title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Sammanhållningsfondens årsredovisning 1996"

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
activity report
environmental protection
implementation of the budget
transport infrastructure

text: C 73/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 en genomgång av konkurrenspolitiken i de viktigare konkurrentländerna, särskilt när politiska åtgärder i dessa länder kan komma att påverka företagsverksamhe- ten i EU. Bryssel den 10 december 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Sammanhållningsfondens årsredovis- ning 1996” (98/C 73/07) Den 25 juni 1997 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget begära Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om ”Sammanhållningsfondens årsredovisning 1996”. Sektionen för regional utveckling, landsbygds- och stadsplanering, som ansvarat för kom- mitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 18 november 1997. Föredragande var José Bento Gonçalves. Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 106 röster för och tre nedlagda röster. 1. Inledning 2. Allmänna kommentarer 1. 1. A˚ rsredovisningens innehåll 2. 1. Förbättringar i årsredovisningen A˚ rsredovisningen behandlar aktuell verksamhet som inleddes under tidigare år samt slutförda och planerade aktiviteter och erbjuder på så sätt en fullständigare och mångsidigare analys av fondens viktigaste åtgärder och den positiva effekt dessa haft på den ekonomiska och sociala sammanhållningen. 1. 2. A˚ rsredovisningens disposition Synpunkterna från Europaparlamentet och ESK under tidigare år har beaktats vid utformningen av årsredovis- ningen, särskilt beträffande en förklaring om hur kondi- tionalitetsprincipen har tillämpats samt om åtgärder som vidtagits för att förbättra informations- och publici- tetsåtgärderna. 1. 2. 1. Man har infört ett särskilt avsnitt om projekt som genomförts i unionens randområden och ett avsnitt om utvärdering av de olika fondprojektens effekter. Med hänsyn till den inställning kommittén antagit i sina tidigare yttranden om det finansiella instrumentet för sammanhållning samt, rätt nyligen, sammanhållnings- fonden, noterar kommittén med tillfredsställelse de förbättringar man infört i denna årsredovisning. Dessa gäller särskilt organisationen, överskådligheten och omfattningen, som tillsammans ger en klarare bild om hur olika projekt har genomförts. 2. 2. Samordning med övriga fonder Förbättringar har noterats beträffande jämförelser om sammanhållningsfondens samordning och överensstäm- melse med strukturfonderna (ERUF, ESF, EUGFJ, FFU), vilka ger en mångsidig helhetsbild av stödformerna och deras inverkan på sociala och ekonomiska aspekter samt miljöaspekter. Då man på förhand bedömer investeringspro- 2. 2. 1. jekt fäster kommissionen särskild uppmärksamhet vid 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/33 att säkerställa att effekterna motsvarar investeringen och att de inte överlappas av medel ur andra fonder. 2. 4. 1. A n d r a v i k t i g a a s p e k t e r Det förekommer en klar trend att föredra projekt som bygger på eller kompletterar verksamhet som stöds av andra fonder eller av Europeiska investeringsbanken (EIB). Det tekniska och finansiella innehållet i EIB:s yttranden har utgjort ett viktigt mervärde för kommis- sionen. 2. 3. Analys av uppnådda resultat Utvärderingen visar att betydelsefulla resultat har upp- nåtts då man slutfört projekt beträffande transporter, minskning av utsläpp och då man höjt kvaliteten på dricksvatten och ökat antalet hushåll som har tillgång till denna nödvändiga vara. Fonden har även uppnått synliga resultat med åtgärder för att förbättra hantering- en av avloppsvatten och avfall, vilket klart uppskattats av den lokala befolkningen. A˚ r 1996 var det första året då kommissionen 2. 3. 1. granskade att medlemsstaterna följer sammanhållnings- programmen med hänsyn till offentligt underskott och att konditionalitetsprincipen fullföljs i sammanhåll- ningsstaterna. Man redogör även för andra miljöåtgärder, nämligen kustskydd, miljöanpassad återplantering av skog i syfte att förhindra ökenutbredning, habitatskydd och natur- vård. 2. 