eurovoc_concepts:
EU aid
compensatory financing
fishery product
island region
peripheral region

formats: html pdf print

text: C 73/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om en ordning for godtgørelse af fjernområdernes meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og det franske oversøiske departement Guyana« (98/C 73/11) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 9. september 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede José Bento Gonçalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. november 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 10. december 1997, med 34 stemmer for og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Kommissionen holder i sit forslag fast ved, hvad der blev anført som baggrund for Rådets afgørelser 89/687/EØF, 91/314/EØF og 91/315/EØF, hvorved der indførtes særlige programmer for de franske oversøiske departementer, De Kanariske Øer, Madeira og Azorerne (Poseidom, Poseican og Poseima), og henviser til erklæ- ringen om disse regioner, der er knyttet til EU-traktaten. 2. ØSU mener, at også ØSU’s udtalelse (1) stadig er aktuel og således danner grundlag for konklusionen i nærværende udtalelse. 3. ØSU understreger, at rapporten (2), som det har krævet forelagt i punkt 3. 1 i sin udtalelse, skal fremsendes i god tid, for at sektionen kan se nærmere på anvendelsen af godtgørelsesordningen for de pågældende regioner og dens betydning for deres økonomi generelt og reelle forbedring af befolkningens sociale situation. 4. De forskellige tabeller og kommentarer i rapporten giver mange gode oplysninger og påviser klart, hvilke forbedringer de forskellige aktører har opnået, især en eksportstigning, der har øget beskæftigelsen og forbedret befolkningens indkomst. 5. Kommissionens forslag ajourfører støttebeløbet, især i lyset af ecu-kursen og meromkostningerne som følge af områdernes afsides beliggenhed, og udvider støtten til at omfatte nye arter som anført i nedenstående punkter i kommissionsdokumentet: Artikel 2, stk. 1, litra b) stk. 2, litra b) og c) stk. 3, litra c), d) e) og f). 6. ØSU understreger nødvendigheden af at bevare fiskeressourcerne, især ved ikke at yde nogen form for støtte til fangst af yngel. Samtidig er det vigtigt at favorisere små og mellemstore virksomheder og kyst- fiskeriet ved tildeling af støtte. (1) 95/C 102/06 af 10. 1. 1995 — EFT C 102 af 24. 4. 1995, s. 13. (2) KOM(97) 388 endelig udg. af 22. 7. 1997. 7. ØSU mener, at godtgørelsesordningen bør videre- føres som foreslået af Kommissionen. Bruxelles, den 10. december 1997. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om genomförandet av de särskilda stimulansordningar till skydd för arbetstagares rättigheter och miljöskydd som avses i artiklarna 7 och 8 i rådets förordningar (EG) nr 3281/94 och 1256/96 om tillämpningen av fleråriga ordningar med allmänna tullförmåner för vissa industri- och jordbruksprodukter med ursprung i utvecklingsländerna"

eurovoc_concepts:
agricultural product
developing countries
generalised preferences
industrial product
international standard

text: 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/51 under den perioden utvidga det till vissa andra angivna stater och att utforma ett modifierat program med större omfattning, och eventuellt arbetstagardeltagande som skall ersätta det nuvarande programmet vid slutet av övergångsperioden. ESK önskar bli rådfrågad om programmets form och innehåll i vederbörlig ordning. Bryssel den 10 december 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om genomförandet av de särskilda stimulansordningar till skydd för arbetstagares rättigheter och miljöskydd som avses i artiklarna 7 och 8 i rådets förordningar (EG) nr 3281/94 och 1256/96 om tillämpningen av fleråriga ordningar med allmänna tullförmåner för vissa industri- och jordbruksprodukter med ursprung i utvecklingsländerna” (98/C 73/15) Den 14 november 1997 beslutade rådet att höra Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget om ovannämnda förslag. Sektionen för externa relationer, handels- och utvecklingspolitik, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 25 november 1997. Föredragande utan studiegrupp var Thomas Etty. Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 112 röster för, 1 emot och 11 nedlagda röster. 1. Allmänna synpunkter 2. Särskilda synpunkter Ekonomiska och sociala kommittén uttryckte redan i sitt yttrande om förslag till rådets förordning (EG) om tillämpningen av en treårig ordning med allmänna tullförmåner (1995-1997) för vissa industriprodukter med ursprung i utvecklingsländerna och förslag till rådets förordning (EG) om en förlängning till 1995 av tillämpningen av förordningarna (EEG) nr 3833/90, (EEG) nr 3835/90 och (EEG) nr 3900/91 om tillämpning- en av allmänna tullförmåner för vissa jordbruksproduk- ter med ursprung i utvecklingsländerna (CES 1159/94) (ej officiella titlar) sitt stöd för de särskilda stimulansord- ningar som kommissionen nu låtit bli konkreta förslag. ESK ser mycket positivt på kommissionens förslag som innehåller relevanta och effektiva åtgärder för positiva insatser för att öka respekten för normerna för miljö och social- och arbetsmarknadsfrågor i de förmånslän- der som omfattas av Allmänna preferenssystemet (GSP). 