title: Конвенция съставена на основание член К.3 от Договора за Европейския съюз, за взаимопомощ и сътрудничество между митническите администрации

eurovoc_concepts:
EU law - national law
customs cooperation
exchange of information
illicit trade

formats: pdf print xhtml

text: 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 109 41998A0123(01) L 24/2 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 23. 1. 1998 съставена на основание член К. 3 от Договора за Европейския съюз, за взаимопомощ и сътрудничество между митническите администрации КОНВЕНЦИЯ ВИСОКОДОГОВАРЯЩИТЕ СТРАНИ по настоящата конвенция, държави-членки на Европейския съюз, КАТО СЕ ПОЗОВАВАТ на акта на Съвета на Европейския съюз от 18 декември 1997 г. , КАТО ПРИПОМНЯТ необходимостта от засилване на задълженията, съдържащи се в Конвенцията за взаимопомощ между митническите администрации, подписана в Рим на 7 септември 1967 г. , КАТО ОТЧИТАТ отговорността на митническите администрации на митническата територия на Общността, и в частност на нейните входни и изходни пунктове, за предотвратяване, разследване и ограничаване на нарушения не само на правилата на Общността, но също и на националните законодателства, особено случаите по членове 36 и 223 от Договора за създаване на Европейската общност; КАТО ОТЧИТАТ сериозната заплаха за общественото здраве, морал и сигурност, която нарастващият незаконен трафик от всякакъв вид представлява; КАТО ОТЧИТАТ необходимостта от регламентиране на определени форми на сътрудничество при трансгранични действия за предотвратяване, разследване и преследване на определени нарушения, както на националните законодателства на държавите-членки, така и на митническите разпоредби на Общността, както и необходимостта тези трансгранични действия да се осъществяват винаги в съответствие с принципите на законност (съобразявайки се със съответното законодателство, приложимо в запитаната държава-членка и с директивите на компетентните органи на тази държава-членка), субсидиарност (подобни мерки следва да се предприемат само, когато е очевидно, че други действия с по-малко относително значение са неподходящи) и съразмерност (мащабът и продължителността на действията се определят в светлината на сериозността на предполагаемото нарушение); УБЕДЕНИ в необходимостта от засилване на сътрудничеството между митническите администрации, чрез определяне на процедурите, по реда на които те могат да действат съвместно и да си обменят данни, свързани с незаконен трафик; КАТО ИМАТ ПРЕДВИД, че митническите администрации в ежедневната си работа трябва да прилагат и общностните, и национални разпоредби, и че поради това има очевидна необходимост разпоредбите за взаимопомощ и сътрудничество в двата сектора да се развиват, доколкото е възможно, паралелно, СЕ СПОРАЗУМЯХА ЗА СЛЕДНИТЕ РАЗПОРЕДБИ: ДЯЛ I ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 1 Обхват 1. Без да се нарушават компетенциите на Общността, държавите- членки на Европейския съюз чрез техните митнически админис- трации си сътрудничат и оказват взаимопомощ, с цел: — предотвратяване и разкриване на нарушения на националното митническо законодателство, и — разследване и наказване на нарушения на митническите раз- поредби на общностно и национално ниво. 2. Без да се нарушават разпоредбите на член 3, настоящата конвенция не засяга разпоредбите, приложими по отношение на взаимопомощта по наказателни въпроси между съдебните органи, по-благоприятни разпоредби в двустранни или многостранни спо- разумения между държавите-членки, регулиращи сътрудничест- вото по реда на параграф 1, осъществявано между митническите органи или други компетентни органи на държавите-членки, или споразумения в същата област, договорени по силата на еднакво система, предвиждаща законодателство или на реципрочно прилагане на мерки за взаимопомощ. специална 110 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 Член 2 Правомощия Митническите администрации прилагат настоящата конвенция в рамките на правомощията, предоставени им по силата на техните национални законодателства. Нищо в настоящата конвенция не може да тълкува като засягане на правомощията на митническите администрации, възложени съгласно националните им законодателства, по смисъла на настоящата конвенция. се Член 3 Връзки с взаимопомощта, предоставяна от съдебните органи 1. Настоящата конвенция обхваща взаимопомощта и сътрудни- чеството в рамките на наказателни разследвания относно наруше- ния на националните и общностните митнически разпоредби, по отношение на които запитващият орган има правомощия по силата на националното законодателство на съответната държава-членка. 2. Когато наказателно разследване се провежда от или под ръко- водството на съдебен орган, този орган определя дали исканията за взаимопомощ или сътрудничество в тази връзка следва да се отправят на основание разпоредбите, приложими относно взаимопомощта по наказателни въпроси, или на базата на настоя- щата конвенция. Член 4 Определения За целите на настоящата конвенция се прилагат следните опреде- ления: 1. „Национални митнически разпоредби“: всички нормативни актове и административни разпоредби на държава-членка, чието прилагане е изцяло или частично, в правомощията на митническата администрация на въпросната държава-членка, относно: — трансграничния трафик на стоки, поставени под забрани, ограничения или контрол, по-конкретно по реда на чле- нове 36 и 223 от Договора за създаване на Европейската общност; — акцизни ставки, които не са хармонизирани; 2. „митнически разпоредби на Общността“: членки и трети страни, както и между държавите-членки, когато стоките нямат общностен статут по смисъла на член 9, параграф 2 от Договора за създаване на Европейската общност, или стоки, които подлежат на допълнителен контрол или проучване с цел установяване на техния общностен статут; — съвкупността от разпоредби, приети на равнище Общност в областта на Общата селскостопанска политика и специ- фичните разпоредби, приети относно стоки, получени в резултат на преработката на селскостопански продукти; — съвкупността от разпоредби, приети на равнище Общност за хармонизираните акцизни ставки и за данък добавена стойност при внос, заедно с националните разпоредби за прилагането им; 3. „нарушение“: действия противоречащи на националните или общностни митнически разпоредби, включително, inter alia: — участие в, или опити за извършване на подобни наруше- ния, — участие в престъпни групи, извършващи подобни наруше- ния, — пране на пари, придобити в резултат на нарушенията, посо- чени в настоящия параграф; 4. „взаимопомощ“: оказването на помощ между митническите администрации по реда на настоящата конвенция; 5. „запитващ орган“: компетентният орган на държавата-членка, който отправя искане за помощ; 6. „запитан орган“: компетентният орган на държавата-членка до който е отправено искането за помощ; 7. „митнически администрации“: митническите органи на държавите-членки, както и други органи с правомощия за при- лагане разпоредбите на настоящата конвенция; 8. „лични данни“ цялата информация, отнасяща се до физическо лице с установена самоличност или чиято самоличност може да се установи; самоличността на едно лице се счита, че може да се установи, ако тя или той могат директно или косвено да бъдат установени, като например с идентификационен номер или с един или друг конкретен елемент, които са характерис- тики на неговата или нейната физическа, физиологическа, психологическа, икономическа, културна или социална идентичност; — съвкупността от общностни разпоредби и тези, свързани с тяхното прилагане, регулиращи вноса, износа, транзита и представянето на стоки, търгувани между държавите- 9. „трансгранично сътрудничество“: сътрудничество между мит- ническите администрации през границите на всяка държава- членка. 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 111 Член 5 в) да предоставят помощ при обработка на искания за помощ; Централни координационни звена 1. Държавите-членки определят в митническите си органи цент- рално координационно звено. Това звено отговаря за получаване на всички искания за взаимопомощ по реда на настоящата конвенция и за координиране на тази взаимопомощ, като се спазва параграф 2. Звеното отговаря също така и за сътрудничеството с другите органи, ангажирани с мерките за взаимопомощ съгласно настоящата конвенция. Координационните звена на държавите- членки поддържат необходимият пряк контакт помежду си, осо- бено в случаите по дял IV. 2. Дейността на централното координационно звено не изключва, особено при спешност, пряко сътрудничество между останалите структури на митническите органи на държавите-членки. С цел постигане на ефикасност и съгласуваност, централните коорди- национни звена биват информирани за всяко действие, включващо подобно пряко сътрудничество. 3. Когато обработка на дадено искане изцяло или частично не е от компетентността на митническите органи, централното координационно звено препраща искането на компетентните национални органи и информира запитващия орган за предприе- тите стъпки. 4. Когато поради пречки от правно естество или причини, свър- зани със същността на искането, не може да се пристъпи към него- вото изпълнение, координационното звено връща искането на запитващия орган с разяснения за причините, поради които иска- нето не може да бъде обработено. г) да съветват и подпомагат приемащата ги държава при подго- товката и извършването на трансгранични операции; д) всички други задължения, за които държавите-членки се споразумеят помежду си. 4. Държавите-членки могат да се договорят на двустранна или многостранна основа за пълномощията и местонахождението на служителите за връзка. Служителите за връзка могат също да пред- ставляват интересите на една или повече държави-членки. Член 7 Задължение за доказване на самоличността Освен ако не е предвидено друго в настоящата Конвенция, служителите на запитващия орган, които присъстват в друга държава-членка, за да упражняват правата си, определени в настоящата Конвенция, по всяко време са длъжни да представят писмен документ удостоверяващ самоличността и официалните им функции. ДЯЛ II ПОМОЩ ПО ИСКАНЕ Член 8 Принципи Член 6 Служители за връзка 1. Държавите-членки могат да се договарят помежду си за обмен на служители за връзка между тях за ограничен или неограничен период и при взаимно договорени условия. 2. Служителите за връзка нямат правомощия за намеса в приема- щата ги държава. 1. За да предостави помощ, изискана по реда на настоящия пял, запитаният орган, или компетентният орган, към който същият се е обърнал, действа както когато действа от свое име и за своя сметка или когато действа при искане от страна на друг орган на неговата държава-членка. При тези си действия въпросният орган се възползва от всичките си правомощия в рамките на национал- ното си законодателство, за да отговори на искането. 2. Запитаният орган разширява помощта си, за да обхване всички обстоятелства по нарушението, които имат определена връзка с предмета на искането за помощ, без това да изисква каквото и да е допълнително искане. При наличие на съмнение, запитаният орган контактува първо със запитващия орган. 3. С цел подпомагане на сътрудничеството между митническите администрации на държавите-членки, на служителите за връзка могат, по договаряне, или по молба на компетентните органи на държавите-членки, да бъдат възложени следните задължения: Член 9 Форма и съдържание на искането за помощ а) да развиват и ускоряват обмена на информация между държавите-членки; 1. Исканията за помощ се представят винаги в писмен вид. Доку- ментите, необходими за изпълнението на подобни искания задъл- жително ги придружават. б) да предоставят помощ при разследвания, които се отнасят до тяхната държава-членка или държавата-членка, която пред- ставляват; 2. Исканията по реда на параграф 1, съдържат следната информа- ция: 112 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 а) запитващият орган, който подава искането; Член 11 б) исканите мерки; Искания за наблюдение в) предметът и причината за подаване на искането; г) законите, правилниците и другите нормативни актове, свър- зани с искането; д) колкото е възможно по-точни и по-обхватни данни за физи- ческите или юридически лица, които са обект на разследва- нето; е) резюме на съответните факти освен в случаите, предвидени в член 13. 