4. 2. I n f o r m a t i o n o m s y s s e l s ä t t n i n g s - e f f e k t e r n a I enlighet med Europaparlamentets och ESK:s rekom- mendationer innehåller årsredovisningen uppskattning- ar av de sysselsättningseffekter de finansierade projekten haft. 2. 5. O¨ vrig information O¨ vriga viktiga upplysningar som framgår ur årsredovis- ningen är följande: — Vid de olika inspektioner medlemsstaterna och EU-delegationer har utfört har inga fall av bedräge- rier upptäckts. — Europaparlamentets synpunkter om information och publicitet för delfinansierade projekt har beaktats genom att använda flera olika medier. 2. 3. 2. B a l a n s e n v i d f ö r d e l n i n g e n a v t i l l g å n g a r 3. Särskilda kommentarer 3. 1. Användningen av budgetmedel Allmänt sett uppnåddes under 1996 en nästan perfekt balans mellan fondens två verksamhetsområden, miljön och transportinfrastrukturen: 49,89 % för miljön och 50,11 % för transportinfrastrukturen. Medlen utnyttja- des till närapå 100 % och uppfyllde de mål rådet hade rekommenderat. 2. 4. Prioriterade verksamhetsområden Sammanhållningsfonden fäster särskild uppmärksamhet vid ett antal prioriterade verksamhetsområden vilka omfattar: — transeuropeiska väg- och järnvägsnät; — dricksvattenförsörjning; — rening av avloppsvatten; — hantering av hushållsavfall. Den totala budgeten för sammanhållningsfonden år 1996 justerades med hänsyn till inflationen och behovet att överföra 300 000 ecu till den budgetpost som förvaltas av UCLAF (Enheten för samordning av bedrägeribe- kämpning). Efter indexjustering uppgick fondens disponibla medel för åtaganden och utbetalningar för 1996 till 2 443,7 mil- joner ecu respektive 1 919 miljoner ecu. 3. 1. 1. Användningen av budgetmedel beträffande de åtaganden som ingåtts fram till den 31 december 1996 uppgick till 99,99 % av de disponibla anslagen, eller 2 443,64 miljoner ecu. Användningen av budgetmedel beträffande utbetalning- ar uppgick till 1 871,982 miljoner ecu, eller 97,75 % av de disponibla anslagen. Dessa siffror visar att medlemsstaterna har verkställt sammanhållningsfondens budget på ett mycket positivt sätt. Ekonomiska och sociala kommittén gläder sig åt att kommissionen och medlemsstaterna har kunnat verkställa budgeten i så hög grad samtidigt som man C 73/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 säkrat tillämpningen av konditionalitetsprincipen be- träffande kriterierna för att införa den gemensamma valutan. 3. 2. Fördelningen sektorvis Ekonomiska och sociala kommittén noterar att arti- kel 10. 2 i förordningen om sammanhållningsfonden i praktiken uppfylldes år 1996 till den del artikeln gäller upprättandet av en lämplig balans mellan bidrag till miljöprojekt och transportinfrastrukturprojekt. Strävan att uppnå balans mellan de två verksamhetsom- rådena behandlades i kommitténs föregående yttrande (1) och i Europaparlamentets och Regionkommitténs yttranden om sammanhållningsfondens årsredovisning 1994 och 1995. Totalt sett fördelade sig det finansiella stödet för åtaganden och utbetalningar år 1996 procen- tuellt enligt följande: Miljö: 49,89 %. Transport: 50,11 %. (1) Yttrande om ”Sammanhållningsfondens årsredovisning 1995”, EGT C 158, 26. 5. 1997. Per medlemsstat var fördelningen följande: Spanien Portugal Grekland Irland Miljö % Transport % 49,44 49,59 53,81 45,07 50,66 50,41 46,19 54,93 En klar utveckling mot en balans mellan utgifterna för miljöprojekt och transportinfrastrukturprojekt ägde rum i alla länder och åtminstone i en medlemsstat låg tyngdpunkten på miljöprojekt. Kommittén välkomnar denna utveckling som motsvarar en av kommitténs rekommendationer. 3. 