title: Rådets förordning (EG) nr 11/98 av den 11 december 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 684/92 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss

eurovoc_concepts:
bus
carriage of passengers
common transport policy
freedom to provide services
international transport
transport licence

text: 8. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 4/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 11/98 av den 11 december 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 684/92 om gemensamma regler för interna- tionell persontransport med buss EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artikel 75. 1 i detta, (4) Definitionen av de olika typer av internationell trafik med buss bör förenklas och förbättras; denna trafik kan delas in i kategorierna linjetrafik, speciell regul- jär trafik och tillfällig trafik, begreppet pendeltrafik kan således utgå. med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och med beaktande av följande: (1) Enligt artikel 75. 1 a i Fördraget innebär införandet av en gemensam transportpolitik bland annat upprät- tande av gemensamma internationell persontransport på väg. regler för (2) Sådana regler finns i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om gemensamma regler för internationell persontransport med buss (4). (3) I artikel 20 i förordning (EEG) nr 684/92 anges att kommissionen före den 1 juli 1995 skall rapportera till rådet om genomförandet av nämnda förordning och att rådet, före den 1 januari 1997, på förslag av kommissionen, skall fatta beslut om regler om för- enkling av förfarandena, däribland, med beaktande av rapportens slutsatser, om ett avskaffande av tillstånds- systemet. (1) EGT C 203, 13. 7. 1996, s. 11 och EGT C 107, 5. 4. 1997, s. 3. (2) EGT C 66, 3. 3. 1997, s. 23). (3) Europaparlamentets yttrande av den 28 november 1996 (EGT C 380, 16. 12. 1996, s. 40), rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 april 1997 (EGT C 164, 30. 5. 1997, s. 1). Europaparla- mentets beslut av den 16 juli 1997 (EGT C 286, 22. 9. 1997, s. 85). (4) EGT L 74, 20. 3. 1992, s. 1. (5) Ett system för tillträde till marknaden utan tillstånds- krav bör anges för all tillfällig trafik, för speciell reguljär för egen räkning. trafik liksom för all transport (6) Kravet på tillstånd för linjetrafik bör behållas samti- digt som en viss flexibilitet införs i villkoren för att bedriva denna trafik. (7) För att bevara konkurrensen mellan olika transport- sätt bör, efter en viss tidsfrist, prioriteringen av järnväg avskaffas när trafik med buss etableras. (8) För att förenkla kontrollen av trafikverksamheten bör utförandet av all internationell persontransport på väg för andras räkning underställas ett gemenskaps- tillstånd som inrättas enligt en harmoniserad modell och utfärdas enligt ett snabbt och effektivt admini- strativt förfarande. (9) Det är nödvändigt att mjuka upp vissa angivna tids- frister när det gäller förfarandet vid utfärdande av tillstånd. (10) Det åligger medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för genomförandet av denna förordning, bland annat när det gäller påföljder, vilka bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. (11) Det bör anges att kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté vid antagandet av åtgärder för genomförandet av förordningen om transportdoku- ment. (12) En lämplig tidsfrist för införandet av gemenskapstill- ståndet bör anges. L 4/2 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 1. 98 (13) Tillämpningen av denna förordning bör följas upp på läggas fram av grundval av en rapport som skall kommissionen. 2. Artikel 3. 1 första strecksatsen skall ersättas med följande: HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. ”— i etableringsstaten har tillstånd att bedriva linje- trafik, trafik eller speciell inbegripet tillfällig trafik med buss,”. reguljär 3. Följande artikel skall infogas: Artikel 1 ”Artikel 3a Förordning (EEG) nr 684/92 ändras på följande sätt: Gemenskapstillstånd 1. I artikel 2 skall — i punkt 1. 1 följande stycke läggas till: ”Trafikens reguljära karaktär påverkas inte av att villkoren för att bedriva trafiken anpassas. ”, — punkt 1. 2 d utgå, — i punkt 1. 3 orden ”insättande av extrafordon och körning med ökad turtäthet” utgå, — punkt 2 utgå, — punkt 3. 1 ersättas med följande: ”3. 1. Med tillfällig trafik avses sådan trafik som utgör linjetrafik, inbegripet speciell reguljär trafik, och som särskilt inriktad på befordran av grupper som har bildats av arrangören eller av transportföretaget. är För anordnande av parallell eller tillfällig trafik som är jämförbar med befintlig linje- trafik och vänder sig till linjetrafikens kund- krets krävs i tillstånd enligt avsnitt II. ”, förfarandet — punkt 3. 2 utgå, — i punkt 3. 4, andra stycket orden ”efter samråd med medlemsstaterna” ersättas med ”enligt förfa- randet i artikel 16a”, — punkt 4 ersättas med följande: ”4. Transport för egen räkning Med transport för egen räkning avses sådana transporter utan vinstsyfte eller kommersiellt syfte som ordnas av en fysisk eller juridisk person om — transportverksamheten endast är en sido- verksamhet för den fysiska eller juridiska personen, och — de fordon som används, ägs eller har köpts på avbetalning eller hyrts med långtids- kontrakt av den fysiska eller juridiska personen samt framförs av en anställd hos den fysiska eller juridiska personen eller av den fysiska personen själv. ”. 1. För att utföra internationella persontransporter med buss skall ett transportföretag som uppfyller vill- koren i artikel 3. 1 inneha ett gemenskapstillstånd, utfärdat av de behöriga myndigheterna i etablerings- medlemsstaten i enlighet med modellen i bilagan. i original, vilket skall 2. De behöriga myndigheterna i etableringsmed- innehavaren lämna ut gemen- lemsstaten skall till skapstillståndet förvaras av transportföretaget, samt lika många bestyrkta kopior som gemenskapstillståndets innehavare har fordon som används för att bedriva internationella person- transporter, och som antingen disponeras i kraft av eget ägande eller på annat sätt, särskilt efter att ha köps på avbetalning, hyrts eller leasats. Gemenskapstillståndet skall utfärdas i transport- 3. företagets namn. Det får inte överlåtas. En bestyrkt kopia i fordonet och skall visas upp på begäran av en behörig kontrollant. av gemenskapstillståndet skall medföras Gemenskapstillståndet skall utfärdas för fem år 4. och skall kunna förnyas. Gemenskapstillståndet skall ersätta det doku- 5. ment som utfärdas av de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten som intyg på att transport- företaget är godkänt på marknaden för internationella persontransporter på väg. 6. De behöriga myndigheterna i etableringsmed- lemsstaten skall när en ansökan om tillstånd inkom- mer, och i fortsättningen, åtminstone vart femte år, eller kontrollera om transportföretaget uppfyller fortfarande uppfyller villkoren i artikel 3. 1. 7. Om villkoren i artikel 3. 1 inte är uppfyllda skall de behöriga myndigheterna i etableringsmedlems- staten avslå en ansökan om att utfärda eller förnya gemenskapstillståndet och ange sitt avslagsbeslut. skälen för 8. Medlemsstaterna skall svara för att den som ansöker om eller innehar ett gemenskapstillstånd kan överklaga ett avslagsbeslut eller beslut om att återkalla tillståndet, som har fattats av de behöriga myndighe- terna i etableringsmedlemsstaten. 8. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 4/3 9. Senast den 31 januari varje år skall medlemssta- terna underrätta kommissionen om hur många trans- portföretag som var innehavare av ett gemenskapstill- stånd den 31 december föregående år och om hur många bestyrkta kopior, svarande mot antalet fordon i trafik vid den tidpunkten. 10. Medlemsstaterna får besluta att gemenskapstill- ståndet även skall vara giltigt för utförande av natio- nella transporter. ” 4. Artikel 4 skall ersättas med följande: ”Artikel 4 Tillträde till marknaden Tillstånd krävs inte för sådan tillfällig trafik som 1. definieras i artikel 2. 3. 1. 2. Tillstånd krävs inte för sådan speciell reguljär trafik som definieras i artikel 2. 1. 2, om den omfattas av ett avtal som har träffats mellan arrangören och transportföretaget. På samma sätt krävs inte tillstånd för färd utan 3. passagerare i samband med sådan transport som avses i 1 och 2. 4. För sådan linjetrafik som definieras i artikel 2. 1. 1 första stycket och för sådan speciell reguljär trafik som inte omfattas av ett avtal som har träffats mellan arrangören och transportföretaget krävs tillstånd i enlighet med artiklarna 5–10. Bestämmelserna om transport för egen räkning 5. fastställs i artikel 13. ” 5. Överskriften till avsnitt II skall ersättas med följande: ”LINJETRAFIK SOM KRÄVER TILLSTÅND”. 6. I artikel 5 skall — punkt 1, andra stycket, första meningen ersättas med följande: ”Om flera företag har gått samman för att bedriva linjetrafik skall tillståndet utfärdas i samtliga före- tags namn. ”. — punkt 5 ersättas med följande: ”5. Tillstånden berättigar tillståndshavarna att bedriva linjetrafik i alla de medlemsstater genom vars territorier färdvägen går. ”. — följande stycke införas: ”6. Den som bedriver linjetrafik kan använda extrafordon för att klara av tillfälliga situationer och undantagssituationer. I detta fall skall transportföretaget sörja för att följande dokument finns i fordonet: — En kopia av tillståndet för linjetrafik. — En kopia av avtalet mellan den som bedriver företag som tillhanda- linjetrafiken och det håller extrafordon, eller motsvarande doku- ment. — En bestyrkt kopia av gemenskapstillståndet utfärdat till den som bedriver linjetrafiken. ” 7. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: — Punkt 1 skall ersättas med följande: ”1. Ansökan om tillstånd för linjetrafik görs hos den behöriga myndigheten i den medlemsstat där avreseorten är belägen, nedan kallad ’den tillståndsgivande myndigheten’. Som ’avreseort’ räknas en av linjens ändstationer. ”. — I stycke 2 skall orden ”efter samråd med medlemsstaterna” ersättas med ”enligt förfarandet i artikel 16a”. — Punkt 3 skall ersättas med följande: ”3. Den sökande skall lämna de ytterligare uppgifter som han anser har betydelse eller som den tillståndsgivande myndigheten begär, och särskilt en körplan, som visar att linjetrafiken kommer att bedrivas i enlighet med gemenskaps- bestämmelserna i fråga om kör- och vilotider, samt en kopia av gemenskapstillståndet för sådan yrkesmässigt bedriven och internationell person- transport på väg som avses i artikel 3a. ”. 8. Artikel 7 skall ersättas med följande: ”Artikel 7 — punkt 2, första meningen ersättas med följande: Förfarande vid tillståndsprövning Giltighetstiden för ett ”2. högst fem år. ”. tillstånd skall vara — punkt 3 d ersättas med följande: ”d) tidtabell och hållplatser”. — i punkt 4 orden ”efter samråd med medlemssta- i terna” ersättas med orden ”enligt artikel 16a”. förfarandet 1. För tillstånd krävs samtycke från myndigheterna i samtliga de medlemsstater där passagerare tas upp eller sätts av. Den utfärdande myndigheten skall till dessa myndigheter – liksom till de behöriga territorier i medlemsstater myndigheterna passeras utan att passagerare tas upp eller sätts av – på samma gång lämna sin bedömning och en kopia av ansökan och kopior av andra handlingar av bety- delse samt ange sin egen bedömning. vars L 4/4 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 1. 98 2. De behöriga myndigheterna i de medlemsstater vars samtycke har begärts skall yttra sig över ansökan till den utfärdande myndigheten inom två månader. Tiden skall räknas från den dag då begäran om ytt- rande togs emot och denna dags datum skall anges på mottagningsbeviset. Om den utfärdande myndigheten inom denna tid inte har fått något svar skall de tillfrå- gade myndigheterna anses ha gett sitt samtycke och den tillståndsgivande myndigheten skall bevilja tillståndet. Myndigheterna i de medlemsstater vilkas territorier passeras utan att passagerare tas upp eller sätts av får lämna sina synpunkter till den utfärdande myndighe- ten inom den tid som anges i första stycket. 3. Om något annat inte följer av punkterna 7 och 8 skall den utfärdande myndigheten fatta sitt beslut om ansökan inom fyra månader från den dag då an- sökan lämnades in av transportföretaget. 4. Tillstånd skall beviljas utom i de fall då a) den sökande inte kan bedriva den trafik som ansö- kan gäller med den utrustning som han direkt för- fogar över, b) den sökande tidigare har underlåtit att följa natio- nell eller internationell vägtransportlagstiftning, särskilt de villkor och krav som gäller tillstånd för internationell persontransport, eller har gjort sig skyldig till grova överträdelser av trafiksäkerhets- lagstiftningen, särskilt de regler som gäller fordon samt kör- och vilotider för förare, c) det gäller en ansökan om förnyat tillstånd, i ett fall där villkoren för tillståndet inte har följts, d) det kan påvisas att den trafik som ansökan gäller direkt skulle äventyra upprätthållandet av sådan linjetrafik för vilken tillstånd redan har beviljats, utom i sådana fall då linjetrafiken i fråga bedrivs transportföretag eller av en enda av endast ett grupp av transportföretag, e) det visar sig att den trafik som ansökan gäller en- dast tar sikte på de mest lönsamma delarna av de berörda förbindelserna. f) en medlemsstat beslutar, på grundval av en detalje- rad analys, att nämnda trafik allvarligt skulle på- verka en jämförbar järnvägstrafiks livsduglighet på de direkt berörda avsnitten. Varje beslut som fattas med tillämpning av denna bestämmelse ävensom dess berättigande skall meddelas de berörda trans- portföretagen. lig internationell busstrafik allvarligt påverkar en jämförbar järnvägstrafiks livsduglighet på de direkt berörda avsnitten tillfälligt upphäva eller återkalla tillståndet att bedriva internationell busstrafik efter att ha varslat transportföretaget sex månader tidiga- re. Det förhållande att ett transportföretag erbjuder lägre priser än andra vägtransportföretag eller det förehål- landet att fråga redan trafikeras av andra vägtransportföretag får inte i sig utgöra ett skäl för att avslå ansökan. förbindelsen i 5. Den utfärdande myndigheten och de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater som skall delta i samtyckesförfarandet enligt punkt 1 får endast avslå ansökningar av skäl som är förenliga med denna förordning. 