3. Исканията се подават на официален език на държавата-членка на запитания орган, или на език, приемлив за този орган. 4. Когато обстоятелствата налагат това, исканията могат да бъдат отправяни устно, но трябва да бъдат потвърдени писмено въз- можно най-бързо. 5. Ако искането не отговаря на формалните изисквания, запитаният орган може де поиска поправянето или допълването му; междувременно, необходимите мерки за изпълнение на иска- нето могат да започнат. 6. Запитаният орган приема прилагането на определена специална процедура в отговор на искане, при условие, че тя не противоречи на законовите и административни разпоредби на запитаната държава-членка. Член 10 Искания за информация 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган му предос- тавя цялата информация, даваща му възможност да предотвратява, разкрива и преследва нарушения. 2. Предаваната информация се придружава от доклади и други документи, или заверени копия или извадки от същите, на които се основава тази информация, и които са притежание на запитания орган, или които са предоставени или получени, за да се изпълни искането за информация. 3. При договореност между запитващия и запитания органи, слу- жители, упълномощени от запитващия орган могат, при условие че са получили подробни нареждания от запитания орган, да получат информация по реда на параграф 1 от органите на запитаната държава-членка. Тази разпоредба се прилага за цялата информация, получена от документацията, до която имат достъп служителите на тези органи. Тези служители се упълномощават да вземат копия от тази документация. По искане на запитващия орган, запитаният орган извършва, доколкото е възможно специално наблюдение, или организира осъществяването на специално наблюдение върху лица, за които съществуват сериозни основания да се счита, че са нарушили общностните или национални митнически разпоредби или извършват, или вече са извършили подготвителни действия с цел извършването на подобни нарушения. По искане на запитващия орган, запитаният орган предприема също наблюдение върху места, транспортни средства и стоки, свързани с дейности, които са в разрез с гореспоменатите митнически разпоредби. Член 12 Искания за проверки 1. Запитаният орган, по искане на запитващия орган, провежда, или организира провеждането на съответните проверки, свързани с операции, при които са извършени нарушения, или операции по отношение на които запитващият орган има съмнения за извър- шване на нарушения. Запитаният орган информира за резултатите от проверките си запитващия орган. Член 10, параграф 2 се прилага mutatis mutandis. 2. При наличие на договореност между запитващия и запитания органи служители, определени от запитващия орган могат да при- състват на проверките, посочени в параграф 1. Проверките винаги се извършват от служители на запитания орган. Служителите на запитващия орган не могат по своя инициатива да осъществяват правомощията, предоставени на служителите на запитания орган. Въпреки това, те имат достъп до същите помещения и същите документи като служителите на запитания орган, с тяхното посредничество и единствено за целите на извършваната проверка. Член 13 Уведомяване 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган, в съответ- ствие с националните разпоредби на държавата-членка, където е установен, уведомява адресата за всички документи и решения, произтичащи от компетентните органи на държавата-членка, където е установен запитващия орган, и засягащи прилагането на настоящата конвенция. 2. Исканията за уведомяване, отправени по повод връчване на документа или решението, се придружават от превод на официал- ния език, или на един от официалните езици на държавата-членка, 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 113 където е установен запитващият орган, като последният има право да се откаже от подобен превод. относно стоките, предмет на нарушението и новите начини и средства за извършване на подобни нарушения. Член 14 Използване като доказателство Данни, сертификати, информация, документи, заверени копия и други документи, получени от служители на запитания орган в съответствие с тяхното национално законодателство и предадени на запитващия орган по случаите на взаимопомощ, предвидена в членове от 10 до 12, могат да се използват като доказателства, в съответствие с националното законодателство от компетентните органи на държавата-членка, където е установен запитващият орган. Член 18 Използване като доказателство Доклади от осъществено наблюдение и информация, получени от служители на една държава-членка и предадени на друга държава-членка по време на непосредствената помощ, предвидена в членове от 15 до 17, могат да се използват като доказателство, в съответствие с националното законодателство от компетентните органи на държавата-членка, получаваща информацията. ДЯЛ III НЕПОСРЕДСТВЕНА ПОМОЩ Член 15 Принцип на действие Компетентните органи на всяка една държава-членка, по реда определен в членове 16 и 17, спазвайки ограниченията наложени от помощ законодателство, на компетентните органи на други държави-членки без да са получили за това предварително искане. националното предоставят Член 16 Наблюдение С цел предотвратяване, разкриване и преследване на нарушения в друга държава-членка, компетентните органи на всяка една държава-членка: а) доколкото е възможно провеждат, или са провели, специал- ното наблюдение, описано в член 11; б) съобщават на компетентните органи на заинтересованата държава-членка цялата информация, с която разполагат, и по-конкретно, доклади и други документи, или заверени копия или извадки от тях, относно операциите, свързани с планирано или извършено нарушение. Член 17 Непосредствена информация Компетентните органи на всяка държава-членка изпращат незабавно на компетентните органи на другите заинтересовани държави-членки цялата налична информация за планирани или информация извършени по-конкретно, нарушения, и ДЯЛ IV СПЕЦИАЛНИ ФОРМИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВО Член 19 Принципи на действие необходимата помощ посредством 1. Митническите администрации предприемат трансгранично сътрудничество съгласно настоящия дял. Те си предоставят една на друга и организационна подкрепа. Исканията за сътрудничество, като пра- вило, имат формата на исканията за помощ по реда на член 9. В определени случаи, посочени в настоящия дял, с одобрение от страна на запитания орган, служители от запитващия орган могат да предприемат действия на територията на запитаната страна. служители Координирането и планирането на трансгранични операции е задължение на централното координационно звено съгласно член 5. 2. Трансграничното сътрудничество по смисъла на параграф 1 се разрешава за предотвратяване, разследване и преследване на нару- шения в случаи на: а) незаконен трафик на упойващи и психотропни вещества, оръ- жия, амуниции, експлозивни материали, предмети с културна стойност, опасни и токсични отпадъци, ядрени материали, или материали или оборудване, предназначени за производството на атомно, биологично и/или химическо оръжие (забранени стоки); б) търговия с вещества, включени в списъци I и II от Конвенцията на Организацията на обединените нации за борба срещу незаконния трафик на упойващи и психотропни вещества и предназначени за незаконно производство на наркотични вещества (прекурсори на наркотични вещества); в) незаконна трансгранична търговия със стоки, за които се дъл- жат данъци или мита, с цел избягване заплащането на тези данъци или мита, или неправомерно получаване на държавни плащания във връзка с внос или износ на стоки, когато обемът 114 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 на търговията и свързаният с нея риск за държавните взема- ния и субсидии са такива, че потенциалните финансови загуби за бюджета на Европейските общности или държавите-членки са значителни; третират по същия начин както и служители на тази държава, по отношение на нарушения, извършени срещу тях, или от тях. (г) всяка друга търговия със стоки, забранена от общностните или национални разпоредби. Член 20 Действащо преследване 3. Запитаният орган не е задължен да се включи в специалните форми на сътрудничество, посочени в настоящия дял, ако видът на исканото разследване не е разрешен или предвиден в национал- ното законодателство на запитаната държава-членка. В такъв слу- чай запитващият орган има право по същата причина да откаже съответно искане за трансгранично сътрудничество при условията на реципрочност, когато то е поискано от орган на запитаната държава-членка. 4. Ако е необходимо съгласно националното законодателство на държавите-членки, участващите органи се обръщат към своите съдебни органи за одобрение на планираните разследвания. Когато компетентните съдебни органи дадат своето одобрение при опре- делени условия и изисквания, участващите органи се задължават да осигурят спазването им при провеждане на разследванията. 5. Когато служители на една държава-членка участват в дейности на територията на друга държава-членка по силата на настоящия дял и с действията си причинят щети, държавата-членка на чиято територия са нанесени щетите, ги възстановява в съответствие с националното си законодателство по същия начин, по който би постъпила, ако щетите са причинени от нейни служители. Тази държава-членка получава пълната сума на разходите, платени на жертви, или други упълномощени лица или институции, от държавата-членка, чиито служители са причинили щетите. 6. Без да нарушава упражняването на правата си по отношение на трети страни и независимо от задължението да възстанови щетите, съгласно второто изречение на параграф 5, всяка една държава- членка се въздържа, в случаят, предвиден в първото изречение на параграф 5, да изисква възстановяването на размера на щетите, които е претърпяла от друга държава-членка. 7. Информация, получена от служители по време на трансгра- нично сътрудничество, предвидено в членове от 20 до 24, може да се използва като доказателство от компетентните органи на държавата-членка, която я получава, в съответствие с национал- ното законодателство и специфичните условия, определени от компетентните органи на държавата, в която е получена информа- цията. своята държава преследващи в 1. Служители на митническата администрация на една от държавите-членки, лице, забелязано в процес на извършване на някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, което би могло да доведе до екс- традиция, или участващо в подобно нарушение, имат право да продължат преследването на територията на друга държава- членка, без предварително разрешение, когато поради спешността на ситуацията не е било възможно да уведомят компетентните органи на другата държава-членка, преди влизането си на нейна територия, или когато тези органи не са били в състояние да пристигнат навреме на мястото за да продължат преследването. Не по-късно от пресичането на границата преследващите служи- тели се свързват с компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия продължава преследването. Преследването се пре- кратява веднага щом държавата-членка, на чиято територия то се осъществява, поиска това. По искане на преследващите служители, компетентните органи на въпросната държава-членка задържат преследваното лице, за да установят самоличността му, или за да го арестуват. Държавите-членки известяват депозитаря за преследващите служители, за които се прилага тази разпоредба; депозитарят информира всички останали държави-членки. 