3. Fördelningen mellan medlemsstaterna Kommittén noterar också att de budgeterade anslagen för åtaganden fortgående fördelas enligt medeltalet i de vägledande intervall som uppställts för varje medlems- stat. A˚ tagandebemyndiganden — 1996: 2 443,7 miljoner ecu Miljö (Enhet: ecu) % Transport (Enhet: ecu) % Totalt (Enhet: ecu) Fördelning E GR IRL P 663 549 515 49,44 678 383 056 50,66 1 341 932 571 235 865 092 53,81 202 441 610 46,19 438 306 702 54,91 17,94 99 920 131 45,07 121 770 026 54,93 221 690 157 9,07 217 966 578 49,59 221 526 518 50,41 439 493 096 17,99 Totalt 1 217 301 316 49,86 1 224 121 210 50,14 2 441 422 526 99,91 Tekn. bist. — — — — 2 212 643 0,09 Totalt 1 217 301 316 49,89 1 224 121 210 50,11 2 443 635 169 100,00 Fördelningen av betalningsbemyndiganden justerades inom de utsatta ramarna för den vägledande fördelningen mellan medlemsstaterna i syfte att rätta till den situation man hade fäst uppmärksamt vid i årsredovisningen 1995. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/35 Betalningsbemyndiganden — 1996: 1 919,0 miljoner ecu Transport (Enhet: ecu) % Totalt (Enhet: ecu) Fördelning 1996 i % Fördelning 1995 i % Medlemsstat Miljö (Enhet: ecu) 295 940 565 127 062 978 80 315 065 % 26,61 51,91 42,46 E GR IRL P 816 116 839 73,38 1 112 057 404 59,4 117 689 309 48,08 244 752 287 108 805 171 57,53 189 120 236 13,07 10,10 65 5 8 22 124 133 591 38,2 200 762 086 61,79 324 895 677 17,36 Totalt 627 452 199 33,54 1 243 373 405 66,46 1 870 825 604 99,94 100 Tekn. bist. — — — — 1 156 625 0,06 Totalt 627 452 199 33,52 1 243 373 405 66,46 1 871 982 129 100,00 3. 3. 1. F ö r d e l n i n g e n i n o m t r a n s p o r t s e k - t o r n Kommittén vill, i enlighet med sina tidigare yttranden, peka på behovet att skapa en bättre balans mellan olika kommunikationsmedel och prioritera dem som är mest miljövänliga. A˚ taganden för transportprojekt efter medlemsstater och sektorer Fördelning av åtaganden enligt transportsektor Vägar Järnvägar Hamnar Flygplatser VTS (1) Medlemsstat i % Spanien Portugal Grekland Irland 83,6 16,4 — — — 75,5 18,0 6,5 — — 61,3 31,0 — 7,7 — 82,9 6,9 7,0 — 3,3 (1) VTS: Sjötrafikövervakning. A¨ ven om man i årsredovisningen säger att 3. 3. 1. 1. man ”. fortsatte ansträngningarna att använda en större andel av stödet till transportsektorn för järnvägs- transport” i enlighet med Europaparlamentets, Ekono- miska och sociala kommitténs och Regionkommitténs synpunkter i deras yttranden om årsredovisningarna för 1994 och 1995, förefaller det som om några större förändringar i fördelningen inte skulle ha skett. A˚ r 1996 tilldelades totalt 1 224,121 miljoner ecu från sammanhållningsfonden till transportprojekt inklusive åtaganden för nya projekt eller nya etapper av befintliga projekt. Sammanhållningsfondens och dess föregångares, det finansiella instrumentets, totala åtaganden sedan 1993 uppgår till 4 219 miljoner ecu. Detta är ett mycket omfattande bidrag till utvecklingen av transeuropeiska nät inom transportinfrastrukturen i de fyra sammanhåll- ningsländerna, i vilka man satsat på kombinerade transporter i enlighet med vad ESK förespråkat. 3. 3. 1. 2. Vägprojekten fortsatte att erhålla merparten av stödet år 1996: 78,4 % av det totala stödet. Järnvägs- projekten stod för endast 18,1 % av alla åtaganden. Hamninfrastrukturprojekt erhöll 1,9 % av åtagandena år 1996. A˚ taganden för TEN-projekt efter transportsektorer Sektor Miljoner ecu Procentandel A˚ taganden 1996 Vägar Järnvägar Hamnar Flygplatser VTS (1) Totalt 959,5 222,0 23,0 15,6 4,0 78,4 18,1 1,9 1,3 0,3 1 224,1 100,0 (1) VTS: Sjötrafikövervakning. Kommittén noterar det minskade stödet till hamninfra- strukturprojekt och fäster kommissionens uppmärksam- het vid detta med hänsyn till att sammanhållningsländer- na har långa kustlinjer och att sjötransporter många gånger är mer konkurrenskraftiga. C 73/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 3. 3. 1. 3. Fördelningen av transportmedel En bättre fördelning av transportmedlen borde säkerstäl- las i medlemsstaterna med stöd av EU. Detta skulle ha fördelaktiga inverkningar på olika delar av sektorn: koncentrationen av utsläppen skulle minska, alternativ skulle föreligga i händelse av arbetsmarknads- konflikter och arbetstillfällen skulle fortsättningsvis finnas inom sjötransportsektorn. Ekonomiska och sociala kommittén rekommenderar kommissionen att uppmana sammanhållningsländerna att i högre grad stödja infrastruktur inom järnvägs- och sjötransporter. 