av bränsle (= bärargas), prov respektive luft. FC Flödesregulator av kapillärtyp För reglering av luftflödet till flamjoniseringsdetektorn (FID). G1, G2, G3 Tryckmätare För reglering av flödena av bränsle (= bärargas), prov respektive luft. F1, F2, F3, F4, F5 Filter Filter av sintermetall. Förhindrar att smutspartiklar kommer in i pumpen eller instrumentet. FL1 Används till mätning av provets by-pass-flöde. 1. 3. 2 Metod med ickemetanavskiljare (Non-Methan Cutter, NMC) (figur 10) I ickemetanavskiljaren oxideras alla kolväten utom CH4 till CO2 och H2O. Det innebär att om man låter provet passera genom ickemetanavskiljaren så detekteras endast CH4 av FID. Om ett system med provtagningssäckar används skall ett flödesdelarsystem installeras vid SL (se punkt 1. 2, figur 8). Med det systemet kan flödet ledas antingen genom eller förbi ickemetanavskiljaren (se övre delen i figur 10). Vid NMHC-mätning skall bägge värdena (HC och CH4) avläsas på FID och registreras. Om integrationsmetoden används skall en ickemetanavskiljare installeras i HSL1 i serie med en andra FID parallellt med den ordinarie FID:en (se punkt 1. 2, figur 8) i enlighet med nedre delen av figur 10. Vid NMHC-mätning skall värdena för HC och CH4 på de två FID-analysatorerna avläsas och registreras. Vid H2O-värden som är typiska för förhållandena i avgasströmmen skall ickemetanavskilja- rens egenskaper i fråga om dess katalytiska effekt på CH4 och C2H6 bestämmas vid eller över 600 K (327°C) innan proven påbörjas. Daggpunkten och O2-nivån måste vara kända för avgasströmmen där provet tas. FID-analysatorns relativa respons på CH4 måste registreras (se bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 8. 2). 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/111 Flödesschema över metanbestämning med ickemetanavskiljare (Non-Methane Cutter, NMC) Figur 10 Nollställningsgas Spänngas prov (se figur 8) Nollställningsgas Spänngas prov (se figur 8) Metod med uppsamling i provningssäck utlopp utlopp utlopp Integrationsmetod Komponenter i figur 10 NMC Ickemetanavskiljare För oxidering av alla kolväten utom metan. HC Kolväten Uppvärmd flamjoniseringsdetektor (HFID) för mätning av koncentrationerna av kolväten och CH4. Temperaturen skall hållas på 453–473 K (180–200°C). V1 Väljarventil För val av avgasprov, nollställningsgas eller spänngas. V1 är identisk med V2 i figur 8. V2, V3 Magnetventil För by-pass förbi ickemetanavskiljaren. V4 Nålventil För balansering av flödet genom ickemetanavskiljaren och by-pass-ledningen. R1 Tryckregulator För regulering av trycket i provtagningsledningen och flödet till HFID-analysatorn. R1 är identisk med R3 i figur 8. FL1 Flödesmätare För mätning av provets by-pass-flöde. FL1 är identisk med FL1 i figur 8. C 173/112 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 2 2. 1 AVGASUTSPÄDNING OCH BESTÄMNING AV PARTIKELFORMIGA UTSLÄPP Inledning Punkterna 2. 2, 2. 3 och 2. 4 samt figurerna 11–22 innehåller utförliga beskrivningar av de rekommenderade utspädnings- och provtagningssystemen. Eftersom det finns flera möjliga konfigurationer som kan ge likvärdiga resultat, krävs inte exakt överensstämmelse med dessa figurer. Ytterligare komponenter, t. ex. instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får användas för att få fram ytterligare information och samordna komponent- systemens funktioner. Andra komponenter, som i vissa system inte är nödvändiga för bibehållen noggrannhet, får uteslutas om detta sker på grundval av god branschpraxis. 2. 2 System med delflödesutspädning Ett utspädningssystem som är baserat på utspädning av en del av avgasflödet beskrivs i figurerna 11–19. Uppdelningen av avgasflödet och den därpå följande utspädningen kan göras med hjälp av olika typer av utspädningssystem. För den efterföljande insamlingen av partiklar kan alla de utspädda avgaserna eller endast en del av dessa ledas till partikelprov- tagningssystemet (se figur 21 i punkt 2. 4). Den första metoden kallas provtagning i helt flöde och den andra metoden provtagning i delflöde. Beräkningen av utspädningsfaktorn beror på vilken typ av system som används. Följande typer rekommenderas: Isokinetiska system (figur 4 och 5) Med dessa system blir flödet till överföringsröret likvärdigt med huvudavgasflödet vad gäller gasens hastighet och/eller tryck, och därför krävs ett ostört och jämnt avgasflöde vid provtagningssonden. Detta uppnås vanligen med hjälp av en resonator och ett rakt inloppsrör framför provtagningspunkten. Delningsfaktorn beräknas sedan utifrån lätt mätbara värden, t. ex. rördiametrar. Det bör noteras att isokinesi endast används för att uppnå likvärdiga flödesförhållanden och inte för att uppnå likvärdig storleksfördelning. Det senare är normalt inte nödvändigt, eftersom partiklarna är tillräckligt små för att följa avgasströmmarna. Flödesreglerade system med koncentrationsmätning (figur 13–17) Med dessa system tas ett prov från huvudavgasflödet genom anpassning av utspädningsluftens flöde och det totala flödet utspädda avgaser. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån koncentra- tionen av spårgaser, t. ex. CO2 eller NOx, som finns naturligt i motoravgaserna. Koncentratio- nerna i de utspädda avgaserna och i utspädningsluften mäts, medan koncentrationen i de outspädda avgaserna antingen kan mätas direkt eller bestämmas utifrån bränsleflödet med hjälp av kolbalansformeln, om bränslets sammansättning är känd. Systemen kan styras med hjälp av den beräknade utspädningsfaktorn (figur 13 och 14) eller med hjälp av flödet till överföringsröret (figur 12–14). Flödesreglerade system med flödesmätning (figur 18 och 19) Med dessa system tas ett prov från huvudavgasflödet genom att utspädningsluftens flöde och det totala flödet utspädda avgaser ställs in. Utspädningsfaktorn bestäms utifrån skillnaden mellan de två flödena. Korrekt kalibrering av flödesmätarna i förhållande till varandra är nödvändigt, eftersom de två flödenas relativa storlek kan medföra väsentliga fel vid högre utspädningsfaktorer (15 och högre). Flödesregleringen görs mycket enkelt genom att hålla flödet utspädda avgaser konstant och vid behov variera utspädningsluftens flöde. När man använder system med delflödesutspädning måste uppmärksamhet ägnas åt att undvika de potentiella problemen med förlust av partiklar i överföringsröret för att garantera att ett representativt prov tas från motoravgaserna, samt åt bestämning av delningsfaktorn. I de beskrivna systemen uppmärksammas dessa kritiska områden. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/113 System med delflödesutspädning och isokinetisk sond för provtagning i delflöde (undertrycksstyrt) Figur 11 luft utlopp se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet avgaser Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överfö- ringsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden ISP. Avgasernas differentialtryck mellan avgasröret och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal överförs till flödesregulatorn FC1 som styr sugfläkten SB, så att den håller ett differentialtryck på noll vid sondens spets. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och flödet genom ISP och TT utgör en konstant andel av avgasflödet. Delningsfaktorn bestäms utifrån EP:s och ISP:s tvärsnittsareor. Utspädningsluftens flöde mäts med flödesmätaren FM1. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån utspädningsluftens flöde och delningsfaktorn. System med delflödesutspädning och isokinetisk sond för provtagning i delflöde (övertrycksstyrt) Figur 12 luft utlopp se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet avgaser Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överför- ingsröret TT via den isokinetiska provtagningssonden ISP. Avgasernas differentialtryck mellan avgasröret och inloppet till sonden mäts med tryckgivaren DPT. Denna signal överförs till flödesregulatorn FC1 som styr tryckfläkten PB så att den håller ett differentialtryck på noll vid sondens spets. Detta görs genom att man tar en liten del av utspädningsluften, vars flöde redan har mätts med flödesmätaren FM1, och leder in den i TT med hjälp av ett tryckluftsmunstycke. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och flödet genom ISP och TT utgör en konstant andel av avgasflödet. Delningsfaktorn C 173/114 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 bestäms utifrån EP:s och ISP:s tvärsnittsareor. Utspädningsluften sugs genom DT med hjälp av sugfläkten SB, och flödet mäts med FM1 vid inloppet till DT. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån utspädningsluftens flöde och delningsfaktorn. System med delflödesutspädning och mätning av CO2- eller NOx-koncentration genom provtagning i delflöde Figur 13 frivilligt till PB eller SB luft utlopp se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet avgaser Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT. Koncentrationerna av en spårgas (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda och utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. Dessa signaler överförs till flödesregulatorn FC2 som styr antingen tryckfläkten PB eller sugfläkten SB så att den håller den önskade avgasdelnings- och utspädningsfaktorn i DT. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån spårgas- koncentrationerna i de outspädda avgaserna, de utspädda avgaserna och utspädningsluften. System med delflödesutspädning mätning av CO2-koncentration, kolbalans och provtagning i hela flödet Figur 14 frivilligt till P luft frivilligt från FC2 se figur 21 avgaser 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/115 Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT. CO2-koncentrationerna mäts i de utspädda avga- serna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. Signalerna för CO2 och bränsleflöde GFUEL överförs antingen till flödesregulatorn FC2 eller till flödesregulatorn FC3 i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). FC2 styr tryckfläkten PB, medan FC3 styr provtagningspumpen P (se figur 21), och därigenom anpassas flödena in i och ut ur systemet så att den önskade avgasdelnings- och utspädningsfaktorn bibehålls i DT. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån CO2-koncentrationerna och GFUEL med hjälp av anta- gandet om kolbalans. System med delflödesutspädning, enkelt venturirör, koncentrationsmätning och provtagning i delflöde Figur 15 luft utlopp se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet avgaser Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utpsädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT p. g. a. det undertryck som venturiröret VN i DT ger upphov till. Gasflödet genom TT beror på utjämningen av rörelseimpulsen i venturizonen och påverkas därför av gasens absoluta temperatur vid utloppet ur TT. Följaktligen är avgasdel- ningen vid ett visst tunnelflöde inte konstant, och utspädningsfaktorn vid låg belastning är något lägre än vid hög belastning. Koncentrationerna av spårgas (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysato- rerna (en eller flera) EGA, och utspädningsfaktorn beräknas utifrån de sålunda uppmätta värdena. C 173/116 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Figur 16 System med delflödesutspädning, dubbla venturirör eller dubbla munstycken, koncentrationsmätning och provtagning i delflöde se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet utlopp luft avgaser Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT med hjälp av en flödesdelare som innehåller en uppsättning munstycken eller venturirör. Det första (FD1) är placerad i EP, det andra (FD2) i TT. Dessutom behövs det två tryckreglerventiler (PCV1 och PCV2) för att hålla avgasdel- ningen konstant genom att reglera mottrycket i EP och trycket i DT. PCV1 är placerad bakom SP i EP, PCV2 mellan tryckfläkten PB och DT. Spårgaskoncentrationerna (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädningsluften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. De behövs för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att ställa in PCV1 och PCV2 för exakt reglering av delningen. Utspädnings- faktorn beräknas utifrån spårgasernas koncentrationer. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/117 System med delflödesutspädning, uppdelning på flera rör, koncentrationsmätning och provtagning i delflöde Figur 17 luft inblåsning av frisk luft se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet utlopp luft Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom överfö- ringsröret TT med hjälp av flödesdelaren FD3 som består av ett antal rör som har samma dimensioner (samma diameter, längd och böjningsradie) och som är monterade i EP. Avgaserna genom ett av dessa rör leds till DT, och avgaserna genom resten av rören leds genom dämpningskammaren DC. Avgasdelningen bestäms alltså av det totala antalet rör. För konstant reglering av delningen krävs ett differentialtryck på noll mellan DC och utloppet från TT, och detta mäts med hjälp av differentialtryckgivaren DPT. Ett differentialtryck på noll åstadkoms genom att frisk luft sprutas in i DT vid utloppet ur TT. Spårgaskoncentratio- nerna (CO2 eller NOx) mäts i de outspädda och de utspädda avgaserna samt i utspädnings- luften med hjälp av avgasanalysatorerna (en eller flera) EGA. De behövs för att kontrollera avgasdelningen och kan användas för att ställa in insprutningsluftens flöde för exakt reglering av delningen. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån spårgaskoncentrationerna. C 173/118 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 System med delflödesutspädning, flödesreglering och provtagning i hela flödet Figur 18 frivilligt till P (PSS) ar GEXH eller GAIR eller GFUEL avgaser utlopp se figur 21 Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT. Det totala flödet genom tunneln ställs in med hjälp av flödesregulatorn FC3 och provtagningspumpen P i partikelprovtagningssystemet (se figur 18). Utspädningsluftens flöde regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2, som kan utnyttja GEXHW, GAIR eller GFUEL som styrsignaler, för önskad avgasdelning. Provtgagningsflöden in i DT utgörs av skillnaden mellan det totala flödet och utspädningsluftens flöde. Utspädnings- luftens flöde mäts med hjälp av flödesmätaren FM1, och det totala flödet med hjälp av flödesmätaren FM3 i partikelprovtagningssystemet (se figur 21). Utspädningsfaktorn beräknas utifrån dessa två flöden. System med delflödesutspädning, flödesreglering och provtagning i delflöde Figur 19 till PB eller SB luft GEXH eller GAIR eller GFUEL se figur 21 till partikel- provtagnings- systemet se figur 21 avgaser utlopp 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/119 Outspädda avgaser överförs från avgasröret EP till utspädningstunneln DT genom provtag- ningssonden SP och överföringsröret TT. Avgasdelningen och flödet in i DT regleras med hjälp av flödesregulatorn FC2 som ställer in tryckfläktens (PB) och sugfläktens (SB) flöden (eller hastigheter). Detta är möjligt eftersom det prov som tas med hjälp av partikelprovtag- ningssystemet leds tillbaka in i DT. GFXHW, GAIR eller GFUEL kan användas som styrsignaler för FC2. Utspädningsluftens flöde mäts med hjälp av flödesmätaren FM1, och det totala flödet med hjälp av flödesmätaren FM2. Utspädningsfaktorn beräknas utifrån dessa två flöden. 2. 2. 1 Beskrivning av komponenterna i figurerna 11–19 EP Avgasrör Avgasröret får vara isolerat. För att minska den termiska trögheten i avgasröret rekommen- deras ett förhållande mellan tjocklek och diameter på högst 0,015. Användandet av böjliga sektioner skall begränsas till ett förhållande mellan längd och diameter på högst 12. Krökarna skall minimeras för att minska tröghetsavsättning. Om systemet innehåller en provbäddsljud- dämpare får även denna vara isolerad. I isokinetiska system skall avgasröret vara fritt från böjar, krökar och diametervariationer inom ett avstånd på minst 6 gånger rördiametern framför och 3 gånger rördiametern bakom sondens spets. Avgasernas hastighet i provtagningszonen skall vara högre än 10 m/s utom vid tomgång. Avgasernas tryckvariationer får inte överstiga 6 500 Pa i genomsnitt. Åtgärder som syftar till att minska tryckvariationerna på annat sätt än genom att använda ett komplett avgassystem (inklusive ljuddämpare och avgasefterbehandling) får inte förändra motorns prestanda eller orsaka avsättning av partiklar. I system utan isokinetiska sonder rekommenderas ett rakt rör med en längd av 6 gånger rördiametern framför och 3 gånger rördiametern bakom sondens spets. SP Provtagningssond (figur 10, 14, 15, 16, 18 och 19) Innerdiametern skall vara minst 4 mm. Förhållandet mellan avgasrörets och sondens diameter skall vara minst 4. Sonden skall utgöras av ett öppet rör vänt mot flödesriktningen längs med avgasrörets mittaxel, eller en sond med flera hål enligt beskrivningen under SP1 i punkt 1. 2. 1, figur 5. ISP Isokinetisk provtagningssond (figur 11 och 12) Den isokinetiska provtagningssonden skall installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt på avgasrörets mittaxel där flödesförhållanden i EP föreligger, och den skall vara utformad för att ge ett proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Innerdiametern skall vara minst 12 mm. Vid isokinetisk uppdelning av avgaserna behövs ett styrsystem som håller ett differentialtryck på noll mellan EP och ISP. Under dessa förhållanden är avgashastigheten i EP och ISP densamma, och massflödet genon ISP utgör en konstant andel av avgasflödet. ISP skall kopplas till en differentialtryckgivare DPT. Regleringen för att åstadkomma ett differential- tryck på noll mellan EP och ISP sker med flödesregulatorn FC1. FD1, FD2 Flödesdelare (figur 16) En uppsättning venturirör eller munstycken installeras i avgasröret EP respektive överförings- röret TT för att man ska få ett proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Ett styrsystem bestående av två tryckreglerventiler PCV1 och PCV2 behövs för proportionell delning genom reglering av trycket i EP och DT. FD3 Flödesdelare (figur 17) En uppsättning rör (flerrörsenhet) installeras i avgasröret EP för att man skall få ett proportionellt prov av de outspädda avgaserna. Ett av rören leder in avgaser i utspädnings- tunneln DT, medan de övriga rören leder ut avgaser till en dämpningskammare DC. Rören skall ha samma dimensioner (samma diameter, längd och böjningsradie), så att avgasdel- ningen avgörs av det totala antalet rör. Ett styrsystem behövs för att åstadkomma proportio- C 173/120 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 nell delning, genom att hålla ett differentialtryck på noll mellan flerrörsenhetens utlopp i DC och TT:s utlopp. Under dessa förhållanden är avgasernas hastighet i EP och FD3 proportio- nella mot varandra, och flödet i TT utgör en konstant andel av avgasflödet. De två punkterna skall kopplas till en differentialtryckgivare DPT. Regleringen för att åstadkomma ett differentialtryck på noll görs med hjälp av flödesregulatorn FC1. EGA Avgasanalysator (figur 13, 14, 15, 16 och 17) CO2- eller NOx-analysator kan användas (för kolbalansmetoden endast CO2-analysator). Analysatorerna skall vara kalibrerade på samma sätt som analysatorerna för mätning av gasformiga utsläpp. En eller flera analysatorer kan användas för att fastställa koncentrations- skillnaderna. Mätsystemens noggrannhet skall vara sådan att noggrannheten hos GEDFW,i ligger inom 6 4%. TT Överföringsrör (figurerna 11–19) Följande gäller för överföringsröret: — Det skall vara så kort som möjligt och högst 5 m långt. — Det skall en ha diameter som är lika stor som eller större än sondens, dock högst 25 mm. — Det skall ha sitt utlopp på utspädningstunnelns mittaxel och peka i flödesriktningen. Om röret är 1 m långt eller kortare skall det isoleras med ett material som har en värmeledningsförmåga på högst 0,05 W/Km med en radiell isoleringstjocklek motsvarande sondens diameter. Om röret är längre än 1 m skall det vara isolerat och uppvärmt till en väggtemperatur på minst 523 K (250°C). DPT Differentialtryckgivare (figur 11, 12 och 17) Differentialtryckgivaren skall ha ett arbetsområde på högst 6 500 Pa. FC1 Flödesregulator (figur 11, 12, 17) I isokinetiska system (figur 11 och 12) behövs en flödesregulator för att hålla ett differential- tryck på noll mellan EP och ISP. Inställningen kan göras. a) genom att reglera sugfläktens (SB) hastighet eller flöde och hålla tryckfläktens (PB) hastighet eller flöde konstant under varje provsteg (figur 11), eller b) genom att ställa in sugfläkten (SB) på ett konstant massflöde hos de utspädda avgaserna och reglera tryckfläktens (PB) flöde och därmed avgasprovets flöde i ett område vid överföringsrörets (TT) ände (figur 12). I tryckreglerade system får det kvarstående felet i tryckregleringskretsen inte överstiga 6 3 Pa. Tryckvariationerna i utspädningstunneln får inte överstiga 6 250 Pa i genomsnitt. I flerrörssystem (figur 10) behövs en flödesregulator för proportionell avgasdelning för att hålla ett differentialtryck på noll mellan flerrörsenhetens utlopp och utloppet från TT. Inställningen görs genom reglering av insprutningsluftens flöde in i DT vid