title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "XXVI kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1996)"

eurovoc_concepts:
State aid
activity report
competition policy
competitiveness
single market

text: 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/19 Muutosta voidaan pitää pääasiassa myönteisenä. Yksit- täisvakuuden antamisen edellytykset on määriteltävä selkeästi tullikoodeksin soveltamista koskevassa asetuk- sessa. 4. 5. Asetuksen 96 artiklan muuttaminen 4. 5. 1. Asetuksen 96 artiklan 2 kohdan poistamisella ei ole oikeudellisia vaikutuksia, sillä tullikoodeksin 203 artiklassa säädetään tullivelan syntymisestä, kun tavara siirretään pois tullivalvonnan alaisuudesta. Vähäisten määräaikojen ylitysten korjaamisen tulee edelleen olla mahdollista. Muutokseen suhtaudutaan myönteisesti. Bryssel, 10. joulukuuta 1997. 4. 6. Asetuksen 97 artiklan muuttaminen Asetuksen 97 artiklan 2 kohdan poistaminen 4. 6. 1. on sopivaa, sillä kansallisia passitusmenettelyjä ei enää käytetä. Tullikoodeksissa taataan myös jäsenvaltioiden kannalta välttämätön joustavuus (91 artikla). 4. 7. Asetuksen 192 artiklan muuttaminen 4. 7. 1. Komitea on ehdotetun muutoksen kannalla. 4. 8. Asetuksen 215 artiklan muuttaminen 4. 8. 1. Artiklan uudelleen muotoileminen vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta ottaen huomioon jäsenvaltioi- den erilaiset arvolisä- ja kulutusverot. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”XXVI kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1996)” (98/C 73/06) Komissio päätti 24. huhtikuuta 1997 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”XXVI kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1996)”. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 3. joulukuuta 1997. Esittelijä oli John Simpson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 1997 pitämässään 350. täysistunnossa (joulukuun 10. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 98 puolesta, kaksi vastaan neljän pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Talous- ja sosiaalikomitea (TSK) on joka vuosi 1. 1. käyttänyt mahdollisuutta kommentoida kilpailupolitiik- kaa käsittelevää Euroopan komission kertomusta. Vuonna 1996 tapahtuneesta kehityksestä kerto- 1. 2. va XXVI kertomus julkaistiin huhtikuussa 1997 muuta- ma päivä viidennen valtiontukea Euroopan unionissa koskevan katsauksen julkaisemisen jälkeen. Vuodet 1990–1994 kattavassa selonteossa valtiontuesta luodaan katsaus edellisen, vuonna 1994 julkaistun kertomuksen jälkeiseen kehitykseen. 1. 3. Koska viidennessä katsauksessa esitetyssä ana- lyysissä esiin nousseet politiikkaa koskevat kysymykset ja kilpailupolitiikkaa käsittelevässä kertomuksessa esi- tetty katsaus valtiontukea koskevaan politiikkaan ja päätöksiin liittyvät läheisesti yhteen, TSK päätti valmis- tella yhden lausunnon, jossa käsitellään kumpaakin asiakirjaa. Kertomukset tarjoavat hyödyllisen näkökulman 1. 4. moniin vaikeisiin kilpailupolitiikan kehittämistä ja edist- ämistä sekä valtiontukien soveltamista koskeviin kysy- myksiin, joihin komissio on törmännyt. TSK on tyytyväinen, että komissio julkaisi kum- 1. 5. mankin asiakirjan ripeästi. C 73/20 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 1. 6. TSK – panee tyytyväisenä merkille, että komissio on esittänyt selkeästi kilpailupolitiikan yleisperiaatteet; – hyväksyy menetelmät, joilla arvioidaan liiketoimintaa koskevien sopimusten yhdenmukaisuutta perussopi- muksen velvoitteiden kanssa; – hyväksyy valtiontuen vaikutuksia koskevan selvityk- sen perustan; määräystenvastaisten järjestelyjen kirjo on käytännössä niin laaja ja moninainen, että on luotava oikeudenkäytt- ömekanismi. Kuten komissio toteaa, oletuksena on että ”markkinavoimien avulla varat voidaan jakaa tasaisemmin – – mikä koituu etenkin kuluttajan eduksi parempana laatuna ja edullisempana hintana. – Markki- namekanismeilla on kuitenkin rajoituksensa, ja ne voivat sulkea osan väestöstä etujen ulkopuolelle –. Julkisten viranomaisten on tällöin valvottava yhteisen edun huo- mioonottamista. ” (1). – suhtautuu myönteisesti joilla pyritään löytämään tasapaino kuluttajien ja yritysten tai eri puolilla unionia asuvien kansalaisten keskenään usein ristiriitaisten etujen välillä. toimiin, Komitea esittää jäljempänä lausunnossa kom- 1. 7. mentteja ja ehdotuksia, jotka toivottavasti auttavat komissiota kehittämään kilpailupolitiikkaa ja sen har- joittamista yhä edelleen. 2. Kilpailupolitiikan perusperiaatteet 2. 1. Kilpailupolitiikka on EU:n kehitykseen vaikutta- vien talouspolitiikkojen keskeinen tekijä. Vaikka käytännön perusta määräytyy perussopimusten sisällön ja siihen pohjaavien päätösten perusteella, tavoitteena on varmistaa taloudellisten resurssien jakaminen parhaalla mahdollisella tavalla. Tämän seurauksena kuluttajan tulisi olla turvassa liiketoimintaa koskevilta sopimuksil- ta, jotka estävät tai rajoittavat kohtuuttomasti markki- navoimien mukaista normaalia kilpailua tai joiden sallima markkina-aseman väärinkäyttö mahdollistaa kuluttajien hyväksikäytön. Lisäksi kilpailupolitiikan avulla voidaan lisätä liiketoiminnan tehokkuutta ja parantaa markkinoiden integroitumista sekä luoda en- tistä hyödyllisempiä kauppayhteyksiä jäsenvaltioiden välille. Perustamissopimuksissa määrätään mahdollisia 2. 2. toimia sellaisten tilanteiden varalta, joissa sovitaan kiinteistä hinnoista tai kauppaehdoista; valvotaan tuo- tantoa, markkinoita, teknistä kehitystä tai investointeja; jaetaan markkinat tai toimitaan asiakkaita tai tavaran- toimittajia syrjivästi. Poikkeukset ovat mahdollisia, kun liike-elämän järjestelyt tehostavat tuotantoa tai jakelua tai edistävät teknistä tai taloudellista kehitystä; tämä sillä edellytyksellä, että kohtuullinen osa näin saatavasta hyödystä koituu kuluttajan hyväksi. Vastaavat toimet ovat kiellettyjä myös yksittäi- 2. 3. jonka katsotaan seltä yritykseltä tai yritysryhmältä, väärinkäyttävän määräävää asemaansa unionissa (86 ar- tikla). 2. 5. TSK on analyysistä samaa mieltä ja katsoo, että joskus kilpailupolitiikoissa tulee ottaa huomioon tiettyjen tärkeiden palvelujen saatavuuden varmistami- nen yleisesti tai toimintalinjoja on muutettava tähän suuntaan. 2. 6. Kilpailupolitiikkaa voidaan tarkastella myös kil- pailu- ja ympäristökysymysten välisen yhteyden kannal- ta. Vuoden 1995 kertomuksessaan komissio julkaisi toisiaan sivuavien ympäristö- ja kilpailukysymysten käsittelyn suuntaviivat. On selvää, että komission on mietittävä, milloin ja missä olosuhteissa ympäristöseikat oikeuttaisivat tekemään poikkeuksen normaaleista kil- pailukriteereistä ja milloin ympäristökriteerien sovelta- mista tulisi rajoittaa kilpailuvääristymien välttämiseksi. 2. 7. Komission kilpailupolitiikan tavoitteena on tun- nistaa tilanne, jossa markkinavoimat ovat johtaneet tai voivat tulevaisuudessa johtaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja siten markkinoiden joustavaa toimintaa vaikeuttaviin kaupan esteisiin. Yritysten toimintaa ja valtiontukipolitiikkaa tulee valvoa. Tarvitaan oikeuden päätöksiä määrittämään, milloin ”markkinahäiriöön” tai ”markkinoiden väärinkäyttöön” on puututtava. Ko- mission tulee tietenkin jatkuvasti varmistaa, että tunnus- merkit täyttävästä toiminnasta raportoidaan ja että sitä tutkitaan, tehdään päätöksiä niiden tapausten suhteen, joita ei voida hyväksyä, ja että ryhdytään pakkotoimen- piteisiin. 2. 8. Kaupankäynnin maailmanlaajuistuessa kyseinen prosessi muuttuu kaikille yrityksille ja kaikille kuluttajil- le yhä merkittävämmäksi. Eräät esille nousevat kysy- mykset liittyvät Euroopan unionin kilpailupolitiikan lisäksi laajempiin kansainvälisiin yhteyksiin. Kun yrityk- sen päätökset liittyvät maailmanlaajuiseen toimintaan, määräävää asemaa EU:ssa ei tulisi arvioida pelkästään suhteessa EU:n sisäisiin markkinajärjestelyihin, koska Vaikka perustamissopimusten tavoitteista ollaan 2. 4. laajalti yhtä mieltä, mahdollisesti huolta aiheuttavien (1) SEK(97) 628 lopull. , johdannon 1 kohdan 3 alakohta, jossa lainataan aikaisempaa tiedonantoa yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa. 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/21 ”kyseeseen tuleva markkina-alue” on kansainvälinen. Arvioidessaan yksittäisten suuryritysten toimia komis- sion tulee ottaa huomioon niiden kilpailuasema koko maailmassa (kuten pohtiessaan jokin aika sitten British Airwaysin toimia tai Boeingin ja McDonnell Douglasin fuusiota). työtä kansainvälisellä tasolla. Kansainvälisellä kilpailu- politiikalla on katsottava olevan suuri merkitys kansain- välisen kauppapolitiikan kehitykselle, ja se hyötyy ko- mission asianosaisten pääosastojen välisistä mahdolli- simman korkean tason yhteyksistä. 2. 9. EU:n ulkopuolella sijaitsevia yrityksiä koskevien päätösten yhtenä seurauksena on, että voi olla entistä vaikeampi valvoa hyväksyttyjen järjestelyjen noudatta- mista. Kansainvälistä yhteistyötä vaativia erityisiä ongel- mia saattavat aiheuttaa valvontaraporttien hankkimi- nen, luotettavan todistusaineiston kerääminen ja sen varmistaminen, että yhteisön ulkopuolisissa maissa si- jaitsevat organisaatiot noudattavat toiminnalle asetettu- ja ehtoja (ks. jäljempänä kohta 3). 2. 10. seuraavia seikkoja merkittävänä: TSK toteaa hyväksyen, että komissio pitää – kilpailupolitiikan toimintakeinojen nykyaikaista- minen; – asianmukaisten analysointikeinojen kehittäminen; – jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantaminen; – lainsäädäntövälineiden nykyaikaistaminen ja kan- sainvälisten kilpailusääntöjen laatiminen Maailman kauppajärjestön WTO:n avulla. 3. Kansainvälinen yhteistyö 3. 4. TSK:n mielestä tämä kehitys kilpailupolitiikan asettaminen maailmanlaajuiseen kehykseensä on aiheel- lista ja merkittävää. EU:n perustamissopimukset on tietenkin muotoiltu siten, että ne vaikuttavat unionin kilpailupolitiikkaan. Maailmanlaajuisen yhteistyön var- mistaminen EU:n sisäisen kilpailupolitiikan ohella vaatii lisäulottuvuuden. Kuten edellä ehdotettiin (kohta 2. 8), määräävää asemaa EU:ssa ei tulisi arvioida pelkästään EU:n sisäisten markkinajärjestelyjen kannalta, jos kysei- set markkinat ovat kansainvälisiä. 3. 5. Vaikka tavoitteen muotoilu saattaa periaatteessa olla helppoa, haluttua kansainvälisen yhteistyön tasoa voi kuitenkin käytännössä olla vaikea saavuttaa. TSK toivoo, että komissio kehittää edelleen kilpailukysymyk- lähestymista- siä maailmanlaajuisesti paansa, politiikkaansa ja menetelmiään. Kun EU:ssa selvitetään yrityksen tai tietyn alan kilpailuasemaa, tilanne tulisi samalla analysoida järjestelmällisesti maail- manlaajuista kilpailua silmällä pitäen. Myös jäsenval- tioiden myöntämä taloudellinen tuki tulisi analysoida samalla tavoin, ja sitä tulisi verrata muiden valtioiden samoille toimialoille myöntämään tukeen. käsittelevää TSK on erittäin kiinnostunut 3. 