6. Om det vid tillämpningen av samtyckesförfaran- det i punkt 1 inte uppnås den nödvändiga enigheten, får frågan hänskjutas till kommissionen inom fem månader från den dag då ansökan lämnades in av transportföretaget. 7. Kommissionen skall, efter samråd med de be- rörda medlemsstaterna, inom tio veckor fatta ett be- slut som skall träda i kraft inom 30 dagar efter anmä- lan till de berörda medlemsstaterna. 8. Kommissionens beslut skall gälla fram till dess att en överenskommelse träffas mellan de berörda medlemsstaterna. 9. När den utfärdande myndigheten har fullföljt det förfarande som anges i denna artikel, skall den underrätta samtliga de myndigheter i punkt 1 om sitt beslut samt skicka dem en kopia av det tillstånd som har utfärdats. De behöriga myndig- heterna i transitmedlemsstaterna får meddela om de avstår från att bli underrättade på detta sätt. ” som avses 9. I artikel 8. 3 andra stycket skall orden ”av turtätheten” införas efter ordet ”ändringar”. 10. Artikel 9. 4 skall utgå. 11. Överskriften till avsnitt III skall ersättas med följande överskrift: OCH ANNAN TRAFIK SOM INTE KRÄVER TIL- LSTÅND”. ”TILLFÄLLIG TRAFIK 12. Artikel 11 skall ersättas med följande: ”Artikel 11 Färdblad Från och med den 1 januari 2000 får en medlems- stat, med kommissionens samtycke, om en befint- Sådan trafik som avses i artikel 4. 1 skall bedrivas 1. med stöd av ett kontrolldokument. 8. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 4/5 2. Transportföretag som bedriver skall fylla i ett färdblad före varje resa. tillfällig trafik myndigheterna i den berörda medlemsstaten om det- ta. skall innehålla minst följande Färdbladet 3. uppgifter: a) Slag av trafik. b) Den huvudsakliga färdvägen. c) Berörda transportföretag. 4. Häften med färdblad skall utfärdas av de behöri- ga myndigheterna i den medlemsstat där transportfö- retaget är etablerat eller av organ som dessa myndig- heter utser. för 5. Kommissionen skall färdbladet och närmare bestämmelser om hur detta dokument skall användas, i enlighet med förfarandet i artikel 16a”. fastställa en modell 13. I artikel 12 första stycket skall begreppet ”internatio- nell pendeltrafik med logi” utgå. 14. Artikel 13 skall ändras på följande sätt: — Punkt 2 skall utgå. — I punkt 3 skall orden ”efter samråd med med- lemsstaterna” ersättas med orden ”enligt förfaran- det i artikel 16a”. 15. Artikel 14 skall ändras på följande sätt: — I punkt 1 första stycket skall följande utgå: ”eller i pendeltrafik” — Punkt 1 sista strecksatsen skall ersättas med följande: ” — priset för resan. ”. 16. Artikel 16 skall ersättas med följande: ”Artikel 16 Påföljder och ömsesidigt bistånd Vid allvarliga överträdelser eller ringa upprepade 3. överträdelser av transport- och trafiksäkerhetslagstift- ningen, särskilt beträffande regler för fordon, kör- och vilotider för förare och bedrivande, utan tillstånd, av parallell eller tillfällig trafik enligt artikel 2. 1. 3, kan de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där fö- retaget som har begått överträdelsen är etablerat åter- kalla gemenskapstillståndet eller tillfälligt och/eller delvis återkalla de bestyrkta kopiorna av gemen- skapstillståndet. Påföljderna skall fastställas i enlighet med hur allvar- lig den överträdelse som innehavaren av gemen- skapstillståndet har gjort sig skyldig till är och i för- hållande till det totala antalet bestyrkta kopior som han förfogar över för sin internationella trafik. transportföretag gör sig skyldigt till 4. Om ett upprepade allvarliga överträdelser av trafiksäkerhets- lagstiftningen, särskilt de regler som gäller för fordon samt kör- och vilotider för förare, skall medlemssta- ternas behöriga myndigheter på hela sitt territorium förbjuda företaget att bedriva internationell person- transport enligt denna förordning. De behöriga myn- digheterna skall omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten om det- ta. 5. Medlemsstaterna skall på begäran lämna varand- ra alla nödvändiga uppgifter om — sådana överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och av andra gemenskapsregler för in- ternationell persontransport med buss som trans- portföretag från en annan medlemsstat har gjort sig skyldiga till på deras territorium samt om de påföljder som har tillämpats, — de påföljder som har tillämpats på deras egna transportföretag för överträdelser som dessa har gjort sig skyldiga till på en annan medlemsstats territorium. ”. 1. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där transportföretaget är etablerat skall återkalla ge- menskapstillståndet i artikel 3a om innehavaren 17. Följande artikel skall införas: — inte längre uppfyller villkoren i artikel 3. 1, ”Artikel 16a — har gett felaktig information om de uppgifter som behövdes för utfärdande av gemenskapstillståndet. 2. Den utfärdande myndigheten skall återkalla tillståndet om tillståndshavaren inte längre uppfyller de villkor som låg till grund för utfärdandet i enlighet med denna förordning, särskilt om medlemsstaten där transportföretaget är etablerat begär detta. Myn- digheten skall omedelbart underrätta de behöriga När det hänvisas till förfarandet i denna artikel skall kommissionen biträdas av den rådgivande kommitté som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 12/98 av den 11 december 1997 om villkoren för att trans- portföretag skall få utföra nationella persontransporter på väg i en medlemsstat än den där de är hemmahö- rande (*), och kommittén skall ha en företrädare för kommissionen som ordförande. L 4/6 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 1. 98 skall företrädare Kommissionens förelägga kom- mittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden be- stämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommit- tén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. (*) EGT L 4, 8. 1. 1998, s. 10. ”. 18. Artikel 19 andra stycket skall ersättas med följande: ”Medlemsstaterna skall besluta om åtgärder som bland annat rör sättet att kontrollera efterlevnaden och systemet för påföljer vid överträdelser av bestäm- melserna i denna förordning och de skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att påföljderna genomförs. Påföljderna skall vara effektiva, proportio- nerliga och avskräckande. Senast tolv månader räknat från dagen för denna förordnings ikraftträdande skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om de åt- gärder som vidtagits och skall snarast meddela alla därefter gjorda förändringar. Medlemsstaterna skall garantera att alla sådana åtgärder tillämpas utan att transportföretag diskrimineras på grund av nationali- tet eller etableringsort. ”. 19. Bilagan skall ersättas med den bilaga som är bilaga till denna förordning. Artikel 2 Före den 11 december 1998 skall medlemsstaterna efter samråd med kommissionen besluta om de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning samt un- derrätta kommissionen om dessa. Artikel 3 Kommissionen skall senast den 31 december 1999 till Europaparlamentet och rådet lämna en rapport om resul- taten av tillämpningen av denna förordning. Artikel 4 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas från och med den 11 december 1998, med undantag för artikel 1. 3 som skall tillämpas från och med den 11 juni 1999. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 11 december 1997. På rådets vägnar M. DELVAUX-STEHRES Ordförande 8. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 4/7 BILAGA ”BILAGA EUROPEISKA GEMENSKAPEN (a) (Kraftigt blått papper – storlek DIN A4) (Första sidan av tillståndet) (Text på det officiella språket eller på ett eller flera officiella språk i den medlemsstat som utfärdar tillståndet) Landsbeteckning för den medlems- stat (1) som utfärdar tillståndet Benämning på behörig myndighet eller behörigt organ TILLSTÅND nr. för internationell persontransport på väg med buss, utförd som yrkesmässig verksamhet Detta tillstånds innehavare (2). får utföra yrkesmässig internationell persontransport på gemenskapens territorium i enlighet med vill- koren i rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992, ändrad genom förordning (EG) nr 11/98 och i enlighet med de allmänna bestämmelserna i detta tillstånd. Särskilda anmärkningar:. Detta tillstånd är giltigt fr. o. m. den. t. o. m. den. Utfärdat i. den. (3) (1) (B) Belgien, (DK) Danmark, (D) Tyskland, (GR) Grekland, (E) Spanien, (F) Frankrike, (IRL) Irland, (I) Italien, (L) Luxemburg, (NL) Nederländerna, (A) Österrike, (P) Portugal, (FIN) Finland, (S) Sverige, (UK) Förenade kungariket. (2) Transportföretagets namn eller firmanamn och fullständiga adress. (3) Underskrift och stämpel från den behöriga myndighet eller det behöriga organ som utfärdar tillståndet. L 4/8 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 1. 98 Allmänna bestämmelser 1. Detta tillstånd är utfärdat i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992 om ge- mensamma regler för internationell persontransport med buss såsom den ändrats genom förordning (EG) nr 11/98. 2. Detta tillstånd är utfärdat av de behöriga myndigheterna i etableringsmedlemsstaten till ett sådant trans- portföretag i yrkesmässig trafik som — i etableringsmedlemsstaten har tillstånd att bedriva trafik med buss i form av linjetrafik inbegripet spe- ciell reguljär trafik eller tillfällig trafik, — uppfyller villkoren i gemenskapsbestämmelserna för att yrkesmässigt utföra nationella och internatio- nella persontransporter på väg, — följer trafiksäkerhetsbestämmelserna vad gäller de regler som skall tillämpas på förare och fordon. 3. Detta tillstånd berättigar innehavaren att, på den sträcka av alla trafikerade linjer som ligger inom gemen- skapens territorium, yrkesmässigt utföra internationella persontransporter med buss på väg — med avreseort och ankomstort i två olika medlemsstater, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller tredje länder, — med avreseort i en medlemsstat och ankomstort i tredje land eller tvärtom, med eller utan transitering genom en eller flera medlemsstater eller tredje länder, — mellan tredje land med transitering genom en eller flera medlemsstaters territorium, samt berättigar honom till att anordna färd utan passagerare i samband med hans transporter enligt villko- ren i förordning (EEG) nr 684/92. Vid transporter med avreseplats i en medlemsstat och med bestämmelseort i ett tredje land och omvänt skall förordning (EEG) nr 684/92 gälla för den del av resan som företas på den medlemsstats territorium där passagerare tas upp eller släpps av, så snart nödvändiga avtal har träffats mellan gemenskapen och det berörda tredje landet. 4. Tillståndet är personligt och kan inte överlåtas. 5. Tillståndet kan återkallas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har utfärdat det om trans- portföretaget — inte längre uppfyller villkoren i artikel 3. 1 i förordning (EEG) nr 684/92, — har lämnat felaktiga uppgifter om förhållanden som måste redovisas för att tillståndet skall kunna utfärdas eller förnyas, — har gjort sig skyldigt till en allvarlig överträdelse eller upprepade ringa överträdelser av transport- och trafiksäkerhetslagstiftningen, särskilt de regler som gäller för fordon, kör- och vilotider för förare och utförande, utan tillstånd, av parallell eller tillfällig trafik enligt artikel 2. 1. 3 i förordning (EEG) nr 684/ 92. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat där företaget som har gjort sig skyldig till överträ- delsen är etablerat kan även återkalla gemenskapstillståndet och/eller tillfälligt eller delvis återkalla de bestyrkta kopiorna av gemenskapstillståndet. Påföljderna skall fastställas i förhållande till hur allvarlig den överträdelse som innehavaren av gemen- skapstillståndet gjort sig skyldig till är och i förhållande till det totala antalet bestyrkta kopior som han förfogar över för sin internationella trafik. 6. Tillståndshandlingen i original skall förvaras av transportföretaget. En bestyrkt kopia av tillståndet skall medföras i varje fordon som används i en internationell transport. 7. Tillståndet skall visas upp på begäran av en behörig kontrollant. 8. Innehavaren skall, på varje medlemsstats territorium, följa den statens gällande lagar och andra författ- ningar, särskilt dem som rör transport och trafik. 8. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 4/9 9. Med linjetrafik avses persontransporter vid regelbundna tider längs bestämda färdvägar, varvid passagerarna får stiga på och av vid i förväg bestämda hållplatser. Linjetrafik skall vara allmänt tillgänglig, dock med förbehåll för obligatorisk platsreservation där så är lämpligt. Linjetrafikens reguljära karaktär påverkas inte av att villkoren för att bedriva trafiken anpassas. För linjetrafik krävs tillstånd. Med speciell reguljär trafik avses linjetrafik som befordrar särskilda kategorier av passagerare med uteslu- tande av andra passagerare vid regelbundna tider längs bestämda färdvägar, varvid passagerarna får stiga på och av vid i förväg bestämda hållplatser. Speciell reguljär trafik omfattar bland annat a) transport av anställda mellan hemmet och arbetsplatsen, b) transport av elever och studerande till och från utbildningsanstalter, c) transport av soldater och deras familjer mellan deras ursprungsland och det område där förläggningarna är belägna. Det förhållandet att den speciella trafiken anpassas efter användarnas behov ändrar inte dess karaktär av linjetrafik. Tillstånd krävs inte för speciell reguljär trafik om den omfattas av ett avtal som har träffats mel- lan arrangören och transportföretaget. Tillstånd krävs för parallell eller tillfällig trafik som betjänar samma kundkrets som den befintliga linjetra- fiken. Med tillfällig trafik avses sådan trafik som inte utgör linjetrafik, inbegripet speciell reguljär trafik, och som särskilt är inriktad på befordran av grupper som har bildats av arrangören eller av transportföretaget. För parallell och tillfällig trafik som är jämförbar med befintlig linjetrafik och som vänder sig till linjetrafikens kundkrets gäller förfarandet vid tillståndsprövning enligt avsnitt II i förordning (EEG) nr 684/92. Det för- hållandet att trafiken bedrivs med vissa intervaller ändrar inte dess karaktär av tillfällig trafik. Tillstånd krävs inte för tillfällig trafik. ”