utloppet ur TT. PCV1, PCV2 Tryckreglerventil (figur 16) I system med dubbla venturirör eller dubbla munstycken behövs två tryckreglerventiler för proportionell flödesdelning genom reglering av mottrycket i EP och trycket i DT. Ventilerna skall vara placerade bakom SP i EP och mellan PB och DT. DC Dämpningskammare (figur 17) En dämpningskammare skall installeras vid flerrörsenhetens utlopp för att minimera tryckva- riationerna i avgasröret EP. VN Venturirör (figur 15) Ett venturirör installeras i utspädningstunneln DT för att ge undertryck i området kring utloppet ur överföringsröret TT. Gasflödet genom TT bestäms av utjämningen av rörelseim- pulsen i venturizonen och är i princip proportionellt mot tryckfläktens (PB) flöde, vilket innebär en konstant utspädningsfaktor. Eftersom utjämningen av rörelseimpulsen påverkas av 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/121 temperaturen vid utloppet från TT och tryckskillnaden mellan EP och DT, är den verkliga utspädningsfaktorn något lägre vid låg belastning än vid hög belastning. FC2 Flödesregulator (figur 13, 14, 18 och 19; frivilligt) En flödesregulator får användas för att reglera tryckfläktens (PB) och/eller sugfläktens (SB) flöde. Avgasflödet, inloppsluftflödet eller bränsleflödet och/eller CO2- eller NOx. differential- signalerna kan användas som styrsignaler för regulatorn. Om luften tillförs under tryck (figur 18) reglerar FC2 luftflödet direkt. FM1 Flödesmätare (figur 11, 12, 18 och 19) Gasmätare eller annat instrument för mätning av utspädningsluftens flöde. FM1 är frivilligt att använda om tryckfläkten PB är kalibrerad för mätning av flödet. FM2 Flödesmätare (figur 19) Gasmätare eller annat instrument för mätning av det utspädda avgasflödet. FM2 är frivilligt att använda om sugfläkten SB är kalibrerad för mätning av flödet. PB Tryckfläkt (figur 11, 12, 13, 14, 15, 16 och 19) För reglering av utspädningsluftens flöde kan PB anslutas till flödesregulatorerna FC1 eller FC2. PB behövs inte om en vridspjällventil används. Om PB är kalibrerad kan den användas för att mäta utspädningsluftens flöde. SB Sugfläkt (figur 11, 12, 13, 16, 17 och 19) Endast för system med provtagning i delflöde. Om SB är kalibrerad kan den användas för att mäta det utspädda avgasflödet. DAF Utspädningsluftfilter (figurerna 11–19) Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. På tillverkarens begäran skall prov tas på utspädningsluften i enlighet med god branschpraxis för att fastställa bakgrundsnivåerna för partikelformiga föroreningar. Bakgrundsnivåerna kan sedan subtraheras från de värden som uppmätts i de utspädda avgaserna. DT Utspädningstunnel (figurerna 11–19) Utspädningstunneln — skall vara så lång att avgaserna och utspädningsluften blandas fullständigt under turbu- lenta flödesförhållanden, — skall vara gjord av rostfritt stål, — skall ha ett förhållande mellan tjocklek och diameter på högst 0,025 om innerdiametern överstiger 75 mm, eller en nominell väggtjocklek på minst 1,5 mm om innerdiametern är 75 mm eller mindre, — skall ha en diameter på minst 75 mm vid provtagning i delflöde, — bör ha en rekommenderad diameter på minst 25 mm vid provtagning i hela flödet, — får, innan avgaserna leds in i tunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52°C) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förut- sättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52°C), — får vara isolerad. Motoravgaserna skall blandas ordentligt med utspädningsluften. För system med provtagning i delflöde skall blandningen kontrolleras efter idrifttagandet med hjälp av en CO2-profil av tunneln med motorn i gång (minst fyra mätpunkter på samma avstånd från varandra). Vid behov får ett blandningsmunstycke användas. C 173/122 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Observera: Om den omgivande temperaturen i närheten av utspädningstunneln (DT) är lägre än 293 K (20°C), bör försiktighetsåtgärder vidtas för att förhindra partikelförlus- ter på utspädningstunnelns kalla väggar. Därför rekommenderas uppvärmning och/eller isolering av tunneln inom ovan angivna gränser. Vid hög motorbelastning får tunneln kylas ned med en icke-aggressiv metod, t. ex. en cirkulationsfläkt, så länge kylmedlets temperatur inte understiger 293 K (20°C). HE Värmeväxlare (figur 16 och 17) Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att hålla temperaturen vid inloppet till sugfläkten SB inom 6 11 K från den genomsnittliga drifttemperaturen under provet. 2. 3 System med fullflödesutspädning I figur 20 beskrivs ett utspädningssystem som bygger på utspädning av hela avgasmängden enligt CVS-principen (Constant Volume Sampling). Avgasernas och utspädningsluftens totala volym skall mätas. Ett PDP- eller CFV-system kan användas. För uppsamling av partiklar leds ett prov av de utspädda avgaserna till partikelprovtagnings- systemet (figur 21 och 22 i punkt 2. 4). Om detta görs direkt kallas det utspädning i ett steg. Om provet späds ut en gång till i en sekundär utspädningstunnel kallas det utspädning i två steg. Det senare är praktiskt om temperaturkravet för filtrets yta inte kan uppfyllas med utspädning i ett steg. Trots att det delvis är ett utspädningssystem beskrivs systemet med utspädning i två steg som en variant av partikelprovtagningssystemet i figur 22 i punkt 2. 4, eftersom de flesta av dess delar är gemensamma med ett typiskt partikelprovtagningssystem. Figur 20 System med fullflödeutspädning till bakgrundsfilter frivilligt frivilligt luft avgaser se figur 21 till partikelprovtagningssystemet eller till DDS; se figur 22 om EFC används utlopp utlopp Den totala mängden outspädda avgaser blandas med utspädningsluften i utspädningstunneln DT. Det utspädda avgasflödet mäts antingen med en kolvpump (PDP) eller med ett venturirör för kritiskt flöde (CFV). En värmeväxlare (HE) eller ett system för elektronisk flödesberäk- ning (EFC) får användas för proportionell partikelprovtagning och för flödesbestämning. Eftersom bestämningen av partikelmassan görs på grundval av det totala utspädda avgasflö- det, behöver inte utspädningsfaktorn beräknas. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/123 2. 3. 1 Komponenter i figur 20 EP Avgasrör Avgasrörets längd mätt från avgasgrenrörets eller turboladdarens utlopp eller från efterbe- handlaren till utspädningstunneln får inte vara större än 10 m. Om avgasröret är längre än 4 meter bakom avgasgrenröret, turboladdarens utlopp eller efterbehandlaren, skall alla rördelar som är längre än 4 meter isoleras, med undantag av en eventuell rörmätare som sitter i rörsystemet. Isoleringens radiella tjocklek skall vara minst 25 mm. Isoleringsmaterialets värmeledningsförmåga får inte överstiga 0,1 W/Km vid 673 K (400°C). För att minska den termiska trögheten i avgasröret rekommenderas ett förhållande mellan tjocklek och diameter på högst 0,015. Användandet av böjliga sektioner skall begränsas till ett förhållande mellan längd och diameter på högst 12. PDP Kolvpump Kolvpumpen mäter det totala utspädda avgasflödet utifrån antalet pumpvarv och pumpens slagvolym. Avgassystemets mottryck får inte sänkas på konstgjord väg av pumpen eller insugningssystemet för utspädningsluft. Vid ett givet motorvarvtal och en given belastning får det statiska avgasmottrycket med PDP-systemet i gång inte avvika med mer än 6 1,5 kPa från det statiska trycket när PDP-systemet inte är anslutet. Om elektronisk flödesberäkning inte används får gasblandningens temperatur omedelbart framför pumpen avvika med högst 6 6 K från den genomsnittliga drifttemperaturen under provet. Elektronisk flödesberäkning får endast användas om temperaturen vid inloppet till PDP inte överstiger 323 K (50°C). CFV Venturirör för kritiskt flöde CFV mäter det totala utspädda avgasflödet genom att hålla flödeshastigheten under en viss gräns (kritiskt flöde). Vid ett givet motorvarvtal och en given belastning får det statiska avgasmottrycket med CFV-systemet i gång inte avvika med mer än 6 1,5 kPa från det statiska trycket när CFV-systemet inte är anslutet. Om elektronisk flödesberäkning inte används, får gasblandningens temperatur omedelbart framför CFV avvika med högst 6 11 K från den genomsnittliga dirfttemperaturen under provet. HE Värmeväxlare (frivilligt, om EFC används) Värmeväxlaren skall ha tillräcklig kapacitet för att uppfylla de temperaturkrav som ställs ovan. EFC Elektronisk flödesberäkning (frivilligt, om HE används) Om temperaturen vid inloppet till PDP eller CFV inte hålls inom ovan angivna gränser krävs ett flödesberäkningssystem som kontinuerligt mäter flödet och reglerar den proportionella provtagningen i partikelprovtagningssystemet. För detta ändamål används de kontinuerligt mätta flödessignalerna för att korrigera provtagningsflödet genom partikelfiltren i partikel- provtagningssystemet (se figur 21 och 22 i punkt 2. 4). DT Utspädningstunnel För utspädningstunneln gäller följande: — Den skall ha en så liten diameter att den ger upphov till ett turbulent flöde (Reynoldstal större än 4 000) och vara så lång att avgaserna och utspädningsluften blandas fullständigt. Ett blandningsmunstycke får användas. — Den skall ha en diameter på minst 460 mm om ett system med utspädning i ett steg används. — Den skall ha en diameter på minst 210 mm om ett system med utspädning i två steg används. — Den får vara isolerad. Motoravgaserna skall ledas in i utspädningstunneln i flödesriktningen och blandas ordent- lig. C 173/124 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Om metoden med utspädning i ett steg används, tas ett prov från utspädningstunneln, vilket sedan överförs till partikelprovtagningssystemet (figur 21 i punkt 2. 4). Flödeskapaciteten hos PDP eller CFV skall vara så stor att de utspädda avgaserna håller en temperatur på högst 325 K (52°C) omedelbart framför huvudpartikelfiltret. b Om metoden med utspädning i två steg används, tas ett prov från utspädningstunneln, vilket överförs till en sekundär utspädningstunnel för ytterligare utspädning och sedan leds genom provtagningsfiltren (figur 22 i punkt 2. 