2. Преследването се осъществява съобразно следните процедури, определени в декларацията по реда на параграф 6: а) преследващите служители нямат право да извършват арест; б) ако, обаче не е отправено искане за прекратяване на преследването и компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия продължава преследването не могат да се включат достатъчно бързо, преследващите служители могат да арестуват преследваното лице, докато служителите на въпрос- ната държава-членка, които следва да бъдат известени неза- бавно, не са в състояние да установят самоличността му, или не го арестуват. 3. Преследването се осъществява в съответствие с параграфи 1 и 2 по един от следните начини, определени в декларацията по реда на параграф 6: 8. По време на операциите, посочени в членове от 20 до 24, слу- жители със задача на територията на друга държава-членка, се а) в район или през период, считано от пресичането на грани- цата, които се установяват в декларацията; а) б) в) г) д) е) 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 115 б) без ограничение във време и пространство. 4. Преследването се извършва при спазване на следните общи условия: (з) органите на държавата-членка, от която идват преследващите служители, при поискване от органите на държавата-членка, на чиято територия е извършено преследването, подпомагат разследването след приключване на операцията, в която са участвали, включително и съдебно производство. преследващите служители спазват разпоредбите на настоящия член и законодателството на държавата-членка, на чиято територия провеждат операцията си; те спазват и инструк- циите на компетентните органи на тази държава-членка; 5. Лице, което след действията, предвидени в параграф 2, е било арестувано от компетентните органи на държавата-членка на чиято територия е извършено преследването, може независимо от нацио- налността му да се задържи за разпит. Съответните разпоредби на националното законодателство се прилагат mutatis mutandis. когато преследването се извършва по море, доколкото опера- цията е в открито море или в изключителна икономическа зона, се спазва международното морско право по реда на Кон- венцията на Организацията на обединените нации по морско право, а когато се извършва на територията на друга държава- членка, се спазват разпоредбите на този член; Когато лицето не е гражданин на държавата–членка, на чиято територия е било арестувано, се освобождава не по-късно от шест часа след извършване на ареста му, като в случая не се включват часовете между полунощ и 09. 00 часа сутринта, освен ако компе- тентните органи на съответната държава-членка не са получили под каквато и да е форма иск за временен арест с цел екстрадирането му. забранява се проникването в частни домове и места недостъпни за обществото; самоличността на преследващите служители се установява лесно, или чрез тяхната униформа, или чрез служебен знак или лента, или чрез обозначения, прикрепени на превозните им средства; забранява се използването на цивилни дрехи в комбинация с необозначени превозни средства без гореспоме- натата идентификация; преследващите служители трябва по всяко време да могат да докажат, че действат при или по повод изпълнение на служебните си задължения; преследващите служители могат да носят служебното си оръ- жие, освен когато i) запитаната държава-членка е направила обща декларация, че никога не може да се носи оръжие на нейна територия или ii) е на лице конкретно решение на запитаната държава-членка за друго действие. Когато служи- тели на друга държава-членка имат право да носят служебното си оръжие, употребата му се забранява за всички останали случаи, освен при законна самоотбрана; след задържане на преследваното лице по реда на параграф 2, буква б), за целите на довеждането му пред компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се е осъществило преследването, лицето може само да бъде претърсено с цел сигурност; по време на прехвърлянето му могат да се използват белезници; предметите, които са във преследваното лице могат да се конфискуват; ж) след всяка една операция, упомената в параграфи 1, 2 и 3, преследващите служители се представят пред компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е извършена операцията, и се отчитат за изпълнените от тях задачи; при поискване от страна на тези органи те могат да останат на тяхно разположение до пълно изясняване на обстоятел- ствата на техните действия; това условие се прилага дори, когато преследването не е приключило с арестуване на преследваното лице; 6. При подписване на настоящата конвенция, всяка държава- членка представя декларация, в която определя, на основание параграфи 2, 3 и 4, процедурите за извършване на преследване на нейна територия. Всяка държава-членка може по всяко време да замени деклара- цията си с друга, при условие, че последната не ограничава обхвата на предходната декларация. Всяка декларация се съставя след консултации с всяка от заинте- ресованите държави-членки и с оглед получаване на еквивалентни разпоредби в тези държави. 7. На двустранна основа държавите-членки могат да разширят обхвата на параграф 1 и да приемат допълнителни разпоредби по прилагането на този член. 8. Когато депозира документите си за приемане на настоящата конвенция, всяка държава-членка има право да декларира, че не се обвързва с този член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време. Член 21 Трансгранично наблюдение 1. Служители на митническата администрация на една от държавите-членки, които осъществяват наблюдение в своята дър- жава над лица, за които има сериозни основания да се счита, че са замесени в някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, имат право да продължат наблюдението си на територията на друга държава-членка, когато последната е разрешила транс- 116 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 гранично наблюдение в отговор на искане за помощ, което е пред- ставено преди това. Към разрешението могат да се добавят усло- вия. Държавите-членки информират депозитаря за служителите, по отношение на които се прилага настоящата разпоредба; депозитарят информира останалите държави-членки. При поискване, наблюдението се възлага на служители на държавата-членка, на чиято територия се провежда. в) г) служителите, провеждащи наблюдението, по всяко време трябва да могат да представят доказателство, че действат при или по повод изпълнение на служебните си задължения; служителите, извършващи наблюдението могат да носят служебното си оръжие, освен когато: i) запитаната държава- членка е направила обща декларация, че никога на нейна територия не може да се носи оръжие; или ii) е налице кон- кретно решение на запитаната държава-членка за друго дей- ствие. Когато служители на друга държава-членка имат право да носят служебното си оръжие, употребата му се забранява за всички останали случаи, освен при законна самоотбрана; Исканията, посочени в първата алинея се изпращат до орган, опре- делен от всяка една държава-членка, който има право да дава исканото разрешение, или да се произнася. д) забранява се проникването в частни домове и места недостъпни за обществото; Държавите-членки информират депозитаря за органа, определен за тази цел; депозитарят информира другите държави-членки. е) служителите, провеждащи наблюдението, не могат нито да проверяват, нито да арестуват лицето под наблюдение; 2. Когато, поради особено спешни причини, не може да бъде поискано предварително разрешение от другата държава-членка, служителите, провеждащи наблюдението имат право да го продъл- жат отвъд границата за лица, за които има сериозни основания да се счита, че са замесени в някое от нарушенията, посочени в член 19, параграф 2, при условие, че са спазени следните условия: ж) всички операции подлежат на отчет пред органите на държавата-членка, на чиято територия са извършени; от слу- жителите, извършващи операциите, може да бъде поискано да се представят лично; а) компетентните органи на държавата–членка, на чиято терито- рия продължава наблюдението, се уведомяват незабавно след пресичане на границата ѝ(cid:65) , по време на самото наблюдение; з) органите на държавата-членка, от която идват служителите, извършващи наблюдението, при поискване от органите на държавата-членка, на е извършено наблюдението, подпомагат разследването след приключване на операцията, в която са участвали, включително и съдебно производство. територия чиято б) незабавно се подава искане в съответствие с параграф 1, посочващо основанията за пресичане на границата без предва- рително разрешение. Наблюдението се прекратява незабавно след като държавата- членка, на чиято територия то се провежда, поиска това, след уве- домяването по реда на буква а), или искането по реда на буква б), или когато разрешението не е получено до пет часа след пресичане на границата. 3. Наблюдението по реда на параграфи 1 и 2 се извършва само при спазване на следните общи условия: а) служителите, провеждащи наблюдението спазват разпоред- бите на настоящия член и законодателството на държавата- членка, на чиято територия провеждат операцията си; освен това спазват инструкциите на компетентните органи на тази държава-членка; 4. На двустранна основа държавите-членки могат да разширят обхвата на настоящия член и да приемат допълнителни мерки за неговото прилагане. 5. Когато депозират документите си за приемане на настоящата конвенция, държавите-членки могат да декларират, че те не се обвързват с настоящия член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време. Член 22 Контролирана доставка б) с изключение на ситуациите, предвидени в параграф 2, слу- жителите, по време на наблюдението, носят документ, удосто- веряващ, че е дадено разрешение; 1. Всяка една държава-членка се задължава да гарантира, че при поискване от друга държава-членка, могат да се разрешат контро- лирани доставки през територията ѝ(cid:65) , в рамките на наказателни разследвания на престъпления, за които се прилага екстрадиция. 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 117 2. Решението за извършване на контролирана доставка се взема за всеки отделен случай от компетентните органи на запитаната държава-членка, като се взема предвид националното законодател- ство на тази държава. на такава информация се определят също от запитания орган в съответствие с неговото национално законодателство. 3. Контролираните доставки се извършват съобразно процедурите на запитаната държава-членка. Компетентни да извършват и ръководят операциите са съответните компетентни органи на тази държава-членка. Запитаният орган поема контрола върху доставката, когато стоките пресекат границата, или на определено договорено място за пре- даване, за да се избегне прекъсване на наблюдението. По време на почивки при пътуването, същият орган гарантира, че стоките са под постоянно наблюдение, по начин, позволяващ по всяко време арестуване на нарушители, както и задържане на самите стоки. 4. Пратки, за които е договорена контролирана доставка, могат със съгласието на заинтересованите държави-членки да бъдат спрени и да им се разреши да продължат с първоначалното си съдържание в непроменено състояние, или с изваждане или заменяне на цялото или част от съдържанието. 4. Запитаният орган предоставя необходимия персонал и техни- ческо обезпечаване. Той предприема мерки, за да защити служи- телите, посочени в параграф 1, когато те действат на територията на запитаната държава-членка. 5. Когато депозира документите си за приемане на настоящата конвенция, всяка държава-членка може да декларира, че не е обвързана с настоящия член, или с част от него. Тази декларация може да бъде оттеглена по всяко време. Член 24 Съвместни екипи за специални разследвания 1. При наличие на взаимна договореност, органите на няколко държави-членки могат да създадат съвместен екип за специални разследвания, установен в една държава-членка и включващ слу- жители със съответната специализация. Член 23 Съвместният екип за специални разследвания има следните задачи: Разследвания под прикритие служители от митническата 1. По искане на запитващия орган, запитаният орган може да даде право на администрация на запитващата държава-членка, или на служители, действащи от името на самоличност тази администрация, под фалшива (разследващи служители под прикритие) да действат на терито- рията на запитаната държава-членка. Запитващият орган отправя искането само, когато би било изключително трудно да изясни фактите без използване на предложените действия по разследване. Въпросните служители получават право по време на техните дей- ствия да събират информация и да се свързват с разследваните, или други лица, свързани с тях. 2. Разследванията под прикритие в запитаната държава-членка имат ограничена продължителност. Подготовката и надзора на разследванията се извършва в тясно сътрудничество между съот- ветните органи на запитаната и запитващата държави-членки. 