3. 3. 2. F ö r d e l n i n g e n i n o m m i l j ö s e k t o r n Fördelning i % Spanien Portugal Grekland Irland Vattenförsörjning och kontroll av vat- tenkvalitet Avfallshantering Vattenrening Stadsmiljö A˚ terplantering av skog Kustområden O¨ vriga 23 14 45 10 5 4 — 28,1 34,5 33,4 — — — 30 — 51,7 — 69,5 45,0 — — — — — — 4,0 0,5 3,3 Kommittén noterar att den allmänna informationen om karaktären och fördelningen av investeringarna på detta område har förbättrats. 3. 3. 2. 1. En bättre uppställd information skulle möj- liggöra en jämförelse mellan medlemsstaternas verksam- het: Kommissionen uppmanas därför att i framtida årsredovisningar standardisera och utöka den informa- tion som ges. 3. 3. 2. 2. Man har inom miljösektorn fortgående prio- riterat projekt inom vattenförsörjning och kontroll av vattenkvalitet, hantering och rening av avloppsvatten i städer och, i vissa länder, hantering och disponering av hushållsavfall. Samtidigt som kommittén inser den inverkan ovannämn- da projekt har när det gäller att förbättra den lokala livskvaliteten, vill kommittén upprepa sin rekommenda- tion till kommissionen och medlemsstaterna att de i högre grad bör koncentrera sig på investeringar för att skydda och bevara naturtillgångar, landskap av särskilt ekologiskt värde och livskvalitet. Dessa investeringar ligger på en mycket låg nivå med hänsyn till de risker för miljöförstöring som förekommer i vissa sammanhållningsländer. I detta hänseende beklagar ESK att vissa medlemsstater i mycket liten grad utnyttjar miljöanpassad skogsplante- ring. Särskilt gäller detta regioner med omfattande områden som lämpar sig för skogsplantering men som har övergivits och lider av problem med erosion. 4. Slutsatser A˚ rsredovisningen är informativ, den redogör väl 4. 1. för hur investeringsprojekten i huvudsak har genomförts och den erbjuder fakta och beskrivande sammanfattning- ar om var man verkställer olika slags projekt. Kommittén uppmanar dock kommissionen att göra medlemsstaterna i högre grad medvetna om behovet att fördela resurserna regionalt sett bättre, genom att ta särskild hänsyn till de minst utvecklade landsbygds- och stadsområdena i inlandet. 4. 2. Randområden Som i sitt yttrande för år 1995 betonar kommittén behovet av att i högre grad stödja miljöprojekt och projekt inom transportinfrastruktur i randområden. 4. 3. Fördelning av transportmedel En bättre fördelning av transportmedlen rekommende- ras, särskilt i riktning mot infrastruktur för sjötranspor- ter, på grund av de miljömässiga fördelar och de arbetstillfällen denna kan erbjuda. 4. 4. Undersökningar om inverkan på miljön ESK välkomnar kommissionens inriktning på att utvär- dera transportprojektens inverkan på miljön innan projekten godkänns enligt direktiv 85/337/EEG. 4. 5. Principen om att förorenaren betalar i gränsöver- skridande projekt Inom miljösektorn bör principen att förorenaren betalar understödjas. Kommittén finner att denna princip också borde tillämpas vid gränsöverskridande projekt eller projekt som omfattar vattenvägar som går genom regioner i två eller flera medlemsstater. För att säkerställa att denna princip antas borde man skapa mekanismer för rättsliga åtgärder som skulle tillämpas i medlemsstaterna. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/37 4. 6. Analys av fondens effekter 4. 9. Ledningsorgan Kommittén godtar de åtgärder kommissionen vidtagit för att medverka vid undersökningar och tekniska stödåtgärder samt förhandsbedömningar och utvärde- ringar av projekt. Dessa skapar en grund som bör beaktas då beslut fattas om framtida investeringar och då inverkan av dessa undersöks. 4. 6. 1. Kommittén välkomnar de åtgärder kommissio- nen vidtagit för att analysera fondens allmänna socioeko- nomiska effekter i medlemsstaterna, fondens medverkan till sammanhållningen inom unionen och fondens bety- delse för att bekämpa arbetslösheten. 