2. 1. När det gäller de åtgärder som föreslås för att främja överensstämmelserna med vissa internationella normer för social- och arbetsmarknadsfrågor, välkom- nar kommittén att kommissionen i artiklarna 3, 4 och 5 betonar att som förutsättning för att få tillgång till ytterligare tullförmåner måste eventuella förmånsländer kunna visa att man inom ramen för lagstiftningen och tillämpningen av denna på ett reellt sätt kan garantera föreningsfrihet samt att barnarbete är förbjudet. ESK välkomnar likaledes att kommissionen framhåller bety- delsen av stränga övervaknings- och samarbetsförfaran- den, kontroller på plats och ett effektivt tekniskt bistånd för att utveckla den administrativa struktur och de kontrolltekniker som behövs (artikel 6 och 7). I detta sammanhang skulle vi vilja framhålla betydelsen av att man hänvisar till rapporter från kompetenta FN-organ på dessa områden, nämligen Internationella arbetsorganisationens (ILO) råd för föreningsfrihet, expertrådet för tillämpning av ILO:s konventioner och rekommendationer samt FN:s kommitté för barnets rättigheter. C 73/52 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 2. 2. Kommittén får ändå uttrycka sina farhågor över att den praktiska tillämpningen av det nya stimulanssys- temet begränsar fördelarna med det övergripande syste- met — som reformerades 1995 — det vill säga att det är enkelt, lätt att överblicka och tillförlitligt. Efter åtskilliga årtiondens samarbete med förmånslän- derna har det visat sig att dessa faktorer är avgörande för att dessa stimulansåtgärder skall få effekt på handeln. De bör inte äventyras på något sätt. 2. 3. Samtidigt uttrycker emellertid ESK sitt beklagan- de och sin besvikelse över att kommissionens förslag begränsar de nya instrumenten till följande tre ILO- konventioner: ILO:s konventioner nr 87 och nr 98 om tillämpningen av principerna om föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten respektive av principerna för organisationsrätten och den kollektiva förhandlings- rätten samt ILO:s konvention nr 138 om minimiålder för anställning. Detta är ett avsteg från tidigare ställ- ningstaganden beträffande internationella normer för handelsutbyte och arbetsförhållanden som kommissio- nen gjort och som fått ESK:s stöd. Man inkluderade då ILO:s konventioner om tvångsarbete och avskaffande av tvångsarbete (nr 29 och 105) och om diskriminering (i fråga om anställning och yrkesutövning) (nr 111). Dessa tre konventioner anses tillsammans med konven- tionerna nr 87 och nr 98 vara ILO:s grundläggande konventioner om mänskliga rättigheter. I sitt förslag förbiser kommissionen dessa utan att ge någon förkla- ring. Frågan om tvångsarbete tas visserligen upp i artikel 7 i nu gällande tullkodex, men kommittén anser lika fullt att ett avskaffande av tvångsarbete ändå bör belönas med ytterligare förmåner. kommissionen skall ta initiativ till samråd med de medlemsstater som ännu inte godkänt konvention nr 138 i syfte att försöka övervinna hindren för en ratifikation inom en förutsebar framtid. Vidare hoppas kommittén att EU:s medlemsländer aktivt kommer att bidra till arbetet med den nya ILO-konventionen mot det mest skadliga barnarbetet, som bör vara klar 1999, och att de kommer att ratificera denna så snart som möjligt sedan den antagits av Internationella arbetskonferensen samt att rådet därefter kommer att inkludera den i det instrument som nu föreslås som tillägg till ILO:s konvention nr 138. 2. 5. Angående de åtgärder som föreslås för att främja överensstämmelsen med internationella miljönormer förstår kommittén de svårigheter man nämner när det gäller att fastställa miljöklausuler men anser att sådana incitament trots allt är önskvärda i den mån som de går att genomföra. ESK stöder kommissionens val att som måttstock använda de normer som tillämpas av Internationella organisationen för tropiskt trä (ITTO). 2. 6. Vidare välkomnar ESK kommissionens förslag (i artiklarna 3 och 4 samt 10 och 11) att publicera alla ansökningar om ytterligare tullförmåner i Europeiska Gemenskapernas Officiella Tidning för att göra det möjligt för alla parter med relevant kompetens och relevanta uppgifter att bidra. Vi välkomnar i synnerhet att kommissionen i sin motivering noterar betydelsen av samråd med olika organisationer, i synnerhet ILO, nationella handelsförbund och internationella fackföre- nings- och arbetsgivarsammanslutningar liksom icke- statliga organisationer med särskild kompetens (beträff- ande mänskliga rättigheter, miljöfrågor), inklusive kon- sumentorganisationer. Utöver den medverkan vid utred- ningen som nämns i motiveringen, vill ESK föreslå att de nya bestämmelserna skall göra det möjligt för internationella fackförenings- och arbetsgivarsammans- lutningar att delta i besök i de länder där det råder särskilda tvivel om huruvida arbetstagares rättigheter respekteras. Detta framstår som lämpligt med tanke på deras roll och erfarenhet inom ILO:s övervakningsfunk- tion. En annan fråga i sammanhanget som bör klargö- 2. 