title: 97/830/CE: Decisión de la Comisión de 11 de diciembre de 1997 por la que se deroga la Decisión 97/613/CE y se fijan condiciones especiales para la importación de pistachos y determinados productos derivados originarios o procedentes de Irán (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
Iran
food inspection
health certificate
import
nut
public health

formats: html pdfa1b print


title: Revisionsrettens beretning om efterprøvningen af effektiviteten af Det Europæiske Monetære Instituts forvaltning i regnskabsåret 1996 med Instituttets svar

eurovoc_concepts:
European Monetary Institute
auditing
budgetary control
financial year
management
report

formats: html pdf print

text: 9. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 42/1 I (Meddelelser) REVISIONSRETTEN REVISIONSRETTENS BERETNING om efterprøvningen af effektiviteten af Det Europæiske Monetære Instituts forvaltning i regnskabsåret 1996 med Instituttets svar (98/C 42/01) INDHOLD 1. INDLEDNING 2. FORVALTNINGEN AF INSTITUTTET I 1996 Den administrative forvaltning Budgetforvaltning og regnskaber 3. INSTITUTTETS AKTIVITETER I 1996 4. EFFEKTIVITETEN AF INSTITUTTETS FORVALTNING I 1996 Udviklingen i driftsvilkårene Forvaltningssystemer og -procedurer: opfølgning af tidligere bemærkninger Udgiftsstyring 5. KONKLUSION BILAG Instituttets svar Punkt Side 1. 1-1. 2 2. 1-2. 6 2. 1-2. 2 2. 3-2. 6 3. 1-3. 3 4. 1-4. 7 4. 1-4. 3 4. 4-4. 6 4. 7 5. 1 2 2 2 2 3 3 3 3 4 4 5 7 C 42/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 98 1. INDLEDNING Retten forelægger for tredje år i træk (1) en beret- 1. 1. ning om resultaterne af den revision, den har foretaget inden for rammerne af efterprøvningen af effektiviteten af Det Europæiske Monetære Instituts (EMI) forvaltning (2). Regnskaberne for EMI for det regnskabsår, der afslutte- des den 31. december 1996, blev godkendt af Rådet for EMI den 4. marts 1997 og offentliggjort i april 1997 (3), efter at de var revideret og påtegnet uden forbehold den 12. februar 1997 af et privat revisionsfirma. Rådet for EMI er Instituttets budgetmyndighed og 1. 2. består i medfør af artikel 109 F i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab af en formand og cheferne for de nationale centralbanker. En af disse chefer er næstformand. finansielle bestemmelser, der er indeholdt i statutten, og som er nærmere omhandlet i beslutninger truffet af Rådet for EMI. Instituttet er underlagt de 2. FORVALTNINGEN AF INSTITUTTET I 1996 Den administrative forvaltning 2. 1. Instituttets afdelinger har fortsat forberedelserne til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), og Instituttets administrative struktur har funge- ret tilfredsstillende i denne forbindelse. Efterhånden som tiden for overgangen til tredje fase nærmer sig, bliver det imidlertid mere og mere presserende at få forberedt den kommende Europæiske Centralbanks (ECB) strukturer, eftersom ECB skal oprettes og forberede sit virke i løbet af 1998 (4). Igennem hele 1996 har forberedelsen af de logistiske rammer været præget af manglende dynamik, fordi der på politisk plan endnu herskede usikkerhed om, i hvor høj grad banken skulle styres decentralt, og om medlemsstaternes deltagelse i Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB). 2. 2. EMI’s faste medarbejderstab steg fra 193 ansatte pr. 31. december 1995 til 217 ansatte pr. 31. december 1996. Pr. denne dato var der ansat seks seniorledere, (1) Beretningerne om regnskabsårene 1994 og 1995 er offent- liggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, EFT C 394 af 31. 12. 1996. (2) Beretningen er udarbejdet i medfør af artikel 17, stk. 4, andet afsnit, i protokol nr. 4 knyttet til EU-traktaten (statutten for EMI). (3) Regnskaberne er udfærdiget og offentliggjort i medfør af artikel 11 og 17 i protokol nr. 4 knyttet til EU-traktaten (statutten for EMI). (4) EU-traktatens artikel 109 L, stk. 1, andet afsnit. 36 ledere og 90 fageksperter, mens 85 varetog funktioner af administrativ og teknisk art. I løbet af 1996 blev der rekrutteret 33 og ni fratrådte. I gennemsnit var der 202 fastansatte i 1996 mod 166 i 1995. Budgetforvaltning og regnskaber I 1996 beløb de samlede udgifter sig 2. 3. til 38,6 mio. ECU, hvilket skal sammenholdes med et bud- getoverslag på 42,1 mio. ECU. Et beløb på 3,5 mio. ECU, svarende til 8,3 %, blev således ikke udnyttet. I 1995 lå de faktiske udgifter på 32,6 mio. ECU, mens budgetoverslaget androg 42,4 mio. ECU. 9,8 mio. ECU (23,1 %) blev således ikke udnyttet. 2. 4. EMI’s balance pr. 31. december 1996 (bilag 1) viser først aktiver og passiver vedrørende Instituttets aktiviteter i forbindelse med Det Europæiske Monetære System (EMS). På aktivsiden er der opført en guld- og dollarbeholdning på i alt 59 527 mio. ECU, og på passivsiden er der opført et tilsvarende beløb i ecu, der er udstedt til centralbankerne i Den Europæiske Unions (EU) medlemsstater. Balancen viser derefter aktiver og passiver vedrørende EMI’s drift. Aktiverne og passiverne beløber sig til i alt 648 mio. ECU, mod 639 mio. ECU pr. 31. december 1995. 2. 5. De øvrige væsentlige elementer på aktivsiden er tidsindskud (628 mio. ECU), hvoraf renteafkastet er så stort, at det kan dække EMI’s administrationsomkost- ninger, en likvid beholdning på 11,9 mio. ECU og materielle aktiver på 7,8 mio ECU. Ud over bidragene fra EU-centralbankerne (615,6 mio. ECU) omfatter passi- verne vedrørende Instituttets drift hovedsagelig en gæld på 4,2 mio. ECU, hensættelser på 10,8 mio. ECU, den almindelige reservefond, som beløber sig til 12,5 mio. ECU (svarende til overskuddet fra regnskabsåret 1995), og overskuddet i regnskabsåret 1996, der beløber sig til 4,6 mio. ECU. 2. 6. Det fremgår af resultatopgørelsen (bilag 2, der er tilpasset med henblik på nærværende beretning), at inve- steringerne har givet et renteafkast på 44,5 mio. ECU. Regnskabsårets løbende omkostninger beløber sig i alt til 39,2 mio. ECU, hvoraf 21,3 mio. ECU er personaleom- kostninger, 15,8 mio. ECU øvrige administrationsom- kostninger og 2,1 mio. ECU afskrivninger på materielle aktiver. Med ekstraordinære omkostninger på 0,8 mio. ECU, som hidrører fra kurstilpasningen som følge af udsving i ECU/DEM-pariteten og ekstraordinære indtæg- ter på 0,1 mio. ECU, som skyldes tilbageførsel af hensæt- telser foretaget ved udgangen af 1995, bliver differencen mellem indtægter og omkostninger på 4,6 mio. ECU. Rådet for EMI besluttede på mødet den 4. marts 1997 at overføre hele dette beløb til den almindelige reservefond. 9. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 42/3 3. INSTITUTTETS AKTIVITETER I 1996 3. 1. I 1996 har EMI fortsat forberedelserne til, at ESCB kan indlede sit virke fra starten af tredje fase af ØMU’en. Dette har blandt andet involveret forberedelser inden for områderne pengepolitik, valutakurspolitik, sta- tistik, betalingssystemer, udstedelse af sedler, regnskabs- regler og -standarder, informations- og kommunikations- systemer samt juridiske spørgsmål. EMI har også fortsat forberedelserne til indførelsen af euroen, efter at Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 blev enige om, hvordan overgangen til den fælles valuta skulle gennemføres. Dette arbejde er blevet udført af EMI’s personale i samarbejde med de nationale centralbanker i arbejdsgrupper og underkomitéer. 3. 2. I årsberetningen for 1996, der blev offentliggjort i april 1997, gav Instituttet en detaljeret redegørelse for sine aktiviteter. I 1996 offentliggjorde EMI endvidere en række dokumenter om specifikke emner. Tre af disse dokumenter har særlig betydning, fordi de vedrører EMI’s overordnede mål. Det ene, som blev offentliggjort i juli 1996, omhandler de statistiske krav, der stilles til medlemsstaterne i forbindelse med Den Monetære Union. Det andet, som blev offentliggjort i august 1996, er en situationsrapport om systemet til grænseoverskridende betalinger (TARGET), og endelig beretningen om de fremskridt, der er gjort i retning af konvergens, som blev offentliggjort i november 1996 i overensstemmelse med artikel 7 i EMI-statutten. Denne beretning viser, hvor langt medlemsstaterne hidtil er nået med hensyn til over- holdelse af kriterierne for overgangen til den fælles valuta. 3. 3. I overensstemmelse med traktatens artikel 109 F, stk. 6, andet afsnit, og artikel 5, stk. 3 i statutten er Instituttet blevet hørt af Rådet eller af myndighederne i EU-medlemsstaterne om forslag til fællesskabsretsakter eller nationale retsforskrifter inden for dets kompetence- område. I 1996 blev EMI anmodet 16 gange om at udtale sig (seks gange af EU-Rådet, tre gange af Europa- Kommissionen og syv gange af myndighederne i EU- medlemsstaterne). Endvidere har EMI’s personale afholdt konferencer og seminarer og holdt foredrag om over- gangen til ØMU’ens tredje fase. 4. EFFEKTIVITETEN AF INSTITUTTETS FORVALTNING I 1996 Udviklingen i driftsvilkårene I 1996 var der endnu ikke truffet beslutning om 4. 1. arten (centraliseret eller decentraliseret) og omfanget (del- tagerlande) af den kommende ECB’s transaktioner, og derfor har det været ret vanskeligt at forberede bankens konkrete struktur. Tidsplanen bliver mere og mere stram. Det gælder derfor først og fremmest om at finde løs- ninger, som sikrer, at tidsfristen for overgangen til tredje fase overholdes. På grund af tidpresset bliver omkostning- erne ved de valgte løsninger et mindre vigtigt kriterium, hvilket resulterer i, at udbudsprocedurerne ofte ikke bliver fulgt i forbindelse med indretningen af EMI’s bygning og indkøb af edb-anlæg, og at der anvendes eksterne konsulenter til at udføre opgaver, som normalt varetages af personalet. 4. 2. Der er kun fundet en midlertidig løsning på ømtålelige spørgsmål såsom Instituttets anlæg — navnlig bygningen og informations- og kommunikationssyste- merne — og centralbankens struktur. Retten har revideret systemerne og procedurerne 4. 3. og foretaget transaktionstester. Resultaterne af revisionen og disse tester var generelt tilfredsstillende. Systemerne og procedurerne kan imidlertid forbedres på en række områ- der, og Retten har derfor fremsendt en række bemærk- ninger og henstillinger til EMI’s ledelse. Nogle af disse bemærkninger og henstillinger skal omtales i denne beret- ning. Forvaltningssystemer og -procedurer: opfølgning af tidli- gere bemærkninger 4. 4. For så vidt angår forvaltningen af anlægsakti- ver (5), har Instituttet stadig ikke en procedure for fysisk statusopgørelse. EMI bør snarest muligt indføre en sådan procedure, eftersom alle eller dele af Instituttets anlægs- aktiver eventuelt vil blive overdraget til den kommende Europæiske Centralbank. Retten påpegede allerede sidste år (6), at procedu- 4. 5. ren for udbetaling af lønninger er behæftet med den svaghed, at lønberegning og bemyndigelse til udbetaling af lønninger ikke er to adskildte funktioner. Instituttet har endnu ikke afhjulpet denne svaghed. Systemet for afregning af tjenesterejseudgifter (7) er 4. 6. blevet ændret, og de faste beløb er pr. 1. januar 1997 blevet erstattet af en ordning med godtgørelse af faktiske omkostninger. (5) Jf. punkt 4. 4 i Rettens beretning om efterprøvningen af effektiviteten af EMI’s forvaltning i regnskabsåret 1995, EFT C 394 af 31. 12. 1996, s. 9. (6) Jf. punkt 4. 5 i Rettens beretning om efterprøvningen af effektiviteten af EMI’s forvaltning i regnskabsåret 1995, EFT C 394 af 31. 12. 1996, s. 9. (7) Jf. punkt 4. 8 i Rettens beretning om efterprøvningen af effektiviteten af EMI’s forvaltning i regnskabsåret 1995, EFT C 394 af 31. 12. 1996, s. 9. C 42/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 98 Udgiftsstyring 5. KONKLUSION 4. 7. Budgettet blev ændret i løbet af året, men der blev ikke vedtaget et formelt ændringsbudget i 1996. I redegø- relsen for budgetgennemførelsen blev de endelige udgifter sammenholdt med det oprindelige budget uden hensynta- gen til de ændrede budgetbeløb. I regnskabsåret 1996 blev der kun godkendt et ret beskedent beløb i supple- rende udgifter. For at gøre budgetforvaltningen mere effektiv og gennemsigtig bør Instituttet imidlertid fremo- ver udarbejde et ændringsbudget til det oprindelige bud- get, såfremt der vedtages ændringer i løbet af året, og lade de ændrede beløb indgå i analysen af budgetgennem- førelsen. 5. 1. I 1996 fortsatte EMI forberedelserne til tredje fase af ØMU’en. Den administrative struktur, Instituttet har opbygget med henblik på denne opgave, fungerer generelt tilfredsstillende (jf. punkt 4. 3), selv om forvaltningsproce- durerne kan forbedres på en række områder (jf. punkt 4. 4, 4. 5 og 4. 7). Forberedelsen af de logistiske rammer for den kommende ECB er blevet vanskeliggjort af, at der endnu ikke er truffet nogen endelig afgørelse om arten og omfanget af de konkrete opgaver, banken vil få tildelt. På kort og mellemlang sigt kan dette indvirke negativt på det samlede omkostnings-effektivitsforhold i de strukturer, der skal opbygges inden for den meget korte tidsfrist (jf. punkt 4. 1 og 4. 2). Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 10. og 11. december 1997. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand 9. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 42/5 BILAG 1 BALANCE PR. 31. DECEMBER 1996 Aktiver (1 000 ECU) Passiver (1 000 ECU) 1996 1995 1996 1995 I. EMS-relaterede aktiver I. EMS-relaterede passiver Guld Dollar 27 816 645 27 204 932 ECU udstedt til EU-centralbanker 59 527 180 54 220 013 31 710 535 27 015 081 59 527 180 54 220 013 59 527 180 54 220 013 II. Øvrige aktiver (1) Kassebeholdning og anfor- dringsinskud i banker (2) Tidsindskud (3) Værdipapirer (4) Materielle aktiver (5) Øvrige aktiver II. Øvrige passiver (1) Kreditorer og øvrige passiver 4 200 3 469 11 014 491 (2) Hensættelser til pensioner og 628 044 597 169 lignende forpligtelser 31 326 (3) Øvrige hensættelser 3 743 7 074 1 958 5 258 7 815 842 8 810 1 243 647 715 639 039 (4) Bidrag fra EU-centralbanker (i henhold til artikel 16, stk. 2 i EMI-statutten). (5) Kursreguleringskonto (6) Den almindelige reservefond (7) Årets overskud 615 574 615 574 12 536 4 588 244 12 536 647 715 639 039 Aktiver i alt (I og II) 60 174 895 54 859 052 Passiver i alt (I og II) 60 174 895 54 859 052 Supplerende oplysninger: Terminstilgodehavender i ECU (hidrørende fra kvartalsvise revol- verende swaps) 59 527 180 54 220 013 Supplerende oplysninger: Terminsforpligtelser i guld og dollar (fra revolverende kvartals- vise swaps). 59 527 180 54 220 013 C 42/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 2. 98 BILAG 2 RESULTATOPGØRELSE (1) FOR REGNSKABSÅRET 1996 Omkostninger (1 000 ECU) Indtægter (1 000 ECU) 1996 1995 Direkte personaleomkostninger Øvrige personaleomkostninger Øvrige administrationsomkostninger Afskrivninger på materielle aktiver Kurstilpasning Årets overskud 18 158 3 103 15 833 2 085 862 4 588 15 039 Renteindtægter 3 346 Ekstraordinære indtægter 12 429 2 450 12 536 1996 1995 44 533 45 439 96 361 Omkostninger i alt 44 629 45 800 Indtægter i alt 44 629 45 800 (1) Tilpasset med henblik på denne beretning. 9. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 42/7 INSTITUTTETS SVAR Det Europæiske Monetære Institut noterer sig, at efterprøvningen af, hvor effektiv forvaltningen har været i operationel henseende i 1996, generelt har givet tilfredsstillende resultater. I løbet af 1997 har Rådet for EMI i overensstemmelse med den fastlagte tidsplan truffet afgørelser om flere aspekter af grundlæggende betydning for Den Europæiske Centralbanks fremtidige organisation og opgaver. Med disse afgørelser er der skabt klare rammer for de logistiske forberedelser, som nu skrider godt frem, og hermed begrænses også faren for en ineffektiv anvendelse af ressourcerne. Instituttet fortsætter imidlertid med at styrke sine administrative procedurer på baggrund af Rettens bemærkninger