4. 6. 2. ESK emotser publiceringen av ”London School of Economics” undersökning samtidigt som man noterar värdet av den redan tillgängliga informationen om vissa projekts inverkan på sysselsättningen. 4. 6. 2. 1. Kommittén rekommenderar att kommissio- nen i framtida årsredovisningar inte endast skall nämna undersökningar som utförts eller utförs, utan att man åtminstone i form av en sammanfattning skall redogöra för resultaten och de viktigaste slutsatserna. 4. 7. EIB:s medverkan Kommittén uttrycker åter sin tillfredsställelse beträffan- de EIB:s roll vid finansieringen, utvärderingen och stödet av de projekt inom sammanhållningsfonden som banken medverkar i. 4. 8. Kontrolluppdrag Kommittén värdesätter de insatser kommissionen gjort för att öka kontrollen och granskningen av sammanhåll- ningsfondens projekt, som presenteras utförligt i årsre- dovisningen. Kommittén förespråkar dock att intres- seorganisationer i näringsliv och samhälle skall kunna medverka mer i övervakningskommittéerna och att man skall använda gränsöverskridande kommittéer då verksamhet försiggår i fler än en medlemsstat. Bryssel den 10 december 1997. Med hänsyn till kostnaderna för och den starkt tekniska karaktären av teknologin och utrustningen samt med hänsyn till omfattningen av miljöprojekten för vattenför- sörjning och hantering av hushållsavfall och avloppsvat- ten i syfte att förbättra levnadsförhållandena, anser kommittén att ett effektivt sätt att maximera nyttan av dylika projekt vore att skapa självständiga, privata och/eller interkommunala ledningsorgan som skulle inneha den speciella tekniska kunskap och den lednings- förmåga som förutsätts. 4. 10. Sammanhållningsfondens fortsättning Med hänvisning till tidigare framförda argument (1) är ESK övertygad om att sammanhållningsfonden bör fortsätta sin verksamhet även efter 1999. Med hänsyn till dess grundläggande strategiska syfte att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i de fattigare medlemsstaterna och i de minst gynnade regionerna i dessa bör sammanhållningsfonden ses ur ett gemen- skapsperspektiv (2). Kommissionen uttalar sig i denna riktning i sitt Agen- da 2000-dokument, där man förslår att sammanhåll- ningsfonden skall fortsätta sin verksamhet till fördel för sammanhållningsländerna. Det blir också allt viktigare att betona att de olika strukturpolitiska åtgärder som hänför sig till olika fonder kompletterar varandra och är konsekventa, för att man på detta sätt skall kunna uppnå större överensstämmelse mellan dem i syfte att öka den samlade effekten och säkerställa en mera harmonisk ekonomisk och social utveckling. (1) Yttrandet om ”Sammanhållningsfondens årsredovisning 1995”, EGT C 158, 26. 5. 1997. Yttrandet om ”Den första sammanhållningsrapporten”, EGT C 206, 7. 7. 1997. Yt- trandet om ”Sammanhållningens framtid och innebörden på lång sikt för strukturfonderna”, EGT C 153, 28. 5. 1996. (2) För att förbättra sammanhållningen inom sammanhåll- ningsländerna och mellan EU:s medlemsstater bör sam- manhållningsfondens åtgärder ha en räckvidd över nations- gränserna, något som förbättrar konkurrenskraften för hela unionens näringsliv. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Jordbruksaspekter på kommissionens meddelande 'Agenda 2000'"

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
World Trade Organisation
common agricultural policy
common organisation of markets
liberalisation of the market

formats: html pdf print