3. Условията, при които се разрешава разследване под прикритие, както и условията при които то се провежда, се определят от запитания орган в съответствие с неговото национално законода- телство. Когато в хода на разследване под прикритие се получи информация, отнасяща се до нарушение, различно от това, за което е подадено първоначалното искане, тогава условията за използване — провеждане на трудни и изискващи много усилия разследва- ния на специфични нарушения, изискващи едновременни, координирани действия в заинтересованите държави-членки; — координиране на съвместни дейности за предотвратяване и разкриване на определени видове нарушения и получаване на информация за замесените лица и такива свързани с тях, както и използваните методи. 2. Съвместните екипи за специални разследвания провеждат опе- рациите си при спазване на следните общи условия: а) създават се само за определена цел и за ограничен период; б) служител на държавата-членка, където екипът провежда опе- рациите си, е негов ръководител; в) участващите служители са обвързани със законодателството на държавата-членка, на чиято територия се провеждат опера- циите на екипа; г) държавата-членка, на чиято територия се провеждат опера- циите на екипа, предприема всички необходими организа- ционни мерки за работата на екипа. 3. Членството в екипа не дава на служителите в него каквито и да е правомощия за намеса на територията на друга държава-членка. 118 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 ДЯЛ V г) предаването и получаването на обменени данни се регистрира от заинтересованите органи; ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ Член 25 Защита на данните при обмен на данни 1. Когато се обменя информация, митническите администрации вземат под внимание във всеки един отделен случай изискванията за защита на личните данни. Те спазват съответните разпоредби на Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни. За защита на данните, всяка държава-членка може, в съответствие с параграф 2, да наложи условия по отношение на обработката на лични данни от друга държава-членка, на която такива лични данни могат да бъдат предадени. 2. Без да се нарушават разпоредбите на Конвенцията за изпол- зване на информационните технологии за митнически цели, за личните данни, предавани при прилагане на настоящата конвенция, се прилагат следните разпоредби: а) б) обработката на лични данни от получаващия ги орган се раз- решава само за целта, посочена в член 1, параграф 1. Този орган може да ги предаде, без предварително съгласие от държавата-членка, която ги предоставя, на митническата си администрация, на разследващите органи и на съдебните органи, за да им позволи да разследват и наказват нарушения по смисъла на член 4, параграф 3. Във всички останали слу- чаи на предаване на данни е необходимо съгласието на държавата-членка, която е предоставила информацията; органът на държавата-членка, който предоставя данните, гарантира, че те са точни и актуални. Ако се установи, че са предадени неточни данни, или такива, които не следва да се предават, или че е необходимо законно предадените данни на по-късен етап да се заличат в съответствие със законодателство на предаващата ги държава-членка, получилият данните орган се уведомява незабавно за това. Той е задължен да поправи данните или да ги заличи. Когато получилият данните орган има основание да счита, че предадените данни са неточни, или следва да се заличат, той информира държавата-членка, която ги е предоставила; д) когато това се изисква, органите, предаващи и получаващи данните, информират заинтересованото лице по негово искане, за предадените данни и за начина им на употреба. Няма задължение за предаване на информацията, когато след проучване се установи, че задържаната информация е значи- телно по-важна за обществото, отколкото за заинтересованото от получаването ѝ(cid:65) лице. Освен това, правото на заинтересова- ното лице да получи информация относно предадените лични данни се определя съобразно националните нормативни актове и процедури на държавата-членка, на чиято територия информацията е поискана. Преди да се вземе каквото и да е решение за предоставяне на информация, предаващият я орган получава възможност да изрази становището си; е) държавите-членки носят отговорност, в съответствие с техните собствени нормативни актове и процедури, за щети, нанесени на лице при обработката на данните, предадени на заинтере- сованата държава-членка. Тази разпоредба се прилага и когато щетите са нанесени от неточно предадени данни или когато предаващият данните орган е направил това в нарушение на настоящата конвенция; ж) предадените данни се съхраняват за период не по-дълъг от необходимия за постигане на целите, за които са предадени. Необходимостта от запазването им се преценява в съответния момент от заинтересованата държава-членка; з) във всеки един случай данните получават поне същата защита, каквато се дава на подобни данни в държавата-членка, която ги получава; и) всяка държава-членка предприема съответните мерки, за да осигури спазването на настоящия член, чрез прилагане на ефективен контрол. Всяка държава-членка може да възложи задачата по контрола на националния надзорен орган, упоме- нат в член 17 от Конвенцията за използване на информацион- ните технологии за митнически цели. За целите на настоящия член, обработката на лични данни 3. следва да се разбира в съответствие с определението в член 2, буква б) на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно защита на лицата при обработка на лични данни и свободното движение на такива данни (1). в) в случаите, когато данните следва да се заличат или изменят по реда на законодателството на държавата-членка, която ги е предоставила, заинтересованите лица следва да получат право да ги поправят; (1) ОВ L 281, 23. 11. 1995 г. , стр. 31 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 119 ДЯЛ VI 6. Прилагат се Протоколът относно Устава на Съда на Европей- ските общности и Правилника за работа на Съда. ТЪЛКУВАНЕ НА КОНВЕНЦИЯТА Член 26 Съд на Европейските общности 7. Всяка държава-членка, независимо дали е направила или не декларация съгласно параграф 4, има право да представи позиция или писмени бележки пред Съда в случаите по параграф 5. 8. Съдът на Европейските общности няма юрисдикция да прове- рява валидността или съразмерността на действията, извършени от компетентните правоприлагащи органи по смисъла на настоящата конвенция, нито да се произнася по изпълнение на задълженията, прехвърлени на държавите-членки по опазване на законността и реда, и по защита на вътрешната сигурност. 1. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да се про- изнася по възникнали спорове между държавите-членки относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция, когато се окаже невъзможно Съветът да разреши спора в рамките на шест месеца след поставянето му пред Съвета от някой от членовете му. 2. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да се про- изнася по възникнали спорове между държавите-членки и Коми- сията относно тълкуването или прилагането на настоящата конвенция, когато се окаже невъзможно спорът да се разреши чрез преговори. Спорът може да се постави пред Съда след изтичане на срок от шест месеца от датата, на която една от страните е известила другата за съществуването му. 3. Съдът на Европейските общности има юрисдикция да издава преюдициални заключения по тълкуването на настоящата конвенция, при спазване на условията посочени в параграфи от 4 до 7. 4. Чрез декларация, представена при подписване на настоящата конвенция, или по всяко време след това, всяка държава-членка може да приеме юрисдикцията на Съда на Европейските общности да издава преюдициални заключения по тълкуване на настоящата конвенция, както е посочено в параграф 5, буква а) или б). ДЯЛ VII ПРИЛАГАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ Член 27 Поверителност вземат Във всеки един случай на обмен на информация митническите за администрации поверителния характер на разследванията. За тази цел, всяка държава-членка може да налага условия относно използването на информацията тази от информация може да бъде предадена. държава-членка, на изискванията внимание която друга под 5. Държава-членка, която е направила декларация по смисъла на параграф 4 посочва, че: а) всеки съд или трибунал на тази държава, чиито решения не подлежат на обжалване, съгласно националното законодател- ство, може да отправи искане до Съда на Европейските общ- ности да се произнесе с преюдициално заключение по въпрос, поставен във висящ пред него процес и отнасящ се до тълку- ването на настоящата конвенция, когато този съд или трибунал счита, че такова заключение е необходимо, за да бъде поста- новено неговото решение, или б) всеки съд или трибунал на тази държава може да отправи искане до Съда на Европейските общности да се произнесе с преюдициално заключение по въпрос, поставен във висящ пред него процес и отнасящ се до тълкуването на настоящата конвенция, ако този съд или трибунал счита, че такова заключение е необходимо, за да бъде постановено неговото решение. Член 28 Изключения от задълженията за предоставяне на помощ 1. Настоящата конвенция не задължава органите на държавите- членки да си оказват взаимопомощ, когато такава помощ може да навреди на обществения ред, или други основни интереси на заин- тересованата страна, особено в областта на защита на данните, или когато обхватът на изискваното действие, по-специално в кон- текста на специалните форми на сътрудничество по реда на дял IV, очевидно е диспропорционален на сериозността на предпола- гаемото нарушение. В такива случаи, помощта може да бъде напълно, или частично отказана, или да се постави под опреде- лени условия. 2. За всеки един отказ да се предостави помощ се посочват при- чините за това. 120 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 Член 29 Разходи 1. Държавите-членки по правило се отказват от искове за възста- новяване на разходи, възникнали при прилагането на настоящата конвенция, с изключение на разходи за такси, изплатени на екс- перти. 2. Когато за изпълнението на искането, са направени или ще бъдат направени значителни и извънредни разходи, участващите митни- чески администрации се консултират за да определят сроковете и условията по изпълнение на искането, както и начина по който се поемат разходите. № 82/97 на Европейския парламент и Съвета от 19 декември 1996 г. (3), включващ за Федерална република Германия остров Хелголанд и територията на Бюсинген (в рамките и по реда на Договора от 23 ноември 1964 г. между Федерална република Гер- мания и Конфедерация Швейцария относно включването на общи- ната Бюсинген ам Хохрейн в митническата територия на Конфедерация Швейцария, или актуалната му версия) и, за Италианската република, общините Ливиньо и Кампионе д’Италия, както към териториалните води, така и към вътрешните морски води и въздушното пространство на териториите на държавите-членки. 2. Съветът, действайки единодушно по реда на процедурата, пред- видена в дял VI на Договора за Европейския съюз, може да внесе промени в параграф 1, свързани с изменения на разпоредбите на правото на Общността, посочени в него. Член 30 Резерви Член 32 Влизане в сила 1. С изключение на предвиденото в член 20, параграф 8, член 21, параграф 5 и член 23, параграф 5, настоящата конвенция не под- лежи на никакви други резерви. 