title: Zusatzprotokoll zum Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Slowenien auf dem Gebiet des Verkehrs

eurovoc_concepts:
Slovenia
agreement (EU)
carriage of goods
protocol to an agreement
road transport
transit


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2472/97 af 11. december 1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 2568/91 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder samt om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
common customs tariff
olive oil
tariff nomenclature


title: Regolamento (CE) n. 2469/97 della Commissione dell'11 dicembre 1997 che modifica i regolamenti (CEE) n. 1964/82, che stabilisce le condizioni per la concessione di restituzioni particolari all'esportazione per talune carni bovine disossate, (CEE) n. 3846/87, che stabilisce la nomenclatura dei prodotti agricoli per le restituzioni all'esportazione e (CEE) n. 1445/95, che stabilisce le modalità d'applicazione del regime dei titoli di importazione e di esportazione nel settore delle carni bovine

eurovoc_concepts:
agricultural product nomenclature
beef
boned meat
export licence
export refund
import licence


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zum Thema "Statut der Europäischen Aktiengesellschaft"

eurovoc_concepts:
European company
economic and social cohesion
economic cooperation
social status
wage earner

text: 27. 4. 98 DE Amtsblatt der Europa¨ischen Gemeinschaften C 129/1 II (Vorbereitende Rechtsakte) WIRTSCHAFTS- UND SOZIALAUSSCHUSS Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zum Thema „Statut der Europäischen Aktiengesellschaft“ (98/C 129/01) Der Wirtschafts- und Sozialausschuß beschloß am 8. Juli 1997 gemäß Artikel 23 Absatz 2 der Geschäftsordnung, eine Stellungnahme zu dem vorgenannten Thema zu erarbeiten. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Industrie, Handel, Handwerk und Dienstleistungen nahm ihre Stellungnahme am 5. November 1997 an. Berichterstatter war Herr Boussat, Mitberichterstatter Herr Schmitz. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 350. Plenartagung am 10. und 11. Dezember 1997 (Sitzung vom 11. Dezember) mit 116 gegen 3 Stimmen bei 11 Stimmenthaltungen folgende Stellungnahme. 1. Hintergrund 1. 1. Zum Statut der Europäischen Aktiengesellschaft werden seit mehr als 20 Jahren immer wieder neue Vorschläge unterbreitet. Zweck dieses Statuts ist es, im Hinblick auf die Marktentwicklung in der Europäischen Union die Zusammenarbeit zwischen den Unternehmen der Mitgliedstaaten zu erleichtern. Das Statut muß daher für die Wirtschaftskreise einen Anreiz darstellen und gleichzeitig den zwischen den Mitgliedstaaten bestehen- den, bisweilen erheblichen Unterschieden Rechnung tragen. 2. Struktur der Rechtsinstrumente 2. 1. Das Statut der Europäischen Aktiengesellschaft ist Gegenstand eines Verordnungsund eines Richtlinien- entwurfs. 2. 2. Auf diese Weise werden drei Dimensionen abge- deckt: Das Statut in Beziehung zum Gesellschaftsrecht, zu den Steuervorschriften und zur Einbeziehung der Arbeitnehmer. 2. 3. Die beiden Rechtsinstrumente stellen eine Einheit dar und stehen in einer eindeutigen Beziehung zueinan- der. 2. 3. 1. Einige Bestimmungen der Verordnung, bei- spielsweise hinsichtlich des Zuständigkeitsbereichs der Beschlußfassungsorgane der Europäischen Aktiengesell- schaft, müssen noch konkreter geprüft werden. 2. 3. 2. Dies gilt z. B. für Vorgänge, die die Zustim- mung des Aufsichtsorgans bzw. eine Prüfung seitens des Verwaltungsorgans erfordern [Artikel 72 des Vorschlags vom 16. Mai 1991 (1)]. Die Liste dieser Vorgänge wird den Grad der Mitbestimmung der Arbeitnehmer innerhalb der Europäischen Aktiengesellschaft beein- flussen. 2. 4. Was die steuerlichen Fragen betrifft, so müssen insbesondere die Bestimmungen über die Doppelbesteu- erung und die Steuerkonsolidierung präzisiert werden. In jedem Fall wird der Ausschuß noch eine ergänzende Stellungnahme zu der Gesamtproblematik des Statuts der Europäischen Aktiengesellschaft (Verordnung und Richtlinie) abzugeben haben. Bei dieser Gelegenheit wird er sich u. a. mit dem Wettbewerbsfragen auseinan- dersetzen. 2. 5. Zusammenfassend ist folgendes festzustellen: 2. 5. 1. Die in der Verordnung nun vorgesehenen bzw. zu präzisierenden Bestimmungen lassen Unsicherheiten (1) ABl. C 176 vom 8. 7. 1991, S. 40. C 129/2 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 4. 98 in bezug auf bestimmte Vorschriften des anderen Instru- ments, der Richtlinie, entstehen. Der vom luxemburgi- schen Vorsitz vorgelegte Kompromißvorschlag für den Richtlinienvorschlag, der sich auf den Davignon-Bericht stützt, kann folglich nur vorbehaltlich der aus dem Verordnungsentwurf resultierenden Unsicherheiten geprüft werden. der Arbeitnehmerbeteiligung auf dem Verhandlungswe- ge erfolgen zu lassen. Der Ausschuß ist ebenfalls der Auffassung, daß bei Scheitern der Verhandlungen eine Auffangregelung greifen muß. Problematisch ist jedoch, daß es sehr schwierig ist, den in den meisten Mitgliedstaa- ten der Europäischen Union bestehenden unterschiedli- chen Praktiken Rechnung zu tragen. 2. 6. Die soziale Dimension des Statuts ist grundsätz- lich nicht von der durch die Verordnung geschaffenen wirtschaftlichen und rechtlichen Dimension zu trennen. Dies würde dem im Vertrag verankerten Prinzip des wirtschaftlichen und sozialen Zusammenhalts zuwider- laufen. 2. 7. Der Kompromißvorschlag des luxemburgischen Vorsitzes muß unter diesen Vorbehalten geprüft werden. 3. Allgemeine Bemerkungen Der Kompromißvorschlag des luxemburgischen 3. 1. Vorsitzes schafft Voraussetzungen dafür, die Debatte über die Rolle der Arbeitnehmer in der Europäischen Aktiengesellschaft aus der Sackgasse zu führen. So ist positiv zu werten, daß die Davignon- 3. 2. Gruppe und der luxemburgische Vorsitz die Errichtung einer SE nur für grenzüberschreitende Zwecke zulassen wollen. Die Errichtung einer SE durch Umwandlung muß ausgeschlossen werden. Risiken der Mitbestim- mungsflucht ergeben sich jedoch bei der Errichtung einer SE über die Verschmelzung von Unternehmen. 3. 3. Es geht nicht darum, ein bestimmtes, nur in einem oder wenigen Mitgliedstaaten bestehendes Modell auf die übrigen Staaten der Union zu übertragen. Aber es muß ebenso verhindert werden, daß Mitbestimmung der Arbeitnehmer mit Hilfe eines europäischen Rechts- instruments im Fall der Verschmelzung umgangen wer- den kann. Die Arbeitnehmer in einem Mitgliedsland mit Mitbestimmungsregelungen sollten nicht auf nationaler Ebene Rechte einbüßen, nur weil Europa nicht in der Lage ist, den Arbeitnehmern über die bloße Information und Konsultation hinausgehende Mitbestimmungsrech- te einzuräumen (1). 3. 4. Der auf dem Konsensprinzip beruhende, die Verhandlung begünstigende Ansatz ist positiv zu bewer- ten, sofern die Autonomie der Sozialpartner dabei gewahrt bleibt. 3. 5. Es ist in der Tat von Bedeutung, daß im Wege freier Verhandlungen Lösungen vereinbart werden, die an die Bedürfnisse der Unternehmen und ihrer Beschäf- tigten in ihrem sozioökonomischen Umfeld angepaßt sind. Eine völlige Harmonisierung ist bei den stark abweichenden einzelstaatlichen Beschlußfassungsprak- tiken nämlich kaum möglich. 3. 6. Der Ausschuß begrüßt deshalb den Vorschlag der Davignon-Gruppe, die Ausgestaltung des Verfahrens Eine allzu einengende Auffangregelung könnte 3. 7. die Unternehmen in zahlreichen Mitgliedstaaten, in denen es keine Mitbestimmungssysteme gibt, davon abschrecken, das Statut der europäischen Aktiengesell- schaft zu übernehmen. Diese Unternehmen kämen folg- lich nicht in den Genuß der entsprechenden rechtlichen und steuerlichen Regelungen; gleichzeitig würde für die Arbeitnehmer die Möglichkeit ausgeschlossen, im Wege der Verhandlung eine Weiterentwicklung der Sozialpart- nerbeziehungen, mit der sie in die strategischen Entschei- dungen des Unternehmens einbezogen würden, zu erwir- ken. Die Folge wäre eine Ungleichbehandlung dieser Unternehmen gegenüber den Unternehmen derjenigen Mitgliedstaaten, die Mitbestimmungssysteme zu ihren gesellschaftlichen Errungenschaften zählen. Die Anlehnung des Entwurfs des Vorsitzes an 3. 8. die Richtlinie 94/45/EG wird grundsätzlich begrüßt. 3. 8. 1. Der Ausschuß weist jedoch darauf hin, daß diese Richtlinie Fragen der Information und Anhörung der Arbeitnehmer behandelt, während es im Kompro- mißvorschlag zur Europäischen Aktiengesellschaft um Information, Konsultation und Mitbestimmung geht. Außerdem beschränkt sich der Anwendungsbereich der Richtlinie über den Europäischen Betriebsrat auf große Betriebe mit einem Personalbestand von mindestens 1 000 Mitarbeitern, während der Kompromißvorschlag über die Europäische Aktiengesellschaft auf alle Unter- nehmen, unabhängig von ihrer Größe, abstellt. 3. 8. 