text: 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/71 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Jordbruksaspekter på kommissionens meddelande ‘Agenda 2000‘” (98/C 73/21) Den 2 oktober 1997 beslöt Ekonomiska och sociala kommittén enligt artikel 23. 3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om ”Jordbruksaspekterna på kommissionens meddelande ‘Agenda 2000‘”. Sektionen för jordbruk och fiskeri, som fått i uppdrag att förbereda kommitténs arbete i frågan, utarbetade sitt yttrande den 6 november 1997. Föredragande var Jean-Paul Bastian; medföredragande var Hans-Joachim Wilms. Vid sin 350:e plenarsessionen den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 93 röster för, 23 emot och 9 nedlagda röster. 1. Inledning Förslagen till reformering av de gemensamma 1. 1. marknadsorganisationerna för de stora grödorna, nöt- kött och mjölk bör ses mot följande bakgrund: — En förväntad ökning av världens befolkning med ungefär en miljard människor under de närmaste 10 åren och en säker ökning av efterfrågan på livsmedel (framför allt i Asien). — A˚ r 2000 återupptas förhandlingarna inom WTO om en liberalisering av den internationella jordbruks- marknaden i enlighet med de överenskommelser som avslutade Uruguay-rundan. — Den sannolika utvidgningen av EU med länderna i O¨ st- och Centraleuropa och med Cypern. — Den fortsatta utvecklingen av partnerskapet mellan EU och länderna i södra Medelhavsområdet (särskilt genom att ett frihandelsområde skapas med dessa länder omkring år 2010), något som är nödvändigt för att främja stabiliteten i detta område och främja produktionen av EU:s Medelhavsprodukter. 1. 2. Med Agenda 2000 har kommissionen bestämt sig för att verka till förmån för en ökad konkurrenskraft för gemenskapens jordbruk ”för att se till att EU:s producenter utnyttjar den positiva marknadsutveckling- en till fullo” (1). Kommissionen föreslår således att 1992 års reformer fördjupas och utvidgas, varvid tonvikten läggs vid en övergång från prisstöd till direkta utbetal- ningar, och att man utformar en sammanhängande landsbygdspolitik som skall inarbetas denna process (1). 2. Allmänna kommentarer 2. 1. Kommittén gläder sig åt att kommissionen lagt fram Agenda 2000 som underlag för en omfattande diskussion. EU, unionens jordbruks- och industriföretag och jordbruksföretagen i kandidatländerna i O¨ st- och Centraleuropa behöver klara besked om inriktningen av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). 2. 1. 1. Kommittén anser att jordbruksavsnittet i Agen- da 2000 utgör en utförlig grundval utifrån vilken man kan föra diskussioner om GJP:s utveckling och fatta de behövliga besluten. Alla beslut som fattas kommer att bidra till utformningen av den framtida jordbrukspoliti- ken och måste ta hänsyn till den framtida utvecklingen som den skisseras i punkt 1. 1 och effekterna för det europeiska jordbruket av denna utveckling. Kommittén godkänner i stort de mål som Agenda 2. 2. 2000 lägger fast för GJP inför framtiden, men vill ändå, när det gäller medlen för att förverkliga dessa mål, uttryckligen hänvisa till att det finns ett antal olösta frågor. Därför presenterar kommittén några kritiska synpunkter. 2. 2. 1. ka” mål (2) för framtidens GJP: Kommissionen har fastställt ett antal ”politis- — Större konkurrenskraft både på den inhemska och externa marknaden (särskilt i ljuset av de kommande förhandlingarna i WTO). — Livsmedelssäkerhet och livsmedelskvalitet för kon- sumenterna. — Tillförsäkra jordbrukarna en skälig levnadsnivå och bidra till stabila inkomster för jordbrukarna. — Integrera miljömålen i den gemensamma jordbruks- politiken. — Skapa ett livskraftigt jordbruk och satsa på förnybara energislag. — Skapa kompletterande eller alternativa inkomstmöj- ligheter för jordbrukare och deras familjer. — Förenkling av EU:s lagstiftning (särskilt i ljuset av anslutningen av de central- och östeuropeiska länderna). 2. 2. 