1. suosituksesta (kohta 235), jonka mukaan WTO perustaisi työryhmän aloittamaan selvitystyön kansainvälisten kilpailusääntö- jen laatimista varten. Tämä välttämätön hanke on tarpeen siellä, missä kansainvälistyminen vaikuttaa yhä enemmän kaupankäyntiin. 3. 6. Tarjolla on erittäin hyviä mahdollisuuksia tehdä entistä laajempaa yhteistyötä Itä-Euroopan maiden kanssa; eräät näistä ovat pyrkimässä Euroopan unionin jäseniksi. TSK suhtautuu myönteisesti siihen, että eräät näistä valtioista ovat hyväksyneet EU:n nykyisen kilpai- lupolitiikan. 3. 2. Entistä paremmat suhteet Yhdysvaltain kilpailu- viranomaisiin ovat jossain määrin helpottaneet asian- omaisten yritysten suostumuksella tapahtuvaa tiedon- vaihtoa. Kahdenkeskiset järjestelyt Yhdysvaltain kartel- liviranomaisten kanssa lisäävät mahdollisuuksia tehdä yhteistyötä sellaisen tiedon vaihdossa, jota ei ole luokitel- tu luottamukselliseksi. Myös luottamuksellista tietoa voidaan vaihtaa mutta vain asianomaisten yritysten suostumuksella. Huolta aiheuttaa kuitenkin, että komis- sion suhteellisen avoimet tutkimukset voivat olla haitalli- sia EU:ssa sijaitsevien yritysten liiketoimille, kun EU:n ulkopuolella, mahdollisesti USA:ssa sijaitsevat yritykset saattavat saada käyttöönsä niiden kilpailuasemaa paran- tavaa tietoa, joka ei vastavuoroisesti ole EU:ssa sijaitse- vien yritysten saatavilla. lisänneet 3. 3. OECD:n viimeaikaiset kilpailuasioiden tuntemusta ja niitä koskevaa yhteis- toimet ovat 3. 7. Komission tulee varmistaa, että kilpailupolitii- kan tehokas käyttöönotto on osa mahdollisten uusien itäeurooppalaisten jäsenvaltioiden jäsenyyttä edeltävää strategiaa. Lisäksi yhteisön apu on tärkeää kyseisten valtioiden valmistautuessa jäsenyyteen, ja se on omiaan ylläpitämään yhteiskunnallista, taloudellista ja tuotan- nollista tasapainoa siirtymäaikana. Jäsenyyttä edeltävien vaiheiden ratkaiseva piirre 3. 8. on valtiontuen myöntämistä koskevien kansallisten sääntöjen voimaansaattaminen ja soveltaminen. TSK hyväksyy komission toimet, joilla pyritään varmista- maan, että kukin jäsenvaltioehdokas ryhtyy jo aikaisessa vaiheessa asianmukaisiin toimiin valtiontuen ja kilpailu- politiikan osalta. C 73/22 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 4. Kilpailupolitiikan kehitys – 85 ja 86 artikla Lain- 4. 5. Tekniikansiirtosopimukset säädännön ja sen tulkinnan muutokset 4. 1. 85 ja 86 artiklan päätavoitteena on varmistaa, että yritysten väliset yhteistyön muodot eivät ole kuluttajan kannalta epäedullisia vaan kumpaakin osapuolta hyö- dyttäviä. Euroopan unionissa yritykset tietävät, että perustamissopimusten 85 ja 86 artiklassa määrätään rajoituksia niiden toimille, jotka vaikuttavat jäsenval- tioiden väliseen kauppaan. Yleisperiaatteita on kuiten- kin aikojen kuluessa vahvistettu ja esitetty seikkaperäi- semmin erityisin päätöksin, jotka luovat puitteet yksi- tyiskohtaisempien kysymysten käsittelylle. 4. 2. Mitä tulee hallinnollisen tutkinnan vähentämi- seen, päätöksentekijöiden lainopillisen varmuuden lisää- miseen ja avoimuuden lisäämiseen, yksi komission politiikalta toivottava piirre on, että valmistellaan mah- dollisuuksien mukaan lisäohjeita tai sääntöjä tietyissä olosuhteissa tehtävän yhteistyön muodosta ja sisällöstä. Komissio julkaisi vuoden 1996 aikana (ja alku- 4. 3. vuonna 1997) seuraavat asiakirjat: – uusi asetus tekniikansiirtosopimusten ryhmäpoik- keuksista (1); – tiedonantoluonnos jäsenvaltioiden kilpailuviran- omaisten ja komission välisestä yhteistyöstä perusta- missopimuksen 85 ja 86 artiklan soveltamisalaan kuuluvien asioiden käsittelyssä (2); – tiedonanto sakkojen määräämättä jättämisestä kartel- leja koskevissa asioissa (3); – tarkistettu tiedonantoluonnos vähämerkityksisistä sopimuksista, jotka eivät kuulu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (4); – tiedonanto menettelysäännöistä käsiteltäessä oletetun rikkomuksen vuoksi tutkittavana olevien yritysten pyyntöjä saada tutustua asiakirjoihin (5); – pien- ja keskisuuria yrityksiä koskevan politiikan tarkistaminen (6). 4. 4. Kunkin yllä mainituista päätöksistä ja ehdotus- luonnoksista tulisi helpottaa kilpailupolitiikan sovelta- misen koontamista ja vähentää tiedonantoja, joita ko- mission on käsiteltävä. (1) EYVL L 31, 9. 2. 1996 (2) EYVL C 262, 10. 9. 1996 (3) EYVL C 207, 18. 7. 1996 (4) EYVL C 29, 30. 1. 1997 (5) EYVL C 23, 23. 1. 1997 (6) EYVL L 107, 30. 4. 1996 Vaikka ryhmäpoikkeuksia koskeva sopimus on tervetul- lut, sen toteuttaminen aiheutti ongelmia. Sopimus vii- meisteltiin maaliskuussa 1996, mutta asetus (EY) N:o 240/96 tuli voimaan vasta 30. tammikuuta 1997. Näiden päivämäärien välinen aika oli oikeudenkäytön kannalta epävarmaa. Tarkempi tarkastelu osoittaa, että asetuk- 4. 6. sen (EY) N:o 240/96 heikkoutena saattaa olla, että siitä puuttuu erotettavuuslauseke, joka olisi selventänyt suhtautumista lausekkeisiin, jotka eivät ole poikkeuksen alaisia. 4. 7. Komissiota pyydetään lisäselvyyden vuoksi miet- timään asetuksen täsmällisempää tulkintaa koskien erityisesti 10 artiklassa määriteltyä ”liitännäiset ehdot” -käsitettä, jottei asetuksen tavoitteiden toteuttaminen ei vaikeudu tarpeettomasti. 4. 8. Jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten rooli Komitea hyväksyy pyrkimyksen varmistaa, että jäsen- valtioiden viranomaiset tekevät yhteisölainsäädännön mukaisia päätöksiä saattamalla voimaan kansallista lainsäädäntöä, jossa niiden kilpailuviranomaisille anne- taan keinot soveltaa tehokkaasti 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa. 4. 9. Komission ja jäsenvaltioiden viranomaisten väli- nen suhde kilpailulainsäädännön soveltamisessa on ke- hittymässä. Kun sisämarkkinat toteutuvat täydellisem- min ja EMUa ollaan ottamassa käyttöön, voi olla oikea aika suunnata suhde uusille urille läheisyysperiaatteen kehittämiseksi, johdonmukaisuuden lisäämiseksi, työ- taakan jakamiseksi sekä politiikasta tehtyihin päätöksiin perustuvien toimien yhdentämiseksi. Jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa tehtä- 4. 10. västä yhteistyöstä annettua tiedonantoluonnosta voi- daan kehittää sopimalla, että yhteisölainsäädäntö tulisi siirtää kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöön, minkä jälkeen jäsenvaltioiden viranomaisten tulisi soveltaa sitä erikseen määritellyissä tapauksissa. Komissiolla olisi tällöin osittain valvojan tehtävä, minkä lisäksi se määrit- telisi, mitkä tapaukset kuuluvat sen toimivaltaan. Mutta kuten komitea hiljattain totesi, ”todellinen ja tehokas hajauttaminen tapahtuu nimittäin ponnekkain toimin kuten asetuksen (ETY) N:o 17/62 tarkistuksella” (7). (7) TSK:n 19. joulukuuta 1996 antama lausunto, II osan kohta 11, EYVL C 75, 10. 3. 1997, s. 22 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/23 4. 11. Ensinnä voitaisiin kokeilla näiden periaatteiden kehittämistä koskemaan sopimuksia, jotka määritelmän mukaan rajoittavat kilpailua vertikaalisesti. 4. 16. Oikeus tutustua asiakirjoihin 4. 12. Sakkojen määräämättä jättäminen Komissiolla on tällä hetkellä päätösvalta jättää sakot määräämättä tai vähentää niitä silloin, kun kartellien toimet on paljastettu vapaaehtoisesti. TSK ymmärtää muutoksen perustana olevan logiikan, koska näin voi- daan kannustaa yritysten yhteistyöhalukkuutta tapaus- ten tutkinnassa. Harkintavallalle on kuitenkin ominaista vaara, että tutkimukset muotoutuvat ennalta-arvaamat- tomaksi ”vetoomuskaupanteoksi”, mikä saattaa asettaa virallisen tutkimuksen riippumattomuuden kyseenalai- seksi. Vaikka on esitetty perusteluja tällaisen kaupan- teon pitämiselle luottamuksellisena, TSK yhtyy komis- sion tiedonannossaan esittämään kantaan, että kun tehdään päätös sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä, tulee määräyksiä rikkoneen yrityksen nimi paljastaa, ja samoin se, miten paljon sakkoja on lievennetty. 4. 13. Vähämerkityksiset sopimukset Komissio on ehdottanut de minimis -säännön (määri- tellään liikevaihdon raja-arvo, jonka alittavat sopimuk- set katsotaan vähämerkityksisiksi) laajentamista koske- maan suuryrityksiä, joiden markkinaosuus on pienehkö. Ehdotuksesta käydään yhä laajoja neuvotteluja. TSK kannattaa kuitenkin liikevaihtoon perustuvan kriteerin poistamista ja ratkaisujen perustamista entistä enemmän yksittäisten yritysten markkinaosuuteen. TSK on jo antanut lausunnon vertikaalisia rajoituksia käsitte- levästä vihreästä kirjasta (1). Sen mielestä viiden prosen- tin raja-arvo on sopiva horisontaalisille sopimuksille ja 10 prosentin raja-arvo vertikaalisille sopimuksille. Vähämerkityksisiä sopimuksia käsittelevästä 4. 14. tiedonantoluonnoksesta on esitetty kritiikkiä kahdessa mielessä. Ensiksikin ehdotettu sopimustyyppien määri- telmä vaatinee tarkennusta. Toiseksi ”vakavien” rajoi- tusten käsite saattaa itsessään olla liian rajoittava. Komission tulisi miettiä, kuinka nämä käsitteet voitaisiin määritellä uudestaan, jotta lisättäisiin lainsäädännöllistä varmuutta ja selvennettäisiin niiden yleistä soveltamista. 4. 15. De minimis -säännön laajentaminen koske- maan kaikkia pk-yritysten toimia on myös myönteinen osoitus siitä, että on tärkeää kannustaa pk-yrityksiä käymään kauppaa yhteisön sisällä, ja että menettelyjen yksinkertaistaminen on hyödyllistä. (1) TSK:n 9. heinäkuuta 1997 antama lausunto, EYVL C 296, 29. 9. 1997, s. 19 Tiedonannossa myönnetään tutkimusten kohteena ole- ville yrityksille oikeus tutustua komission pääosasto IV:n hallussa oleviin kyseistä asiaa koskeviin asiakirjoihin, mutta tästä ei välttämättä ole tarpeeksi apua. Asetukseen 17 tehtävää laajaa tarkistusta odoteltaessa komission tulisi harkita tiedonannon muuttamista siten, että oikeus tutustua asiakirjoihin koskisi myös muualla komissiossa kuin pääosasto IV:ssä säilytettävä asiakirjoja. 4. 17. TSK on valmistellut lisäehdotuksen 85 artiklan soveltamisalaan kuuluvien menettelyjen parantamiseksi. Syynä on huoli komission menettelyjen oikea- aikaisuudesta, kun arvioidaan yksittäisten poikkeusten tekemistä tai epäämistä. Nykyistä asetuksen (ETY) N:o 17/62 mukaista menettelyä voitaisiin muuttaa lisäämällä siihen hakemuksen automaattista hyväksyntää vauhdit- tavia lausekkeita, eli soveltamalla samanlaisia periaattei- ta kuin fuusioiden valvontajärjestelmässä. Mikäli komis- sio ei ole tehnyt päätöstä esimerkiksi neljään kuukauteen ilmoitettuaan hakijalle hakemuksen saapumisesta, tulisi kyseinen hakemus hyväksyä automaattisesti. Tätä voi- taisiin täydentää asettamalla esimerkiksi yhden vuoden aikaraja, mikäli komissio päättää, että hakemusta tulee tutkia perinpohjaisesti. (Ehdotettu menettely on Ruotsin voimassaolevan kansallisen kilpailulainsäädännön kal- tainen). Voitaisiin antaa erityinen määräys sellaisten tapausten varalta, jolloin pidennetty ajanjakso on tar- peen hakemuksen yksityiskohtaista tutkimista varten. Poikkeustapauksissa voitaisiin sallia etukäteen määritel- ty, normaalia pidempi ajanjakso sellaisen perustellun kirjelmän nojalla, josta voidaan nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. 