4. ras är att kommissionen har tagit med konvention nr 138 rörande minimiålder för anställning utan någon vidare kommentar. Kommittén vill påpeka att man är helt enig om att problemet med barnarbete måste behandlas i förslaget till rådets förordning och anser därför att det är beklagligt att fyra av EU:s femton medlemsländer inte har ratificerat ILO:s konvention om minimiålder för anställning. ESK vill än en gång klargöra att EU:s krav skulle framstå som mycket mer trovärdiga om samtliga medlemsstater själva svarade mot de kriterier de vill att andra skall respektera. Beträffande konvention nr 111 (diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning) vill ESK ännu en gång påpeka att tre medlemsländer (Irland, Luxemburg och Storbritannien) ännu inte har godkänt denna. Därför yrkar ESK på att 2. 7. ESK är enig med kommissionen om att de extra förmåner som erbjuds genom stimulansordningarna måste vara påtagliga för att fungera som ett verkligt incitament till ökad respekt för de berörda normerna för miljö och social- och arbetsmarknadsfrågor. Av samma anledning välkomnar vi förslaget att de särskilda stimulansordningarna även skall gälla länder där grund- ordningen upphört genom graduering. Beträffande de beräknade kostnaderna för sådana åtgärder är vi eniga med kommissionens uppskattning att återverkningarna på EU antagligen inte kommer att bli särskilt höga eftersom respekten för arbetstagares rättigheter och miljöskydd är bristande i många av Allmänna preferens- systemets förmånsländer. De kommer säkert bli mycket lägre än det belopp på 787,7 miljoner ecu (vilket 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/53 representerar ett teoretiskt maximum) som nämns i kommissionens finansieringsöversikt som medföljer för- slaget till förordning. ESK beklagar emellertid att man inte nämner de 2. 8. minst utvecklade länderna i kommissionens utkast till förordning och inte heller i motiveringen. På grund av att deras taxa redan är fastställd till noll finns det naturligtvis ingen möjlighet till ökade vinster för de minst utvecklade länderna. Detta skulle märkbart kunna minska effekterna av nya åtgärder, eftersom det för dessa länder inte finns några stimulansordningar som kan öka respekten för arbetstagares rättigheter och miljöskydd. I deras fall skulle ESK vilja föreslå att man vidtar ytterligare åtgärder för att stimulera dessa länder till att respektera arbetstagarnas rättigheter och vidta åtgärder för miljöskydd. Allmänna preferenssystemet måste inkluderas i diskussioner om möjligheten av ökad utvecklingshjälp till dessa länder. Kommittén hänvisar i detta sammanhang även till sitt yttrande om ”Utveck- lingsbistånd, god offentlig förvaltning och de socio- ekonomiska intressegruppernas roll” (1) och till de nor- mer för god offentlig förvaltning som diskuteras i detta dokument. Kommissionens förslag är något tvetydigt när det 2. 9. gäller förfarandena för tillbakadragande eller tillfälligt upphävande av de särskilda stimulansordningarna (arti- kel 14). Kommittén skulle vilja föreslå att klagomålsför- farandet gick till på så sätt att de parter som berörs av ärendet, inklusive representanter för ekonomiska och sociala intressegrupper, får föreslå kommissionen att inleda en undersökning. För att se till att den nya mekanismen fungerar skulle vi vilja föreslå att en ansökan om utredning automatiskt leder till att utred- ningen påbörjas inom 30 dagar om man inte kan påvisa goda skäl att ifrågasätta det ärliga uppsåtet i eventuella klagomål. Vi skulle också vilja föreslå att man, liksom under anti-dumpningsförfarandena, ser till att proviso- riska åtgärder vidtas för att dra in de ytterligare tullförmånerna under den tid en utredning pågår, efter- som detta kan ta viss tid med hänsyn till vederbörligt förfarande. 2. 10. Kommittén tolkar artikel 14. 1 om att helt eller delvis upphäva förmånen av de särskilda stimulansord- ningarna som att den i synnerhet avser bedrägeri (”Ett sådant upphävande, helt eller delvis, påverkar inte tillämpningen av artikel 9 i rådets förordningar (EG) nr 3281/94 och nr 1256/96”). Kommittén anser att denna bestämmelse bör åberopas så att varje felaktig beteckning på en produkt, som anger att den tillverkats i enlighet med arbetstagares rättigheter och/eller miljö- (1) EGT C 287, 22. 9. 1997, s. 44. normer trots att så inte är fallet, skall betraktas som ”bedrägeri” i enlighet med bestämmelserna i Allmänna preferenssystemet och att detta skall leda till att ett land som beviljats ytterligare tullförmåner men sedan befunnits bryta mot arbetstagarnas rättigheter på dessa områden riskerar att förlora inte bara de ytterligare tullförmånerna utan också själva tullfriheten inom Allmänna preferenssystemet. 2. 