2. Problematisch erscheint auch, daß im Kompro- mißvorschlag des Vorsitzes sowohl Fragen der Mit- bestimmung als auch Fragen der Information und Konsultation geregelt werden sollen. Der Ausschuß spricht sich für eine klare Trennung der beiden Rege- lungsbereiche aus. Aus diesem Grunde muß erwogen werden, das Problem der Information und Konsultation des Betriebsrats in der Europäischen Aktiengesellschaft im Rahmen der Auffangregelung separat zu behandeln. Daher muß auch näher auf das Problem der 3. 9. KMU eingegangen werden. Angesichts der besonderen Merkmale und der Größe der KMU müssen die Verfah- ren nachhaltig vereinfacht werden. Ferner ist die Frage der Anwendung des Statuts auf andere Formen europäi- scher Unternehmen (Vereine, Genossenschaften, Verei- nigungen auf Gegenseitigkeit) zu erörtern. In seiner Stellungnahme CES 698/96 (2) hatte der Ausschuß einen gesonderten Beschluß für diese Unternehmen befürwor- tet. Der Ausschuß weist den Rat auf die Notwendigkeit hin, für diese Unternehmen rasch ein Sonderstatut auszuarbeiten, das zusammen mit dem Statut der Euro- päischen Aktiengesellschaft zu prüfen ist. (1) WSA-Stellungnahme: ABl. C 212 vom 22. 7. 1996, S. 36. (2) ABl. C 212 vom 22. 7. 1996, S. 40. 27. 4. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 129/3 4. Die Verhandlungen 5. Auffangregelung 4. 1. In Anbetracht der vorstehenden Erwägungen muß die Frage der Verhandlungsmodalitäten in den Vordergrund gerückt werden. Es besteht die Notwendig- keit einer Verstärkung des Verhandlungsprinzips. 5. 1. Nach dem Kompromißvorschlag des luxembur- gischen Ratsvorsitzes soll bei Scheitern der Verhandlun- gen eine Auffangregelung zur Anwendung kommen, die die Einführung einer Mitbestimmungsregelung in dem betreffenden Unternehmen vorsieht. 4. 2. Die Vorschläge des luxemburgischen Vorsitzes zu den Verhandlungsmodalitäten sind unzureichend. Der Ausschuß hat seine Zweifel, ob die vom luxemburgi- schen Vorsitz vorgeschlagenen Regelungen zum Ver- handlungsverfahren ausreichen, damit auch wirklich Verhandlungen stattfinden. So besteht die Gefahr, daß eine Seite von vornherein keine andere Lösung anstrebt als die, die die Auffangregelung vorsieht. 4. 2. 1. Es wird allzu häufig auf die Richtlinie über den Betriebsrat verwiesen, was in bezug auf den Zeitplan wie auch auf das Verfahren den Verhandlungsablauf beeinträchtigen kann. 4. 3. Im vorliegenden Fall müssen in Anbetracht des für einige Länder ausgesprochen komplexen sozialen Kontextes andere Ansätze gefunden werden, die den einzelstaatlichen Gesellschaftsmodellen besser Rech- nung tragen. Dies gilt sowohl für Unternehmen in Ländern mit ausgeprägter Mitbestimmungstradition als auch für Unternehmen in Ländern ohne eine entspre- chende Tradition. Der Ausschuß betont in diesem Zusammenhang, daß sich die Modalitäten der Mit- bestimmung nicht auf eine Vertretung im Aufsichts- oder Verwaltungsrat beschränken dürfen. Zur 4. 4. schlägt der Ausschuß daher vor, Stärkung des Verhandlungsverfahrens daß im Einklang mit nationalen Praktiken 4. 4. 1. neben den betrieblichen Arbeitnehmervertretern die repräsentativen Gewerkschaften aus den betroffenen Unternehmen und die zuständigen europäischen Ge- werkschaftsverbände das Verhandlungsrecht auf seiten der Arbeitnehmer haben. Im Rahmen der Umsetzung der Richtlinie werden unter Wahrung der Autonomie der Sozialpartner die einzelstaatlichen Rechtsvorschrif- ten für die Benennung der Mitglieder des besonderen Verhandlungsgremiums aus ihrem Hoheitsgebiet festge- legt; 4. 4. 2. daß im Fall eines drohenden Scheiterns der Verhandlungen ein Mediationsverfahren zwischenge- schaltet werden kann. Die Mediation hätte die Aufgabe, eine Lösung vorzuschlagen, die sich so weit wie möglich an die Praxis der geltenden Regelungen in den betroffe- nen Unternehmen anlehnt. Der Vorteil einer derartigen Regelung liegt in ihrer Flexibilität und darin, daß im Einzelfall eine sachgerechtere Lösung erleichtert würde, als dies bei einer automatischen Anwendung der Auf- fangregelung der Fall wäre. Die Autonomie der Verhand- lungspartner bleibt vom Mediationsverfahren unbe- rührt. Der Schlichter würde von den Tarifpartnern der betroffenen Unternehmen ausgewählt. 5. 2. Bezüglich des Inhalts der Auffangregelung weist der Ausschuß darauf hin, daß für ihn noch einige Fragen offen bleiben und unter seinen Mitgliedern grob skizziert die beiden folgenden Auffassungen vorherrschen : — die Auffassung von Mitgliedern, in deren Her- kunftsmitgliedstaat die Mitbestimmung oder ein ähnliches System (duales Beschlußfassungssystem in den betreffenden Unternehmen, Modell des „Board“ skandinavischer Prägung mit gesetzlicher Arbeitneh- mervertretung) die Regel ist: Diesen Mitgliedern zufolge darf das optionale SE-System dem beteiligten Unternehmen keine Gelegenheit geben, sich dieser Regel zu entziehen, weshalb sie für die im Kompro- mißvorschlag enthaltene Auffangregelung plädieren. Einige von ihnen befürworten sogar eine Verstärkung des vorgeschlagenen Mitbestimmungsprinzips; — die Auffassung von Mitgliedern, in deren Her- kunftsmitgliedstaat die Beteiligung der Arbeitneh- mer — mit verschiedenen Abstufungen — auf der Information und Anhörung der Arbeitnehmer beruht (monistisches Beschlußfassungssystem in den betref- fenden Unternehmen): Diesen Mitgliedern zufolge muß das SE-System nach Möglichkeit den Plura- lismus der in den Mitgliedstaaten bestehenden sozia- len Praktiken widerspiegeln. 5. 3. Nach Ansicht des Ausschusses können beide Auffassungen weitgehend berücksichtigt werden, sofern durch die Einführung der in Ziffer 4. 4 vorgeschlagenen zusätzlichen Garantien ein zu rascher Rückgriff auf die Auffangregelung vermieden werden kann. 6. Schlußfolgerung 6. 1. Der Mitbestimmungsansatz ist heikel. Darum muß vermieden werden, daß den Betroffenen entgegen ihrer Auffassung Lösungen aufgenötigt werden. Der Ausschuß vertritt die Ansicht, daß mit Hilfe seiner in dieser Stellungnahme unterbreiteten Vorschläge dem im Luxemburger Kompromißvorschlag vertretenen Anlie- gen, Lösungen auf dem Verhandlungswege herbeizufüh- ren, mehr Nachdruck verliehen werden kann. Das Verfahren der Information/Konsultation 6. 2. beruht auf einem kommunikativen Ansatz. Der Mit- bestimmungsansatz ist delikater. Er kann nicht durch Beschluß verfügt werden, sondern setzt das Einver- ständnis aller Partner voraus. Dies erfordert insbesonde- re eine Prüfung der Ausgestaltung der Verhandlungs- und Auffangregelung im Anhang. C 129/4 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 27. 4. 98 6. 3. Der Ausschuß geht jedoch von dem Grundsatz aus, daß das duale und das monistische System nicht per definitionem unabänderlich sind. Er ist der Ansicht, daß die Errichtung des „Statuts der Europäischen Aktien- gesellschaft“ eine Chance bedeuten kann, im Wege der Verhandlung neue Synergien zu finden. Brüssel, den 11. Dezember 1997. Der Präsident des Wirtschafts- und Sozialausschusses Tom JENKINS ANHANG zur Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses Der folgende A¨ nderungsantrag erhielt mindestens ein Viertel der abgegebenen Stimmen, wurde aber in der Debatte abgelehnt: Ziffer 5. 2 Die ersten drei Zeilen sollten durch folgenden Wortlaut ersetzt werden: „Die Auffangregelung wurde vom Ausschuß aus unterschiedlichen Blickwinkeln beleuchtet:“ In den beiden Spiegelstrichen sollte der Text in Klammern jeweils gestrichen und der übrige Text wie folgt umformuliert werden: „— Einige Mitglieder, in deren Herkunftsmitgliedstaat die Mitbestimmung durch Einbeziehung von Arbeitnehmern in den Verwaltungs- oder Aufsichtsrat die Regel ist, vertreten die Auffassung, daß das optionale SE-System dem beteiligten Unternehmen keine Gelegenheit geben darf,. (Rest unverändert)“ „— Einige Mitglieder, in deren Herkunftsmitgliedstaat die Beteiligung der Arbeitnehmer — mit verschiedenen Abstufungen — auf der Information und Anhörung der Arbeitnehmer beruht, vertreten die Auffassung, daß das SE-System nach Möglichkeit den Pluralismus der in den Mitgliedstaaten bestehenden sozialen Praktiken widerspiegeln muß. “ Begründung Der bisherige Wortlaut dieser Ziffer deutet zu stark auf das Vorhandensein von Standpunkten hin, die von den Mitgliedern je nach ihrem einzelstaatlichen Hintergrund „en bloc“ vertreten werden. Daher sollte eine vorsichtigere Formulierung gewählt und von „einigen“ Mitgliedern gesprochen werden. Der in Klammern eingefügte Text kann Verwirrung stiften: Der Unterschied besteht nicht in erster Linie darin, daß in den Mitgliedstaaten entweder ein monistisches oder aber ein duales „Board“-System existiert, sondern es geht vielmehr darum, ob im Rahmen dieser Systeme eine Arbeitnehmervertretung in den Verwaltungs- oder Aufsichtsräten vorgesehen ist oder nicht. Dies wird durch die Umformulierung des ersten Spiegelstrichs und durch die Streichung der Klammertexte klarer zum Ausdruck gebracht. Abstimmungsergebnis Ja-Stimmen: 34, Nein-Stimmen: 67, Stimmenthaltungen: 16


title: Nõukogu direktiiv 97/70/EÜ, 11. detsember 1997, millega kehtestatakse vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele ühtne ohutuskord

eurovoc_concepts:
fishing vessel
harmonisation of standards
maritime safety
quality control of industrial products
quality label
technical standard