5. Kilpailupolitiikka ja tietoyhteiskunta 5. 1. Yksi nopeasti laajeneva, mahdollisuuksia tarjo- ava mutta myös ongelmia aiheuttava ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttava taloudellisen toiminnan ala on niiden yritysten kirjo, jotka ovat osa (niin sanottua) tietoyhteiskuntaa. Kuten komissio toteaa, uuden teknologian kehitys on nostanut esiin rajoittavaa käytäntöä ja määräävää asemaa koskevia kysymyksiä, jotka vapauttamiseen. Tämän lisäksi teknologian kehitys korostaa myös tarvet- ta paneutua huolellisesti mahdollisten fuusioiden vaiku- tuksiin. vaikuttavat markkinoiden 5. 2. Komission toimintaa vuonna 1996 sävytti paljolti yritysten uudelleenjärjestelysuunnitelmien tutkiminen. Hyväksyessään ranskalaisen France Telecomin ja saksa- laisen Deutsche Telekomin välisen Atlas-hankkeen sekä Atlasin ja Sprint Corporationin välisen Global One -hankkeen komissio edellytti muutoksia, joihin kuului mm. televiestintäperusrakenteen vapauttaminen, mikä osaltaan varmisti, etteivät kyseiset hankkeet poistaneet kilpailua. C 73/24 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 5. 3. Sama koski Unisource/Telefonica ja Uniworld -tapauksia, joihin komissio valmisteli myönteistä kantaa vuonna 1996. Vahvistusta odotetaan vuoden 1997 lo- pulla. 5. 4. Televiestintäalalla on niin Euroopan unionin alueella kuin muuallakin maailmassa tyypillistä tarve löytää tasapainotilanne, kun toisaalta on otettava huo- mioon perusrakenneverkon taloudelliset vaatimukset ja toisaalta palvelun toimittajille tarjottavat mahdollisuu- det käyttää verkon peruselementtejä hintaan, jota määrättäessä ei pyritä perusteettomasti rajoittamaan kilpailua. Komissio on osoittanut olevansa valmis puuttu- 5. 5. maan asiaan, mikäli nykyiset palvelun toimittajat laske- vat hintoja ankarasti kilpailluilla palvelulohkoilla ja tukevat samoja palveluja perimällä muista palveluista korkeampia maksuja, mikä tosiasiassa tarkoittaa asiak- kaiden käyttämistä hyväksi epäreilulla tavalla. 5. 6. Vuonna 1998 yhä monopoliasemassa olevat kan- salliset äänipuhelinpalvelujen toimittajat menettävät oikeutensa lainsäädännön keinoin suojattuun monopo- liin. Ennen vuotta 1998 on vaarana, että operaattorit vääristävät äänipuhelinmarkkinoita nostamalla koti- maisilta asiakkailta perittäviä hintoja. Komissio on tietoinen vaarasta, ja sen odotetaan ryhtyvän asianmu- kaisiin ehkäiseviin toimiin. 5. 7. TSK toivoo jäsenvaltioiden pystyvän varmista- maan, ettei tästä muodostu vakavaa ongelmaa, mutta suhtautuu samalla myönteisesti komission aielausu- maan. 5. 8. Koska televiestinnän vapauttaminen vaikuttaa kansainvälisesti, yritykselle käyttöoikeuden muiden verkkoihin sallivien ehtojen on oltava selkeät ja niiden tulee estää kilpailun vääristymistä. Komissiota pyy- detään tutkimaan tarkoin saksalaisten media-alan jättien Bertelsmannin ja Leo Kirchin viimeisimmät maksu-TV:tä koskevat fuusiosuunnitelmat ja estämään tästä aiheutuva alan monopolisoituminen. TSK huo- mauttaa komission julkaisseen tiedonantoluonnoksen kilpailusääntöjen soveltamisesta televiestintäalan liit- tymäsopimuksiin. TSK suhtautuu myönteisesti tähän aloitteeseen (1). 5. 9. Muissa lausunnoissaan TSK on kiinnittänyt huo- miota audiovisuaalisen alan (sisältää maa-, satelliitti- ja kaapelipalvelut) omistuksen keskittymisestä ja lisäänty- vistä yhteenliittymistä aiheutuviin ongelmiin. Komission tulee pitää mielessä entistä laaja-alaisemmat toimintalin- jakysymykset, jotka tulee ottaa huomioon määräävän markkina-aseman ja vaihtoehtoisille toimittajille avatta- vien riittävien toimintamahdollisuuksien ohella. Julki- sen politiikan aiheita on useita, kuten sen varmistaminen, että julkisen palvelun velvoitteista vastataan ja että ohjelmasisällön vähimmäisvaatimuksista pidetään kiin- ni. Monia ihmisiä kiinnostava asia on komission päätös kuulla useita tahoja kilpailusääntöjen soveltamisesta urheilulähetyksissä. TSK:n mielestä on löydettävä rat- kaisu, jotta yleisö saisi seuratakseen sovitun määrän jäsenvaltioissa yleistä kiinnostusta herättäviä merkittä- viä urheilutapahtumia. 6. Muita aloja, joihin kilpailupolitiikka vaikuttaa 6. 1. Komission kertomuksessa tarkastellaan liikenne- palvelujen kehittämistä, mm. linjalaivaliikenteen kon- sortioita, tällaisten konsortioiden maakuljetusten hinto- jen vahvistamista, kilpailijoiden välisten hintasopimus- ten sallimista tai kieltämistä sekä lentoyhtiöiden välistä yhteistyötä. Edellä mainituista aiheista kaksi herättää kysy- 6. 2. myksiä, joita komissio voisi tutkia tarkemmin. Kilpailupolitiikan kannalta lentokuljetukset ovat 6. 3. tällä hetkellä erityisen kiinnostavia. Vuodesta 1987 lähtien siviili-ilmailua on vapautettu asteittain, ainakin paperilla. Todellisuudessa lentoyhtiöiden välinen kilpai- lu on rajallista muutamia reittejä lukuunottamatta. Normaalia kilpailua saattavat ehkäistä ryhmäpoikkeuk- set hintaneuvotteluissa (asetus (ETY) N:o 1617/93), käytettävissä olevien lähtö- ja tuloaikojen vajaus, eräi- den lentoyhtiöiden edelleen saama valtiontuki, palvelu- jen yhdistämisen tarjoamien etujen vaikutukset alaan, yhteisten tunnusten käyttämisestä tehtyjen sopimusten leviäminen sekä lentoyhtiöiden ulkomaalaisomistuksen rajoittaminen. TSK pyytää komissiota arvioimaan Eu- roopan lentoliikennemarkkinoiden säännöstelyn purka- misen vaikutuksia. Ryhmäpoikkeus koskee 6. 4. linjalaivaliikenteessä myös eräitä linjalaivaliikenteen konsortioiden toimia (asetus (ETY) N:o 4056/86). Alan rakenne on muuttunut merkittävästi asetuksen hyväksymisen jälkeen. Konsor- tiot ja maailmanlaajuiset yhteenliittymät ovat nyt tärkeitä. Koska asetus ei ole määräaikainen, TSK pyytää komissiota arvioimaan merilinjaliikennepalveluja kos- kevien nykysäännösten vaikutuksia. 7. Valtion monopolit ja yksinoikeudet (1) TSK:n 28. toukokuuta 1997 antama lausunto, EYVL C 287, 22. 9. 1997, s. 8 Komissio on kertonut toimistaan, joilla pyritään 7. 1. varmistamaan kilpailun vapautuminen edelleen perintei- 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/25 sillä valtion monopolin alaisilla palvelualoilla kuten televiestinnässä, energia-alalla, postipalveluissa, tie- tyissä liikennepalveluissa, Itävallan valtion monopolin alaisilla aloilla (koskevat alkoholia ja tupakkaa) sekä Suomen ja Ruotsin valtion monopolin alaisilla aloilla (koskevat alkoholin myyntiä). 7. 2. Monissa tapauksissa kilpailun vapauttamistoi- mia tulee täydentää kyseisten yritysten toiminnan val- vonnalla kilpailun kannalta Euroopan unionin laajalla markkina-alueella. 7. 3. Näiden alojen vapauttamisesta tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella komissio on sitä mieltä, että ”vapauttamisen ja julkisten palveluiden tavoitteiden yhdistäminen on täysin toteutettavissa yhteisön nykyis- ten sääntöjen avulla. Tämän vuoksi komissio vastusti hallitustenvälisen konferenssin suunnitelmia muuttaa perustamissopimuksen 90 artiklaa”. 7. 4. Hvk:ssa harkittiin ehdotuksia 90 artiklan muut- tamisesta, mutta niitä ei hyväksytty kesäkuussa 1997. 7. 5. Periaatteessa myös TSK on sitä mieltä, ettei 90 artiklaan olisi voitu hyväksyä sellaisia muutoksia, jotka hvk:lle tehdyn ehdotuksen mukaisesti olisivat suojanneet joitakin valtionyrityksiä kilpailupolitiikan säännöiltä vähintään yhdessä jäsenvaltiossa, etenkin jos näin olisi luotu epäreilut kilpailuolosuhteet eri jäsenvaltioiden operaattoreiden välille. Asiaan liittyvässä laajemmassa, kaikille kansalai- 7. 6. sille tarkoitettujen yleispalvelujen vähimmäistason määrittelevien yhteisöpolitiikkojen laajuudesta käytä- vässä keskustelussa komissio ehdottaa, että asiaa tulisi tarkastella julkisen palvelusektorin vapauttamisen kan- nalta. TSK on antanut lausunnon yleishyödyllisiä palve- luja käsittelevästä komission tiedonannosta ja korosta- nut, miten tärkeää on ryhtyä asiaankuuluviin toimiin, jotta kaikki kuluttajat voisivat käyttää julkisia palve- luja (1). 7. 7. Komission ehdotus lisätä EU:n perussopimuksen 3 artiklaan uusi kohta tukee sen pyrkimyksiä laajentaa yleishyödyllisten palvelujen vähimmäistason käsitettä kattamaan ympäristöä, kuluttajapolitiikkaa ja Euroo- pan laajuisia verkkoja koskevat aloitteet. Uusi u kohta lisäisi ”myötävaikuttamista yleistä etua olevien palvelui- den edistämiseksi”. 7. 8. Vaikkei kyseistä suositusta hyväksytty Amster- damin hvk:ssa, päämäärä saavutettiin aiheesta ehdote- tun uuden, perussopimuksiin lisättävän 7 d artiklan avulla. (1) Tiedonanto yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa, EYVL C 281, 26. 9. 1996 sekä TSK:n lausunto, 29. toukokuu- ta 1997, EYVL C 287, 22. 9. 1997 TSK on muissa lausunnoissaan jo käsitellyt (3), energiaa (4), postipalveluja (5) ja 7. 9. televiestintää (2) lentokenttiä (6) koskevaa viimeaikaista lainsäädäntöä. 8. Sulautumien valvonta 8. 1. Euroopanlaajuisten markkinoiden muuttuessa yhä enemmän kaupankäynnin todellisuudeksi ei ole yllättävää, että yhä useammat yritykset näkevät etuna toimintojensa yhdentämisen sisämarkkinoiden hyödynt- ämiseksi. Tämä taloudellinen prosessi rohkaisee yrityk- siä sulautumiin ja yritysostoihin, jotka vaikuttavat yli rajojen. 8. 2. Komission velvollisuutena on varmistaa lain- säädäntävaltansa sallimissa rajoissa, että taloudellisen toiminnan tulokset hyödyttävät sekä kuluttajia että yrityksiä. On ilmoitettava ja tutkittava sellaiset rajan yli käytävään kauppaan vaikuttavat yrityssulautumat eli fuusiot, jotka saattavat antaa operaattorille mahdolli- suuden käyttää väärin markkina-asemaansa. Komission tulee tulkita aiottuja fuusioita tai yritysostoja vuoden 1989 sulautuma-asetuksen mukaisesti (7). Tammikuussa 1996 julkaistussa vihreässä kir- 8. 3. jassa käsiteltiin mm. seuraavia ehdotuksia sulautuma- asetuksen tarkistamiseksi: – vaadittujen liikevaihtoa koskevien raja-arvojen alen- taminen (koko maailmasta kertynyt liikevaihto 3 mil- jardia ecua 5 miljardin ecun sijasta ja yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto 200 miljoonaa ecua 250 miljoonan ecun sijasta); – alennettujen raja-arvojen (2,5 miljardia ja 100 miljoo- naa ecua) käyttöönottaminen keskittymille, joista on ilmoitettava vähintään kolmessa jäsenvaltiossa; – menettelyn laajentaminen kaiken itsenäiselle taloudel- liselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitaviin yhteis- yrityksiin; (2) Direktiivi matkaviestinnästä ja henkilökohtaisesta vies- tinnästä, EYVL L 20, 26. 1. 1996, jota edelsi TSK:n lausunto, EYVL C 15, 20. 1. 1996 (3) Direktiivi täydellisen kilpailun toteuttamisesta televiestint- ämarkkinoilla, EYVL L 74, 22. 3. 1996, jota edelsi TSK:n lausunto, EYVL C 39, 12. 2. 1996 (4) Direktiivi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä jota edelsi TSK:n säännöistä, EYVL L 27, 30. 