11. Kommittén vill rikta uppmärksamheten på det faktum att de satsningar som för närvarande görs från regeringars, näringslivets, fackföreningars och icke- statliga organisationers sida avseende rättvisemärkning av och uppförandekodex för vissa produkter, och som innehåller arbets- och miljönormer liknande dem som föreslås till rådets nya förordning, skulle kunna påverkas negativt av att rådsförordningen koncentrerar sig på de enskilda länderna. Kommittén anser i och för sig att det är mest praktiskt att inrikta sig på de enskilda länderna. Man uppmanar dock kommissionen att undersöka hur en framgångsrik självreglering skulle kunna utgöra ett undantag från de förfaranden för upphävande eller tillbakadragande som nämns i förslaget samt att utarbeta ett kompletterande förfarande. 2. 12. Med tanke på det stora antalet förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet kan man vänta sig att kommissionen får oerhört mycket arbete om alla de länder som är intresserade av det nya systemet snabbt och mer eller mindre samtidigt ansöker om nya förmåner. Under sådana omständigheter vill kommittén understryka behovet av att kommissionen vidtar försik- tighetsåtgärder och avsätter tid till att avgöra huruvida eventuella förmånsländer respekterar de nya bestämmel- serna i Allmänna preferenssystemet. Vi vill därför framhålla behovet av att man utvärderar den personal- styrka som ägnar sig åt Allmänna preferenssystemet och, om det visar sig nödvändigt, utökar den personal i kommissionen som arbetar med Allmänna preferenssys- temets övervakningsmekanismer, samt att man ytterliga- re satsar på utbildning av sådan personal. Sammanfattningsvis förordar kommittén att 2. 13. kommissionens föreliggande förslag till rådsförordning inom kort antas av rådet i sin befintliga form, men anser att ovanstående synpunkter bör beaktas när man i praktiken skall tolka de nya ordningarna med allmänna tullförmåner. Vi hoppas att kommissionen allvarligt kommer att överväga att inom en överskådlig framtid i C 73/54 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 den föreslagna rättsakten även inkludera ILO:s grund- läggande konventioner om tvångsarbete och diskrimine- ring samt den nya ILO-konventionen om barnarbete, som skall vara klar 1999. Bryssel den 10 december 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om tillämpning av artikel 6 i rådets förordningar (EG) nr 3281/94 och (EG) nr 1256/96 rörande fleråriga ordningar med allmänna tullförmåner för vissa industriprodukter och jordbruksprodukter med ursprung i utvecklingsländerna, i vilken artikel föreskrivs uteslutning av de mest utvecklade förma˚nsländerna fra˚n de allmänna tullförma˚nerna (97/0299)” (98/C 73/16) Den 14 november 1997 beslutade rådet att i enlighet med EG-fördragets artikel 198 begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ovannämnda förslag. Sektionen för externa relationer, handels- och utvecklingspolitik, som ansvarade för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande enhälligt den 25 november 1997. Föredragande var Helmut Giesecke. Vid sin 350:e plenarsessionen den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 119 röster för och 6 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. För perioden 1994-1997 genomgick det allmänna tullförmånssystemet en grundläggande översyn (1). En viktig målsättning med införandet av den nya fleråriga ordningen var att på ett avgörande sätt göra det allmänna tullförmånssystemet lättare att överblicka och förutse, i jämförelse med de tidigare kvotoch takreglerna. Båda dessa aspekter var intressanta för både leverantörer och förvaltningar i länderna med stödbehov, som ville koncentrera sina exportansträngningar till klart över- blickbara marknader. Samtidigt låg det i de europeiska importörernas intresse; de måste erbjudas tillräckliga incitament att bygga upp nya, stabila inköpskällor. (1) ”Förslag till rådets förordning (EG) om en flerårig ordning med allmänna tullförmåner för vissa industrivaror med ursprung i utvecklingsländerna för perioden 1995-1997” och ”Förslag till rådets förordning (EG) om förlängning av (EEG) nr 3833/90, (EEG) nr 3835/90 och (EEG) nr 3900/91 om tillämpning av allmänna tullförmåner för vissa jordbruksprodukter med ursprung i utvecklingsländer till och med 1995” (KOM(94) 337 slutlig). 1. 2. En nyhet var möjligheten att utvecklingsländer stegvis kunde undantas från stödet om de uppnått högre standard, mätt med avseende på BNP och exportkapaci- tet. I linje med principen om ”global neutralitet” bör man emellertid bibehålla totalnivån på den förmånsbe- handlade importen, så att de belopp som sparas in kommer de fattigare utvecklingsländerna till godo. 1. 3. Man föreskrev också — och har sedan dess utarbetat — ett system med särskilda handelspolitiska incitament för att de enskilda utvecklingsländerna skall hantera social-, arbetslivs- och miljöfrågor på ett korrekt sätt. 2. Kommissionens förslag I föreliggande förslag till förordning (2) föreslår 2. 1. kommissionen att Sydkorea, Singapore och Hongkong skall undantas från den allmänna tullförmånsordningen, på basis av de objektiva, klart definierade levnadsstan- dardkriterierna. (2) KOM(97) 533 slutlig


title: RÈGLEMENT (CE) N° 2464/97 DE LA COMMISSION du 10 décembre 1997 modifiant les restitutions applicables à l'exportation des céréales, des farines et des gruaux et semoules de froment ou de seigle