4). Flödeskapaciteten hos PDP eller CFV skall vara så stor att de utspädda avgaserna i DT håller en temperatur på högst 464 K (191°C) i provtagningsområdet. Det andra stegets utspädnings- system skall tillföra så mycket utspädningsluft att de två gånger utspädda avgaserna omedelbart framför huvudpartikelfiltret håller en temperatur på högst 325 K (52°C). DAF Utspädningsluftfilter Det rekommenderas att utspädningsluften filtreras och tvättas med träkol för att avlägsna bakgrundskolväten. På tillverkarens begäran skall prov tas på utspädningsluften i enlighet med god branschpraxis för att fastställa bakgrundsnivåerna för partikelformiga föroreningar. Dessa bakgrundsnivåer kan sedan subtraheras från de värden som uppmätts i de utspädda avgaserna. PSP Partikelprovtagningssond Sonden utgör första delen av PTT och — skall installeras vänd mot flödesriktningen i en punkt där utspädningsluften och avgaserna är väl blandade, dvs. på utspädningstunnelns mittaxel, ca 10 tunneldiametrar bakom den punkt där avgaserna kommer in i utspädningstunneln, — skall ha en innerdiameter på minst 12 mm, — får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52°C) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52°C). — får vara isolerad. 2. 4 Partikelprovtagningssystem Partikelprovtagningssystem behövs för uppsamlingen av de partikelformiga föroreningarna på partikelfiltret. Vid provtagning i hela flödet efter delflödesutspädning, vilket innebär att hela det utspädda avgasprovet leds genom filtren, utgör utspädningssystemet (figur 14 och 18 i punkt 2. 2) och provtagningssystemet en integrerad enhet. Vid provtagning i delflöde efter delflödes- eller fulltflödesutspädning, vilket innebär att endast en del av de utspädda avgaserna leds genom filtren, utgör utspädningssystemet (figur 11, 12, 13, 15, 16, 17 och 19 i punkt 2. 2 samt figur 20 i punkt 2. 3) och provtagningssystemet vanligen separata enheter. I det här direktivet betraktas systemet med utspädning i två steg (DDS i figur 22) i ett system med fullflödesutspädning som en särskild variant av ett typiskt partikelprovtagningssystem som visas i figur 21. Systemet med utspädning i två steg innehåller samtliga väsentliga delar från partikelprovtagningssystemet, t. ex. filterhållare och provtagningspump, och dessutom några särskilda delar för utspädningen, t. ex. utrustning för tillförsel av utspädningsluft och en sekundär utspädningstunnel För att undvika inverkan på reglerkretsarna rekommenderas att provtagningspumpen är i gång under hela provningsförfarnadet. För metoden med ett enda filter skall ett by- pass-system användas för att leda provet genom provtagningsfiltren vid önskade tidpunkter. Eventuella störningar på reglerkretsarna som orsakas av omkoppling av flödet skall minime- ras. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/125 Figur 21 System för partikelprovtagning från utspädningstunneln DT se figurerna 11–20 frivilligt från EGA eller från PDP eller från CFV eller från GFUEL Ett prov av de utspädda avgaserna tas från utspädningstunneln DT i ett system med delflödes- eller fullflödesutspädning och sugs genom partikelprovtagningssonden PSP och partikelöverföringsröret PTT med hjälp av provtagningspumpen P. Provet passerar genom filterhållarna (en eller flera) FH där partikelprovtagningsfiltren sitter. Provtagningsflödet regleras med hjälp av flödesregulatorn FC3. Om elektronisk flödesberäkning EFC (se figur 20) används, utnyttjas det utspädda avgasflödet som styrsignal för FC3. System med utspädning i två steg (endast för system med fullflödesutspädning) Figur 22 utlopp från utspäd- ningstunneln DT se figur 20 frivilligt PDP eller CFV Ett prov av de utspädda avgaserna tas från utspädningstunneln DT i ett system med fullflödesutspädning och leds genom partikelprovtagningssonden PSP och partikelöverförings- röret PTT till den sekundära utspädningstunneln (SDT), där det späds ut en gång. Provet leds sedan genom filterhållarna (en eller flera) FH, där partikelprovtagningsfiltren sitter. Utspäd- ningsluftens flöde är vanligen konstant, medan provtagningsflödet regleras med hjälp av flödesregulatorn FC3. Om elektronisk flödesberäkning EFC (se figur 20) används, utnyttjas hela det utspädda avgasflödet som styrsignal för FC3. C 173/126 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 2. 4. 1 Komponenter i figur 21 och 22 PTT Partikelöverföringsrör (figur 21 och 22) Partikelöverföringsröret får inte vara längre än 1 020 mm, och det skall alltid vara så kort som möjligt. När det är tillämpligt (dvs. i fråga om system med provtagning i delflöde efter delflödesutspädning och system med fullflödesutspädning), skall längden på provsonderna (SP, ISP respektive PSP; se punkt 2. 2 och 2. 3) räknas med. Måtten räknas enligt följande: — Från sondens spets (SP, ISP respektive PSP) till filterhållaren för provtagning i delflöde efter delflödesutspädning och system med fullflödesutspädning i ett steg. — Från utspädningstunnelns ände till filterhållaren för provtagning i hela flödet efter delflödesutspädning. — Räknat från sondens spets (PSP) till den sekundära utspädningstunneln för system med fullflödesutspädning i två steg. Överföringsröret — får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52°C) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52°C), — får vara isolerat. SDT — Sekundär utspädningstunnel (figur 22) Den sekundära utspädningstunneln skall ha en diameter på minst 75 mm och vara så lång att uppehållstiden i tunneln för det två gånger utspädda provet blir minst 0,25 sekunder. Huvudfiltrets hållare FH skall vara placerad högst 300 mm från utloppet från SDT. Den sekundära utspädningstunneln — får, innan avgaserna leds in i tunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52°C) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förut- sättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52°C), — får vara isolerad. FH Filterhållare (figur 21 och 22) För huvud- och sekundärfilter får ett gemensamt eller separata filterhus användas. Kraven i punkt 4. 1. 3 i tillägg 4 till bilaga III skall vara uppfyllda. Filterhållarna (en eller flera) — får, innan avgaserna leds in i utspädningstunneln, värmas upp till en väggtemperatur på högst 325 K (52°C) genom direkt uppvärmning eller förvärmning av utspädningsluften, under förutsättning att lufttemperaturen inte överstiger 325 K (52°C). — får vara isolerad(e). P Provtagningspump (figur 21 och 22) Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används, skall partikelprovtagningspumpen vara placerad så långt från tunneln att inloppsgasens temperatur hålls konstant (6 3 K). DP Utspädningsluftpump (figur 22) Pumpen för utspädningsluften skall vara placerad så att den sekundära utspädningsluften tillförs vid en temperatur av 298 K (25°C) 6 5 K om utspädningsluften inte är förvärmd. FC3 Flödesregulator (figur 21 och 22) En flödesregulator skall användas för att kompensera partikelprovets flöde för variationer i temperatur och mottryck längs provets väg genom systemet, om detta inte kan göras på annat sätt. Flödesregulatorn behövs om elektronisk flödesberäkning (EFC, se figur 20) används. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/127 FM3 Flödesmätare (figur 21 och 22) Om flödeskorrigering med hjälp av FC3 inte används, skall gasmätaren eller flödesinstrumen- tet för partikelprovtagningsflödet vara placerad så långt från provtagningspumpen P att gasens temperatur vid inloppet hålls konstant (6 3 K). FM4 Flödesmätare (figur 22) Gasmätaren eller flödesinstrumentet för utspädningsluften skall vara placerad så att gasen vid inloppet håller en temperatur av 298 K (25°C) 6 5 K. BV Kulventil (frivilligt) Kulventilens innerdiameter får inte vara mindre än provtagningsrörets (PTT) innerdiameter, och den skall kunna ställas om på mindre än 0,5 sekunder. Observera: Om de omgivande temperaturen omkring PSP, PTT, SDT och FH är lägre än 293 K (20°C), bör försiktighetsåtgärder vidtas för att undvika partikelförluster på de kalla väggarna hos dessa delar. Därför rekommenderas uppvärmning och eller isolering av dessa delar inom de gränser som anges i respektive beskriv- ning. Det rekommenderas också att temperaturen på filtrets yta inte tillåts understiga 293 K (20°C) under provet. Vid hög motorbelastning får tunneln kylas ned med en icke-aggressiv metod, t. ex. en cirkulationsfläkt, så länge kylmedlets temperatur inte understiger 293 K (20°C). 3 3. 1 BESTÄMNING AV RÖKTÄTHET Inledning Punkterna 3. 2 och 3. 3 samt figurerna 23 och 24 innehåller utförliga beskrivningar av de rekommenderade opacimetersystemen. Eftersom olika möjliga konfigurationer kan ge likvär- diga resultat, krävs inte exakt överensstämmelser med figurerna 23 och 24. Ytterligare komponenter, t. ex. instrument, ventiler, magnetventiler, pumpar och omkopplare får använ- das för att man skall få fram ytterligare information och samordna komponentsystemens funktioner. Andra komponenter, som i vissa system inte är nödvändiga för bibehållen noggrannhet, får uteslutas om detta sker på grundval av god branschpraxis. Mätprincipen består i att en ljusstråle får passera en bestämd sträcka i den rök som skall mätas. Med ledning av hur stor del av ljuset som når en mottagare kan man fastställa mediets ljusdämpande egenskaper. Beroende på hur apparaten är utformand kan rökmätningen ske i avgasröret (fullflödesopacimenter monterad inuti avgasröret), vid slutet av avgasröret (fullflö- desopacimeter monterad vid slutet av avgasröret) eller genom provtagning från avgasröret (delflödesopacimenter). För att man skall kunna bestämma ljusabsorptionskoefficienten med ledning av opacitetssignalen, skall instrumenttillverkaren lämna uppgift om storleken på instrumentets optiska ljuspassageväg. 3. 2 Fullflödesopacimeter Två generella typer av fullflödesopacimetrar får användas (figur 23). Med opacimetern monterad i avgasröret mäts opaciteten hos det fulla avgasflödet inuti avgasröret. Med den typen av opacimeter är den effektiva optiska ljuspassagelängden beroende av opicameterns konstruktion. Med opacimetern monterad vid slutet av avgasröret mäts opaciteten hos det fulla avgasflödet när det lämnar avgasröret. Med den typen av opacimeter är den effektiva optiska ljuspassa- gelängden beroende av avgasrörets utformning och avståndet mellan slutet på avgasröret och opacimetern. C 173/128 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Figur 23 Fullflödesopacimeter (frivilligt) 3. 2. 1 Komponenter i figur 23 EP — Avgasrör Med opacimetern monterad inuti avgasröret skall avgasrörets diameter vara konstant inom ett område motsvarande tre avgasrörsdiametrar före och efter mätområdet. Om mätområdets diameter är större än avgasrörets diameter, bör avgasröret vara successivt avsmalnande framför mätområdet. Med opacimetern monterad vid slutet av avgasröret skall de sista 0,6 meterna av avgasröret ha cirkulärt tvärsnitt och vara fritt från böjar och krökar. Slutet på avgasröret skall skäras av rakt. Opacimetern skall monteras på avgasrörets tänkta mittaxel och på ett avstånd inom 25 6 5 mm från slutet på avgasröret. OPL Optisk ljuspassagelängd Storleken på den optiska ljuspassageväg som skyms av rök mellan opacimeterns ljuskälla och mottagare, vid behov korrigerad för avvikelser beroende på densitetsgradienter och kanteffek- ter. Uppgift om den optiska ljuspassagelängden skall lämnas av instrumenttillverkaren, varvid han skall ha tagit hänsyn till eventuella åtgärder mot igensotning (t. ex. genom luftgenomblås- ning). Om uppgift om den optiska ljuspassagelängden saknas skall den bestämmas i enlighet med ISO IDS 11614, punkt 11. 