1. 1997, lausunto, EYVL C 73, 15. 3. 1993 (5) Ehdotus tiedonannoksi postialaan sovellettavista kilpai- lusäännöistä, SEC(95) 830 final, 26. 7. 1995; TSK:n lausunto, EYVL C 174, 17. 6. 1996 (6) Direktiivi pääsystä maahuolinnan markkinoille yhteisön lentoasemilla, EYVL L 272, 25. 10. 1996, jota edelsi TSK:n lausunto, EYVL C 301, 13. 11. 1995 (7) Asetus 4064/89, 21. 12. 1989 C 73/26 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 – niiden edellytysten helpottaminen, joilla asian käsitte- ly siirretään komissiosta jäsenvaltiolle ja päinvastoin. 9. Valtiontuki: yleiskatsaus TSK on antanut ehdotuksista pääosiltaan myön- 8. 4. teisen lausunnon (1). 8. 5. Ministerineuvosto ei voinut hyväksyä määrä- enemmistöä vaativia ehdotuksia kokonaisuudessaan niiltä osin kuin niissä ehdotettiin komissiolle ilmoitetta- vien tapausten liikevaihdon raja-arvojen alentamista. Komission toimivallalle on kuitenkin sovittu uudet sitä laajentavat ehdot (ks. asetus (ETY) N:o 1310/97). Komissio voi analysoida entistä useampia fuusioehdo- tuksia, joihin sovelletaan alhaista raja-arvoa ja silloin, kun asia voi koskea kolmea tai useampaa jäsenvaltiota. 8. 6. Koska eräät fuusioasetuksen muuttamista koske- van alkuperäisen ehdotuksen kriittiset näkökohdat eivät saaneet jäsenvaltioiden välitöntä hyväksyntää, TSK ehdottaa komissiolle sovitun EU-politiikan ja jäsenval- tioiden velvollisuuksien välisen tasapainon tarkistamista entistä perusteellisemmin. Tässä yhteydessä voitaisiin samanaikaisesti paneutua tarkistetun fuusioasetuksen päätöksentekomekanismien tarkistamiseen ja edellä kohdasta 4. 8 eteenpäin koosteena esitettyihin kilpailupo- litiikasta tehtyihin ehdotuksiin. 8. 7. TSK on tarkastellut komission tutkimien fuusio- ehdotusten yhteenvetoja (kohdat 140–157) ja on tyyty- väinen tiedon esittämiseen lyhennelmänä. Komitea tote- aa, että fuusioehdotusten arvioinnin tuloksena tehdyissä päätöksissä on otettu huomioon erityisesti kuluttajien edut. 8. 8. TSK toteaa tyytyväisenä EU:n ulkopuolella ta- pahtuvia fuusioita tutkitun silloin, kun ne olisivat saattaneet aiheuttaa vakavaa haittaa kilpailulle EU:ssa (kuten Boeing-McDonnell Douglasin tapauksessa). Kuten tässä lausunnossa on jo todettu (ks. kohta 2. 8), tutkinnan jälkeen tulee huolehtia siitä, että valvotaan kaikkien ehtojen noudattamista (esimerkiksi ettei Boeing tee asiakkaittensa kanssa yksinoikeussopimuksia toimi- tuksista). 8. 9. Kun komissio tutkii fuusioehdotuksia yksityis- kohtaisesti, TSK pelkää, että menettely pitkittyy joskus tarpeettomasti. Komitean mielestä komission tulisi hyväksyä, että päätökset tulisi tehdä mahdollisuuksien mukaan etukäteen määritellyssä ajassa. (1) TSK:n lausunto, EYVL C 295, 7. 10. 1996 9. 1. Euroopan unionissa valtioiden eri alojen yrityk- sille myöntämä rahoitus- ja verotuki on yleistä. Valtion- tukea säännellään erityisesti perussopimusten 92 ja 93 artiklassa määrätyin ehdoin. Yhdentyneillä sisämark- kinoilla valtiontuki voi kuitenkin vääristää kilpailua ja luoda kuvan yritysten välisen tilanteen epätasapuolisuu- desta, kun jotkin yritykset saavat ja toiset eivät saa valtiontukea. 9. 2. Vaikka komission uusimmassa katsauksessa (ks. 10 luku) on korostettu huolta siitä, että valtiontuen vaihteluväli on liian suuri, valtiontuen säännöstelyä koskevia sääntöjä tarkistettaessa on ymmärrettävä pa- remmin ne olosuhteet, joissa valtiontuki on oikeutettua ja missä määrin sitä on saatavissa. Yhteisymmärryksen saavuttamiseksi on eräitä vaikeita kysymyksiä tutkittava uudelleen. 9. 3. Eräs yksinkertaisimmista kannatettavista pe- riaatteista on, että valtiontuki saattaa olla oikeutettua, kun normaalien talous- (tai markkina)voimien epäsuo- tuisa vaikutus yhteiskuntaan tai ympäristöön on suurem- pi kuin tuen mahdollisesti aiheuttaman kilpailuvääris- tymän vaikutukset. Vastaavasti periaate tekee mahdolli- seksi, että valtiotuella voidaan luoda tai ylläpitää työlli- syyttä alueilla, joilla vallitsee korkea työttömyys tai joilla on käynnissä rakenneuudistus muiden muutosten vuoksi. Valtiontukea voidaan käyttää myös silloin, kun tavoitteena on nopeuttaa tietyn teollisuudenalan, alueen tietyntyyppisten yritysten kehitystä (esimerkiksi tai tukea pk-yritysten kehittämistä). 9. 4. Samalla kun halutaan vähentää valtiontuen määrää ja kustannuksia suhteessa sovittuihin tavoittei- siin, EU:ssa ollaan kiinnostuneita myös välttämään epätoivottuja kilpailuvääristymiä, jotka aiheutuvat val- tavalla tiontuen käyttämisestä epäasianmukaisella eräissä maissa sekä eräillä alueilla ja teollisuudenaloilla. Valtiontuen sallitun määrän ja myöntämisperusteiden yhdenmukaistaminen on hyväksyttävää. Komitea on yhä vakuuttuneempi siitä, että tarkistettaessa valtiontuen vaikutusta olisi otettava huomioon eroavuudet verotuk- sessa sekä muut suoran taloudellisen tuen muodot. 9. 5. Komissio ehdotti neuvostolle marraskuussa 1996, että sen tulisi valmistella ehdotuksia kahdeksi asetukseksi perussopimuksen 94 artiklan perusteella, minkä neuvosto hyväksyi. Ensimmäisessä asetuksessa koonnetaan valtiontuen menettelyt; toisessa annetaan 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/27 komissiolle mahdollisuus tehdä tietyissä olosuhteissa tietyn tyyppisten tukien kohdalla (ympäristö, pk- yritykset, T&K, koulutus ja työllisyystuki) poikkeus ilmoittamisvelvollisuudesta, koska tiettyjen ehtojen täyttyessä tällaisen tuen voidaan katsoa olevan yhteenso- piva yhteismarkkinoiden kanssa. 10. 4. Tiettyjen tukimuotojen (esimerkkinä mainitta- koon luotto- ja korkotakuut, oman pääoman sijoittami- nen ja muita edullisempi verotuspaikka) kustannuksia on tietenkin luonnostaan vaikea ilmaista määrällisesti, ja ne täytynee aina laskea subjektiivisesti. Tämä on tietenkin lisäperuste pyytää jäsenvaltioita tekemään tukitarjouksistaan entistä avoimempia (2). 9. 6. TSK suhtautuu katsaukseen myönteisesti ja toi- voo sitä kuultavan, kun valtiontuen kehykseen esitetään muutoksia ehdotettujen neuvoston virallisten päätösten yhteydessä (joista yleensä pyydetään TSK:n lausuntoa) ja hyväksyttäessä jäsenvaltioiden käytettäväksi virallisia menettelytapasääntöjä ja -ohjeita (jotka eivät muutoin kuuluisi TSK:n tutkittavaksi). Keskustelussa tulee tar- kastella myös valtiontuen suhdetta rakennerahastojen ja koheesiorahaston asemaan ja toimiin, joita tarkistetaan parhaillaan. 9. 7. Kertomuksen tärkeä tavoite on tehostaa Euroo- pan unionin keinoja auttaa muita köyhempiä alueita sekä alueita, joiden avainalat kärsivät lamasta ja paran- taa näiden alueiden asukkaiden elinoloja ja työllisyys- näkymiä. 10. Viides yleiskatsaus valtiontuista (1) 10. 1. Viides yleiskatsaus valtiontukiin on niin perin- pohjainen arviointi kuin mihin komissiolle on mahdollis- ta ottaen huomioon, miten vaikeaa on saada jäsenval- tioilta tietoa ja todeta välillisen tai verotuksen kautta saadun tuen määrä. TSK toteaa tyytyväisenä komission saaneen katsauksen päätökseen, vaikkakaan kaikki aine- isto ei kaikilta osin ole niin luotettavaa kuin olisi ollut toivottavaa. 10. 2. Viidennessä yleiskatsauksessa käsitellään teh- dasteollisuudelle ja tietyille muille aloille myönnettyä valtiontukea sekä arvioidaan, että jäsenvaltiot (tuolloin 12 jäsentä) käyttivät vuonna 1994 yli 95 miljardia ecua vuodessa valtiontukeen tehdasteollisuudelle, maatalou- teen (YMP:n hintatakuut poissulkien), liikenteeseen, kalatalouteen ja hiilikaivosteollisuuteen. Pelkästään teh- dasteollisuus sai 43 miljardia ecua vuodessa. 10. 3. Koska tämän kaltaisella tutkimuksella on suuri merkitys tulevaisuuden toimintalinjoja hahmoteltaessa, ja viidennessä yleiskatsauksessa esitetyn tiedon laatu on parempaa kuin aiemmissa katsauksissa, TSK toivoo komission jatkavan työtä standardoidussa muodossa kaksivuotisjaksoin, ja epätäydellistä tai riittämätöntä tietoa toimittavia jäsenvaltioita vaaditaan parantamaan tiedon laatua ja määrää. (1) KOM(97) 170 lopull. 10. 5. Viidennessä yleiskatsauksessa esitetyn arvion mukaan valtion maksaman tuen kustannukset ovat tuen suuruutta, sen suuret. Komissio on käsitellyt keskittymistä ja jakautumista tietyille aloille ja valtioit- tain sekä yleistä suuntausta, joka komission mielestä ei osoita sen toivomaa tuen laskua. 10. 6. Viides yleiskatsaus vahvistaa joka tapauksessa, että vuonna 1994 yksinomaan tehdasteollisuudelle myönnettiin 43 miljardia ecua vuoden 1993 hinnoissa laskettuna. Tämä vastaa 3,8 prosenttia teollisuuden jalostusarvosta, 1 472 ecua alan työntekijää kohti ja 20,7 prosenttia jäsenvaltioiden välisen viennin arvosta. Tämän suuruinen tuki voi selvästi vaikuttaa jäsenvaltioi- den välisen kaupankäynnin ehtoihin. 10. 7. Voidaan kuitenkin huomauttaa, että nämä kaik- kien jäsenvaltioidenkin (12) käytettävissä olleet yleisin- dikaattorit osoittavat valtiontuen merkityksen mutta eivät kuvaa sen vaikutuksia tiettyihin alueisiin tai aloihin. Valtiontuki vastasi esimerkiksi 3,8 prosenttia koko tehdasteollisuuden jalostusarvosta. Vielä ei ehkä pystytä tekemään yksityiskohtaisia laskelmia, mutta on selvää, että luku olisi korkeampi, mikäli se mittaisi valtiontuen arvoa suhteessa valtiontukea saaneiden yri- tysten saavuttamaan arvonlisään. Tämä on erityisen merkittävää silloin, kun vain tietyt alueet (tai tietyt alat) kansantaloudessa ovat oikeutettuja valtiontukeen. 10. 8. Osasta muille aloille myönnettävästä tuesta päätetään kyseistä alaa koskevien erityisehtojen perus- teella. Esimerkiksi rautatiealalla myönnettävään valtion- tukeen vaikuttaa suuresti se, miten liikennöitsijä täyttää julkisen palveluvelvoitteen ja yhteiskunnalliset velvoit- teet, ja tuen määrä on yli 32,6 miljardia ecua vuosittain. Hiilikaivosteollisuuden tukeminen maksaa 13,2 miljar- dia ecua vuosittain. Näille aloille myönnettävien tukien voidaan katsoa perustuvan kriteereihin, jotka eroavat käsitteellisesti tehdasteollisuuteen sovellettavista kritee- reistä. (2) On tietysti ymmärrettävä, miten valtiontuki vaikuttaa EU:n ulkopuolisissa maissa sekä miten se vaikuttaa yritysten päätöksiin, jotka ovat välillisesti merkittäviä EU:n politii- kan kannalta. OECD:n katsaus teollisuuden valtiontukeen (1996) ja siihen verrattavien organisaatioiden julkaisut osoittavat, miten hyödyllistä on asettaa EU:n tilanteesta tehty katsaus kansainväliseen yhteyksiinsä. C 73/28 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 10. 9. Melkein puolet eli 45 % valtiontuen kokonais- määrästä kohdistetaan tehdasteollisuuteen. Tulevien teollisuus-, alue- ja kilpailupolitiikkojen kannalta teh- dasteollisuudelle maksettava tuki on keskeinen kysymys. 10. 