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2452/97, annettu 10 päivänä joulukuuta 1997, valkoisen sokerin vientituen enimmäismäärän vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1408/97 tarkoitetun pysyvän tarjouskilpailun osana järjestettävää 19. osittaista tarjouskilpailua varten

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar


title: Regulamentul (CE) nr. 2454/97 al Comisiei din 10 decembrie 1997 de stabilire a unor norme detaliate pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului privind standardele minime de calitate ale ponderărilor IAPC (Text cu relevanță pentru SEE)

eurovoc_concepts:
EU Member State
consumer price
harmonisation of prices
price index

formats: pdf print xhtml

text: 10/vol. 1 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 95 31997R2454 L 340/24 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 11. 12. 1997 REGULAMENTUL (CE) NR. 2454/97 AL COMISIEI din 10 decembrie 1997 de stabilire a unor norme detaliate pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului privind standardele minime de calitate ale ponderărilor IAPC (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2494/95 al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind indicii armonizați ai prețurilor de consum (1), în special articolul 4 ș(cid:13)i articolul 5 alineatul (3), după consultarea Institutului Monetar European, întrucât, în temeiul articolului 5 alineatul (1) litera (b) din Regu- lamentul (CE) nr. 2494/95, fiecare stat membru este obligat să ela- boreze un indice armonizat al prețurilor de consum (IAPC) înce- pând cu indicele pentru ianuarie 1997; întrucât Regulamentul (CE) nr. 1749/96 al Comisiei (2) a instituit măsurile inițiale de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95; ș(cid:13)i relevanței întrucât sunt necesare măsuri suplimentare de aplicare pentru asigurarea comparabilității indicilor IAPC ș(cid:13)i pentru menținerea IAPC în conformitate cu fiabilității articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2494/95; întru- cât astfel de măsuri de aplicare trebuie adoptate acordându-se cea mai mare atenție raportului cost/eficacitate în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din regulamentul menționat; indicilor (3) din Regulamentul întrucât articolul 8 alineatul (CE) nr. 2494/95 prevede actualizarea ponderilor indicilor IAPC cu o frecvență suficient de mare pentru a se asigura îndeplinirea cerin- țelor de comparabilitate, dar nu prevede efectuarea unor anchete privind bugetele de familie mai des decât o dată la cinci ani, cu excepția statelor membre care sunt recunoscute ca înregistrând schimbări ale modelelor de consum de natură să determine nevoia unor anchete mai frecvente; întrucât ponderile pe baza cărora se calculează IAPC sunt actualizate cu frecvențe diferite, ceea ce are ca rezultat faptul că indicii IAPC obținuți pe baza acestora riscă să nu îndeplinească cerințele de comparabilitate menționate la articolul 4 din regulamentul menționat; întrucât este necesară o unitate de măsură operațională a non-comparabilității pentru a se stabili care anume ponderi trebuie actualizate pentru a se asigura comparabilitatea; modelele reprezentând cheltuielile de consum se pot schimba si ele într-o măsură care face necesară actualizarea ponderilor grupelor de cheltuieli corespunzătoare, în special a cantităților de bază, pentru a li se asigura, astfel, relevanța; în temeiul articolului 4 din Regulamentul întrucât, (CE) nr. 1749/96, IAPC trebuie să fie calculat pentru a include schim- bările de preț ale bunurilor ș(cid:13)i serviciilor devenite recent semnifi- cative; întrucât prezentul regulament nu trebuie să impună statelor membre efectuarea de noi anchete statistice; întrucât măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru programul statistic, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Obiectivul Obiectivul prezentului regulament este de a garanta că indicii IAPC sunt stabiliți pe baza unor ponderi suficient de fiabile ș(cid:13)i de relevante pentru a se preta comparațiilor internaționale. Articolul 2 Definiție În sensul prezentului regulament, „perioada de referință a ponderilor” unui indice IAPC înseamnă perioada de 12 luni de consum sau de cheltuieli pe baza căreia se estimează ponderările pentru obținerea celui mai recent indice IAPC. „Sub-indicii” sunt definiți în Regulamentul (CE) nr. 2214/96 al Comisiei (3). Articolul 3 Standarde minime pentru ponderări întrucât articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 2494/95 prevede ca indicii IAPC să fie indici de preț de tip Laspeyres; întrucât, atunci când prețurile relative ale diverselor bunuri ș(cid:13)i servicii se schimbă, (1) În fiecare lună, statele membre calculează indici IAPC pe baza unor ponderi care să reflecte modelele de cheltuieli de consum pe parcursul unei perioade de referință a ponderilor care să se încheie cu maximum ș(cid:13)apte ani înainte de luna decembrie precedentă. (1) (2) JO L 257, 27. 10. 1995. p. 1. JO L 229, 10. 9. 1996, p. 3. (3) JO L 296, 21. 11. 1996, p. 8. 