2. Държави-членки, които вече са подписали споразумения помежду си по въпроси, уредени в дял IV от настоящата конвенция, могат да формулират резерви съгласно параграф 1 само доколкото тези резерви не засягат задълженията им по тези спо- разумения. 3. Задълженията, произтичащи от разпоредбите на конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. относно постепенното премахване на проверките по техните общи граници, които предвиждат по-тясно сътрудни- чество, не се засягат от разпоредбите на настоящата конвенция в контекста на отношенията между държавите-членки, които са обвързани с разпоредбите на споразумението. Член 31 Териториално приложение 1. Настоящата конвенция подлежи на приемане от държавите- членки, в съответствие с техните конституционни изисквания. 2. Държавите-членки уведомяват депозитаря за приключване на конституционните процедури за приемане на настоящата конвенция. 3. Настоящата конвенция влиза в сила деветдесет дни след уве- домлението, посочено в параграф 2, от държава-членка, която като членка на Европейския съюз към датата на приемане от Съвета на акта за съставяне на настоящата конвенция, е последната, която изпълнява тази формалност. 4. До влизането в сила на настоящата конвенция, всяка една държава-членка при представяне на уведомлението, посочено в параграф 2 или на по-късен етап, декларира, че доколкото се отнася до настоящата конвенция, с изключение на член 26 от нея, ще я прилага в отношенията си с държавите-членки, които са декларирали същото. Тези декларации влизат в сила деветдесет дни след депозирането им. териториите на 1. Настоящата конвенция се прилага на държавите-членки, посочени в член 3, параграф 1 на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), изменен с Акта относно условията по присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция, и добавките на договорите върху които се основава Европейският съюз (2), както и Регламент (ЕО) 5. Настоящата конвенция се прилага само за искания, представени след датата, на която тя влиза в сила, или се прилага както между запитаната държава-членка и запитващата държава-членка. 6. С влизането в сила на настоящата конвенция се отменя Кон- венцията за оказване на взаимопомощ между митническите адми- нистрации от 7 септември 1967 г. (1) ОВ L 302, 19. 10. 1992 г. , стр. 2 (2) ОВ L 1, 1. 1. 1995 г. , стр. 181 (3) ОВ L 17, 21. 1. 1997 г. , стр. 2 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 121 Член 33 Присъединяване страна по нея. Всяко предложено изменение се изпраща до депо- зитаря, който го предава на Съвета и Комисията. 1. Настоящата конвенция е открита за присъединяване от всяка държава, която става държава-членка на Европейския съюз. 2. Текстът на конвенцията на езика на присъединяващата се държава-членка, съставен от Съвета на Европейския съюз е автентичен. 2. Без да се нарушават разпоредбите на член 31, параграф 2, изме- ненията на конвенцията се приемат от Съвета, който ги препоръчва на държавите-членки за приемане в съответствие с техните конституционни изисквания. 3. Документите по присъединяването се депозират при депози- таря. 3. Изменения, приети съгласно параграф 2, влизат в сила в съот- ветствие с член 32, параграф 3. 4. Настоящата конвенция влиза в сила по отношение на всяка държава, която се присъедини към нея деветдесет дни след депозиране на документите ѝ(cid:65) за присъединяване, или на датата на влизане в сила на самата конвенция, ако тя все още не е влязла в сила при изтичането на посочения период от 90 дни. 5. Когато настоящата конвенция не е влязла в сила към датата на депозиране на документите за присъединяване към нея, член 32, параграф 4 се прилага за присъединяващите се държави-членки. Член 34 Изменения 1. Изменения на настоящата конвенция могат да бъдат предла- гани от всяка една държава-членка, която е високодоговаряща Член 35 Депозитар 1. Генералният секретар на Съвета на Европейския съюз действа като депозитар на настоящата конвенция. 2. Депозитарят публикува в Официале вестник на Европейските общности информация за напредъка по приемането и присъеди- няването, прилагането, декларациите и резервите, както и вся- какви други уведомления, свързани с настоящата конвенция. 122 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio. Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention. Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt. Σε πίστωση τον ανωτερω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση. In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands. En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention. Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo. In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione. Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld. Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção. Tämän vakuudeksi alia mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention. Hechö en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, espanola, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea. Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union. Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt. 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 123 Έγινε οτις Βρυξέλλες, στις δέκαοκτώ Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα∙κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης. Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union. Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l’Union européenne. Arna dhéanamh sa Bhruiséil ar an ochtú là déag de Nollaig sa bhliain míle naoi gcéad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san lodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh. Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantasette, in un unico esemplare, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell’Unione europea. Gedaan te Brüssel, de achttiende december negentienhonderd zevenennegentig, in één exemplaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie. Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos archives do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia. Brysselissä tuhatyh- Tehty deksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen. joulukuuta iirin, kahdeksantenatoista päivänä vuonna Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd. 124 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 Pour le gouvernement du royaume de Belgique Voor de Regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την κυβέρνηση Ελληνικής Δημοκρατίας Por el gobierno del Reino de España Pour le gouvernement de la République française 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 125 Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du grand-duché de Luxembourg Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden Für die Regierung der Republik Österreich 126 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar På Konungariket Sveriges vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 127 ПРИЛОЖЕНИЕ ДЕКЛАРАЦИИ - ПРИЛОЖЕНИЯ КЪМ НАСТОЯЩАТА КОНВЕНЦИЯ, ПУБЛИКУВАНИ В ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК 1. по отношение на член 1, параграф 1 и член 28 По отношение на изключенията от задължението за предоставяне на взаимопомощ съгласно член 28 от конвенцията, Италия декларира, че изпълнението на искания за взаимопомощ по реда на настоящата конвенция, които се отнасят до нарушения, които в съответствие с италианското законодателство не се считат за нарушения на общностното и националното митническо законодателство, могат - поради причини свързани със субординацията на компетенциите на местните органи при предотвратяване и преследване на престъпления - да навредят на обществената политика или други основни национални интереси. 2. по отношение на член 1, параграф 2 и член 3, параграф 2 Дания и Финландия декларират, че тълкуват термина „съдебни органи“ или „съдебен орган“ в член 1, параграф 2 и член 3, параграф 2 на конвенцията по смисъла на декларациите им, направени съгласно член 24 на Европейската Конвенция за взаимопомощ по наказателни въпроси, подписана в Страсбург на 20 април 1959 г. 3. по отношение на член 4, параграф 3, второ тире Дания декларира, че доколкото се отнася до нея, член 4, параграф 3, второ тире се отнася само до действия, чрез които определено лице участва в извършването на едно или повече нарушения от група хора, действащи с обща цел, включително и за случаите, когато въпросното лице не е участвало в действителното извършване на нарушението или нарушенията; подобно участие може да се основава само върху информацията за целта и общите престъпни дейности на групата, или на информация за намерението на групата да извърши въпросните нарушения. 4. по отношение на член 4, параграф 3, трето тире Дания декларира, доколкото се отнася до нея, че член 4, параграф 3, трето тире, се прилага само за предумишлени нарушения, за които получаването на крадени стоки по всяко време е наказуемо по силата на датското право, включително раздел 191 (а) на датския Наказателен кодекс за получаване на крадени упойващи вещества и раздел 284 от Наказателния кодекс за получаване на стоки във връзка с контрабанда от особено тежко естество. 5. по отношение на член 6, параграф 4 Дания, Финландия и Швеция декларират, че служителите за връзка, посочени в член 6, параграф 4, могат да представляват и интересите на Норвегия и Исландия или обратното. Петте северни държави имат споразумение от 1982 г. , според което служители за връзка на една от въпросните държави представляват и другите северни държави. Споразумението е подписано с цел да се засили борбата срещу наркотрафика и да се намали икономическата тежест върху отделните държави по издръжката на тези служители за връзка. Дания, Финландия и Швеция придават голямо значение на продължаването на това споразумение, което функционира добре. 6. по отношение на член 20, параграф 8 Дания декларира, че приема разпоредбите на член 20, при следните условия: При провеждане на действащо преследване от митническите органи на друга държава-членка по море или по въздух, преследването може да продължи на датска територия, включително и датските териториални води и въздушното пространство над датската територия и териториалните ѝ(cid:65) води, само когато компетентните датски органи са получили предварително известие за това. 7. по отношение на член 21, параграф 5 Дания декларира, че приема разпоредбите на член 21, при следните условия: Трансгранично наблюдение без предварително разрешение може да се извършва само в съответствие с член 21, параграфи 2 и 3, само когато са налице сериозни основания да се приема, че лицата под наблюдение участват в някое от нарушенията, упоменати в член 19, параграф 2, които могат да доведат до екстрадиция. 128 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 12 8. по отношение на член 25, параграф 2, буква и) Държавите-членки се задължават да се информират взаимно в Съвета за предприетите мерки за спазване на задължения, посочени в буква и). 9. Декларация по член 26, параграф 4 При подписване на настоящата конвенция, следните декларират, че приемат юрисдикцията на Съда на Европейските общности в съответствие с процедурите, установени в член 26, параграф 5: — Ирландия в съответствие с процедурите, установени в член 26, параграф 5, буква а) — Федерална република Германия, Република Гърция, Италианската република и Република Австрия в съответствие с процедурите, определени в член 26, параграф 5, буква б). 19/т. 12 BG Официален вестник на Европейския съюз 129 ДЕКЛАРАЦИЯ Федерална република Германия, Италианската република и Република Австрия си запазват правото да приемат разпоредби в техните национални законодателства съгласно които, когато възникне въпрос, свързан с тълкуването на Конвенцията за взаимопомощ и сътрудничество между митническите администрации, поставен във висящ пред национален съд или трибунал процес, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно действащото национално законодателство, този съд или трибунал се задължава да препрати въпроса към Съда на Европейските общности