6. 5. För korrekt bestämning av den optiska ljuspassageläng- den krävs en minsta avgashastighet på 20 m/s. LS Ljuskälla Ljuskällan skall antingen utgöras av en glödlampa med färgtemperatur inom området 2 800 till 3 250 K eller av en grön lysdiod (LED) med en spektraltopp mellan 550 och 570 nm. Ljuskällan skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska ljuspassagelängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens specifikationer. LD Ljusdetektor Ljusdetektorn skall utgöras av en fotocell eller en fotodiod (med filter om det är nödvändigt). Om ljuskällan är en glödlampa, skall mottagaren ha en topp i spektralkänsligheten liknande det mänskliga ögats ljuskänslighetskurva (maximirespons) inom området 550 till 570 nm, och responsen skall sedan gå ner till lägre än 4% av denna maximirespons i områdena under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska ljuspassagelängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens specifika- tioner. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/129 CL Kollimatorlins Ljuskällan skall ställas in till ett strålknippe med en diameter på högst 30 mm. De strålar som ingår i strålknippet skall vara parallella inom en tolerans av 3° från den optiska axeln. T1 Temperaturmätare (frivilligt) Avgastemperaturen får övervakas under provet. 3. 3 Delflödesopacimeter Med en delflödesopacimeter (figur 24) tas ett representativt avgasprov från avgasröret och leds därifrån via en överföringsledning till mätkammaren. Med den här typen av opacimeter är den effektiva optiska ljuspassagelängden beroende av opacimeterns konstruktion. De responstider som anges i punkt 3. 3. 1 gäller opacimeterns minimiflöde enligt tillverkarens specifikationer. Figur 24 Delflödesopacimeter Avgaser (frivilligt) 3. 3. 1 Komponenter i figur 24 EP Avgasrör Avgasröret skall vara ett rakt rör med en längd av minst sex rördiameter framför sondens spets och minst tre rördiameter efter den punkten. SP Provtagningssond Sonden skall utgöras av ett öppet rör vänt mot flödesriktningen och vara placerad på eller nära avgasrörets tänkta mittaxel. Det fria avståndet till avgasrörets vägg skall vara minst 5 mm. Sondens diameter skall möjliggöra en representativ provtagning och tillräckligt flöde genom opacimetern. TT Överföringsrör Följande gäller för överföringsröret: — Det skall vara så kort som möjligt och vara utformat så att avgastemperaturen ligger på 373 6 30 K (100°C 6 30°C) vid inloppet till mätkammaren. — Dess väggtemperatur skall ligga så mycket över avgasernas daggtemperatur att kondense- ring förhindras. — Det skall över hela sin längd ha en diameter som är lika stor som sondens diameter. C 173/130 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 — Dess responstid skall vara kortare än 0,05 sekunder vid minimiflöde genom instrumentet, varvid responstiden bestäms enligt bilaga III, tillägg 4, punkt 5. 2. 4. — Det får inte påverka röktäthetens toppvärde i någon större utsträckning. FM Flödesmätare Flödesinstrument för övervakning av att rätt flöde leds in i mätkammaren. Instrumenttill- verkaren skall specificera minimi- och maximiflöde, som skall vara sådana att kraven på överföringsrörets (TT) responstid och den optiska ljuspassagelängden uppfylls. Om en provtagningspump används får flödesmätaren placeras i närheten av den. MC Mätkammare Mätkammaren skall ha en icke-reflekterande invändig yta eller motsvarande optisk miljö. Antalet ströstrålar som träffar ljusdetektorn beroende på inre reflektioner eller diffusionsef- fekter måste minimeras. Gastrycket i mätkammaren får inte avvika från lufttrycket med mer än 0,75 kPa. Om detta inte är tekniskt möjligt skall opacimeterns avlästa värde korrigeras till atmosfärstryck. Mätkammarens väggar skall ha en temperatur på mellan 343 K (70°C) och 373 K (100°C), med en tolerans på 6 5 K, och skall ligga så mycket över avgasernas daggtemperatur att kondensering förhindras. Mätkammaren skall vara försedd med lämplig utrustning för temperaturmätning. OPL Optisk ljuspassagelängd Storleken på den optiska ljuspassagevägen som skyms av rök mellan opacimeterns ljuskälla och mottagaren, vid behov korrigerad för avvikelser beroende på densitetsgradienter och kanteffekter. Uppgift om den optiska ljuspassagelängden skall lämnas av instrumenttillverka- ren, varvid han skall ha tagit hänsyn till eventuella åtgärder mot igensotning (t. ex. genom luftgenomblåsning). Om uppgift om den optiska ljuspassagelängden saknas skall den bestäm- mas i enlighet med ISO IDS 11614, punkt 11. 6. 5. LS Ljuskälla Ljuskällan skall antingen utgöras av en glödlampa med färgtemperatur inom området 2 800 till 3 250 K eller av en grön lysdiod (LED) med en spektraltopp mellan 550 och 570 nm. Ljuskällan skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska ljuspassagelängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens specifikationer. LD Ljusdetektor Ljusdetektorn skall utgöras av en fotocell eller en fotodiod (med filter om det är nödvändigt). Om ljuskällan är en glödlampa, skall mottagaren ha en topp i spektralkänsligheten liknande det mänskliga ögats ljuskänslighetskurva (maximirespons) inom området 550 till 570 nm, och responsen skall sedan gå ner till lägre än 4% av denna maximirespons i områden under 430 nm och över 680 nm. Ljusdetektorn skall skyddas mot igensotning med metoder som inte påverkar den optiska ljuspassagelängden mer än vad som föreskrivs i tillverkarens specifika- tioner. CL Kollimatorlins Ljuskällan skall ställas in till ett strålknippe med en diameter på högst 30 mm. De strålar som ingår i strålknippet skall vara parallella inom en tolerans av 3° från den optiska axeln. T1 Temperaturmätare För övervakning av avgasflödets temperatur vid inloppet till mätkammaren. P Provtagningspump (frivilligt) En provtagningspump placerad bakom mätkammaren får användas för att suga provgasen genom mätkammaren. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/131 BILAGA VI INTYG OM EG-TYPGODKÄNNANDE Meddelande om — typgodkännande (1) — utvidgat typgodkännande (1) för en fordonstyp/separat teknisk enhet (motortyp/motorfamilj) komponent (1) enligt direktiv 88/77/EEG, senast ändrat genom direktiv. /. /EG EG-typgodkännandenr:. Utvidgninsnr. :. AVSNITT I 0 0. 1 0. 2 0. 3 0. 4 0. 5 0. 6 0. 7 AVSNITT II 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Allmänt Fabrikat för fordonet/den separata tekniska enheten/komponenten (1):. Tillverkarens beteckning av fordonstypen/den separata tekniska enheten motortypen/motorfa- miljen)/komponenten (1):. Tillverkarens typbeteckning enligt märkning på fordonstypen/den separata tekniska enheten (motortypen/motorfamiljen)/komponenten (1):. Fordonskategori:. Motorkategori; diesel/naturgas/gasol (1). Tillverkarens namn och adress:. Tillverkarens eventuella ombud (namn och adress):. Kortfattad beskrivning (där så är tillämpligt): se bilaga I. Teknisk avdelning som ansvarar för provens genomförande:. Provningsrapportens datum:. Provningsrapportens nummer:. Skäl (ett eller flera) för utvidgining av typgodkännandet (där så är tillämpligt): Eventuella anmärkningar: se bilaga I. Ort:. Datum:. Underskrift:. Som bilaga finns en förteckning över handlingarna i typgodkännandeakten som inlämnats till den myndighet som gett typgodkännandet. Denna akt kan erhållas på begäran. (1) Stryk det ej tillämpliga. C 173/132 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 till intyg nr. om EG-typgodkännande av en fordonstyp/separat teknisk enhet/komponent (1) enligt direktiv 98/. /EG Tillägg 1 1. 1 1. 1. 1 1. 1. 2 1. 1. 3 1. 1. 4 1. 1. 5 1. 1. 6 1. 1. 7 1. 2 1. 2. 1 1. 3 1. 3. 1 1. 3. 2 1. 3. 3 1. 3. 4 Kortfattad beskrivning Uppgifter som skall lämnas för ett fordon med motor monterad:. Motorfabrikat (företagets namn):. Typ och handelsbeteckning (uppge eventuella varianter):. Tillverkarens beteckning enligt märkning på motorn:. Fordonskategori (där så är tillämpligt):. Motorkategori: diesel/naturgas/gasol (1):. Tillverkarens namn och adress:. Tillverkarens eventuella ombud (namn och adress):. Om den i punkt 1. 1 nämnda motorn har typgodkänts som en separat teknisk enhet: Typgodkännandenummer för motorn/motorfamiljen (1):. Uppgifter som skall lämnas för typgodkännande av en motor/motorfamilj (1) som separat teknisk enhet (villkor som skall vara uppfyllda vid monteringen av motorn i fordonet):. Högsta och/eller lägsta undertryck i inloppet:. kPa Högsta tillåtna mottryck:. kPa Avgassystemets volym:. cm³ Effekt som förbrukas av de hjälpaggregat som behövs för motorns drift: 1. 3. 4. 1 Tomgång:. kW; Låga varvtalet:. kW; Höga varvtalet:. kW 1. 3. 5 1. 4 1. 4. 1 1. 4. 2 1. 4. 3 Varvtal A:. kW; Varvtal B:. kW; Varvtal C:. kW; Referensvarvtal:. kW Eventuella begränsningar i fråga om användningen:. Motorns/grundmotorns utsläppsnivåer (1): ESC-prov (där så är tillämpligt): CO:. g/kWh HC:. g/kWh NOx:. g/kWh PT:. g/kWh ELR-prov (där så är tillämpligt): Rökvärde m−1 ETC-prov (där så är tillämpligt): CO:. g/kWh HC:. g/kWh (1) NMHC:. g/kWh (1) CH4:. g/kWh (1) NOx:. g/kWh PT:. g/kWh (1) (1) Stryk det ej tillämpliga. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/133 BILAGA VII BERÄKNINGSEXEMPEL 1 ESC-PROV 1. 1 Gasformiga utsläpp Nedanstående tabell innehåller mätdata för beräkning av resultaten för ett enskilt provsteg. I exemplet har CO och NOx mätts på torr bas, och kolväten (HC) på våt bas. Kolvätekoncen- trationen är uppgiven i propanekvivalent (C3) och måste multipliceras med 3 för att man skall få fram C1-ekvivalenten. Beräkningen går till på exakt samma sätt för övriga provsteg. P (kW) Ta (K) Ha (g/kg) GEXH (kg) GAIRW (kg) GFUEL (kg) HC (ppm) CO (ppm) NO2 (ppm) 82,9 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 41,2 495 Beräkning av faktorn KW,r för korrigering från torr till våt bas (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 2): FFH = 1,969 (1 + 18,09 545,29) = 1,9058 och KW2 = 1,608 * 7,81 1 000 + (1,608 * 7,81) = 0,0124 KW,r =(1 − 1,9058 * 18,09 541,06) − 0,0124 = 0,9239 Beräkning av koncentrationerna på våt bas: CO = 41,2 * 0,9239 = 38,1 ppm NOx = 495 * 0,9239 = 457 ppm Beräkning av faktorn KH,D för korrigering av luftfuktigheten för NOx (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 3): A = 0,309 * 18,09/541,06 − 0,0266 = − 0,0163 B = − 0,209 * 18,09/541,06 + 0,00954 = 0,0026 KH,D = 1 1 − 0,0163 * (7,81 − 10,71) + 0,0026 * (294,8 − 298) = 0,9625 Beräkning av utsläppens massflöden (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 4): NOx = 0,001587 * 457 * 0,9625 * 563,38 = 393,27 g/h CO = 0,000966 * 38,1 * 563,38 = 20,735 g/h HC = 0,000479 * 6,3 * 3 * 563,38 = 5,100 g/h Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 5): Följande beräkningsexempel gäller CO. Beräkningarna går till på exakt samma sätt för övriga ämnen. Massflödena för utsläppen från de olika provstegen multipliceras med respektive vägningsfak- tor enligt bilaga III, tillägg 1, punkt 2. 