96 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 10/vol. 1 (2) În fiecare an, statele membre reexaminează ponderile pentru a se asigura că acestea sunt suficient de fiabile ș(cid:13)i de relevante pen- tru a îndeplini cerința de comparabilitate definită la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2494/95. Reexaminarea se poate limita la ponderile de la nivelul sub-indicilor ș(cid:13)i al componentelor lor majore. (3) În cadrul acestor reexaminări, statele membre verifică even- tualitatea producerii unor schimbări importante în intervalul scurs de la perioada de referință a ponderilor în curs de utilizare, în ceea ce priveș(cid:13)te evoluția prețului fiecărui indice component principal al IAPC, sau a unei evoluții durabile a pieței în fiecare grupă componentă principală. (4) În cazurile în care există dovezi evidente că schimbările men- ționate la alineatul (3) indică o modificare a ponderii de natură să determine o modificare a IAPC cu un procent de peste 0,1 la sută în medie într-un an comparativ cu anul precedent, statele membre ajustează ponderile IAPC în mod corespunzător. Statele membre nu sunt obligate să țină cont de schimbările survenite în interva- lul de doi ani care se încheie în luna decembrie de dinaintea reexaminării. (5) Toate ajustările efectuate conform alineatului (4) sunt aplicate de statele membre cel târziu în indicele pentru luna ianuarie a anului următor celui în care s-a efectuat reexaminarea. Articolul 4 Controlul calității IAPC, Statele membre furnizează Comisiei (Eurostat), la cererea acesteia, informații suficiente privind ponderile pe baza cărora s-au calculat indicii inclusiv perioadele de referință ale ponderilor utilizate, rezultatul reexaminărilor anuale ș(cid:13)i ajustările efectuate, pentru a se putea evalua respectarea dispozițiilor prezentului regulament. Articolul 5 Intrarea în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 10 decembrie 1997. Pentru Comisie Yves-Thibault DE SILGUY Membru al Comisiei


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Decisão 92/481/CEE de 22 de Setembro de 1992 relativa à adopção de um plano de acção para o intercâmbio, entre as administrações dos Estados-Membros, de funcionários nacionais envolvidos na aplicação da legislação comunitária necessária à realização do mercado único (Programa Karolus)»

eurovoc_concepts:
EU law
action programme
approximation of laws
civil servant
single market

text: 9. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 73/49 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de decisa˜o do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Decisa˜o 92/481/CEE de 22 de Setembro de 1992 relativa à adopça˜o de um plano de acça˜o para o intercâmbio, entre as administraço˜es dos Estados-Membros, de funciona´rios nacionais envolvidos na aplicaça˜o da legislaça˜o comunita´ria necessa´ria à realizaça˜o do mercado u´nico (Programa Karolus)» (98/C 73/14) Em 27 de Novembro de 1997, o Conselho decidiu consultar o Comité Econo´ mico e Social, nos termos do artigo 1984 do Tratado que institui a Comunidade Europeia, sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Relaço˜ es Externas, Comércio, e Desenvolvimento, incumbida de preparar os correspondentes trabalhos, emitiu parecer por unanimidade em 25 de Novembro de 1997, sendo relator K. Walker. Na 3501 reunia˜o plena´ria, sessa˜o de 10 de Dezembro de 1997, o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 113 votos a favor, 2 contra e 2 abstenço˜es, o parecer que se segue. 1. Introduça˜o 1. 1. O Plano de acça˜o para o intercâmbio, entre as administraço˜es dos Estados-Membros, de funciona´rios nacionais envolvidos na aplicaça˜o da legislaça˜o comuni- ta´ria necessa´ria à realizaça˜o do mercado u´nico, desig- nado por programa Karolus, teve a sua origem no Livro Branco da Comissa˜o sobre a realizaça˜o do mercado interno publicado em 1985, constituindo a aproximaça˜o das legislaço˜ es e o reconhecimento mu´tuo das regras em certos domı´nios principais um dos objectivos fundamen- tais deste Livro Branco. A fim de reforçar a cooperaça˜o, promover a 1. 2. confiança mu´tua entre as administraço˜es nacionais e incentivar deste modo uma aplicaça˜o uniforme da legislaça˜o comunita´ria no domı´nio do mercado interno, o Conselho adoptou este plano de acça˜o em 22 de Setem- bro de 1992 na sua Decisa˜o 92/481/CEE, por um perı´odo de cinco anos, com efeito a partir de 1 de Janeiro de 1993. 1. 3. O programa Karolus destina-se a todos os que participam na aplicaça˜o da legislaça˜o comunita´ria, independentemente de trabalharem numa administraça˜o central ou local ou ainda num organismo privado encarregado pelas referidas administraço˜ es dessa apli- caça˜o. O programa compreende: — intercâmbio entre os Estados-Membros de funciona´- rios de administraço˜es centrais e locais bem como de trabalhadores do sector privado designados pelas administraço˜es competentes para um esta´gio de cerca de dois meses; — um semina´rio de formaça˜o anterior ao intercâmbio; — um semina´rio de avaliaça˜o no final do intercâmbio. — consciencializar os funciona´rios das administraço˜es nacionais da dimensa˜o europeia do seu trabalho, do âmbito da legislaça˜o comunita´ria e da sua importância; — permitir intercâmbios de ideias frutı´feros entre as administraço˜ es dos diferentes Estados-Membros sobre a melhor forma de aplicar a legislaça˜o comuni- ta´ria; — fazer participar os quadros médios a fim de assegurar uma divulgaça˜o ta˜o vasta quanto possı´vel dos resultados; — utilizar os resultados dos intercâmbios de molde a atingir a homogeneidade procurada. 