10. Viidennessä yleiskatsauksessa esitetty aineisto teollisuudelle maksettavan tuen suuntauksesta ja määrästä ei ole niin vakuuttava kuin TSK olisi toivonut. Komissio päättelee esimerkiksi, että vuosina 1990–1994 ”aiemmin havaittu asteittainen väheneminen näyttää päättyneen” (kohta 9), mutta päätelmä tehdään ottamat- ta erikseen huomioon Saksan ”uusille” osavaltioille osoitettuja lisämäärärahoja. Mikäli näitä summia ei oteta huomioon, koska niiden vuoksi tämän vuosikym- menen luvut eivät ole keskenään vertailukelpoisia, olivat vuosien 1993/1994 vuosikustannukset alhaisemmat kuin vuosina 1990–1992. Tiedossa oleva vuotuinen arvo vuoden 1993 hintoina laskettuna oli hieman alle 29 mil- jardia ecua sekä vuonna 1993 että vuonna 1994 verrattu- na vuoden 1990 yli 40 miljardiin ecuun. Tässä ei kuitenkaan oteta huomioon tuen todennäköistä uudel- leenjakoa Saksassa itäisten osavaltioiden hyväksi. Vaikka komissio pohtiikin erityisesti valtion- 10. 11. tuen ansioita ja sen laajuutta, tarkoittaisi tehdasteolli- suudelle myönnettävän vertailukelpoisen tuen jatkuva aleneminen sitä, että edistystä on tapahtunut, ja sillä voi olla vaikutusta politiikan suuntaamiseen. 10. 12. Uusien osavaltioiden mukanaolo vaikuttaa myös muihin analyysin osiin. Yksi karu päätelmä (kohta 38) on, että ”tapauskohtaisten” tukitoimien osuus on kasvanut vuoden 1990 luvusta eli 7 prosentista 36 prosenttiin vuonna 1994. Ilman kommenttia ”tämä tuki koostuu pääasiassa yritysten pelastamiseen ja raken- nemuutokseen tarkoitetusta tuesta ja Treuhandanstaltin myöntämistä tuista (uusille osavaltioille)” tämä näyttäisi viittaavan siihen, että mainittuna ajanjaksona tapahtui merkittävä politiikan suunnanmuutos. Komission olisi voinut odottaa tarjoavan tämän aineiston helpommin ymmärrettävässä muodossa. Johtopäätösten tekemisek- si tarvitaan tietoa ”tapauskohtaisen” tuen myöntämi- sestä kussakin jäsenvaltiossa sekä erityisesti tietoa Sak- san muutosten vaikutuksista. 11. Viidennen yleiskatsauksen herättämät linjakysy- mykset 11. 1. Viidennen yleiskatsauksen ja muun komission julkaiseman aineiston perusteella voidaan todeta komis- sion korostavan tietojensa pohjalta seuraavia päätelmiä: b) Tarvitaan toimia Euroopan taloudelliseen kohee- sioon haitallisesti vaikuttavien jäsenvaltioiden har- joittamien tukipolitiikkojen vastapainoksi. Keskei- sesti sijaitsevat rikkaat alueet saavat 85 % koko tuesta, kun taas koheesiomaiden osuus Irlantia lukuunottamatta on laskussa. c) Komissio ehdottaa uusia ohjeita jäsenvaltioiden myöntämälle aluetuelle. Yhden ehdotuksen odote- taan koskevan taloudellisen tuen sallittujen enim- mäismäärien alentamista kolmanneksella. d) Komissio aikoo ehdottaa EU:n tavoitteita tukevien tukijärjestelmien hyväksymismenettelyn yksinker- taistamista. e) Komissio ehdottaa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja uudelleenorganisointiin suunnatta- vaa tukea koskevien säännösten tiukentamista enti- sestään. f) Komissio aikoo ehdottaa yleisohjeita, jotka antaisi- vat komissiolle valtuudet sellaisten yksittäistapaus- ten tutkimiseen, joissa tukea aiotaan maksaa suuri summa ja jotka saattavat vääristää kilpailua mer- kittävästi. 11. 2. Jokainen ehdotus herättää kysymyksiä, jotka on tutkittava perinpohjin ennen kuin tehdään päätöksiä valtiontukea koskevien muutosten suunnasta ja laajuu- desta. 11. 3. Viides yleiskatsaus auttaa asettamaan kysymyk- set todelliseen perspektiiviin: jako jäsenvaltioiden (ja niissä eri tasoilla toimivien hallintorakenteiden) vastuu- alueiden ja komission edustamien yhteisön vastuualuei- den välillä. 11. 4. Katsaus lisää myös valtiontuen laajuudesta käytävän keskustelun tietopohjaa ja auttaa arvioimaan komission näkemystä, että myönnetyn tuen määrä on liian suuri eikä laske kyllin nopeasti. 11. 5. ”Muita köyhempien” jäsenvaltioiden saaman rahoituksen laajuudesta ja lähteistä käytävä keskustelu on keskeisen tärkeää ja liittyy myös politiikan linjakysy- myksiin. Näille jäsenvaltioille esimerkiksi talousarvion käytettävissä olevat määrärahat ovat tärkeämpi näkö- kohta kuin valtiontuen sallittu enimmäismäärä. Yh- teisön talousarviosta jaettavaa rahoitusta koskevien EU:n politiikkojen tulee tästäkin syystä olla entistä selkeämpiä, myönnetäänpä rahoitus rakennerahastois- ta, koheesiorahastosta tai muista uudistetuista rahoitus- lähteistä. 11. 6. Hiljattain pidetty koheesiopolitiikka-konfe- renssi antoi hyödyllisen alkusysäyksen näiden kysymys- ten käsittelylle. Agenda 2000:n julkaiseminen on tarjo- nnut mahdollisuuden pohtia niitä välittömästi uudel- leen. a) Vuoropuhelu jäsenvaltioiden kanssa on tarpeen täsmällisten tavoitteiden asettamiseksi ja aikataulun luomiseksi tukibudjettien alentamiselle ja komission omille toimille. 11. 7. TSK toivoo, että kutakin näistä aiheista käsi- tellään komission nyt alulle panemassa valtiontukipoli- tiikan rajoja koskevassa selvitystyössä. Euroopan parla- 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/29 mentin ohella Euroopan kansalaisia todennäköisesti laajimmin edustavana elimenä TSK on valmis antamaan panoksensa tähän keskusteluun ja odottaa komission kuulevan sitä aikaisessa vaiheessa. Tässä selvitystyön alkuvaiheessa komission tu- 11. 8. lisi TSK:n mielestä määrittää periaatteet, joille politii- kasta tehtävien päätösten tulee rakentua. TSK palauttaa komission mieleen erityisesti vuonna 1996 julkaistun ensimmäisen koheesiokertomuksen merkityksen; TSK on antanut kyseisestä asiakirjasta lausunnon (1). Lisäksi TSK suosittelee kahden seikan erotta- 11. 9. mista toisistaan: 1) miten yhteisö osallistuu alueja elinkeinopolitiikkojen yhteydessä valtiontukea koske- vien suuntaviivojen laatimiseen sekä 2) miten yhteisö tarjoaa rahoitusta tukeakseen asianmukaisia politiikko- ja jäsenvaltioissa tai niiden tietyillä alueilla. Ensiksi mainittu seikka on hyvin merkittävä toimintalinjojen koordinoimisessa koko yhteisön alueella, ja erityisesti rikkaampien jäsenvaltioiden kannalta asia koskee toi- mintojen järjestämistä läheisyysperiaatteen mukaisesti. Jälkimmäinen seikka on puolestaan yhteisön talousar- vion uudistamisesta käytävän keskustelun ydinkysy- myksiä. 11. 10. TSK panee merkille ristikkäisiä jännitteitä komission ehdotuksessa, joka koskee yksittäisille elin- keinohankkeille myönnettävän valtiontuen sallittua määrää koskevien suuntaviivojen tarkistamista. Miten varmistetaan, että 1) tuki on sallittua vain (joko uusille tai pelastustoimenpiteiden kohteina oleville) yrityksille, jotka ovat elinkelpoisia ja jotka eivät tarvitse jatkuvaa tukea, että 2) tuen määrä on tarpeeksi korkea korjaa- maan tietyn elinkeinoalan tai alueen alunperin epäedulli- sen aseman, että 3) tuen enimmäismääriä alennetaan asteittain ja että 4) tuki vähentää taloudellista ja sosiaa- lista jälkeenjääneisyyttä määrätyillä alueilla ja elinkeino- aloilla. Komission on mitä pikimmin julkaistava ehdo- 11. 11. tuksia suuntaviivoiksi tuen käytöstä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja organisoimiseksi uudelleen. Nykyisen toimintalinjojen voimassaolo päättyy vuoden 1997 lopussa. TSK myöntää, että on löydettävä tasapai- no vaikeuksissa olevien yritysten työpaikkojen turvaami- sen ja yritysten kilpailuaseman säilyttämisen välillä. Kestävän työllisyyden maksimoiminen toteuttamiskel- poisissa hankkeissa on pidettävä tavoitteena, mutta on vältettävä vaaraa, että lyhyen aikavälin hyötynäkökoh- dat asetetaan pitkän aikavälin tavoitteiden edelle. 11. 12. Tapauksissa, jolloin uuden yrityksen käynnist- ämiseksi tai vanhan yrityksen säilyttämiseksi tarvittavan avun määrä on todennäköisesti hyvin suuri, TSK suosit- telee komissiolle aputoimien tutkimista tarkoin kilpailu- kykyisen toimintayksikön eloonjäämismahdollisuuk- sien tarkistamiseksi. Jäsenvaltion suorittaman, komis- sion fuusiovalvonnassa ja muilla erityisaloilla käyttä- miin menettelyihin perustuvan markkinatilanteen selvityksen tulisi koskea kaikkien toimialojen yrityksiä ja siihen tulisi sisältyä tutkimus tukitoimien vaikutuksista muiden saman alan yritysten kilpailuasemaan. 12. Valtiontukea koskevat toimet vuonna 1996 12. 1. Vuotta 1996 koskeva kertomus kilpailupolitii- kasta heijastaa alkanutta ja laajenevaa poliittista keskus- telua valtiontuen tarkistamisesta ja on selostus komis- sion toimista vuoden aikana. On ryhdytty moniin toimiin, jotka selventävät tuen arvioinnissa 92 ja 93 artik- lan mukaisesti käytettäviä nykykriteereitä. 12. 2. Pyrkiessään vähentämään puuttumistaan ilmoi- tettuun tukeen, joka ei todennäköisesti olisi laajuudel- taan merkittävää eikä vääristäisi kilpailua EU:ssa, ko- missio laati tiedonannon vähämerkityksisestä (”de mini- tuesta (2) sekä antoi uudet suuntaviivat pk- mis”) yrityksiin kohdistettavasta valtiontuesta, jossa otetaan käyttöön aineettomille investoinneille mahdollisesti tek- nologian siirron muodossa (3) annettava tuki. Lisäksi esitettiin puitteet valtiontuen laajentamiselle koskemaan taantuneilla taajama-alueilla sijaitsevia yrityksiä (4). 12. 3. TSK suhtautuu myönteisesti näihin aloitteisiin, joiden avulla komissio pystyy keskittymään paremmin vaikeimpiin valtiontukeen liittyviin kysymyksiin. TSK toivoo komission kuitenkin laajentavan tämän kaltaisiin kannustimiin oikeutettujen toimien piiriä, kun ensin on jonkin aikaa kerätty kokemuksia määrätyille taantuneil- le taajama-alueille myönnettävää tukea koskevien säännösten helpottamisesta. 12. 4. Viime vuonna komissio hioi edelleen toimia, jotka oikeudellisesti ja teknisesti katsotaan tueksi ja jotka siten kuuluvat 92 artiklan 1 alakohdan soveltamis- alaan. TSK:n mielestä oli aiheellista esittää ne neljä kriteeriä, joiden kaikkien on täytyttävä ennen kuin 92 artiklan 1 alakohtaa voidaan soveltaa. (1) TSK:n lausunto, EYVL C 206, 7. 7. 1997 (2) EYVL C 68, 6. 3. 1996 (3) EYVL C 213, 23. 7. 1996 (4) SEC(96) 1706/2 C 73/30 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 12. 5. Neljästä kriteeristä kolme ei todennäköisesti tule aiheuttamaan kiistaa. Tuen on tuotettava yritykselle etua, tuen myöntäjänä tulee olla valtio tai sen tulee olla valtiolähtöinen ja tuen tulee vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. mista samanlaisin järjestelyin kuin ne, jotka yleensä koskevat muita teollisuudenaloja (ks. vuosikertomuksen kohta 194). Päätöstä lykättiin vuoteen 1997. Koska alan kilpailu on ankaraa, TSK kehottaa varovaisuuteen, jottei muutos kuluta alan yritysten elinvoimaa ja vähennä niiden tarjoamia työpaikkoja. 12. 6. Neljännen kriteerin kohdalla asia ei ole yhtä selvä. Siinä edellytetään, että tuen avulla tulee suosia tiettyjä yrityksiä tai tiettyjen tuotteiden valmistamista. TSK toteaa, että ehtoa voidaan tulkita monin eri tavoin. Mahdollisen eron havainnollistamiseksi komission tulisi selvittää, olisiko tuki olemassa, mikäli jäsenvaltio ulot- taisi tuen ainoastaan valmistajiin eikä muihin yrityksiin vai olisiko tuki olemassa vain, mikäli sitä sovellettaisiin pienteollisuuteen? Komissio perustaa kantansa kaikille yrityksille avointen ”yleisten” toimenpiteiden ja rajatulle ryhmälle avointen ”erityisten” toimenpiteiden välillä olevaan eroon. Ero ei kuitenkaan kelpaa suoraksi vastaukseksi vaan tarvitaan selvennyksiä. TSK ehdottaa, että komissio selvittää, miten termi ”tietyt yritykset” tulee määritellä. ”Tietyille 12. 