title: Akt Sveta z dne 18. decembra 1997 na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o pripravi Konvencije o medsebojni pomoči in sodelovanju med carinskimi upravami (98/C 24/01)

eurovoc_concepts:
aid policy
customs cooperation
customs regulations

formats: html pdf print

text: 80 SL Uradni list Evropske unije 19/Zv. 1 31998F0123(01) 23. 1. 1998 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI C 24/1 AKT SVETA z dne 18. decembra 1997 na podlagi člena K. 3 Pogodbe o Evropski uniji, o pripravi Konvencije o medsebojni pomoči in sodelovanju med carinskimi upravami (98/C 24/01) SVET EVROPSKE UNIJE ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti točke (c) člena K. 3(2) Pogodbe, ker države članice menijo, da je za doseganje ciljev Unije carinsko sodelovanje v skupnem interesu in sodi v okvir sodelovanja, predvidenega v naslovu VI Pogodbe; KER JE ODLOČIL, da je konvencija, katere besedilo je podano v Prilogi, in so jo danes podpisali predstavniki vlad držav članic, pripravljena, PRIPOROČA, da jo države članice sprejmejo v skladu s svojimi ustavnimi pravili. V Bruslju, 18. decembra 1997 Za Svet Predsednik F. BODEN


title: RÈGLEMENT (CE) N° 2567/97 DE LA COMMISSION du 18 décembre 1997 concernant la délivrance de certificats d'exportation du système B dans le secteur des fruits et légumes