1. 4. As instituiço˜es da Comunidade confirmaram desde enta˜o em va´rias ocasio˜ es a importância da cooperaça˜o administrativa para a realizaça˜o efectiva do mercado u´nico. Além disso, aquando da avaliaça˜o do programa, das 13 administraço˜ es de origem dos participantes interrogados, nove qualificaram o pro- grama Karolus como muio bom, duas como excelente e duas como u´til. Dado que a aplicaça˜o das regras comunita´rias diverge ainda em grande medida nos paı´ses da Comunidade, revelouse deseja´vel a prorrogaça˜o do programa apo´ s 1997. 1. 5. O programa Karolus termina no final de Dezem- bro de 1997. A Comissa˜o, à luz da experiência do funcionamento deste programa e tendo em conta a avaliaça˜o dos resultados dos intercâmbios realizados durante os dois primeiros anos, tenciona apresentar proximamente uma proposta de decisa˜o ao Parlamento e ao Conselho para a prorrogaça˜o do programa Karolus numa fo´ rmula alterada e alargada. 1. 3. 1. Os objectivos deste programa sa˜o os seguintes: — promover uma abordagem relativamente homogé- nea da aplicaça˜o da legislaça˜o comunita´ria; Esta prorrogaça˜o podera´ 1. 5. 1. efectuar-se sem aumento do montante estimado necessa´rio (MEN) inscrito na decisa˜o do Conselho de 1992, na˜o tendo este montante sido esgotado nos primeiros cinco anos. C 73/50 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 9. 3. 98 2. A proposta da Comissa˜o 2. 1. O programa deve ser prorrogado por dois anos. 2. 2. O programa deve ser aberto à participaça˜o dos paı´ses da Europa Central e Oriental (PECO), em conformidade com as condiço˜es estabelecidas nos Acor- dos Europeus ou nos Protocolos Adicionais aos Acordos de Associaça˜o relativos à participaça˜o em programas comunita´rios. 2. 2. 1. O programa deve ser aberto à participaça˜o dos paı´ses da EFTA, membros do Acordo EEE, bem como à participaça˜o de Chipre com base em créditos suplemen- tares, segundo as mesmas regras que as aplicadas aos paı´ses da EFTA, membros do Acordo EEE, em conformidade com os procedimentos a acordar com esse paı´s. As modalidades dessa participaça˜o devem ser 2. 2. 2. fixadas no momento adequado entre as partes em causa. 2. 3. Durante estes dois anos, que devem ser encarados como um perı´odo de transiça˜o, a Comissa˜o efectuara´ consultas sobre a criaça˜o de um programa Karolus revisto, numa nova fo´ rmula. Estas consultas incidem sobre propostas relati- 2. 3. 1. vas à extensa˜o do âmbito do programa de modo a incluir, para além das operaço˜ es de formaça˜o individuais tais como os intercâmbios de funciona´rios entre adminis- traço˜es dos Estados-Membros, um leque de acço˜ es de formaça˜o colectiva, como a organizaça˜o de: — semina´rios de cara´cter geral, a organizar regular- mente em cada Estado-Membro, por iniciativa da Comissa˜o, sobre a cooperaça˜o administrativa e a aplicaça˜o das regras do mercado interno; — semina´rios de formaça˜o sectoriais colectivos, abertos a todos os funciona´rios dos Estados-Membros em sectores determinados, por iniciativa da Comissa˜o ou dos Estados-Membros; — semina´rios nacionais organizados pelos Estados- -Membros exclusivamente para os seus funciona´rios, com a participaça˜o de oradores de outros Estados- -Membros e da Comissa˜o; — visitas conjuntas de inspecça˜o. 2. 3. 1. 1. Estas diferentes acço˜es sa˜o concebidas para permitir a participaça˜o de um maior nu´mero de pessoas no programa a um menor custo por participante. mente afirmado o seu apoio inequı´voco a todas as medidas que possam melhorar o seu funcionamento ou remover os obsta´culos ainda existente à sua conclusa˜o. 3. 2. O CES afirmou frequentemente que as diferenças na interpretaça˜o e na aplicaça˜o da legislaça˜o criam mais problemas ao comércio do que qualquer outro factor. 3. 3. Como afirma o relato´ rio de avaliaça˜o do pro- grama Karolus de 1996, «os benefı´cios potenciais da cooperaça˜o administrativa sa˜o enormes em termos de poupança para a economia europeia e em especial para as PME que sofrem mais com os obsta´culos às trocas comerciais do que as grandes empresas. Os custos da “na˜o Europa” sa˜o avaliados em milhares de milha˜o de ECU, de forma que qualquer reduça˜o dos obsta´culos ao comércio tera´ um valor considera´vel. » O relato´ rio acentua que os custos do programa sa˜o relativamente modestos em relaça˜o aos seus resultados. 3. 4. O CES considera que o impacto do programa Karolus até agora foi benéfico e apoia a proposta de o prorrogar sem alteraço˜es substanciais por um perı´odo transito´rio de dois anos durante o qual se efectuara˜o consultas sob a forma de um programa alargado. 3. 4. 1. Apoia também a abertura do programa, durante o perı´odo de transiça˜o, aos paı´ses referidos na proposta da Comissa˜o. 3. 