7. yrityksille” myönnettävän tuen määrittely on tuottanut komissiolle jatkuvia vaikeuksia. Vuonna 1996 asia liittyi työkustannuksen alentamiseksi myönnettävästä tuesta tehtäviin päätöksiin. Komissio on päättänyt, että jäsenvaltioiden toimet työkustannusten alentamiseksi eivät kuulu 92 artiklan 1 alakohdan sovellusalaan. Tietyillä teollisuudenaloilla työkustan- nusten alentaminen sen sijaan kuuluisi kyseisen artiklan piiriin. Yksityiskohdat on julkaistu selittävässä tiedo- nannossa (1). TSK on tyytyväinen tilanteen selventämi- seen. 12. 8. Komissio harjoittaa erityisiä tukipolitiikkoja, jotka liittyvät useisiin aloihin kuten laivanrakennus-, teräs-, hiili-, moottoriajoneuvo-, tekokuitu- ja vaatetus- ja tekstiiliteollisuuteen sekä liikenteeseen, maatalouteen ja kalatalouteen. TSK katsoo, että näitä politiikkoja on sovellettu johdonmukaisesti vuonna 1996. 12. 9. TSK pahoittelee kuitenkin, että kaikki osallistu- jat eivät vielä ole ratifioineet ehdotettua OECD:n tuke- maa laivanrakennusteollisuutta koskevaa kansainvälistä sopimusta. Yhdysvaltojen viivyttely on tehnyt sopimuk- sen tulevaisuuden epävarmaksi. TSK muistuttaa komis- siota aiemmasta lausunnostaan, jossa komitea ehdottaa, että tällaisen viivytyksen sattuessa komissio esittää vaihtoehtoisia ehdotuksia mahdollisimman pian. Komi- tea toteaakin, että uusi asetusluonnos on julkaistu (2). 12. 11. TSK on pannut merkille, että työllisyystuen hyväksyttävyyden määrittelevät suuntaviivat ovat tuot- taneet tiettyjä tuloksia ensimmäisenä soveltamisvuonna. Se on todennut myös ympäristönsuojeluun liittyvän tuen myönteiset vaikutukset. 12. 12. Komissio on kiinnittämässä huomiota ”suo- rien ulkomaisten investointien” kilpailua vääristävään vaikutukseen yhteisössä (ks. vuosikertomuksen 224 koh- ta), ja myös TSK on huolestunut asian johdosta. TSK:n mielestä on tärkeää, että aihe on nostanut esiin monimut- kaisia kysymyksiä: a) annetaanko tukea ja b) milloin verrattuna c) investoinnin sijaintiin. TSK pyytää komis- siota kuulemaan laajalti eri tahoja ennen lopullisten johtopäätösten tekemistä tällaisissa tapauksissa myön- nettävää tukea koskevien nykysäännösten soveltuvuu- desta. 13. Vuoden 1997 näkymät 13. 1. Komissio on lisännyt vuoden 1996 kertomuk- sensa loppuun tiivistelmän vuodelle 1997 suunnitelluista toimista. TSK on tyytyväinen, että komissio kertoo toiminnastaan yhä avoimemmin. 13. 2. Monet lainsäädäntötyön painopisteistä ovat loogista jatkoa tässä lausunnossa edellä käsitellyille politiikoille. Myös TSK:n mielestä ne ovat varsin mer- kittäviä. Komitea esittää kuitenkin vakavan huomautuk- sen, että eräiden politiikkojen tarkastelu ansaitsee avoi- men ja perinpohjaisen keskustelun ennen lopullisia päätöksiä. Komitea pyytää mahdollisuutta lausua mieli- piteensä erityisesti valtion-, alakohtaisen ja alueellisen tuen myöntämistä koskevista säännöistä. 13. 3. TSK on tyytyväinen, että tehokas toimeenpano- politiikka tunnustetaan yhä välttämättömämmäksi kil- pailupolitiikan menettelyjen laajentuessa ja muuttuessa yhä monimutkaisemmiksi. 12. 10. TSK on todennut, että neuvoa-antavassa tutki- muksessa on suositeltu tekstiili- ja vaatetusteollisuuden erityisten alakohtaisten ohjeiden kumoamista ja korvaa- 14. Päätelmät (1) EYVL C 1, 3. 1. 1997 (2) EYVL C 153, 22. 5. 1997 14. 1. TSK arvostaa suuresti, että komissio on julkais- sut nopeasti kilpailupolitiikkaa koskevan kertomuksen (1996) ja valtiontukia tarkastelevan viidennen yleiskat- sauksen (vrt. kohta 1. 5). 9. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 73/31 14. 2. Maailmanlaajuisen kaupan merkityksen kas- vaessa TSK on erityisen kiinnostunut komission suosi- tuksesta, että Maailman kauppajärjestö WTO:n tulisi asettaa työryhmä kehittämään maailmanlaajuisia kilpai- lusääntöjä. TSK toivoo, että komissio kehittää edelleen kilpailukysymyksiä maailmanlaajuisesti käsittelevää lähestymistapaansa, politiikkojaan ja menetelmiään (kohta 3. 5). Työnsä tueksi komission tulisi pyytää muissa valtioissa sijaitsevia EU:n toimistoja keräämään tietoa siitä, miten kilpailupolitiikkaa kehitetään muual- la, usein EU:n yritysten kannalta epäsuotuisasti. 14. 3. Tässä lausunnossa tarkastellaan useita kilpailu- politiikan näkökulmia, joita hahmotellaan vuoden 1996 kertomuksessa. Siinä esitetään myös TSK:n ensireaktioi- ta valtiontukia käsittelevään viidenteen yleiskatsauk- seen. Komitea toivoo komission harkitsevan lausun- nossa tehtyjä ehdotuksia kehittäessään tärkeää työtään edelleen eli varmistaessaan, että kilpailupolitiikka toimii unionin kansalaisten eduksi. 14. 4. nittää komission huomion seuraaviin päätelmiin: TSK haluaa erityisesti (ja muun muassa) kiin- – Määräävää asemaa EU:ssa arvioida pelkästään EU:n sisäisten markkinajärjestelyjen kan- nalta, jos kyseiset markkinat ovat kansainvälisiä (3. 4). tulisi ei – Tarkistettaessa valtiontuen vaikutusta olisi otettava huomioon eroavuudet verotuksessa sekä muut suoran taloudellisen tuen muodot (9. 4). Tässä olisi otettava huomioon talousneuvoston joulukuussa 1997 sopimat toimintaohjeet. – Valtiontuen vaikutusten tarkistusten yhteydessä on otettava selkeästi esille myös työllisyyskysymys. – Valtiotuen suhde rakennerahastojen ja koheesiora- haston rooliin ja toimiin tulisi tarkistaa. – Olisi tehtävä selvä ero kahden seikan välillä: 1) miten yhteisö osallistuu alue- ja elinkeinopolitiikkojen yh- teydessä valtiontukea koskevien suuntaviivojen laati- miseen sekä 2) miten yhteisö tarjoaa rahoitusta tukeakseen asianmukaisia politiikkoja jäsenvaltioissa tai niiden tietyillä alueilla (11. 9). – Komission tulisi kuitenkin laajentaa tämän kaltaisiin kannustimiin oikeutettujen toimien piiriä, kun ensin on kerätty kokemuksia määrätyille taantuneille taaja- ma-alueille myönnettävää tukea koskevien sään- nösten helpottamisesta (12. 3). – Komission tulisi selventää, miten tehdään ero yleisten toimenpiteiden ja erityistuen välillä, koska kyseessä ovat eri yritysryhmät (12. 6). – Olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin, joilla varmis- tetaan, että EU:n kilpailupolitiikkaa ja valtiontukipo- litiikkaa kehitetään kussakin jäsenehdokkaana ole- vassa valtiossa jo ennen laajentumista (3. 8). 14. 5. TSK toteaa lausunnossaan esittämiensä ehdo- tusten olevan tärkeitä myös keskusteltaessa heinäkuussa 1997 julkaistusta Agenda 2000:sta, joka tulee vaikutta- maan ensi vuosituhannen kilpailu-, alue-, teollisuus- ja maatalouspolitiikkoihin. – Yhteisön kilpailulainsäädäntö tulisi siirtää kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöön, minkä jälkeen jäsenval- tioiden viranomaisten tulisi soveltaa sitä erikseen määritellyissä tapauksissa (4. 10). – Kun sopimuksia annetaan tutkittavaksi 85 artiklan mukaisesti, menettelyä voitaisiin muuttaa lisäämällä siihen hakemuksen automaattista hyväksyntää vauh- dittavia lausekkeita, eli soveltamalla samanlaisia peri- aatteita kuin fuusioidenvalvontajärjestelmässä (4. 17). 14. 6. Monet kilpailupolitiikan merkittävimmistä ky- symyksistä ovat kehittyneet viime vuosina, joten nyt voi olla sopiva aika tarkistaa kilpailupolitiikan soveltamista. Yleisperiaatteita voitaisiin tarkistaa ja jakaa niiden perusteella vastuuta toimeenpanosta niin, että se sallii sekä hajauttamisen että läheisyysperiaatteen soveltami- sen. Näin voitaisiin tehostaa avoimuutta, kiinnittää enemmän huomiota kuluttajien tarpeisiin ja kehittää pk-yritysten osuutta. – Valtiontuki (ja yhteisön myöntämä tuki) tulisi suunna- ta huolellisesti ja kurinalaisesti, jolloin minimoidaan vaikutukset kilpailuun, rajoitetaan erilaisten tukien laajuutta ja vähennetään valtiontuen määrää mahdol- lisuuksien mukaan. 14. 7. Koska maailmanlaajuistuminen vaikuttaa kil- pailuun entistä enemmän, TSK ehdottaa, että komission tulisi laajentaa kilpailupolitiikkaa käsittelevää vuosiker- C 73/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 9. 3. 98 tomustaan katsauksella tärkeimmissä kilpailijaval- tioissa harjoitettavaan kilpailupolitiikkaan erityisesti silloin, kun kilpailijamaiden toimet saattavat vaikuttaa EU:n alueella sijaitsevien yritysten toimintaedellytyksiin. Bryssel, 10. joulukuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Koheesiorahaston vuosikertomus 1996” (98/C 73/07) Komissio päätti 25. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”Koheesiorahaston vuosiker- tomus 1996”. Asian valmistelusta vastannut aluekehityksen, yhdyskuntasuunnittelun ja maankäytön jaosto antoi lausuntonsa 18. marraskuuta 1997. Esittelijä oli José Bento Gonçalves. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 1997 pitämässään 350. täysistunnossa (joulukuun 10. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 2. Yleistä 1. 1. Kertomuksen aihe 2. 1. Kertomukseen tehdyt parannukset Kertomuksessa kuvaillaan edellisvuosina aloitettuja, parhaillaan käynnissä olevia toimia, jo loppuunsaatettu- ja sekä suunnitteilla olevia toimia ja tarkastellaan entistä perusteellisemmin ja kokonaisvaltaisemmin koheesiora- hastotoimenpiteitä ja niiden vaikutuksia taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Koheesion rahoitusvälineestä ja sittemmin koheesiora- haston vuosikertomuksista aiemmin antamiensa lausun- tojen mukaisesti TSK on tyytyväinen tämänvuotiseen kertomukseen tehtyihin parannuksiin ja varsinkin siihen, että vuosikertomus on järjestelmällinen, avoin ja koko- naisvaltainen, minkä ansiosta kunkin toimenpiteen ku- lusta saa selkeämmän kuvan. 1. 2. Kertomuksen rakenne 2. 2. Eri rahastojen välinen toiminta Vuosikertomuksen esitystavassa on otettu huomioon Euroopan parlamentin ja TSK:n aikaisempina vuosina esittämät huomautukset varsinkin siten, että ehdollisuu- den soveltamista sekä tiedotus- ja mainontatoimia pa- rantavia toimenpiteitä on kuvattu jäsennellysti. 1. 2. 1. Kertomukseen sisältyy erittäin syrjäisillä alueilla toteutettuja toimia käsittelevä osuus ja rahaston toimien vaikutusten arviointia käsittelevä osuus. Koheesiorahaston ja rakennerahastojen (EAKR, ESR, EMOTR, KOR) välisen toiminnan ja niiden täydentä- vyyden vertailumenettelyt ovat parantuneet, joten kerto- muksesta saa kokonaiskäsityksen tukitoimista ja niiden yhteiskunnallisista, taloudellisista ja ympäristövaiku- tuksesta. Investointihankkeiden ennakkoarvion avulla 2. 2. 1. komissio haluaa varmistaa hankkeiden vaikutusten ja


title: REGOLAMENTO (CE) N. 2462/97 DELLA COMMISSIONE del 10 dicembre 1997 che modifica i prezzi rappresentativi e i dazi addizionali all'importazione per taluni prodotti del settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Effekterna av införandet av euron på kapitalmarknaderna"

eurovoc_concepts:
capital market
euro
financial market