7. 1, och summeras så att man erhåller utsläppens genomsnittliga massflöda för hela provcykeln: C 173/134 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 CO = (6,7 * 0,15) + (24,6 * 0,08) + (20,5 * 0,10) + (20,7 *0,10) + (20,6 * 0,05) + (15,0 * 0,05) + (19,7 * 0,05) + (74,5 * 0,09) + (31,5 * 0,10) + (81,9 * 0,08) + (34,8 * 0,05) + (30,8 * 0,05) + (27,3 * 0,05) = 30,91 g/h Motoreffekten för de olika provstegen multipliceras med respektive vägningsfaktor enligt bilaga III, tillägg 1, punkt 2. 7. 1, och summeras så att man erhåller genomsnittseffekten för hela provcykeln: P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) + (82,9 * 0,10) + (46,8 * 0,05) + (70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) + (114,3 * 0,09) + (27,0 * 0,10) + (122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 * 0,05) = 60,006 kW CO = 30,91 60,006 = 0,515 g/kWh Beräkning av det specifika NOx-utsläppet i kontrollpunkten (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 6. 1): Antag att följande värden har bestämts i den slumpmässigt utvalda kontrollpunkten: = 1 600 min−1 = 495 Nm nZ MZ NOx mass. Z = 487,9 g/h (beräknat med ovanstående formler) P(n)Z NOx,Z = 83 kW = 487,9/83 = 5,878 g/kWh Bestämning av det specifika NOx-utsläppet med hjälp av värden från provcykeln (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 6. 2): Antag följande värden för de fyra provsteg i ESC-provet som ligger närmast den utvalda kontrollpunkten: nRT nSU ER ES ET EU MR MS MT MU 1 368 1 785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 460 681 610 ETU = 5,889 + (4,973 − 5,889) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1 368) = 5,377 g/kWh ERS = 5,943 + (5,565 − 5,943) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1 368) = 5,732 g/kWh MTU = 681 + (601 − 681) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1 368) = 641,3 Nm MRS = 515 + (460 − 515) * (1 600 − 1 368) / (1 785 − 1 368) = 484,3 Nm EZ = 5,732 + (5,377 − 5,732) * (495 − 484,3) / (641 − 484,3) = 5,708 g/kWh Jämförelse av värdena för NOx-utsläppet (bilaga III, tillägg 1, punkt 4. 6. 3): NOx diff = 100 * (5,878 − 5,708) / 5,708 = 2,98 % 1. 2 Partikelformiga utsläpp Partikelmätningen bygger på principen att samla upp partiklarna under hela provcykeln men att bestämma provmassan (MSAM) och massaflödet (GEDF) under de enskilda provstegen. Beräkningen av GEDF beror på vilket mätsystem som används. I följande två exempel används ett system med CO2-mätning och kolbalansmetoden respektive ett system med flödesmätning. Vid användning av ett system med fullflödesutspädning mäts GEDF direkt av CVS- utrustningen. Beräkning av GEDF (bilaga III, tillägg 1, punkterna 5. 2. 3 och 5. 2. 4): Antag följande mätdata från provsteg 4. Beräkningen går till på exakt samma sätt för övriga provsteg. GEXH (kg/h) GFUEL (kg/h) GDILW (kg/h) GTOTW (kg/h) CO2D (%) CO2A (%) 334,02 10,76 5,4435 6,0 0,657 0,040 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/135 (a) Kolbalansmetoden (b) Flödesmätningsmetoden GEDFW = 206,5 * 10,76 0,657 − 0,040 = 3 601,2 kg/h q = 6,0 (6,0 − 5,4435) = 10,78 GEDFW = 334,02 * 10,78 = 3 600,7 kg/h Beräkning av massflödet (bilaga III, tillägg 1, punkt 5. 4): Värdena på massflödet GEDFW för de olika provstegen multipliceras med respektive vägnings- faktor enligt bilaga III, tillägg 1, punkt 2. 7. 1, och summeras så att man erhåller medelvärdet av GEDF för provcykeln. Den sammanlagda provmassan MSAM erhålls genom summering av provmassorna från de olika provstegen. GEDFW = + (3 592 * 0,08) + (3 600 * 0,05) + (3 601 * 0,08) + (3 611 * 0,10) + (3 640 * 0,05) + (3 639 * 0,05) + (3 600 * 0,10) (3 614 * 0,09) (3 582 * 0,05) (3 567 * 0,15) + + + (3 635 * 0,05) (3 618 * 0,05) + (3 620 * 0,10) + = 3 604,6 kg/h MSAM = 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 0,121 + 0,076 + 0,076 + 0,075 = 1,515 kg Antag att partikelmassan på filtren är 2,5 mg. Då blir PTmass = 2,5 1,515 * 3 604,6 1 000 = 5,948 g/h Bakgrundskorrigering (frivilligt) Antag att det gjorts en bakgrundsmätning som gett följande värden. Beräkningen av utspädningsfaktorn DF går till exakt som i punkt 3. 1 i den här bilagan och visas därför inte här. Md = 0,1 mg; MDIL = 1,5 kg Summan av DF = [(1−1/119,15) * 0,15] + [(1−1/8,89) * 0,08] + [(1−1/14,75) * 0,10] + [(1−1/10,10) * 0,10] + [(1−1/18,02) * 0,05] + [(1−1/12,33) * 0,05] + [(1−1/32,18) * 0,05] + [(1−1/6,94) * 0,09] + [(1−1/25,19) * 0,10] + [(1−1/6,12) * 0,08] + [(1−1/20,87) * 0,05] + [(1−1/8,77) * 0,05] + [(1−1/12,59) * 0,05] = 0,923 PTmass = 2,5 1,515 − (0,1 1,5 * 0,923) * 3 604,6 1 000 = 5,726 g/h Beräkning av det specifika utsläppet (bilaga III, tillägg 1, punkt 5. 5): P(n) = (0,1 * 0,15) + (96,8 * 0,08) + (55,2 * 0,10) + (82,9 * 0,10) + (46,8 * 0,05) + (70,1 * 0,05) + (23,0 * 0,05) + (114,3 * 0,09) + (27,0 * 0,10) + (122,0 * 0,08) + (28,6 * 0,05) + (87,4 * 0,05) + (57,9 * 0,05) = 60,006 kW PT = 5,948 60,006 = 0,099 g/kWh; med bakgrundskorrigering blir PT = 5,726 60,006 = 0,095 g/kWh C 173/136 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Beräkning av den specifika vägningsfaktorn (bilaga III, tillägg 1, punkt 5. 6): Med antagande av de värden som räknats fram för provsteg 4 ovan erhålls WFE,i = 0,152 * 3 604,6 1,515 * 3 600,7 = 0,1004 Detta värde ligger inom de fastställda värdet 0,10 ± 0,003. 2. ELR-PROV Eftersom Bessel-filtrering är en helt ny metod för medelvärdesberäkning i europeisk avgaslag- stiftning, ges här en förklaring av Bessel-filtret, ett exempel på konstruktion av en Bessel- algoritm och ett exempel på beräkning av slutvärdet på röktätheten. Bessel-algoritmens konstanter beror enbart på opacimeterns konstruktion och datainsamlingssystemets registre- ringsfrekvens. Opacimetertillverkaren bör tillhandahålla slutvärdena på Bessel-filtrets kon- stanter för olika registreringsfrekvens, och kunden bör använda dessa konstanter när han konstruerar Bessel-algoritmen och beräknar rökvärdena. 2. 1 Allmänna kommentarer om Bessel-filtret På grund av högfrekvensdistorsioner uppvisar den obehandlade opacitetssignalen vanligtvis stark spridning. För att få bort dessa högfrekvensdistorsioner krävs ett Bessel-filter för ELR-provet. Bessel-filtret är ett rekursivt andra ordningens lågpassfilter som ger den snabbaste signalstigningen utan översväng. Antag att det plötsligt bildas en rökkvast i avgasröret. Opacimetern avger då en opacitetssig- nal, vars fördröjning och storlek varierar mellan olika typer av opacimetrar. Skillnaderna beror i första hand på mätcellens geometri i opacimetern, bl. a. utformningen av ledningarna där avgasprovet passerar, och på den tid som går åt till att behandla signalen i opacimeterns elektronik. De parametrar som beskriver dessa två egenskaper kallas den fysikaliska respek- tive elektriska responstiden. De fungerar som ett individuell filter för varje typ av opacime- ter. Syftet med att använda ett Bessel-filter är att garantera ett enhetligt ”filterbeteende” hos hela opacimetersystemet. Detta ”totalbeteende” består av — opacimeterns fysikaliska responstid (tp), — opacimeterns elektriska responstid (te), — det använda Bessel-filtrets responstid (tF). Den resulterande totala responstiden tAver för systemet erhålls genom tAver = ˛tF 2 + tp 2 + te 2 och måste vara lika för alla slags opacimetrar för att de skall ge samma rökvärde. Därför måste ett Bessel-filter utformas på sådant sätt att filtrets responstid (tF) i kombination med en given opacimeters fysikaliska (tp) och elektriska responstid (te) ger den erforderliga totala responstiden (tAver). Eftersom tp och te är värden som är givna för en viss opacimeter, och tAver i det här direktivet är fastställt till att vara 1,0 s kan tF räknas fram så här: tF = ˛tAver 2 − tp 2 − te 2 Filtrets responstid definieras som stigtiden för en filtrerad utsignal från 10 till 90 % som reaktion på en tröskelformad insignal (språngfunktion). Därför måste Bessel-filtrets gränsfrek- vens itereras fram så att Bessel-filtrets responstid ryms inom den erforderliga stigtiden. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/137 Diagram över en tröskelformad insignal och den filtrerade utsignalen Figur a Tröskelformad insignal Bessel-filtrerad utsignal 1. 2 1 0. 8 0. 6 0. 4 0. 2 ] - [ l a n g i S 0 – 0. 50 0. 00 0. 50 1. 00 Tid [s] 1. 50 2. 00 2. 50 I figur a visas ett diagram över en tröskelformad insignal och en Bessel-filtrerad utsignal samt Bessel-filtrets responstid (tF). C 173/138 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Att konstruera den slutliga algoritmen för Bessel-filtret är en process i flera steg som kräver flera iterationsomgångar. Nedan visas ett flödesschema över iterationsförfarandet. Opacimeterns responstider tp, te [s] Föreskriven total responstid för hela systemet tAver [s] Datainsamlings- systemets registe- ringsfrekvens Erforderlig total responstid för Bessel- filtret fc, E, K Steg 1 fc = fcnew Konstruktion av Bessel-filtrets algo- ritm fc, E, K Steg 2 Applicering av Bessel-filtret på tröskelformad insignal Steg 3 t(10 %), t(90 %) Beräkning av itererad filterresponstid tFiter = t(90 %) Steg 4 Justering av gränsfrekvens fcnew = fc * (1 + delta) Avvikelse mellan tF och tFiter delta = tFiter – tF tF Iteration Nej Kontroll av iterationsvillkor ldeltal # 0,01 Ja Steg 5 Steg 6 Slutvärden för Bessel-filtrets konstan- ter och algoritm Yi =. Steg 7 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/139 2. 2 Beräkning av Bessel-algoritmen I det här exemplet konstrueras en Bessel-algoritm i flera steg i enlighet med ovanstående iterationsmetod som grundar sig på bilaga III, tillägg 1, punkt 6. 