2. Kommittén vill understryka att de grundlägg- ande målsättningarna för GJP som de definieras i Romfördraget gäller även i framtiden, men godkänner (1) ”Agenda 2000”, pressmeddelande IP/97/660, s. 7. (2) ”Agenda 2000”, volym I, s. 26. C 73/72 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 samtidigt generellt de mål som räknas upp i Agenda 2000. Kommittén anser att dessa inte kan rangordnas, eftersom vart och ett av dem är betydelsefullt, och beklagar samtidigt att kommissionen inte framhållit följande två kompletterande mål som kommittén anser vara av utomordentlig betydelse: — Uppmuntra markanvändning där hänsyn tas till regionala särdrag. Hänsyn bör också tas till GJP:s inverkan på de branscher som hänger nära samman med jordbruket och som har stor betydelse för utvecklingen av landsbygdsområden med särskilt beaktande av förstärkning av producenternas ekono- miska organisation och utvecklandet av en konkret politik för förädlingsutrustning och marknadsföring i dessa områden. Främja en jämnare spridning av jordbruksverksamheter och andra verksamheter i anslutning därtill, genom en mer rättvis geografisk och social fördelning av utvecklings- och sysselsätt- ningsmöjligheterna, med tonvikten lagd på lands- bygdsområdena och ta hänsyn till jordbrukspoliti- kens effekter på varje delsektor och på inkomstför- delningen. — Sysselsättningsläget inom jordbruket och närliggan- de sektorer samt landsbygdsmiljön måste bevakas för att inte försämras i en tid då kampen för sysselsättning prioriteras inom EU. 2. 2. 3. Kommittén anser att EU och medlemsstaterna — inte minst för att säkra arbetstillfällen — måste göra allt för att ytterligare förbättra jordbrukets produktivitet och konkurrenskraft, uppmuntra unga jordbrukare att skaffa sig lantbruk och skapa kvalificerade arbetstillfäl- len inom lantbrukssektorn och närliggande sektorer samt inom hantverkssektorn. 2. 2. 3. 1. Kommittén anser att man för att uppnå dessa mål (öka jordbrukets produktivitet och konkurrenskraft, uppmuntra unga lantbrukare att etablera sig samt att skapa arbetstillfällen) måste vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra bildandet av kooperativ och stödja dem som redan finns, med tanke på den avgörande roll som kooperativen spelar i landsbygdens ekonomiska liv och det mervärde som de tillför jordbruksprodukterna genom att de saluförs direkt på marknaden, vilket utgör den bästa garantin för jordbrukens inkomster och därmed för sysselsättningen och den fysiska planeringen. 2. 2. 3. 3. Kommittén är medveten om att situation är annorlunda i de central- och östeuropeiska länderna, där det råder en betydande undersysselsättning inom jordbruket. Kommittén är mycket bekymrad över hur de sociala aspekterna av jordbrukets modernisering skall drivas i dessa länder. Den anser att unionen måste ägna sig åt denna viktiga fråga såväl före anslutningen av dessa länder som efter denna. 2. 2. 4. Kommittén ställer sig för övrigt frågande till hur man inom den budgetram som kommissionen föreslagit skall kunna konsolidera de existerande gemen- samma politikområdena inom en utvidgad union. 2. 2. 4. 1. Vad gäller strukturfonderna och politiken för ekonomisk och social sammanhållning kan den ökning av anslagen som kommissionen föreslagit förefal- la otillräcklig, särskilt om man tar hänsyn till de enorma ekonomiska behov som kandidatländerna har för att omstrukturera och modernisera sina ekonomier, i syn- nerhet inom jordbruks- och livsmedelssektorerna. 2. 2. 4. 2. Vad gäller jordbrukspolitiken fruktar kom- mittén att unionen inte kommer att klara av att nå de mål som satts upp vad gäller en ”stabilisering” av jordbruksinkomsterna med hjälp av de åtgärder som kommissionen föreslår i Agenda 2000. Kommittén bekla- gar att kommissionen inte, så som man tidigare har gjort vad gäller marknadernas utveckling, har presente- rat några undersökningar beträffande de eventuella följder som deras förslag kan få för jordbrukets inkomst- utveckling och därmed på den vidare strukturella utveck- lingen inom jordbruket, samt vilka följder detta kan innebära för konsumenterna. 2. 2. 5. Slutligen frågar sig kommittén om kommissio- nen tagit tillräcklig hänsyn till vilken inverkan övergång- en till EMU:s tredje fas och den gemensamma valutan kommer att ha, när kommissionen som arbetshypotes angivit en genomsnittlig tillväxttakt på 2,5 % per år inom EU under perioden 2000-2006. Kommittén skulle vilja veta i vilken utsträckning det europeiska finansiella perspektivet kan komma att ifrågasättas, särskilt vad garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garan- tifonden för jordbruket (EUGFJ) beträffar, om tillväxten visar vara lägre än 2,5 % (jämför punkt 5. 