monetary cooperation
monetary policy

formats: html pdf print

text: 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/141 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Effekterna av införandet av euron på kapitalmarknaderna” (98/C 73/32) Den 4 juli 1997 beslöt Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om följande meddelande: ”Effekterna av införandet av euron på kapitalmarknaderna”. Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 5 december 1997. Föredragande var Robert Pelletier. Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 106 röster för, 4 röster emot och 10 nedlagda röster. Det remitterade meddelandet är ett resultat av det arbete som utförts av en expertgrupp under A. Giovannis ordförandeskap. I meddelandet formuleras i första hand de tekniska rekommendationerna beträffande redenomi- nering till euro av obligationer, aktier och derivatinstru- ment och beträffande den marknadspraxis som bör tillämpas på den nya eurobaserade marknaden. 1. Allmänna kommentarer 1. 1. Man måste i detta sammanhang understryka vikten av marknadspraxis, dvs. marknadsaktörernas självreglerande verksamhet. Det är av den anledningen som kommissionen klokt nog har beslutat att i hög grad ta fasta på experternas synpunkter. 1. 1. 1. Marknaden har uttryckt behov av rekommen- dationer och inte av lagstiftning, och den metod kommis- sionen valt uppfyller detta behov. Experterna från olika medlemsstater har utarbetat en rad tekniska rekommendationer som utgör en sammanfattning av olika marknadsaktörers uppfattningar om vilken grad av harmonisering som krävs vid införandet av en eurobaserad värdepappersmarknad som skall vara så likvid och överblickbar som möjligt. 1. 2. Metoden är pragmatisk och framsynt och beaktar olika nationella traditioner, praxis och normer som alltjämt styr de inhemska marknaderna och varav några med nödvändighet måste finnas kvar även efter den 4 januari 1999. 1. 2. 1. Kommissionen måste i detta avseende lovordas för att ha rådgjort med ett mycket stort antal organisatio- ner som representerar marknadsaktörerna. 1. 3. De undersökningar som Ekonomiska och sociala kommittén genomfört har i flertalet fall bekräftat den ståndpunkt som kommissionen intagit. Detta bekräftar att marknadsaktörerna har ett internationellt och ge- mensamt synsätt på marknadernas funktion: obligatio- ner, räntemarknad, aktier, derivatinstrument osv. i sitt meddelande varit angelägen om att yttrandet inte blir onödigt långt. Kommittén har därför valt att endast ta upp de frågor där den kan bidra med ett ”mervärde”. Att en fråga inte berörs innebär att Ekonomiska och sociala kommittén stöder de lösningar som föreslagits av kommissionen. 1. 5. I kommissionens meddelande förklaras åskådligt de ytterst invecklade processerna i samband med införan- det av euron på kapitalmarknaderna. Ekonomiska och sociala kommittén vill uttrycka sin uppskattning till kommissionen för att ha satt in denna sida av monetära unionen i ett helhetsperspektiv med sitt meddelande (1) om de praktiska aspekterna på införandet av euron. Det 1. 6. sistnämnda meddelandet kompletterar mycket väl det meddelande som är föremål för detta yttrande genom att det behandlar rättsliga problem i samband med euron, beskattning, redovisning osv. 2. Särskilda kommentarer 2. 1. Obligationsmarknaden 2. 1. 1. I december 1995 beslutade Europeiska rådet i Madrid att all ny offentlig omsättningsbar skuld från och med början av etapp tre av EMU skall emitteras i euro, vilket är en nödvändig förutsättning för finans- marknadernas övergång till euro från och med den 4 januari 1999. Detta beslut var otillräckligt. De i processen ledande medlemsstaterna har därefter medde- lat att de avser att göra en avsevärd redenominering av sin utestående skuld till euro från och med denna tidpunkt, vilket kommer att skapa en kritisk massa som kan förväntas garantera marknadernas likviditet och referenskurser i euro. Till dags dato har Frankrike och Belgien förklarat att de skall redenominera sin skuld. Tysklands regering har å sin sida antagit ett lagförslag den 24 september 1997 som medger redenominering av 730 miljarder tyska mark. Handel på marknaderna för repor och derivatinstrument kommer därmed att kunna bedrivas under optimala villkor genom att man som underlag tar en stor mängd redenominerade värde- papper. Ekonomiska och sociala kommittén har inför 1. 4. den mängd tekniska frågor som kommissionen tar upp (1) KOM(97) 497, 1. 10. 1997. Se också kommitténs yttrande om detta meddelande. C 73/142 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 2. 1. 2. I vissa länder kommer emellertid några statliga emissioner som bjuds ut till allmänheten att finnas kvar i den nationella valutaenheten. 2. 1. 3. Statsobligationsmarknadens likviditet, över- blickbarhet och effektivitet kommer därmed att förbätt- ras i de flesta länder genom att skuldbevis och obligatio- ner noteras och avvecklas i euro. Denna redenominering av den utestående statsskulden kommer tveklöst att leda till redenominering av stora privata skuldbelopp. Däremot kommer lån med dålig likviditet och på små belopp att förbli denominerade i den nationella valutaenheten fram till förfallodagen. DE HUVUDSAKLIGA METODERNA FO¨ R REDE- NOMINERING 2. 1. 4. Att euron inte motsvarar ett avrundat värde kommer att skapa avsevärda omställningsproblem för företag, enskilda och marknader: man kan till exempel svårligen tänka sig att värdepapper skulle ha ett värde med två decimaler. Sådana värden underlättar inte för fysiska personer att handla på marknaden. I en sådan situation skulle många länder efter att ha omräknat till cent senare vid försäljning på marknaden avrunda beloppen till färre decimaler, t. ex. 1, 10 eller 100 euro. 2. 1. 5. Ekonomiska och sociala kommittén anser att den omsättningsbara skulden kan redenomineras anting- en enligt metoden med avrundning till närmaste cent, eller enligt metoden med renominalisering till en euro med betalningskompensation. Båda dessa metoder har vissa fördelar. 2. 1. 5. 1. Nationella bestämmelser måste emellertid införas för att undvika att innehavare av värdepapper missgynnas skattemässigt. Värdepapperen kommer i detta fall att noteras och omsättas utifrån en euromultipel (100, 1 000. ). 2. 1. 8. Oavsett vilken metod man väljer förutsätter redenomineringen avrundning. Hänsyn behöver tas till avrundningseffekterna på fyra nivåer: — Individuella portföljer. — De finansiella institutens portföljer. — Depåhållare. — Den totala volymen emitterade värdepapper. 2. 1. 9. Den metod som framhålls i rapporten är metoden ”nedifrån och upp”. En fördel med denna metod är att den inte innebär en förändring av emissions- kursen och minskar risken för avrundningsskillnader eftersom den tillämpas direkt på kundens innehav (omräkningen görs på varje individuellt innehav). I motsats till vad som antyds i meddelandet är metoden med avrundning till ett lägre eurobelopp och kompensa- tionsbetalning en ”nedifrån och upp” -metod. Analysen i kommissionens meddelande bör korrigeras i detta avseende. 2. 1. 10. De tre övriga metoder som beskrivs i rappor- ten kommer enligt ESK:s uppfattning att vara de som används minst. 2. 1. 11. Medlemsstaterna håller på att fastställa de olika metoderna för att redenominera statsskulden, vilket bekräftas av undersökningar utförda av den europeiska banksammanslutningen. Det är viktigt att kommissionen på detta område samlar in tekniska uppgifter som bekräftats av de enskilda medlemsstaterna och ger dem allmän spridning. 2. 1. 6. D e c i m a l m e t o d e n 2. 2. Marknadspraxis En obligation med ett värde på 2 000 nationella valutaen- heter skulle kunna redenomiseras, i till exempel fallet Frankrike, till en obligation med ett värde på 312,60 euro, det vill säga 2 000/6,39795 (omräkningsfaktor med 5 decimaler) och avrundat till närmaste cent. En konsekvens av denna omräkningsoperation är att det utestående skuldbeloppet i euro inte blir ett heltal. 2. 2. 1. Det är nödvändigt att harmonisera marknads- praxis för att öka effektiviteten och överblickbarheten. 2. 2. 2. berör: De huvudsakliga beräkningskonventionerna — beräkning av räntedagar, — kupongfrekvens, 2. 1. 7. M e t o d f ö r r e d e n o m i n e r i n g m e d — affärsdagar, k o m p e n s a t i o n s b e t a l n i n g — avveckling i euro. Om vi håller oss till det franska exemplet redenomiseras en obligation med ett värde på 2 000 nationella valutaen- heter till 312 obligationer med ett nominellt värde på 1 euro, det vill säga 2 000/6,39795 (omräkningsfaktor med 5 decimaler) med betalning av en kompensation på 60 cent. Konsekvensen av denna omräkningsoperation är att det utestående skuldbeloppet i euro blir ett heltal, vilket kommer att förstärka likviditeten och göra det lättare för allmänheten att förstå redenomineringen. De branschförbund som företräder dessa marknader har definierat marknadspraxis som det råder bred enighet om och som snabbt kommer att bli referenser för den inre marknaden. 2. 2. 3. Rekommendationerna i rapporten om dessa olika punkter välkomnas men kräver särskilt beträffande I rapporten affärsdagarna nationella bestämmelser. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/143 understryks för övrigt med rätta att denna harmonisering är tids- och kostnadskrävande. 2. 3. Aktiemarknaden Aktiemarknaderna har fler nationella särdrag 2. 3. 1. än obligationsmarknaderna. De berör en mängd småspa- rare som har investerat i värdepapper antingen direkt eller via kollektiva fondplacerare. Den grundläggande arbetshypotesen i medde- 2. 3. 2. landet är emellertid att en enda valuta kommer att användas för börsnoteringar, dels av olika juridiska skäl, dels för att förenkla aktiehandeln och öka allmänhetens förståelse. 2. 3. 3. Man bör underlätta för företagen att redenomi- nera sitt aktiekapital till euro. Denna process kommer säkerligen att bero mer på införandet av bokföring i euro än på aktiernas notering i euro. Det vore ändå önskvärt att redenomineringen av aktiekapitalet kunde göras så smidigt som möjligt. Nationell lagstiftning skulle kunna införas i detta avseende och göra det möjligt för företagsledningen att, om den så önskar, besluta om redenominering av det egna kapitalet till euro utan att kalla till bolagsstämma. 2. 3. 4. tal har fyra huvudalternativ: Ett företag som vill redenominera sitt aktiekapi- — På obestämd tid ge aktierna ett nominellt värde i euro som inte rundas av. — Räkna om aktiernas nominella värde med avrund- ning till närmaste cent. — A¨ ndra det nominella värdet till ett avrundat eurobe- lopp och på så vis få ett gemensamt nominellt värde. — Gå över till aktier utan nominellt värde. 2. 3. 4. 