1. För opacimetern och datainsamlingssystemet antas följande värden: — fysikalisk responstid tp 0,15 s, — elektrisk responstid te 0,05 s, — total responstid tAver 1,00 s (fastställd så i det här direktivet) — dataregisteringsfrekvens 150 Hz Steg 1. Erforderlig responstid tF för Bessel-filtret: tF = ˛12 − (0,152 + 0,052) = 0,987421 s Steg 2. första iterationsomgången: Uppskattning av gräsnfrekvens och beräkning av Bessel-konstaterna E och K för fc = 3,1415/(10 * 0,987421) = 0,318152 Hz ∆t = 1/150 = 0,006667 s Ω = 1/[tan (3,1415 * 0,006667 * 0,318152)] = 150,076644 E = 1 1 + 150,076644 * ˛3 * 0,618034 + 0,618034 * 150,0766442 = 7,07948 E-5 K = 2 * 7,07948 E-5 * (0,618034 * 150,0766442−1) − 1 = 0,970783 Ur detta erhålls Bessel-algoritmen Yi = Yi − 1 + 7,07948 E-5 * (Si + 2 * Si − 1 + Si − 2 − 4 * Yi–2) + 0,970783 * (Yi–1 − Yi–2) där Si representerar värdena på den tröskelformade insignalen (antingen 0 eller 1), och Yi representerar de filtrerade värdena på utsignalen. Steg 3. Applicering av Bessel-filtret på tröskelformad insignal: Bessel-filtrets responstid tF definieras som stigtiden från 10 till 90 % för en filtrerad utsignal som reaktion på en tröskelformad insignal. För att bestämma tidpunkterna (t10) och (t90) (90 %) för utsignalen skall ett Bessel-filter appliceras på en tröskelformad insignal med insättning av ovanstående värden för e fc, E och K. I tabell B visas utsignalernas indexnummer (dvs. signalregistreringarnas ordningsnummer), tidpunkterna och värdena på den tröskelformade insignalen samt de erhållna värdena på den filtrerade utsignalen för första och andra iterationsomgången. De två värden på utsignalen som ligger närmast (ovanför och under) 10 % och de två värden som liggar närmast 90 % (med motsvarande stigtider t10 respektive t90) är markerade med fetstil i tabellen. I första iterationsomgången enligt tabell B inträffar 10%-värdet mellan indexnummer 30 och 31 och 90%-värdet mellan nummer 191 och 192. För beräkningen avc tF,iter bestäms de exakta värdena på t10 och t90 genom linjär interpolering mellan de två mätpunkter som ligger närmast utsignalvärdena 10 respective 90%, så här: tlower + ∆t * (0,1-outlower) / (outupper − outlower) tlower + ∆t * (0,9-outlower) / (outupper − outlower) t10 = t90 = där outupper och outlower är de närmast omgivande värdena på den Bessel-filtrerade utsignalen, det ena ovanför och det andra under 10 respektive 90 %, och tlower är tidpunkten för det undre av de angränsande värdena enligt tabell B. t10 = 0,200000 + 0,006667 * (0,1 − 0,099208) / (0,104794 − 0,099208) = 0,200945 s t90 = 1,273333 + 0,006667 * (0,9 − 0,899147) / (0,901168 − 0,899147) = 1,276147 s Steg 4. Filtrets responstid som resultat av första iterationsomgången: tF,iter = 1,276147 − 0,200945 = 1,075202 s C 173/140 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Avvikelse mellan erforderlig filterresponstid och den responstid som erhölls i Steg 5. första iterationsomgången: ∆ = (1,075202 − 0,987421) / 0,987421 = 0,081641 Kontroll av iterationsvillkoret: Steg. 6 Villkoret är x∆x < 0,01. Eftersom 0,081641. 0,02, är iterationsvillkoret inte uppfyllt, och ytterligare en iterationsomgång måste göras. För denna omgång räknas en ny gränsfrekvens fram ur fc och ∆, så här: fc,new = 0,318152 * (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz Den nya gränsfrekvensen sätts in i andra iterationsomgången, som börjar om från steg 2. Iterationsprocessen måste upprepas tills iterationsvillkoret är uppfyllt. Resultaten från första och andra iterationsomgången sammanfattas i tabell A. Tabell A Värden från första och andra iterationsomgången Parameter Iterationsomgång 1 Iterationsomgång 2 (Hz) 0,318152 0,344126 fc E K t10 t90 tF,iter ∆ (−) (−) (s) (s) (s) (−) fc,new (Hz) 7,07948 E-5 8,272777 E-5 0,970783 0,200945 1,276147 1,075202 0,081641 0,344126 0,968410 0,185523 1,179562 0,994039 0,006657 0,346417 Steg 7. Bessel-algoritmens slutliga form: Så fort iterationsvillkoret är uppfyllt beräknas slutvärdena på Bessel-filtrets konstanter samt Bessel-algoritmens slutliga form i enlighet med steg 2. I det här exemplet var iterationsvillko- ret uppfyllt efter den andra iterationsomgången (∆ = 0,006657 # 0,01). Algoritmens slutliga form används sedan för att bestämma de genomsnittliga rökvärdena (se nästa punkt 2. 3). Yi = Yi − 1 + 8,272777 E-5 * (Si + 2 * Si–1 + Si–2−4 * Yi−2) + 0,968410 * (Yi − 1−Yi − 2) 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/141 Värdena på den tröskelformade insignalen samt värdena på den Bessel-filtrerade utsignalen för första och andra iterationsomgången Tabell B Indexnummer i [-] Tid [s] Tröskelformad insignal Si [-] − 2 − 1 0 1 2 3 4 5 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 175 176 177 178 179 180 181 182 183 184 185 186 187 188 189 190 191 192 193 194 195 − 0,013333 − 0,006667 0,000000 0,006667 0,013333 0,020000 0,026667 0,033333 0,160000 0,166667 0,173333 0,180000 0,186667 0,193333 0,200000 0,206667 0,213333 0,220000 0,226667 0,233333 0,240000 0,246667 1,166667 1,173333 1,180000 1,186667 1,193333 1,200000 1,206667 1,213333 1,220000 1,226667 1,233333 1,240000 1,246667 1,253333 1,260000 1,266667 1,273333 1,280000 1,286667 1,293333 1,300000 0 0 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 Filtrerad utsignal Yi [-] Iterations- omgång 1 0,000000 0,000000 0,000071 0,000352 0,000908 0,001731 0,002813 0,004145 0,067877 0,072816 0,077874 0,083047 0,088331 0,093719 0,099208 0,104794 0,110471 0,116236 0,122085 0,128013 0,134016 0,140091 0,862416 0,864968 0,867484 0,869964 0,872410 0,874821 0,877197 0,879540 0,881849 0,884125 0,886367 0,888577 0,890755 0,892900 0,895014 0,897096 0,899147 0,901168 0,903158 0,905117 0,907047 Iterations- omgång 2 0,000000 0,000000 0,000083 0,000411 0,001060 0,002019 0,003278 0,004828 0,077876 0,083476 0,089205 0,095056 0,101024 0,107102 0,113286 0,119570 0,125949 0,132418 0,138972 0,145605 0,152314 0,159094 0,895701 0,897941 0,900145 0,902312 0,904445 0,906542 0,908605 0,910633 0,912628 0,914589 0,916517 0,918412 0,920276 0,922107 0,923907 0,925676 0,927414 0,929121 0,930799 0,932448 0,934067 C 173/142 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 2. 3 Beräkning av rökvärden Flödesschemat nedan visar det generella tillvägagångssättet för bestämming av slutvärdena på röktätheten. Varvtal A Belastnings- steg 1 Varvtal B Belastnings- steg 1 Varvtal C Belastnings- steg 1 Varvtal A Belastnings- steg 2 Varvtal A Belastnings- steg 3 Varvtal B Belastnings- steg 2 Varvtal B Belastnings- steg 3 Varvtal C Belastnings- steg 2 Varvtal C Belastnings- steg 3 Obehandlade opacitetsvärden N [%] Omvandling till ljusabsorptionskoefficient [1/m] k = – (1/LA) * ln(1– N/100) Filtrering med Bessel-filter Bestämning av högsta k-värde (toppvärde) för varje varvtal och belastningssteg Ymax1A Ymax2A Ymax3A Ymax1B Ymax2B Ymax3B Ymax1C Ymax2C Ymax3C Validering av provcykel för varje varvtal Beräkning av genomsnittligt rökvärde för varje varvtal SVA = (Ymax1A + Ymax2A + Ymax 3A)/3 SVB = (Ymax1B + Ymax2B + Ymax 3B)/3 SVC = (Ymax1C + Ymax2C + Ymax 3C)/3 Beräkning av slutvärde på röktätheten SV = 0,43 * SVA + 0,56 * SVB + 0,01 * SVC 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/143 I figur b visas utseendena hos den uppmätta obehandlade signalen från opacimetern och hos signalerna för de ofiltrerade och filtrerade ljusabsorptionskoefficienterna (k-värdena) från det första belastningssteget i ett ELR-prov. Maximivärdet (toppvärdet) Ymax1,A för den filtrerade k-signalen är markerat i diagrammet. På samma sätt innehåller tabell C indexnumren i (dvs. de registrerade signalernas ordningsnummer), tidpunkterna (motsvarande en registreringsfrek- vens på 150 Hz), de obehandlade opacitetsvärdena samt de ofiltrerade och filtrerade k-värdena. Filtreringen gjordes med användning av de konstanter för Bessel-algoritmen som räknades fram i punkt 2. 2 i den här bilagan. På grund av den stora datamängden har tabellen bantats ned till de avsnitt som ligger i början av rökvärdessignalen och kring dess topp. Signaldiagram över uppmätt opacitet N, ofiltrerat rökvärde k och filtrerat rökvärde k. Figur b 30 25 20 15 10 5 0 ] % [ N t e t i c a p O Toppvärde = 0,5424 m –1 Opacitet N Ofiltrerad rökvärdessignal k Filtrerad rökvärdessignal k 0,0 1,0 2,0 3,0 4,0 5,0 6,0 Tid [s] 7,0 8,0 9,0 10,0 11,0 1,00 0,80 0,60 0,40 0,20 0,00 ) t n e i c i f f e o k s n o i t p r o s b a s u j l ( ] m / 1 [ e d r ä v k ö R Toppvärdet (för i = 272) räknas fram med antagande av följande data från tabell C. Övriga rökvärden beräknas på samma sätt. Som utgångsvärden för algoritmen sätts S−1, S−2, Y−1 och Y−2 lika med noll. LA (m) 0,430 Indexnummer i 272 N (%) 16,783 S271 (m−1) 0,427392 S270 (m−1) 0,427532 Y271 (m−1) 0,542383 Y270 (m−1) 0,542337 Beräkning av k-värdet (se bilaga III, tillägg 1, punkt 6. 3. 1): k = − 1 0,430 * ln (1 − 16,783 100 ) = 0,427252 m−1 Detta värde sätts in för S272 i nästa ekvation. Beräkning av det genomsnittliga rökvärdet med Bessel-algoritmen (bilaga III, tillägg 1, punkt 6. 3. 2): I följande ekvation används Bessel-konstanterna från den föregående punkten 2. 2. Det ofiltrerade k-värde som räknats fram ovan sätts in för S272 (Si). S271 (Si−1) och S270 (Si−2) är de två närmast föregående ofiltrerade k-värdena, och Y271 (Yi−1) och Y270 (Yi−2) är de två närmast föregående filtrerade k-värdena. C 173/144 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Y272 = 0,542383 + 8,272777 E-5 * (0,427252 + 2 * 0,427392 + 0,427532 − 4 * 0,542337) + 0,968410 * (0,542383 − 0,542337) = 0,542389 m−1 Detta värde motsvarar Ymax1,A i nästa ekvation. Beräkning av slutvärdet på röktätheten (bilaga III, tillägg, 1, punkt 6. 3. 3): Från varje rökvärdeserie används det högsta filtrerade k-värdet för ytterligare beräkningar. Antag följande värden: Varvtal A B C Xmax (m−1) Provcykel 1 Provcykel 2 Provcykel 3 0,5424 0,5596 0,4912 0,5435 0,5400 0,5207 0,5587 0,5389 0,5177 SVA = (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 = 0,5482 m−1 SVB = (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 = 0,5462 m−1 SVC = (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 = 0,5099 m−1 SV = (0,43 * 0,5482) + (0,56 * 0,5462) + (0,01 * 0,5099) = 0,5467 m−1 Validering av provcykeln (bilaga III, tillägg 1, punkt 3. 4) Varvtal (Genomsnittligt rökvärde (m−1) Absolut standard-avvikelse (m−1) Relativ standard-avvikelse (%) A B C 0,5482 0,5462 0,5099 0,0091 0,0116 0,0162 1,7 2,1 3,2 Innan rökvärdena beräknas måste provcykeln valideras genom att man räknar fram de relativa standardavvikelserna för rökvärdena från de tre provcyklerna för varje varvtal. I vårt exempel är valideringsvillkoret 15 % uppfyllt för alla tre varvtal. 