eurovoc_concepts:
citrus fruit
export licence
pip fruit


title: 98/70/EC: Council Decision of 18 December 1997 on the conclusion of the Agreement in the form of an Exchange of Letters concerning the provisional application of the Protocol establishing, for the period 1 July 1997 to 30 June 2000, the fishing rights and financial compensation provided for in the Agreement between the European Economic Community and the Government of the Republic of Equatorial Guinea on fishing off the coast of Equatorial Guinea

eurovoc_concepts:
Equatorial Guinea
agreement (EU)
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing area
fishing licence

text: 17. 1. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 11/29 II (Acts whose publication is not obligatory) COUNCIL COUNCIL DECISION of 18 December 1997 on the conclusion of the Agreement in the form of an Exchange of Letters concerning the provisional application of the Protocol establishing, for the period 1 July 1997 to 30 June 2000, the fishing rights and financial compensation provided for in the Agreement between the European Economic Community and the Government of the Republic of Equatorial Guinea on fishing off the coast of Equatorial Guinea (98/70/EC) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to the Agreement between the European Economic Community and the Government of the Re- public of Equatorial Guinea on fishing off the coast of Equatorial Guinea (1), and in particular Article 12 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas the Community and the Republic of Equatorial Guinea held negotiations to determine the amendments or additions to be made to the abovementioned Agree- the ment on the expiry of Protocol thereto; the application period of Whereas, as a result of those negotiations, a new Protocol was initialled on 25 June 1997; Whereas the Protocol provides Community fishermen with fishing opportunities in waters over which the Re- public of Equatorial Guinea has sovereignty or jurisdic- tion from 1 July 1997 to 30 June 2000; Whereas, in order to avoid any longer interruption in the fishing activities of Community vessels, it is essential that the new Protocol be applied as soon as possible; whereas, (1) OJ L 188, 16. 7. 1984, p. 2. Agreement as amended by the Agreement approved by Regulation (EEC) No 252/87 (OJ L 29, 30. 1. 1987, p. 1). for this reason, the two Parties have initialled an Agree- ment in the form of an exchange of letters providing for the provisional application of the initialled Protocol from 1 July 1997; whereas that Agreement should be approved, pending a final decision to be taken on the basis of Article 43 of the Treaty, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 The Agreement in the form of an exchange of letters concerning the provisional application of the Protocol establishing, for the period 1 July 1997 to 30 June 2000, the fishing rights and financial compensation provided for in the Agreement between the European Economic the Republic of Community and the Government of Equatorial Guinea on fishing off the coast of Equatorial Guinea is hereby approved on behalf of the Community. The text of the Agreement in the form of an exchange of letters is attached to this Decision (2). Article 2 The fishing possibilities provided for in the Protocol shall be allocated among the Member States as follows: (2) See page 31 of this Official Journal. L 11/30 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 17. 1. 98 — freezer tuna seiners: France: 19 vessels, Spain: 10 vessels, Italy: 1 vessel, — surface longliners: Spain: 25 vessels, Portugal: 5 vessels, — pole-and-line tuna vessels: France: 8 vessels. If licence applications from those Member States do not in the the fishing possibilities provided for exhaust Protocol, the Commission may consider licence applica- tions from any other Member State. Article 3 The President of the Council is hereby authorized to designate the persons empowered to sign the Agreement in the form of an exchange of letters in order to bind the Community. Done at Brussels, 18 December 1997. For the Council The President F. BODEN


title: 98/136/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου της 18ης Δεκεμβρίου 1997 για την προσωρινή εφαρμογή της συμφωνίας υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών που τροποποιεί τη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Σοσιαλιστικής Δημοκρατίας του Βιετνάμ σχετικά με το εμπόριο κλωστοϋφαντουργικών προϊόντων και ειδών ένδυσης

eurovoc_concepts:
Vietnam
clothing
import policy
revision of an agreement
textile product
trade agreement (EU)