text: 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31997L0070 9. 2. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA NÕUKOGU DIREKTIIV 97/70/EÜ, 11. detsember 1997, 3 L 34/1 millega kehtestatakse vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele ühtne ohutuskord EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud korras (3) ning arvestades, et: (5) (6) nõukogu direktiiv on sobiv akt, kuna see loob raamis- tiku ohutusnormide ühtseks ja kohustuslikuks rakenda- miseks liikmesriikides ja jätab samas iga liikmesriigi valida vormi ja viisid, mis tema siseriikliku süsteemiga kõige paremini sobivad; Torremolinose protokolli mitut tähtsat peatükki kohalda- takse üksnes selliste kalalaevade suhtes, mis on vähemalt 45 m pikad; protokolli kohaldamine ühenduse tasandil üksnes selliste laevade suhtes looks ohutuslünga kõne- aluste kalalaevade ja väiksemate, 24–45 meetri pikkuste kalalaevade vahel ning moonutaks seetõttu konkurentsi; mereveonduse vallas võetavate ühenduse meetmete abil tuleks püüda parandada mereohutust; (7) (1) (2) (3) 2. aprillil 1993 võeti vastu 1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsioo- niga seotud Torremolinose protokoll, edaspidi “Torremo- linose protokoll”; selle protokolli rakendamine ühenduse tasandil nende kalalaevade suhtes, mis sõidavad liikmesriigi lipu all või tegutsevad liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres või lossivad oma saagi liikmesriigi sadamas, suurendab sel- liste kalapüügilaevade ohutust, sest mitmesugused siseriik- likud õigusaktid ei nõua veel selle protokolliga kehtesta- tud ohutustaset; selline ühtne ohutustase tagab erinevate siseriiklike ohutusnõuete ühtlustamise kaudu võrdsed konkurentsitingimused samas piirkonnas tegutsevate kalalaevadele ja seda ohutusnorme kitsendamata; (4) eelkõige siseturgu silmas pidades on ühenduse tasandi meede tõhusaim viis kalalaevadele ühtse ohutustaseme kehtestamiseks kogu ühenduses; (1) EÜT C 292, 4. 10. 1996, lk 29. (2) EÜT C 66, 3. 3. 1997, lk 31. (3) Euroopa Parlamendi 24. aprilli 1997. aasta arvamus (EÜT C 150, 19. 5. 1997, lk 30), nõukogu 30. juuni 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 246, 12. 8. 1997, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 6. novembri 1997. aasta otsus (EÜT C 358, 24. 11. 1997). protokolli artikli 3 lõikes 4 sätestatakse, et iga protokol- liosaline määratleb, milliseid eeskirju, mis käsitlevad pikemaid laevu kui 24 meetrit, tuleks täielikult või osali- selt kohaldada kõnealuse protokolliosalise lipu all sõit- vate kalalaevade suhtes, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuid väiksem kui ettenähtud pikkusepiirang; protokolli artikli 3 lõikes 5 sätestatakse, et protokolliosa- lised püüavad kehtestada sellistele samas piirkonnas tegutsevatele kalalaevadele ühtsed normid; (8) ohutuse suurendamiseks ja konkurentsimoonutuste välti- miseks tuleb püüda kohaldada käesoleva direktiivi ohu- tuseeskirju kõikide vähemalt 24 meetri pikkuste kalalae- vade suhtes, mis tegutsevad ühenduse kalapüügivööndi- tes, sõltumata nende lipuriigist; liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres tegutsevate või oma saaki liikmesriigi sadamas lossivate kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalae- vade puhul tuleb see eesmärk saavutada kooskõlas rah- vusvahelise õiguse üldnormidega; (9) ühenduse sotsiaalpoliitika raames vastuvõetud nõukogu direktiivide asjakohaseid sätteid tuleb kohaldada ka edas- pidi; 4 (10) ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd kõikidel nendel põhjustel peaksid liikmesriigid kohal- dama uute ja vajaduse korral vähemalt 45 meetri pik- kuste olemasolevate kalalaevade suhtes Torremolinose protokolli lisa sätteid, võttes arvesse käesoleva direktiivi I lisas loetletud asjakohaseid sätteid; liikmesriigid peaksid kõikide nende lipu all sõitvate uute laevade suhtes, mille pikkus on vähemalt 24 meetrit, kuid vähem kui 45 meet- rit, kohaldama Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki sätteid; (16) praegu puuduvad kalalaevade ühtsed rahvusvahelised tehnilised normid, mis käsitleksid nende kere tugevust, pea- ja abiseadmeid ning elektri- ja isetoimivaid sead- meid; sellised normid võib kehtestada tunnustatud orga- nisatsioonide või siseriiklike ametiasutuste eeskirjade kohaselt; (11) III lisas sätestatud erinõudeid saab õigustada piirkondlike erioludega nagu geograafilised ja ilmastikutingimused; sellised sätted on koostatud kasutamiseks vastavalt põhja- ja lõunapoolsetes vööndites; (17) rakendamise ja täitmise tõhususe valvamiseks peaksid liikmesriigid korraldama ja väljastama käesoleva direktiivi erinõudeid käesoleva direktiivi järele ülevaatusi täitvatele kalalaevadele vastavustunnistusi; (12) ohutuse täiendavaks suurendamiseks peaksid liikmesriigi lipu all sõitvad laevad täitma IV lisas sätestatud erinõu- deid; (18) täieliku kohaldamise käesoleva direktiivi tagamiseks peaksid kalalaevad olema sadamariigi järelevalve all Tor- remolinose protokolli artiklis 4 sätestatud korras; liik- mesriik võib järelevalvega tegelda ka kolmandate riikide kalalaevade pardal, mis ei tegutse liikmesriigi sisevetes või liikmesriigi sadamates, kuid mis viibivad kõnealuse liikmesriigi sada- mas, et veenduda nende vastavuses kõnealusele proto- kollile pärast selle jõustumist; territoriaalmeres ega lossi oma saaki (13) lipu all sõitvatel kalalaevadel ei tohiks kolmanda riigi lubada tegutseda liikmesriigi sisevetes või territoriaalme- res ega lossida oma saaki liikmesriigi sadamas ega see- tõttu konkureerida liikmesriigi lipu all sõitvate laeva- dega, kui nende lipuriik ei ole tõendanud, et nad vasta- vad käesoleva direktiivi tehnilistele sätetele; laevavarustust käsitleva nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ (1) nõuetele vastavat varustust, mis on paigutatud kalalaevade pardale, tuleks iseenesest tunnustada sellisele varustusele käesoleva direktiiviga kehtestatud erisätetele vastavana, sest direktiivi 96/98/ EÜ nõuded on vähemalt samaväärsed Torremolinose protokolli ja käesoleva direktiivi omadega; (14) (15) (19) on vaja, et liikmesriikide esindajatest koosnev komitee aitaks komisjonil käesolevat direktiivi tõhusalt kohal- dada; seda ülesannet võib täita nõukogu 13. septembri 1993. aasta direktiivi 93/75/EMÜ (miinimumnõuete kohta, mis käsitlevad ohtlikke või saastavaid kaupu veda- vaid laevu, mis suunduvad ühenduse sadamasse või lah- kuvad sealt) (2) artikliga 12 asutatud komitee; (20) järjepideva rakendamise tagamiseks käesoleva direktiivi võib teatavaid sätteid selle komitee raames kohandada, et võtta arvesse asjakohaseid rahvusvahelisi suundumusi; liikmesriikide kohalikud olud võivad õigustada eriliste ohutustmeetmete kohaldamist kõikide teatavates piirkon- dades tegutsevate kalalaevade suhtes; liikmesriigid võivad samuti pidada vajalikuks kehtestada erandeid Torremoli- nose protokolli lisa sätetest või nende sätetega samaväär- seid nõudeid; neil peaks olema õigus võtta selliseid meetmeid komiteemenetluse raames järelevalve all; (21) Rahvusvahelisele Mereorganisatsioonile (IMO) tuleks Tor- remolinose protokolli kohaselt käesolevast direktiivist teatada; (1) EÜT L 46, 17. 2. 1997, lk 25. (2) EÜT L 247, 5. 10. 1993, lk 19. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 96/39/EÜ (EÜT L 196, 7. 8. 1996, lk 7). 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 5 (22) täieliku kohaldamise tagamiseks käesoleva direktiivi peaksid liikmesriigid kehtestama käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karistuste süsteemi, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Eesmärk 1. Käesoleva direktiivi eesmärk on kehtestada ohutusnormid nii uutele kui ka olemasolevatele merekalalaevadele, mille pik- kus on vähemalt 24 meetrit, kuivõrd Torremolinose protokolli lisa kehtib olemasolevate suhtes, ja mis: 2) uus kalalaev – kalalaev: a) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse 1. jaanuaril 1999 või hiljem või b) mille ehitamist või olulist ümberehitamist käsitlev leping sõlmitakse enne 1. jaanuari 1999 ja mis antakse üle vähemalt kolm aastat pärast seda kuupäeva või c) mille puhul toimub ehituslepingu puudumisel üks järgmistest tegevustest 1. jaanuaril 1999 või hiljem: — kiil pannakse maha või — algab kindla laeva ehitusena äratuntav tegevus või — sõidavad liikmesriigi lipu all ning on registreeritud ühendu- ses või — algab kokkupanek, mis hõlmab vähemalt 50 tonni või 1 % kõikide ehitusainete arvestuslikust massist, olenevalt sellest, kumb arv on väiksem; — tegutsevad liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres või 3) olemasolev kalalaev – kalalaev, mis ei ole uus kalalaev; — lossivad oma saagi liikmesriigi sadamas. Mittekaubanduslikuks kalapüügiks kasutatavad lõbusõidulaevad jäetakse käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja. 2. Käesolev direktiiv ei piira töökaitse parandamist soodusta- vate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ, (1) selle juurde kuuluvate üksikdi- rektiivide ja eelkõige kalalaevade pardal kohaldatavaid tööohu- tuse ja töötervishoiu miinimumnõudeid käsitleva (kolme- teistkümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) nõukogu 23. novembri 1993. aasta direk- tiivi 93/103/EÜ (2) sätete kohaldamist. 4) Torremolinose protokoll – 1977. aasta Torremolinose kalapüü- gilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta Torremolinose protokoll, sealhulgas selle muu- datused; 5) tunnistus – artiklis 6 nimetatud vastavustunnistus; 6) pikkus – kui teisiti ei ole sätestatud, siis 96 % kogupikkusest teoreetilisest veepiiril, mis on 85 % kõrgusel vähimast parda kõrgusest, mõõdetuna kiilujoonelt, või pikkus vöörtäävi välisservast roolipalleri telgjooneni samal veepii- ril, kui see on pikem. Kiilukaldega laevade puhul mõõde- takse pikkust kavandatud veepiiriga rööpsel veepiiril; Artikkel 2 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1) kalalaev või laev – mis tahes laev, mis on varustatud või mida kasutatakse kalade või muude mere elusvarude kau- banduslikuks püügiks; 7) 8) tegutsemine – kalade ja muude mere elusvarude püüdmine või püüdmine ja töötlemine, ilma et see piiraks õigust terri- toriaalmerest rahumeelselt läbi sõita ja meresõiduvabadust 200miilises majandusvööndis; tunnustatud organisatsioon – laevade ülevaatust tegevaid tegevuse organisatsioone ühiseid eeskirju ja standardeid käsitleva nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ (3) artikli 4 koha- selt tunnustatud organisatsioon. veeteede ametite vastava ja (1) EÜT L 183, 29. 6. 1989, lk 1. (2) EÜT L 307, 13. 12. 1993, lk 1. (3) EÜT L 319, 12. 12. 1994, lk 20. 6 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd Artikkel 3 Üldnõuded 1. Liikmesriigid tagavad Torremolinose protokolli lisa sätete kohaldamise nende lipu all sõitvate asjakohaste kalalaevade suhtes, kui käesoleva direktiivi I lisas ei ole teisiti sätestatud. Kui käesolevas direktiivis ei ole teisiti sätestatud, peavad olemas- olevad kalalaevad vastama Torremolinose protokolli lisa asjako- hastele nõuetele hiljemalt 1. juulil 1999. 2. Liikmesriigid tagavad, et neid Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki nõudeid, mis kehtivad vähemalt 45 meetri pikkuste laevade suhtes, kohaldatakse ka vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes, mis sõidavad nende lipu all, kui käesoleva direktiivi II lisas ei ole teisiti sätestatud. 