1. Med tanke på skillnaderna i lagstiftning beträffande ändring av aktiekapitalet vore det lämpligt att utforma en rekommendation i avsikt att ge bolags- stämman eller styrelsen befogenhet att besluta om sådana förändringar. Ekonomiska och sociala kommittén anser att 2. 3. 5. övergång till aktier utan nominellt värde bör främjas. Lagstiftning är på väg att utformas på detta område i samtliga länder, vilket bör uppmuntras. I den allmänna delen om aktiemarknaden 2. 3. 6. påpekar kommissionen med rätta att ”emittenterna har en tendens att huvudsakligen inrikta sig på den egna nationella aktiemarknaden”. 2. 3. 7. Däremot bör man nyansera bedömningen att ”åtminstone på kort sikt kommer införandet av den gemensamma valutan och bortfallet av växelkursrisken inom euroområdet inte att förändra det förhållande mellan emittenter och respektive hemmamarknad som nu råder”. 2. 3. 8. Med hänsyn till den ökade konkurrens som följde på direktivet om investeringstjänster är det viktigt att inte underskatta konsekvenserna av att det öppnas en omfattande euromarknad som uppfyller de internatio- nella emissionsnormerna. Detta kommer att leda till ökade krav på emittenter beträffande noteringar, redo- visning, lönsamhetskvoter, publicering av emissioner osv, krav som kommer att tendera att utestänga medel- stora företag från marknaden eftersom de inte klarar att konkurrera med storföretagen på euromarknaden och förlorar det tidigare tillträdet till den nationella mark- naden. 2. 3. 9. Behöriga myndigheter skulle behöva göra en grundlig undersökning av vilka konsekvenser globalise- ringen av euromarknaden får för de europeiska små och medelstora företagens finansieringsvillkor. 2. 4. Derivatmarknaderna 2. 4. 1. Huvudproblemet i detta sammanhang gäller kontinuitet för avtal. Rådets båda förordningar om införandet av euron (1) kommer att bidra till en stabil rättslig grund för inledningen av etapp tre av EMU. Vissa länder, t. ex. USA, har infört nationell lagstiftning på området. 2. 4. 2. Kommittén gläder sig över de rättsliga analyser som kommissionen genomfört, eftersom dessa bekräftar att de avtal som slutits i valutor som ersätts av euron, också skall fortsätta att äga giltighet i tredje land, tack vare att man tillämpar ”lex monetae”, en rättslig princip som är allmänt erkänd på finansmarknaderna. Det återstår emellertid att bekräfta dessa analyser i vissa länder av mindre betydelse. 2. 4. 3. ESK anser att kommissionen bör göra en omfattande informationsinsats gentemot tredje land och förklara dessa problem för att undvika att handeln störs av missförstånd. 2. 5. Referenskurser 2. 5. 1. Idag utfärdar många nationella paneler refe- renskurser. På sikt kommer införandet av euron att leda till att referenskurser i nationella valutaenheter försvinner. 2. 5. 2. Branschförbund som företräder kreditinstitu- ten och marknadsaktörerna har tagit initiativet till att inrätta en Euribor. På samma sätt har Europeiska (1) ”Rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron” (antagen på grundval av artikel 235 i EG-fördraget), EGT L 162, 19. 5. 1997. ”Utkast till rådets förordning om införandet av euron” (förordningen godkändes av rådet den 7 juli 1997 och kommer att antas, på grundval av artikel 109 l. 4 i fördraget, så snart som beslutet om medlemsstaternas införande av euron har fattats), EGT C 236, 2. 8. 1997. C 73/144 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 monetära institutet accepterat att räkna fram en Euri- mean som skall förmedlas av den europeiska bankorga- nisationen. Samtliga branschorganisationer som företrä- der kreditinstituten medverkar vid bildandet av referens- kurspaneler. 2. 5. 3. Principen att skapa referenskurser för euroom- rådet på grundval av ett representativt urval av banker i området gör det möjligt att få tillgång till referenskurser i euro för de nya avtalen från och med 1999. Det är lämpligt att de nationella referenskurserna avskaffas i länder där den nationella lagstiftningen så tillåter eller, om de finns kvar, att de inte offentliggörs i någon större omfattning. Detta är en viktig förutsättning för utvecklingen av en gemensam finansmarknad. Principen om avtalens kontinuitet innebär inte 2. 5. 4. att de nuvarande referenskurserna måste finnas kvar efter den 4 januari 1999, under förutsättning att ett index som ligger nära den tidigare referenskursen finns och kan ersätta den. 2. 6. Kassakrav (1) Avsevärda ansträngningar görs för att finans- 2. 6. 1. marknaden skall fungera effektivt. Att införa kassakrav skulle allvarligt äventyra utvecklingen av en gemensam eurobaserad finansmarknad. 2. 6. 2. Ekonomiska och sociala kommittén vill under- stryka risken att dessa verksamheter störs och flyttas till marknader för euro utan kassakrav. Det förefaller särskilt oroande att utvecklingen av en gemensam eurobaserad finansmarknad bestraffas och att euro- marknaden av regleringsskäl tvingas utvecklas utanför de länder som deltar i Ekonomiska och monetära unionen. (1) Se också Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 24 mars 1993 om kassakrav på den inre marknaden (föredragande: Meyer-Horn), EGT C 129, 10. 5. 1993, s. 10 Bryssel den 10 december 1997. 2. 7. Beskattning 2. 7. 1. Ekonomiska och sociala kommittén delar kom- missionens åsikt att ”oavsett vilken harmoniseringsnivå som uppnås för marknadskonventioner och -praxis kommer det fortfarande att förekomma snedvridningar till följd av olika nationella skattesystem”. Ekonomiska och sociala kommittén anser däre- 2. 7. 2. mot inte att det är möjligt att invänta att införandet av euron leder till ökad medvetenhet om snedvridningarna innan man försöker finna en lösning på en situation som blivit oacceptabel i konkurrenshänseende. 2. 7. 2. 1. Ekonomiska och sociala kommittén vill där- för framhålla betydelsen av de åtgärder som kommissio- nen nyligen föreslagit, eftersom det på grundval av dessa bl. a. skulle upprättas en uppförandekodex avsedd att förhindra skadlig skattekonkurrens. 3. Slutsatser Ekonomiska och sociala kommittén vill under- 3. 1. stryka det remitterade meddelandets höga kvalitet. ESK hoppas att kommissionen även i sin framtida verksamhet skall vara lyhörd för marknadsaktörernas synpunkter och inte tillgripa lagstiftning som med all sannolikhet kommer för sent i förhållande till marknadspraxis. 3. 1. 1. De initiativ som tagits av branschförbunden visar att de har förmåga att själva harmonisera de marknadsregler som krävs för att utveckla en överblick- bar och likvid eurobaserad finansmarknad. 3. 2. Ekonomiska och sociala kommittén betonar att det är nödvändigt att nästan dag för dag följa utvecklingen av marknadspraxis, som befinner sig i ständig förändring. 3. 3. Ekonomiska och sociala kommittén skulle genom sina ledamöters kunskaper kunna bistå kommis- sionen med kvalificerat tekniskt stöd om de problem som återstår att lösa inför införandet av euron på finansmarknaden. ESK uttrycker också sitt önskemål att medverka i hela arbetsprocessen i samband med införandet av euron. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3897/97 af Amedeo AMADEO til Rådet. Brutale handlinger begået af soldater fra EU-landene i Somalia

eurovoc_concepts:
Somalia
UNO
civil defence
civil war
civilian victim
cruel and degrading treatment
multinational force
violence

text: 8. 6. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 174/153 (98/C 174/227) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-3897/97 af Amedeo Amadeo (NI) til R(cid:229)det (10. december 1997) Om: Brutale handlinger beg(cid:229)et af soldater fra EU-landene i Somalia Under henvisning til forespłrgsel E-2488/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE), hvori der stilles spłrgsm(cid:229)l om »Hvad R(cid:229)det agter at foretage sig som reaktion p(cid:229) disse uhłrte overgreb beg(cid:229)et af soldater fra EU-medlemsstater (endda grundl(cid:230)ggerstaterne), idet der er tale om handlinger, der neds(cid:230)tter Unionens generelle omdłmme og viser, at EU(cid:146)s erkl(cid:230)ringer om »beskyttelse af menneskerettighederne« er uden indhold« bedes R(cid:229)det oplyse, om den ogs(cid:229) under henvisning til resultaterne af en undersłgelse foretaget af Det Italienske Forsvarsministerium og efter at direktłren for »Panorama« har erkl(cid:230)ret at have udsendt falske oplysninger straks kan afgive svar, s(cid:229)ledes at fredsstyrker udsendt til Somalia og navnlig soldater fra det kendte Folgore ikke forh(cid:229)nes? Det spłrgsm(cid:229)l, som det (cid:230)rede parlamentsmedlem rejser, hłrer ikke under R(cid:229)dets kompetence. Svar (26. februar 1998) (98/C 174/228) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-3898/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (11. december 1997) Om: Brutale handlinger beg(cid:229)et af soldater fra EU-landene i Somalia Under henvisning til forespłrgsel E-2488/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE), hvori der stilles spłrgsm(cid:229)l om »Hvad R(cid:229)det agter at foretage sig som reaktion p(cid:229) disse uhłrte overgreb beg(cid:229)et af soldater fra EU-medlemsstater (endda grundl(cid:230)ggerstaterne), idet der er tale om handlinger, der neds(cid:230)tter Unionens generelle omdłmme og viser, at EU(cid:146)s erkl(cid:230)ringer om »beskyttelse af menneskerettighederne« er uden indhold« bedes R(cid:229)det oplyse, om den ogs(cid:229) under henvisning til resultaterne af en undersłgelse foretaget af Det Italienske Forsvarsministerium og efter at direktłren for »Panorama« har erkl(cid:230)ret at have udsendt falske oplysninger straks kan afgive svar, s(cid:229)ledes at fredsstyrker udsendt til Somalia og navnlig soldater fra det kendte Folgore ikke forh(cid:229)nes? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Joao de Deus Pinhero (14. januar 1998) Kommissionen fłlger udviklingen i undersłgelsen af beskyldningerne om den d(cid:229)rlige behandling af somaliere under FN’s mission »Restore Hope«. Undersłgelsen gennemfłres af myndighederne i de lande, hvis styrker har deltaget i FN’s mission. Kommsissionen łnsker at głre opm(cid:230)rksom p(cid:229) den v(cid:230)sentlige rolle, som EU og de p(cid:229)g(cid:230)ldende lande har spillet ved udsendelsen af fredsbevarende styrker i forbindelse med operation »Restore Hope«, der har v(cid:230)ret medvirkende til at redde tusindvis af menneskeliv. (98/C 174/229) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-3901/97 af Carlo Secchi (PPE) til Kommissionen (27. november 1997) Om: Reklameforbud mod affłringsmidler i Italien Er Kommissionen bekendt med, at det italienske sundhedsministeriums l(cid:230)gemiddelkomite· har besluttet at (cid:230)ndre den nuv(cid:230)rende klassificering af affłringsmidler fra kategorien OTC til de ikke- receptpligtige l(cid:230)gemidler, som det til forskel fra den fłrstn(cid:230)vnte kategori ikke er tilladt at reklamere for?