5. O CES lamenta que o nı´vel de participaça˜o no programa tenha sido, até agora, inferior às expectativas iniciais e sublinha que tal é atribuı´do principalmente a problemas linguı´sticos, limitaço˜ es orçamentais e a reduço˜es de pessoal nas administraço˜es dos Estados- -Membros. O CES partilha do desapontamento de outras instituiço˜es comunita´rias em relaça˜o a este facto. 3. 5. 1. O CES considera que é essencial para a reali- zaça˜o do mercado u´nico aproveitar integralmente as potencialidades de programas como o programa Karolus e que é preciso um maior esforço no sentido de aumentar a participaça˜o. Tal apenas sera´ conseguido em termos pra´ticos se o projecto for dotado dos recursos adequados a nı´vel dos Estados-Membros e da Comissa˜o. 3. 6. O CES apoia também a proposta de examinar a possibilidade de alargar o âmbito do programa, nos termos da proposta da Comissa˜o, atenta a polı´tica de igualdade de oportunidades da UE. Apoia em particular o objectivo de permitir a participaça˜o de um maior nu´mero de pessoas no programa a um menor custo por participante. 3. Observaço˜es na generalidade 4. Concluso˜es 3. 1. O CES, que tem a responsabilidade de actuar como Observato´ rio do Mercado U´ nico, tem repetida- 4. 1. O Comité Econo´ mico e Social apoia sem reservas a proposta da Comissa˜o de prorrogar o programa Karolus por um perı´odo transito´rio de dois anos, de 9. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 73/51 alargar a sua aplicaça˜o a outros Estados e de elaborar um programa com um âmbito mais alargado, com a possı´vel participaça˜o dos trabalhadores, para substituir o programa existente no fim do perı´odo transito´rio. O CES gostaria de ser consultado a tempo sobre a forma e o conteu´do do programa modificado. Bruxelas, 10 de Dezembro de 1997. O Presidente do Comité Econo´ mico e Social Tom JENKINS Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo à aplicaça˜o dos regimes especiais de incentivo para a protecça˜o dos direitos dos trabalhadores e a protecça˜o do ambiente previstos nos artigos 76 e 86 dos Regulamentos (CE) n6 3281/94 e (CE) n6 1256/96 do Conselho relativos à aplicaça˜o de um sistema plurianual de preferências pautais generalizadas a certos produtos industriais e agrı´colas origina´rios de paı´ses em desenvolvimento» (98/C 73/15) Em 14 de Novembro de 1997, o Conselho decidiu, nos termos do artigo 1984 do Tratado que institui as Comunidades Europeias, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Relaço˜ es Externas, Polı´tica Comercial, e Desenvolvimento, incumbida de preparar os correspondentes trabalhos, emitiu parecer em 25 de Novembro de 1997, sendo relator u´nico T. Etty. Na 3501 reunia˜o plena´ria, sessa˜o de 10 de Dezembro de 1997, o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 112 votos a favor, 1 contra e 11 abstenço˜ es, o parecer que se segue. 1. Observaço˜es na generalidade 2. Observaço˜es na especialidade No parecer sobre a proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo à aplicaça˜o de um sistema plurianual de preferências pautais generalizadas (1995-1997) a certos produtos industriais origina´rios de paı´ses em desenvolvimento e sobre a proposta de regulamento (CE) do Conselho estendendo até 1995 a aplicaça˜o dos Regulamentos (CEE) n4s 3833/90, 3835/90 e 3900/91 relativos à aplicaça˜o de preferências pautais generaliza- das a certos produtos agrı´colas origina´rios de paı´ses em desenvolvimento (CES 1159/94), o Comité expressara ja´ o seu apoio aos regimes especiais de incentivos que a Comissa˜o traduziu agora em propostas concretas. O Comité acolhe com grande satisfaça˜o as propostas da Comissa˜o porque contêm disposiço˜ es muito adequadas e eficazes para a adopça˜o de medidas positivas com vista a promover o respeito pelas normas em matéria de protecça˜o dos direitos dos trabalhadores e do ambiente nos paı´ses beneficia´rios do SGP. 2. 1. Quanto às medidas propostas para incentivar a observância de determinadas normas em matéria de protecça˜o dos trabalhadores, o Comité apoia o grande destaque que, nos artigos 34, 44 e 54, a Comissa˜o da´ quer a que, como pré-requisito para a obtença˜o de preferências adicionais, os paı´ses potencialmente benefi- cia´rios tenham de provar que tanto a sua legislaça˜o como a sua pra´tica podem de modo realista garantir a liberdade sindical e a proibiça˜o do trabalho infantil, quer à importância de um acompanhamento rigoroso e de processos de cooperaça˜o, controlos no local e assistência técnica eficaz para desenvolver as apropria- das infra-estruturas administrativas e técnicas de con- trolo (artigos 64 e 74). Nestes termos, o Comité sublinha a importância de mencionar os relato´ rios dos serviços competentes das Naço˜ es Unidas nessas a´reas, nomeadamente o «Commit- tee on Freedom Association» (Comité para a Liberdade Sindical) da OIT, o «Committee of Experts on the Application of Conventions» (Comité de Peritos sobre a Aplicaça˜o de Convenço˜es e Recomendaço˜ es) da OIT e o «UN Committeee on the Rights of the Child» (Comité das Naço˜es Unidas para os Direitos da Criança)