3. Liikmesriigid tagavad siiski, et nende lipu all sõitvad tea- tavates piirkondades tegutsevad laevad täidavad asjakohaseid piirkondi käsitlevaid sätteid, mis on määratletud III lisas. Liikmesriigid tagavad oma lipu all sõitvate laevade vasta- 4. vuse IV lisas sätestatud erilistele ohutusnõuetele. Liikmesriigid keelavad kolmanda riigi 5. lipu all sõitvatel kalalaevadel tegutseda oma sisevetes või territoriaalmeres või lossida saaki oma sadamates, kui nende lipuriigi ametiasutus ei ole tõendanud nende vastavust lõigetes 1–4 ja artiklis 5 osuta- tud nõuetele. Direktiivi 96/98/EÜ A. 1 lisas loetletud ja kõnealuse direk- 6. tiivi nõuete kohast varustust, mis on paigutatud kalalaeva par- dale kooskõlas käesoleva direktiiviga, käsitletakse iseenesest sel- listele sätetele vastavana olenemata sellest, kas need sätted nõuavad varustuse heakskiitmist ja katsetamist lipuriigi ameti- asutust rahuldaval viisil. Võetavad meetmed lisatakse III lisasse. Erandeid sisaldavate meetmete võtmiseks kohaldavad liik- reegli järgides käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud 2. mesriigid Torremolinose protokolli punkti 3 sätteid, korda. lisa I peatüki 3. Liikmesriigid võivad Torremolinose protokolli I 3. peatüki 4. reegli punkti 1 kohaselt võtta samaväärseid asendusi lubavaid meetmeid, järgides käesoleva artikli lõikes 4 sätestatud korda. lisa Lõigete 1, 2 või 3 sätteid kasutava liikmesriigi suhtes keh- 4. tib järgmine kord: a) liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mida ta kavatseb võtta, sealhulgas üksikasjadest, mida on vaja piisava ohu- tustaseme säilimises veendumiseks; b) kui kuue kuu jooksul teatamisest otsustatakse artiklis 9 sätestatud korras, et ettepandud meetmed ei ole õigustatud, võidakse kõnealuselt liikmesriigilt nõuda ettepandud meet- mete muutmist või võtmatajätmist; c) võetavad meetmed täpsustatakse asjakohastes siseriiklikes õigusaktides ja edastatakse komisjonile, kes teatab kõikidest üksikasjadest teistele liikmesriikidele; d) selliseid meetmeid kohaldatakse kõikide samades piiritletud oludes tegutsevate kalalaevade suhtes nende lipuriigi või kasutaja riikkondsuse põhjal vahet tegemata; e) lõikes 2 osutatud meetmeid kohaldatakse üksnes seni, kuni kalalaev tegutseb piiritletud oludes. Artikkel 4 Erinõuded, erandid ja samaväärsed asendused Artikkel 5 Projekteerimis-, ehitus- ja hooldusnormid 1. Kui liikmesriik või liikmesriikide rühm leiab, et teatavates kohalikest erioludest või laeva omadustest tulenevates olukor- dades on teatavas piirkonnas tegutsevate kalalaevade puhul vaja erilisi ohutusmeetmeid, ja kui vajadus nende järele on tõesta- tud, võib ta lõikes 4 sätestatud korras võtta selliseid erilisi ohu- tusmeetmeid, et võtta arvesse kohalikke olusid, nagu nende vete laad ja ilmastikutingimused, kus kõnealused laevad tegut- sevad, nende sõitude pikkust või nende omadusi, nagu nende ehitusmaterjal. Kalalaeva kere, pea- ja abimehhanismide ning elektriliste ja automaatseadmete projekteerimist, ehitamist ja hooldust käsit- levateks normideks on laeva ehituspäeval kehtivad eeskirjad, mis tunnustatud organisatsioon on liigitamiseks ette näinud või mida kasutab ametiasutus. Uute laevade puhul peavad need eeskirjad olema kooskõlas direktiivi 94/57/EÜ artikli 14 lõikes 2 sätestatud korra ja tingi- mustega. 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 7 Artikkel 6 Ülevaatused ja tunnistused 1. Liikmesriigid väljastavad oma lipu all sõitvatele artiklite 3 ja 5 kohastele kalalaevadele tunnistuse käesoleva direktiivi tin- gimustele vastavuse kohta, millele on lisatud varustuse loend ja vajaduse korral eranditunnistused. Vastavustunnistuse, varus- tuse loendi ja eranditunnistuse vorm on esitatud V lisas. Tun- nistused väljastab lipuriigi ametiasutus või tema nimel tegutsev tunnustatud organisatsioon pärast esialgset ülevaatust, mille sooritavad lipuriigi ametiasutuse või tunnustatud organisat- siooni või ülevaatuste sooritamiseks lipuriigi volitatud liikmes- riigi ainupädevad ülevaatajad kooskõlas Torremolinose proto- kolli lisa I peatüki 6. reegli punktiga 1a. Artikkel 8 Kohandused Artiklis 9 sätestatud korras: a) võib vastu võtta ja lisada sätteid: — Torremolinose protokolli nende sätete ühetaoliseks tõl- gendamiseks, mille puhul ametiasutustel või üksikutel lepinguosalistel on valikuvabadus, kuivõrd see on vaja- lik nende järjepideva tõlgendamise tagamiseks ühendu- ses, — käesoleva direktiivi rakendamiseks selle reguleerimisala laiendamata; Lõikes 1 osutatud tunnistuste kehtivusajad ei ületa Torre- 2. molinose protokolli lisa I peatüki 11. reeglis sätestatuid. Vasta- vustunnistust pikendatakse pärast Torremolinose protokolli lisa I peatüki 6. reegli kohaseid korrapäraseid ülevaatusi. b) võib kohandada käesoleva direktiivi artikleid 2–4, 6 ja 7 ja muuta selle lisasid, et võtta käesolevasse direktiivi üle Tor- remolinose protokolli edasised muudatused, mis jõustuvad pärast direktiivi vastuvõtmist. Artikkel 7 Järelevalvesätted 1. Liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres tegutsevate või oma saaki tema sadamates lossivate kõnealuse liikmesriigi lipu all mittesõitvate kalalaevade järele valvab nimetatud liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artikliga 4 neil lipuriigi või kasutaja riikkondsuse põhjal vahet tegemata, et veenduda nende vastavuses käesolevale direktiivile. 2. Mõne teise liikmesriigi lipu all sõitvate kalalaevade järele, kes ei tegutse liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossi oma saaki tema sadamates, kuid kes viibivad tema sada- mates, valvab kõnealune liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artikliga 4 neil lipuriigi või kasutaja riikkondsuse või kodakondsuse põhjal vahet tegemata, et veenduda nende vasta- vuses käesolevale direktiivile. Kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalaevade järele, kes ei 3. tegutse liikmesriigi sisevetes või territoriaalmeres ega lossi oma saaki tema sadamates, kuid kes viibivad tema sadamates, valvab kõnealune liikmesriik kooskõlas Torremolinose protokolli artik- liga 4, et veenduda nende vastavuses nimetatud protokollile pärast selle jõustumist. Artikkel 9 Komitee Komisjoni abistab direktiivi 93/75/EMÜ artikli 12 lõikega 1. 1 asutatud komitee. Käesolevale 2. korda: artiklile viitamisel kohaldatakse järgmist a) võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esin- daja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsi- muse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus sellise häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põh- jal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta; esitatakse b) kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega koos- kõlas, võtab komisjon need vastu; c) kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteena- musega. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kaheksa nädala jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ette- pandud meetmed vastu. 8 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd Artikkel 10 IMOle teatamine Nõukogu eesistujariik ja komisjon teatavad IMOle käesoleva direktiivi vastuvõtmisest, viidates Torremolinose protokolli artik- li 3 lõikele 5. Artikkel 11 Karistused Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõe- tud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest määratavate karis- ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada tuste süsteemi nende karistuste kohaldamine. Kehtestatavad karistused peavad olema tõhusad, võrdeliselt vastavad ja hoiatavad. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata kõikide 2. käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide tekstid. Komisjon teatab sellest teistele liikmesriikidele. Artikkel 13 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 14 Adressaadid Artikkel 12 Rakendamine Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi 1. täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid enne 1. jaanuari 1999. Liik- mesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid võtavad need meetmed vastu, lisavad nad nen- desse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. Brüssel, 11. detsember 1997 Nõukogu nimel eesistuja M. DELVAUX-STEHRES 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 9 Torremolinose protokolli lisa sätete kohandamine nõukogu direktiivi 97/70/EÜ artikli 3 lõike 1 kohaldamiseks I LISA PEATÜKK: ÜLDSÄTTED 2. reegel: Mõisted Punktis 1 asendatakse “uus laev” käesoleva direktiivi artiklis 2 sisalduva mõistega “uus kalalaev”. V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE 2. reegel: Mõisted Standardset tulekindluskatset käsitleva punkti 2 lõppu muudetakse standardse temperatuurikõvera osas järgmiselt: “… Standardne aja-temperatuurikõver määratletakse sujuva kõverana, mis tõmmatakse läbi järgmiste sisekolde tem- peratuuripunktide: sisekolde algtemperatuur 5 minuti pärast 10 minuti pärast 15 minuti pärast 30 minuti pärast 60 minuti pärast VII PEATÜKK: PÄÄSTEVAHENDID JA -SEADMED 1. reegel: Kohaldamine Punkti 2 muudetakse järgmiselt: 20 °C 576 °C 679 °C 738 °C 841 °C 945 °C. ” “13. ja 14. reeglit kohaldatakse ka vähemalt 45 meetri pikkuste olemasolevate laevade suhtes, tingimusel et ametiasu- tus võib nende reeglite nõuete rakendamist edasi lükata 1. veebruarini 1999. ” 13. reegel: Päästevahendite raadioseadmed Punkti 2 muudetakse järgmiselt: “Ametiasutus võib olemasolevate laevade kahesuunalisi VHF raadiotelefone (saatja – vastuvõtja), mis ei vasta organi- satsiooni vastuvõetud toimimisnormidele, lubada kasutada 1. veebruarini 1999, tingimusel et ametiasutus on veendu- nud nende kokkusobivuses heakskiidetud kahesuunaliste VHF raadiotelefonidega (saatja – vastuvõtja). ” IX PEATÜKK: RAADIOSIDE 1. reegel: Kohaldamine Punkti 1 teine lause muudetakse järgmiseks: “Olemasolevate laevade puhul võib ametiasutus nõuete rakendamist siiski edasi lükata 1. veebruarini 1999. ” 3. reegel: Erandid Punkti 2 alapunkti c muudetakse järgmiselt: “kui laeva kasutamine lõpetatakse alatiseks enne 1. veebruari 2001. ” 10 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd Torremolinose protokolli lisa IV, V, VII ja IX peatüki sätete kohandamine protokolli artikli 3 lõike 4 kohaselt nende sätete kohaldamiseks vähemalt 24 meetri pikkuste uute kalalaevade suhtes II LISA IV PEATÜKK: MASINAD, ELEKTRISEADMED JA AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMID 1. reegel: Kohaldamine 1. reeglit muudetakse järgmiselt: “Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute kalalaevade suhtes. ” 7. reegel: Roolikambri ja masinaruumi vaheline side 7. reeglit täiendatakse järgmiselt: “… vahel peab olema kaks eraldi sidevahendit, millest üks on masinaruumi telegraaf, välja arvatud vähem kui 45 meetri pikkused laevad, kus peajõuseadet juhitakse otse roolikambrist ja mille puhul ametiasutus võib lubada muid sidevahendeid kui masinaruumi telegraaf. ” 8. reegel: Peajõuseadme juhtimine roolikambrist Punkti 1d täiendatakse järgmiselt: “… või juhtimiskabiinis. Vähem kui 45 meetri pikkuste laevade puhul võib ametiasutus lubada, et masinaruumis asuv juhtimispult on mõeldud üksnes hädaolukorraks, tingimusel et roolikambris on piisavad jälgimis- ja juhtimisvõimalu- sed. ” 16. reegel: Peatoiteallikas Punkti 1b täiendatakse järgmiselt: “… generaatoragregaatidest peaks seiskuma. Vähem kui 45 meetri pikkustes laevades on mõne generaatoragregaadi seiskumise korral siiski vaja tagada üksnes laeva edasiliikumiseks ja ohutuseks vajalike seadmete toimimine. ” 17. reegel: Varutoiteallikas Punkti 6 täiendatakse järgmiselt: “Käesoleva reegli kohaselt paigaldatav akupatarei, välja arvatud vähem kui 45 meetri pikkustesse laevadesse paigalda- tud raadiosaatjate ja -vastuvõtjate patareid, paigaldatakse …”. 22. reegel: Häiresüsteem Punkti 2a täiendatakse järgmiselt: “Häiresüsteem… sobivas kohas. Vähem kui 45 meetri pikkuste laevade puhul võib ametiasutus siiski süsteem suudab iga üksikut häiretoimingut kuuldavalt ja nähtavalt esitada üksnes roolikambris. ” lubada, et Punkti 2b täiendatakse järgmiselt: “Vähemalt 45 meetri pikkustes laevades on häiresüsteem ühendatud …”. 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 11 Punkti 2c täiendatakse järgmiselt: “Vähemalt 45 meetri pikkustes laevades käivitub masinajuhi häireseade …”. V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE 2. reegel: Mõisted Punkti 14b muudetakse järgmiselt: “… vähemalt 375 kilovatti”. C OSA Pealkiri asendatakse järgmisega: “C OSA – TULEKAITSEMEETMED LAEVADES, MILLE PIKKUS ON VÄHEMALT 24 MEETRIT, KUID ALLA 60 MEETRI” 35. reegel: Tuletõrjepumbad Lisatakse järgmine punkt: “Olenemata V peatüki 35. reegli punkti 1 sätetest peab tuletõrjepumpasid alati olema vähemalt kaks. ” Punkti 8 täiendatakse järgmiselt: “… või 25 m3/h, olenevalt sellest, kumb on suurem. ” 40. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid Punkti 1a muudetakse järgmiselt: “… vähemalt 375 kilovatti …”. VII PEATÜKK: PÄÄSTEVAHENDID JA -SEADMED 1. reegel: Kohaldamine Punkti 1 muudetakse järgmiselt: “1. Kui teisiti ei ole sätestatud, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes. ”. 5. reegel: Päästepaatide või -parvede ja valvepaatide arv ja liigid 1. Punkti 3 algust muudetakse järgmiselt: “Laevad, mille pikkus on vähemalt 45 meetrit, kuid alla 75 meetri, peavad vastama järgmistele nõuetele:”. 2. Lisatakse uus punkt 3a: “3a. Alla 45 meetri pikkused laevad varustatakse: a) b) päästepaatide või -parvedega, mis ühtekokku mahutavad vähemalt 200 % rohkem inimesi, kui on pardal kokku. Laeva kummaltki poolelt peab olema võimalik vette lasta vähemalt selline kogus päästepaate või -parvi, millest piisab kõikide pardalolijate mahutamiseks; ja valvepaadiga, välja arvatud juhul, kui ametiasutuse arvates ei ole seda vaja laeva suuruse ja juhitavuse, otsingu- ja päästeüksuste läheduse ja ilmahoiatussüsteemide või selle tõttu, et laev tegutseb piirkonnas, kus raskeid ilmastikutingimusi ei esine, või tegutsemise hooajalisuse tõttu. ” 12 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 3. Punkti 4 algust muudetakse järgmiselt: “4. Punkti 2a, punkti 3a ja punkti 3a alapunkti a nõuete täitmise asemel võib laevadel olla …” 10. reegel: Päästerõngad 1. Punkti 1b muudetakse järgmiselt: “kuus päästerõngast laevades, mille pikkus on vähemalt 45 meetrit, kuid alla 75 meetri;” 2. Lisatakse uus punkt 1c: “c) neli päästerõngast alla 45 meetri pikkustes laevades. ” 13. reegel: Päästevahendite raadioseadmed Lisatakse uus punkt 1a: “1a. Alla 45 meetri pikkuste laevade puhul võib selliste seadmete arvu siiski vähendada kaheni, kui ametiasutus leiab, et kolme sellist seadet ei ole pardal vaja, võttes arvesse laeva tegutsemispiirkonda ja pardal töötavate isikute arvu. ”. 14. reegel: Radartranspondrid 14. reegli lõppu täiendatakse järgmiselt: “… igasse päästepaati või -parve. Igas alla 45 meetri pikkuses laevas on vähemalt üks radartransponder. ” IX PEATÜKK: RAADIOSIDE 1. reegel: Kohaldamine Punkti 1 esimest lauset muudetakse järgmiselt: Kui teisiti ei ole sätestatud, kohaldatakse käesolevat peatükki vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade ja vähe- “1. malt 45 meetri pikkuste olemasolevate laevade suhtes. ” 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 13 III LISA Piirkondlikud ja kohalikud sätted (artikli 3 lõige 3 ja artikli 4 lõige 1) A. Põhjapoolse piirkonna sätted 1. Kohaldamispiirkond Kui mujal ei ole teisiti sätestatud, on kohaldamispiirkonnaks käesolevale lisale lisatud kaardil kujutatud piirist põhja poole jäävad veed, välja arvatud Läänemeri. See piir on määratletud laiuskraadiga 62° N Norra lääneran- nikult pikkuskraadini 4° W, sealt pikkuskraadiga 4° W laiuskraadini 60° 30' N, sealt laiuskraadiga 60° 30' N pikkuskraadini 5° W, sealt pikkuskraadiga 5° W laiuskraadini 60° N, sealt laiuskraadiga 60° N pikkuskraadini 15° W, sealt pikkuskraadiga 15° W laiuskraadini 62° N, sealt laiuskraadiga 62° N pikkuskraadini 27° W, sealt pikkuskraadiga 27° W laiuskraadini 59° N ja sealt laiuskraadiga 59° N lääne suunas. 2. Mõisted Raske ajujää – ajujää, mis katab vähemalt 8/10 merepinnast. 3. III peatüki 7. reegli punkt 1 (tegutsemistingimused) Lisaks III peatüki 7. reegli punktis 1 esitatud erilistele tegutsemistingimustele võetakse arvesse ka järgmisi tegut- semistingimusi: e) f) tegutsemistingimus b, c või d sõltuvalt sellest, millise korral on 2. reeglis loetletud püstuvusnõuetes sisaldu- vate püstuvusnäitajate väärtused väikseimad, arvutatuna III peatüki 8. reegli sätete kohaselt lubatud jäätu- mist arvesse võttes; seinerite puhul: lahkumine püügikohast püügivahenditega, saagita ja 30 % varude, kütuse ja muu sellisega, võttes III peatüki 8. reegli sätete kohaselt arvesse lubatud jäätumist. 4. III peatüki 8. reegel (jäätumine) III peatüki 8. reegli erinõudeid ja Torremolinose konverentsil vastuvõetud 2. soovituses sisalduvaid erijuhiseid kohaldatakse kõnealuses piirkonnas, st ka väljaspool nimetatud soovitusele lisatud kaardil märgitud piire. Olenemata III peatüki 8. reegli punktidest 1a ja 1b võetakse laiuskraadist 63° N põhja pool, pikkuskraadide 28° W ja 11° W vahel tegutsevate laevade püstuvuse arvutamisel arvesse järgmist lubatud jäätumist: a) 40 kilogrammi avatud ülatekkide ja maabumissildade ruutmeetri kohta; b) 10 kilogrammi laeva väljaulatuva külgpinna ruutmeetri kohta kummalgi küljel ülalpool veeliini. 5. VII peatüki 5. reegli punkti 2b ja punkti 3b (päästepaatide või -parvede ja valvepaatide arv ja liigid) Kalalaevades, mille kere on ehitatud tunnustatud organisatsiooni eeskirjade kohaselt tegutsemiseks palju rasket ajujääd sisaldavates vetes kooskõlas Torremolinose protokolli lisa II peatüki 1. reegli punktiga 2, on punktis 2b, punktis 3b ja punkti 3a alapunktis b nõutav valvepaat/päästepaat osaliselt kaetud (nagu määratletud VII peatüki 18. reeglis) ja sinna mahuvad kõik pardalolijad, olenemata VII peatüki 5. reegli punktist 2b, punktist 3b ja punkti 3 alapunktidest a ja b. 6. VII peatüki 9. reegel (veeülikonnad ja termokaitsevahendid) Olenemata VII peatüki 9. reeglist on igale pardaolijale olemas sobiva suurusega veeülikond, mis vastab VII peatüki 25. reegli sätetele, sealhulgas seda reeglit käsitlevatele nõutele, mis on loetletud käesoleva lisa punktis 1. 8. 14 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 7. VII peatüki 14. reegel (radartransponder) Lisaks VII peatüki B osa sätetele on iga päästepaat, valvepaat ja päästeparv alaliselt varustatud heakskiidetud radartranspondriga, mida saab kasutada 9 GHz sagedusribas. 8. VII peatüki 25. reegel (veeülikonnad) Olenemata VII peatüki 25. reeglist on kõik käesoleva lisa punktis 1. 6 nõutavad veeülikonnad üleni valmistatud eraldavast ainest ja vastavad VII peatüki 24. reegli punkti 1. c. i ujuvusnõuetele. Samuti vastavad need kõikidele muudele VII peatüki 25. reegli asjakohastele nõuetele. 9. X peatüki 3. reegli punkt 7 (radarid) Olenemata X peatüki 3. reegli punktist 7 paigaldatakse igale vähemalt 24 meetri pikkusele laevale radar ametia- sutust rahuldaval viisil. Seda radarit peab saam kasutada 9 GHz sagedusribas. 10. X peatüki 5. reegel (signalisatsioonivahendid) Lisaks X peatüki 5. reegli sätetele varustatakse iga ajujää võimalikus esinemispiirkonnas tegutsev laev vähemalt ühe helgiheitjaga, mille valgustusvõimsus on vähemalt 1 luks, mõõdetuna 750 meetri kauguselt. B. Lõunapoolse piirkonna sätted 1. Kohaldamispiirkond Kohaldamispiirkond hõlmab Vahemerd ja Atlandi ookeani suvevööndi rannikualasid 20 miili ulatuses Hispaania ja Portugali rannikust, nagu on määratletud 1966. aasta rahvusvahelise laadungimärgi konventsiooni (1) II lisa “vööndite ja hooajapiirkondade kaardil”. 2. VII peatüki 9. reegli punkt 1 (veeülikonnad) Võttes arvesse VII peatüki 9. reegli 4 punkti sätteid, lisatakse punkti 1 lõppu järgmine lause: “Alla 45 meetri pikkustel laevadel ei pea olema rohkem kui kaks veeülikonda. ” 3. IX peatüki 1. reegel (raadioside) Lisatakse uus punkt 1a: “Käesolevat peatükki kohaldatakse ka vähemalt 24 meetri pikkuste uute laevade suhtes, tingimusel et nende tegutsemispiirkonda teenindab sobiv rannikujaam, mis tegutseb IMO üldplaani kohaselt. ” (1) 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon, mis võeti vastu 5. aprillil 1966 rahvusvahelisel laadungimärgi konverentsil, mis toimus Londonis Valitsustevahelise Merenduse Konsultatiivorganisatsiooni kutsel. 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 15 PÕHJAPOOLNE PIIRKOND 16 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd IV LISA Erilised ohutusnõuded (artikli 3 lõige 4) II PEATÜKK: EHITUS, VEEKINDLUS JA VARUSTUS Lisatakse järgmised uued reeglid: “16. reegel: Pealt suletud töötekid 1. Sellised tekid varustatakse tõhusa äravoolusüsteemiga, mis on piisav pesuvee ja kalajäätmete kõrvaldamiseks. 2. Kõik kalapüügiks vajalikud avad varustatakse vahenditega, mille abil üks inimene saab need kiiresti ja korrali- kult sulgeda. 3. Kui saak tuuakse sellistele tekkidele käitlemiseks või töötlemiseks, paigutatakse see sumpa. Sellised sumbad vas- tavad III peatüki 11. reeglile. Paigaldatakse tõhus äravoolusüsteem. Töötekki tuleb vee juhusliku sissevoolu eest sobival viisil kaitsta. 4. Sellistel tekkidel on vähemalt kaks väljapääsu. 5. Tööruumi sisekõrgus ei ole üheski kohas väiksem kui kaks meetrit. 6. Paigaldatakse paikne õhutussüsteem, mis vahetab õhku vähemalt kuus korda tunnis. 17. reegel: Süvisemärgid 1. Iga laeva kummagi külje vöörtäävi juurde ja ahtrisse tehakse süvisemärgid detsimeetrites. 2. Sellised märgid tehakse võimalikult loodide lähedale. 18. reegel: Mahutid kalade hoidmiseks külmutatud (RSW) või jahutatud (CSW) merevees 1. RSW- või CSW-mahutite või samalaadsete mahutite süsteemi kasutamisel varustatakse sellised mahutid eraldi- seisva paikse seadmega mereveega täitmiseks ja sellest tühjendamiseks. 2. Kui selliseid mahuteid kasutatakse ka kuivlasti vedamiseks, varustatakse need pilsisüsteemi ja sobivate vahendi- tega, et vältida vee pääsu pilsisüsteemist mahutitesse. ” II PEATÜKK: PÜSTUVUS JA SELLEGA SEOTUD MERESÕIDUKÕLBLIKKUS 9. reegel: Kreenikatse Lisatakse uus punkt 4: “4. III peatüki 9. reegli punktis 1 sätestatud kreenikatse tehakse ja omadused määratakse kindlaks vähemalt iga 10 aasta tagant. ” IV PEATÜKK: MASINAD, ELEKTRISEADMED JA AJUTI MEHITAMATA MASINARUUMID 13. reegel: Rooliseade Punktile 10 lisatakse järgmine tekst: “Kui see jõuallikas on elektriline, peab varutoiteallikas suutma rooli kasutamiseks vajalikke abivahendeid teenindada vähemalt 10 minutit. ” 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 17 16. reegel: Peatoiteallikas Lisatakse järgmine punkt 3: “3. Üksnes elektriga töötavaid laevatulesid toidetakse läbi eraldi jaotuskilbi, kusjuures selliste tulede jälgimiseks peavad laeval olema sobivad vahendid. ” 17. reegel: Varutoiteallikas Olenemata punktist 2 peab vähemalt 45 meetri pikkuste laevade varutoiteallikas suutma selles reeglis loetletud seadmeid teenindada vähemalt kaheksa tundi. V PEATÜKK: TULEKAITSE, TULEKAHJU AVASTAMINE JA TULEKUSTUTUS JA -TÕRJE 22. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid Olenemata selle reegli sätetest varustatakse kõik A klassi masinaruumid paikse tulekustutussüsteemiga. 40. reegel: Masinaruumide tulekustutusvahendid Olenemata selle reegli sätetest varustatakse kõik A klassi masinaruumid paikse tulekustutussüsteemiga. 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 19 V LISA VASTAVUSTUNNISTUSE, ERANDITUNNISTUSE JA VARUSTUSE LOENDI VORM 20 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 21 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 23 24 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 25 26 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 27 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 29 30 ET Euroopa Liidu Teataja 07/4. kd 07/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3912/97 af Hiltrud BREYER til Kommissionen. Seveso-direktivet

eurovoc_concepts:
accident prevention
dangerous substance
environmental impact
health control
industrial hazard
pollution control measures
prevention of pollution
public health
safety standard
technical standard


title: De opinie van de europeanen over het onderwijs in Europa.

eurovoc_concepts:
European Union
competence of the Member States
recognition of diplomas
sample survey
teaching


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3902/97 dell'on. Alexandros ALAVANOS alla Commissione. Stato di applicazione del sottoprogramma "Istruzione generale e tecnica" del programma "Istruzione e formazione professionale iniziale" in Grecia

eurovoc_concepts:
Greece
educational reform
information technology
library
secondary education
vocational education

formats: html print