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/145 Värden på opaciteten N samt ofiltrerade och filtrerade k-värden i början av ett belastningssteg Tabell C Indexnummer i [-] − 2 − 1 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 Tidpunkt [s] 0,000000 0,000000 0,000000 0,006667 0,013333 0,020000 0,026667 0,033333 0,040000 0,046667 0,053333 0,060000 0,066667 0,073333 0,080000 0,086667 0,093333 0,100000 0,106667 0,113333 0,120000 0,126667 0,133333 0,140000 0,146667 0,153333 0,160000 0,166667 0,173333 0,180000 0,186667 0,193333 0,200000 0,206667 0,213333 0,220000 0,226667 0,233333 0,240000 0,246667 0,253333 0,260000 0,266667 Opacitet N [%] Ofiltrerat k-värde [m−1] Filtrerat k-värde [m−1] 0,000000 0,000000 0,000000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,020000 0,192000 0,212000 0,212000 0,212000 0,343000 0,566000 0,889000 0,929000 0,929000 1,263000 1,455000 1,697000 2,030000 2,081000 2,081000 2,424000 2,475000 2,475000 2,808000 3,010000 3,253000 3,606000 3,960000 4,455000 4,818000 5,020000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,000465 0,004469 0,004935 0,004935 0,004935 0,007990 0,013200 0,020767 0,021706 0,021706 0,029559 0,034086 0,039804 0,047695 0,048906 0,048906 0,057067 0,058282 0,058282 0,066237 0,071075 0,076909 0,085410 0,093966 0,105983 0,114836 0,119776 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 0,000001 0,000002 0,000002 0,000003 0,000004 0,000005 0,000006 0,000008 0,000009 0,000011 0,000012 0,000014 0,000018 0,000022 0,000028 0,000036 0,000047 0,000061 0,000082 0,000109 0,000143 0,000185 0,000237 0,000301 0,000378 0,000469 0,000573 0,000693 0,000827 0,000977 0,001144 0,001328 0,001533 0,001758 0,002007 0,002283 0,002587 C 173/146 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 Värden på opaciteten N samt ofiltrerade och filtrerade k-värden omkring toppvärdet Ymaxl,A (markerat med fetstil) Indexnummer i [-] 259 260 261 262 263 264 265 266 267 268 269 270 271 272 273 274 275 276 277 278 279 280 281 282 283 284 285 286 287 288 289 290 291 292 293 294 295 296 297 298 299 300 Tidpunkt [s] 1,726667 1,733333 1,740000 1,746667 1,753333 1,760000 1,766667 1,773333 1,780000 1,786667 1,793333 1,800000 1,806667 1,813333 1,820000 1,826667 1,833333 1,840000 1,846667 1,853333 1,860000 1,866667 1,873333 1,880000 1,886667 1,893333 1,900000 1,906667 1,913333 1,920000 1,926667 1,933333 1,940000 1,946667 1,953333 1,960000 1,966667 1,973333 1,980000 1,986667 1,993333 2,000000 Opacitet N [%] Ofiltrerat k-värde [m−1] Filtrerat k-värde [m−1] 17,182000 16,949000 16,788000 16,798000 16,788000 16,798000 16,798000 16,788000 16,788000 16,798000 16,798000 16,793000 16,788000 16,783000 16,780000 16,798000 16,778000 16,808000 16,768000 16,010000 16,010000 16,000000 16,010000 16,000000 16,010000 16,394000 16,394000 16,404000 16,394000 16,394000 16,384000 16,010000 16,010000 16,000000 16,010000 16,212000 16,394000 16,394000 16,192000 16,000000 16,000000 16,000000 0,438429 0,431896 0,427392 0,427671 0,427392 0,427671 0,427671 0,427392 0,427392 0,427671 0,427671 0,427532 0,427392 0,427252 0,427168 0,427671 0,427112 0,427951 0,426833 0,405750 0,405750 0,405473 0,405750 0,405473 0,405750 0,416406 0,416406 0,416685 0,416406 0,416406 0,416128 0,405750 0,405750 0,405473 0,405750 0,411349 0,416406 0,416406 0,410794 0,405473 0,405473 0,405473 0,538856 0,539423 0,539936 0,540396 0,540805 0,541163 0,541473 0,541735 0,541951 0,542123 0,542251 0,542337 0,542383 0,542389 0,542357 0,542288 0,542183 0,542043 0,541870 0,541662 0,541418 0,541136 0,540819 0,540466 0,540080 0,539663 0,539216 0,538744 0,538245 0,537722 0,537175 0,536604 0,536009 0,535389 0,534745 0,534079 0,533394 0,532691 0,531971 0,531233 0,530477 0,529704 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/147 3 ETC-PROV 3. 1 Gasformiga utsläpp (dieselmotor) Antag följande provresultat för ett PDP-CVS-system: V0 (m³/varv) Np (varv) pB (kPa) p1 (kPa) T (K) Ha (g/kg) NOx conce (ppm) NOx concd (ppm) COconce (ppm) COconcd (ppm) HCconce (ppm) HCconcd (ppm) CO2,conce (%) Wact (kWh) 0,1776 23073 98,0 2,3 322,5 12,8 53,7 0,4 38,9 1,0 9,00 3,02 0,723 62,72 Beräkning av det utspädda avgasflödet (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 1): MTOTW = 1,293 * 0,1776 * 23073 * (98,0 − 2,3) * 273 / (101,3 * 322,5) = 4237,2 kg Beräkning av korrektionsfaktorn för NOx (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 2): KH, D = 1 1 − 0,0182 * (12,8 − 10,71) = 1,039 Beräkning av bakgrundskorrigerade koncentrationer (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1. 1): Om vi antar att ett dieselbränsle har sammansättningen C1H1,8 gäller följande: FS = 100 * 1 1 + (1,8 / 2) + (3,76 * (1 + (1,8 / 4))) = 13,6 DF = 13,6 0,723 + (9,00 + 38,9) * 10−4 = 18,69 NOx conc = 53,7 − 0,4 * (1 − (1/18,69)) = 53,3 ppm COconc HCconc = 38,9 − 1,0 * (1 − (1/18,69)) = 37,9 ppm = 9,00 − 3,02 * (1 − (1/18,69)) = 6,14 ppm Beräkning av utsläppens massflöde (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1): NOx mass = 0,001587 * 53,3 * 1,039 * 4237,2 = 372,391 g COmass = 0,000966 * 37,9 * 4237,2 = 155,129 g HCmass = 0,000479 * 6,14 * 4237,2 = 12,462 g Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 4): NOx = 372,391 / 62,72 = 5,94 g/kWh CO = 155,129 / 62,72 = 2,47 g/kWh HC = 12,462 / 62,72 = 0,199 g/kWh C 173/148 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 3. 2 Partikelformiga utsläpp (dieselmotor) Antag följande provresultat för ett PDP-CVS-system med utspädning i två steg: MTOTW (kg) 4237,2 Mf,p (mg) Mf,b (mg) MTOT (kg) MSEC (kg) Md (mg) MDIL (kg) DF Wact (kWh) 3,030 0,044 2,159 0,909 0,341 1,245 18,69 62,72 Beräkning av massan av utsläppta partiklar (bilaga III, tillägg 2, punkt 5. 1): Mf = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg MSAM = 2,159 − 0,909 = 1,250 kg PTmass = 3,074 1,250 * 4237,2 1000 = 10,42 g Beräkning av den bakgrundkorrigerade massan av utsläppta partiklar (bilaga III, tillägg 2, punkt 5. 1): PTmass = [3,074 1,250 − (0,341 1,245 * (1 − 1 18,69))] * 4237,2 1000 = 9,32 g Beräkning av det specifika utsläppet (bilaga III, tillägg 2, punkt 5. 2): PT = 10,42 / 62,72 = 0,166 g/kWh PT = 9,32 / 62,72 = 0,149 g/kWh (bakgrundskorrigerat värde) 3. 3 Gasformiga utsläpp (naturgasmotor) Antag följande provresultat för ett PDP-CVS-system med utspädning i två steg: MTOTW (kg) Ha (g/kg) NOx conce (ppm) NOx concd (ppm) COconce (ppm) COconcd (ppm) HCconce (ppm) HCconcd (ppm) CH4 conce (ppm) CH4 concd (ppm) CO2,conce (%) Wact (kWh) 4237,2 12,8 17,2 0,4 44,3 1,0 27,0 3,02 18,0 1,7 0,723 62,72 Beräkning av korrektionsfaktorn för NOx (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 2): KH,G = 1 1 − 0,0329 * (12,8 − 10,71) = 1,074 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/149 Beräkning av koncentrationen av ickemetankolväten (NMHC) (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1): (a) Med gaskromatografi: NMHCconce = 27,0 − 18,0 = 9,0 ppm (b) Med ickemetanavskiljare: Om vi antar en avskiljningsgrad på 0,04 för metan och 0,98 för etan (se bilaga III, tillägg 5, punkt 1. 8. 4) gäller NMHCconce = 27,0 * (1 − 0,04) − 18,0 0,98 − 0,04 = 8,4 ppm Beräkning av bakgrundskorrigerade koncentrationer (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1. 1): Om vi antar ett referensbränsle G20 (100 % metan) med sammansättningen C1H4 gäller följande: FS = 100 * 1 1 + (4 / 2) + (3,76 * (1 + (1 + 4 / 4))) = 9,5 DF = 9,5 0,723 + (27,00 + 44,3) * 10−4 = 13,01 För ickemetankolväten (NMHC) är bakgrundskoncentrationen lika med skillnaden mellan HCconcd och CH4 concd: NOx conc COconc = 17,2 − 0,4 * (1 − (1/13,01)) = 16,8 ppm = 44,3 − 1,0 * (1 − (1/13,01)) = 43,4 ppm NMHCconc = 8,4 − 1,32 * (1 − (1/13,01)) = 7,2 ppm CH4 conc = 18,0 − 1,7 * (1 − (1/13,01)) = 16,4 ppm Beräkning av utsläppens massflöden (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 3. 1): = 0,001587 * 16,8 * 1,074 * 4 237,2 = 121,330 g NOx mass COmass = 0,000966 * 43,4 * 4 237,2 NMHCmass = 0,000502 * 7,2 * 4 237,2 CH4 mass = 0,000554 * 16,4 * 4 237,2 = 177,642 g = 15,315 g = 38,498 g Beräkning av de specifika utsläppen (bilaga III, tillägg 2, punkt 4. 4): NOx CO = 121,330/62,72 = 1,93 g/kWh = 177,642/62,72 = 2,83 g/kWh NMHC CH4 = = 15,315/62,72 = 0,244 g/kWh 38,498/62,72 = 0,614 g/kWH 4. 4. 1 λ-SKIFTFAKTORN (Sλ) Beräkning av λ-skiftfaktorn (Sλ) (1) Sλ = 2 (1 − inert% 100 )(n + m 4 ) − O2 * 100 där Sλ inert% O2* n och m λ-skiftfaktorn, volymprocent inerta gaser i bränslet (N2, CO2, He etc. ), volymprocent ursprungligt syre i bränslet, betecknar genomsnittligt CnHm för kolvöterna i bränslet, dvs. (1) Stoichiometric Air/Fuel ratios of automotive fuels — SAE J1829, June 1987, John B. Heywood, internal Combustion Engine Fundamentals. McGraw-Hill, 1988, capítulo 3. 4 ”Combustion stoichiometry” (s. 68 — 72). C 173/150 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 6. 98 1 ×[CH4% 100 ]+ 2 ×[C2% 100]+ 3 ×[C3% 100]+ 4 ×[C4% 100]+ 5 ×[C5% 100]+. 1 − diluent% 100 n = 4 ×[CH4% 100 ]+ 4 ×[C2H4% 100 ]+ 6 ×[C2H6% 100 ]+. 8 ×[C3H8% 100 ]+. m = 1 − diluent% 100 där CH4% = volymprocent metan i bränslet, C2% = volymprocent av alla C2 (dvs. C2H6, C2H4, etc. ) i bränslet, C3% = volymprocent av alla C3-kolväten (dvs. C3H8, C3H6, etc. ) i bränslet, C4% = volymprocent av alla C4-kolväten (dvs. C4H10, C4H8, etc. ) i bränslet, C5% = volymprocent av alla C5-kolväten (dvs. C5H12, C5H10, etc. ) i bränslet, diluent% = volymprocent av utspädningsgaser i bränslet (dvs O2*, N2, CO2, He, etc. ). 4. 2 Exempel på beräkningar av λ-skiftfaktorn Sλ: Exempel 1: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (volymprocent) 1 ×[CH4% 100 ]+ 2 ×[C2% 100]+. n = 1 − diluent% 100 = 1 × 0,86 1 − 14 100 = 0,86 0,86 = 1 4 ×[CH4% 100 ]+ 4 ×[C2H4% 100 ]+. m = 1 − diluent% 100 2 (1 − inert% 100 )(n + m 4 ) − O2 * 100 Sλ = = 4 × 0,86 0,86 = 4 = 2 (1 − 14 100) ×(n + 4 4) = 1,16 Exempel 2: Gxy: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (volymprocent) 1 ×[CH4% 100 ]+ 2 ×[C2% 100]+. n = 1 − diluent% 100 1 × 0,87 + 2 × 0,13 = 1 − 0 100 = 1,13 1 = 1,13 4 ×[CH4% 100 ]+ 6 ×[C2H6% 100 ]+. m = 1 − diluent% 100 = 4 × 0,87 + 6 × 0,13 1 = 4,26 8. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 173/151 Sλ = 2 (1 − inert% 100 )(n + m 4 ) − O2 * 100 = 2 (1 − 0 100) ×(1,13 + 4. 26 4 ) = 0,911 Exempel 3: USA: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 % 1 ×[CH4% 100 ]+ 2 ×[C2% 100]+. n = 1 × 0,89 + 2 × 0,045 + 3 × 0,023 + 4 × 0,002 = = 1,11 1 − diluent% 100 1 − (0,64 + 4) 100 m = = Sλ = 4 ×[CH4% 100 ]+ 4 ×[C2H4% 100 ]+ 6 ×[C2H6% 100 ]+. 8 ×[C3H8% 100 ]+. = 1 − diluent% 100 4 × 0,89 + 4 × 0,045 + 8 × 0,023 + 14 × 0,002 1 − 0,6 + 4 100 2 (1 − inert% 100 )(n + m 4 ) − O2 * 100 = = 4,24 2 (1 − 4 100) ×(1,11 + 4,24 4 ) − 0,6 100 = 0,96