text: L 41/12 EL Ε(cid:240)(cid:221)(cid:243)ηµη Ε(cid:230)ηµ(cid:229)ρ(cid:221)(cid:228)Æ (cid:244)ων Ευρω(cid:240)Æϊκω(cid:139) ν Κ(cid:239)Øν(cid:239)(cid:244)η(cid:139) (cid:244)ων 13. 2. 98 ΑΠˆΦΑΣΗ ΤˆΥ ΣΥΜΒˆΥΛΙˆΥ (cid:244)ης 18ης ∆(cid:229)κ(cid:229)µ(cid:226)ρ(cid:221)(cid:239)υ 1997 γØÆ (cid:244)ην (cid:240)ρ(cid:239)(cid:243)ωρØνη(cid:139) (cid:229)(cid:230)Æρµ(cid:239)γη(cid:139) (cid:244)ης (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æς υ(cid:240)(cid:222) µ(cid:239)ρ(cid:230)η(cid:139) Æν(cid:244)ÆλλÆγη(cid:139) ς (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:239)λω(cid:139) ν (cid:240)(cid:239)υ (cid:244)ρ(cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø(cid:229)(cid:221) (cid:244)η (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ µ(cid:229)(cid:244)ÆŒυ(cid:139) (cid:244)ης Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) ς Κ(cid:239)Øν(cid:222)(cid:244)η(cid:244)Æς κÆØ (cid:244)ης Σ(cid:239)(cid:243)ØÆλØ(cid:243)(cid:244)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ ΒØ(cid:229)(cid:244)ν(cid:192)µ (cid:243)ł(cid:229)(cid:244)Øκ(cid:192) µ(cid:229) (cid:244)(cid:239) (cid:229)µ(cid:240)(cid:222)ρØ(cid:239) κλω(cid:243)(cid:244)(cid:239)υM(cid:230)Æν(cid:244)(cid:239)υργØκω(cid:139) ν (cid:240)ρ(cid:239)ϊ(cid:222)ν(cid:244)ων κÆØ (cid:229)Ø(cid:228)ω(cid:139) ν (cid:219)ν(cid:228)υ(cid:243)ης (98/136/ΕΚ) Τˆ ΣΥΜΒˆΥΛΙˆ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑÏΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, ΑΠˆΦΑΣΙ•ΕΙ: ˛ł(cid:239)ν(cid:244)Æς υ(cid:240)(cid:222)ψη: (cid:244)η (cid:243)υνθη(cid:139) κη γØÆ (cid:244)ην (cid:221)(cid:228)ρυ(cid:243)η (cid:244)ης Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) ς Κ(cid:239)Øν(cid:222)(cid:244)η(cid:244)Æς, κÆØ Ø(cid:228)(cid:221)ως (cid:244)(cid:239) (cid:192)ρθρ(cid:239) 113, (cid:243)(cid:229) (cid:243)υν(cid:228)υÆ(cid:243)µ(cid:222) µ(cid:229) (cid:244)(cid:239) (cid:192)ρθρ(cid:239) 228 (cid:240)Æρ(cid:192)γρÆ(cid:230)(cid:239)ς 2 (cid:240)ρω(cid:139) (cid:244)η (cid:240)ρ(cid:222)(cid:244)Æ(cid:243)η, (cid:244)ην (cid:240)ρ(cid:222)(cid:244)Æ(cid:243)η (cid:244)ης Ε(cid:240)Ø(cid:244)ρ(cid:239)(cid:240)η(cid:139) ς, Εκ(cid:244)Øµω(cid:139) ν(cid:244)Æς: (cid:222)(cid:244)Ø η Ε(cid:240)Ø(cid:244)ρ(cid:239)(cid:240)η(cid:139) (cid:228)ØÆ(cid:240)ρÆγµÆ(cid:244)(cid:229)υ(cid:139) θηκ(cid:229), (cid:229)Œ (cid:239)ν(cid:222)µÆ(cid:244)(cid:239)ς (cid:244)ης Κ(cid:239)Øν(cid:222)- (cid:244)η(cid:244)Æς, (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ υ(cid:240)(cid:222) µ(cid:239)ρ(cid:230)η(cid:139) Æν(cid:244)ÆλλÆγη(cid:139) ς (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:239)λω(cid:139) ν (cid:240)(cid:239)υ (cid:244)ρ(cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø(cid:229)(cid:221) (cid:244)η (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ µ(cid:229)(cid:244)ÆŒυ(cid:139) (cid:244)ης Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) ς Κ(cid:239)Øν(cid:222)(cid:244)η- (cid:244)Æς κÆØ (cid:244)ης Σ(cid:239)(cid:243)ØÆλØ(cid:243)(cid:244)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ ΒØ(cid:229)(cid:244)ν(cid:192)µ γØÆ (cid:244)(cid:239) (cid:229)µ(cid:240)(cid:222)ρØ(cid:239) κλω(cid:243)(cid:244)(cid:239)υM(cid:230)Æν(cid:244)(cid:239)υργØκω(cid:139) ν (cid:240)ρ(cid:239)ϊ(cid:222)ν(cid:244)ων κÆØ (cid:229)Ø(cid:228)ω(cid:139) ν (cid:219)ν(cid:228)υ(cid:243)ης, (cid:240)(cid:239)υ µ(cid:239)ν(cid:239)γρÆ(cid:230)η(cid:139) θηκ(cid:229) (cid:243)(cid:244)Øς 15 ∆(cid:229)κ(cid:229)µ(cid:226)ρ(cid:221)(cid:239)υ 1992, (cid:222)(cid:240)ως (cid:244)ρ(cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)Øη(cid:139) θηκ(cid:229) (cid:244)(cid:229)λ(cid:229)υ(cid:244)Æ(cid:221)Æ (cid:244)ην 1η Αυγ(cid:239)υ(cid:139) (cid:243)(cid:244)(cid:239)υ 1995ﬂ (cid:222)(cid:244)Ø η (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ υ(cid:240)(cid:222) µ(cid:239)ρ(cid:230)η(cid:139) Æν(cid:244)ÆλλÆγη(cid:139) ς (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:239)λω(cid:139) ν θÆ (cid:240)ρ(cid:219)(cid:240)(cid:229)Ø νÆ (cid:229)(cid:230)Æρµ(cid:239)(cid:243)(cid:244)(cid:229)(cid:221) (cid:240)ρ(cid:239)(cid:243)ωρØν(cid:192) Æ(cid:240)(cid:222) 1ης ΙÆν(cid:239)υρ(cid:221)(cid:239)υ 1998, (cid:229)ν ÆνÆµ(cid:239)νη(cid:139) (cid:244)ης (cid:239)λ(cid:239)κλη(cid:139) ρω(cid:243)ης (cid:244)ων ÆνÆγκÆ(cid:221)ων (cid:228)ØÆ(cid:228)ØκÆ(cid:243)Øω(cid:139) ν γØÆ (cid:244)η (cid:243)υ(cid:139) νÆψη(cid:139) (cid:244)ης, µ(cid:229) (cid:244)ην (cid:229)(cid:240)Ø(cid:230)υ(cid:139) λÆŒη Æµ(cid:239)Ø(cid:226)Æ(cid:221)Æς (cid:240)ρ(cid:239)(cid:243)ωρØ- νη(cid:139) ς (cid:229)(cid:230)Æρµ(cid:239)γη(cid:139) ς (cid:244)ης (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æς κÆØ (cid:229)κ µ(cid:219)ρ(cid:239)υς (cid:244)ης Σ(cid:239)(cid:243)ØÆλØ- (cid:243)(cid:244)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ ΒØ(cid:229)(cid:244)ν(cid:192)µ, (cid:139)Αρθρ(cid:239) 1 Η (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ υ(cid:240)(cid:222) µ(cid:239)ρ(cid:230)η(cid:139) Æν(cid:244)ÆλλÆγη(cid:139) ς (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)(cid:244)(cid:239)λω(cid:139) ν (cid:240)(cid:239)υ (cid:244)ρ(cid:239)- (cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)Ø(cid:229)(cid:221) (cid:244)η (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æ µ(cid:229)(cid:244)ÆŒυ(cid:139) (cid:244)ης Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) ς Κ(cid:239)Øν(cid:222)(cid:244)η(cid:244)Æς κÆØ (cid:244)ης Σ(cid:239)(cid:243)ØÆλØ(cid:243)(cid:244)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ ΒØ(cid:229)(cid:244)ν(cid:192)µ γØÆ (cid:244)(cid:239) (cid:229)µ(cid:240)(cid:222)ρØ(cid:239) κλω(cid:243)(cid:244)(cid:239)υM (cid:230)Æν(cid:244)(cid:239)υργØκω(cid:139) ν (cid:240)ρ(cid:239)ϊ(cid:222)ν(cid:244)ων κÆØ (cid:229)Ø(cid:228)ω(cid:139) ν (cid:219)ν(cid:228)υ(cid:243)ης (cid:229)(cid:230)Æρµ(cid:222)œ(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:240)ρ(cid:239)(cid:243)ωρØν(cid:192) Æ(cid:240)(cid:222) 1ης ΙÆν(cid:239)υÆρ(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)ης (cid:229)(cid:240)(cid:221)(cid:243)ηµης (cid:243)υ(cid:139) νÆψη(cid:139) ς (cid:244)ης, µ(cid:229) (cid:244)ην 1998, (cid:229)ν ÆνÆµ(cid:239)νη(cid:139) (cid:229)(cid:240)Ø(cid:230)υ(cid:139) λÆŒη Æµ(cid:239)Ø(cid:226)Æ(cid:221)Æς (cid:240)ρ(cid:239)(cid:243)ωρØνη(cid:139) ς (cid:229)(cid:230)Æρµ(cid:239)γη(cid:139) ς (cid:244)ης (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)- Æς κÆØ (cid:229)κ µ(cid:219)ρ(cid:239)υς (cid:244)ης Σ(cid:239)(cid:243)ØÆλØ(cid:243)(cid:244)Øκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ ΒØ(cid:229)(cid:244)ν(cid:192)µ. Τ(cid:239) κ(cid:229)(cid:221)µ(cid:229)ν(cid:239) (cid:244)ης (cid:243)υµ(cid:230)ων(cid:221)Æς (cid:229)(cid:240)Ø(cid:243)υν(cid:192)(cid:240)(cid:244)(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:243)(cid:244)ην (cid:240)Æρ(cid:239)υ(cid:139) (cid:243)Æ Æ(cid:240)(cid:222)(cid:230)Æ(cid:243)η. (cid:139)Αρθρ(cid:239) 2 Η (cid:240)Æρ(cid:239)υ(cid:139) (cid:243)Æ Æ(cid:240)(cid:222)(cid:230)Æ(cid:243)η (cid:228)ηµ(cid:239)(cid:243)Ø(cid:229)υ(cid:139) (cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:243)(cid:244)ην Ε(cid:240)(cid:221)(cid:243)ηµη Ε(cid:230)ηµ(cid:229)- ρ(cid:221)(cid:228)Æ (cid:244)ων Ευρω(cid:240)Æϊκω(cid:139) ν Κ(cid:239)Øν(cid:239)(cid:244)η(cid:139) (cid:244)ων. ΒρυŒ(cid:219)λλ(cid:229)ς, 18 ∆(cid:229)κ(cid:229)µ(cid:226)ρ(cid:221)(cid:239)υ 1997. ΓØÆ (cid:244)(cid:239) Συµ(cid:226)(cid:239)υ(cid:139) λØ(cid:239) ˆ Πρ(cid:222)(cid:229)(cid:228)ρ(cid:239)ς F. BODEN


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2594/97 του Συμβουλίου της 18ης Δεκεμβρίου 1997 για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2731/75 περί των ποιοτικών τύπων του μαλακού σίτου, της σικάλεως, της κριθής, του αραβοσίτου, του σόργου και του σκληρού σίτου

eurovoc_concepts:
Finland
Sweden
cereals
derogation from EU law
product quality
seed

formats: html pdfa1b print


title: 98/135/CE: Decisión del Consejo de 18 de diciembre de 1997 relativa a la aplicación provisional de un Memorándum de Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República Árabe de Egipto

eurovoc_concepts:
Egypt
cooperation agreement (EU)
import policy
revision of an agreement
textile product

text: 13. 2. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 41/1 II (Actos cuya publicación no es una condición para su aplicabilidad) CONSEJO DECISIÓN DEL CONSEJO de 18 de diciembre de 1997 relativa a la aplicación provisional de un Memorándum de Acuerdo entre la Comunidad Europea y la República Árabe de Egipto (98/135/CE) EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 113 en relación con la primera frase del apartado 2 de su artículo 228, productos textiles se aplicará provisionalmente a partir del 1 de enero de 1998 hasta tanto concluyan los procedimientos necesarios para su celebración, supedi- tado a la aplicación provisional recíproca por parte de la República Árabe de Egipto. Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que la Comisión ha negociado en nombre de la Comunidad Europea un Memorándum de Acuerdo sobre comercio de productos textiles con la República Árabe de Egipto; Considerando que este Memorándum de Acuerdo debería aplicarse provisionalmente a partir del 1 de enero de 1998, hasta tanto concluyan los procedimientos necesa- rios para su celebración, supeditado a la aplicación provisional recíproca por parte de la República Árabe de Egipto, DECIDE: Artículo 1 El Memorándum de Acuerdo entre la Comunidad Euro- pea y la República Árabe de Egipto sobre comercio de El texto del Memorándum de Acuerdo se adjunta a la presente Decisión. Artículo 2 La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 1997. Por el Consejo El Presidente F. BODEN


title: Tutela consolare dei cittadini dell'Unione europea.

eurovoc_concepts:
European citizenship
diplomatic protection


title: Resolutie over het Verdrag van 1997 over het verbod op en de vernietiging van antipersonenmijnen

eurovoc_concepts:
conventional weapon
international convention

formats: html print