1). Kommittén lägger också stor vikt vid utvecklingen av det agromone- tära systemet inom ramen för EMU:s tredje fas och kommer att noggrant granska de förslag som kommissio- nen skall lägga fram på området. 2. 2. 3. 2. Dessutom bör man se till att jordbruket även i fortsättningen utgör en drivkraft i landsbygdsekonomin (genom att förstärka kopplingen bakåt och framåt i produktionsledet, det vill säga kopplingen till de anställ- da inom jordbruket, inom hantverksnäringen och inom industrin). Enligt kommitténs mening är det på det sättet som jordbruket kommer att bidra till att stabilisera landsbygdens befolkning inom EU-15 under det kom- mande decenniet. 2. 2. 6. Kommittén understryker betydelsen av att alla dessa synpunkter beaktas ordentligt i övervägandena om den framtida GJP. Kommittén anser det oundgängligt att det inom unionen skapas ett så stort mått av samförstånd som möjligt kring GJP:s framtida inriktning med ut- gångspunkt i debatten om Agenda 2000. För det första gäller detta omdaningen av GJP. För det andra gäller det att försvara målen och instrumenten för EU:s jordbrukspolitik vid de kommande internationella han- delsförhandlingarna. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/73 2. 3. Enligt kommittén är det unionens jordbruksiden- titet som står på spel, vars hörnpelare består av produk- tion av hälsosamma livsmedel av hög kvalitet (särskild vikt måste läggas vid traditionell produktion med tanke på dess betydelse för den fysiska planeringen och sysselsättningen), omsorg om miljön och en levande landsbygd. 2. 3. 1. Kommittén menar att EU måste behålla visio- nen av ett mångfunktionellt jordbruk när den gemensam- ma jordbrukspolitiken omdanas. I Europa har jordbru- ket inte enbart till uppgift att producera sunda jordbruks- produkter av hög kvalitet, för användning som livsmedel och för andra ändamål. Jordbruket spelar också en avgörande roll i den fysiska planeringen och utnyttjandet av marken, i den ekonomiska och sociala utvecklingen av landsbygdsområden och när det gäller att bevara naturresurser och landskap. 2. 3. 2. I detta sammanhang är GJP i första hand en politik för förvaltningen av jordbruks- och livsmedels- marknaderna. Men denna politik har också en stor social och miljömässig inverkan och är av stor betydelse för markanvändningen i Europa. Den europeiska jord- brukspolitikens särdrag ligger just i att försöka ta hänsyn till alla dessa faktorer. I syfte att bekräfta EU:s identitet på den internationella arenan hoppas kommittén att unionen kommer att hålla fast vid denna inriktning av GJP och lyfta fram det arbete som gjorts i Europa för att tillfredsställa konsumenternas och medborgarnas förväntningar på jordbruket. 2. 3. 3. Med hänsyn till att de element som ingår i GJP tillsammans utgör en mycket komplicerad och ömtålig avvägning hoppas kommittén att den kommande refor- men blir generell. Den måste ta hänsyn till alla sektorer och inte enbart dem för vilka kommissionen lagt fram förslag i Agenda 2000 (jfr punkt 3. 5). 2. 3. 4. Det är mot bakgrund av en vilja att främja en mångsidig syn på jordbruket inom EU som kommittén lägger fram de kommentarer och förslag som återfinns i detta yttrande. 3. Sektorsvisa kommentarer Förslagen i Agenda 2000 måste analyseras mot bakgrund av de förutsägelser om jordbruksmarknadens utveckling under perioden 2000-2006 som kommissionen presente- rat i sin rapport till rådet (jordbruksministrar) den 21-22 april 1997 om ”Den gemensamma jordbrukspoliti- ken år 2000” (bilaga 2) (1). 3. 1. Spannmål 3. 1. 1. Kommissionen föreslår att interventionspriset på spannmål sänks med 20 % i ett steg till en skyddsnivå på 95,35 ecu per ton (redan år 2000) för att konsolidera den inre marknaden och kunna delta i världsmarknadens förmodade utvidgning. (1) SEK(97) 819 slutlig. 3. 1. 1. 1. Prissänkningen är tänkt att delvis kompense- ras genom att en icke-grödspecifik arealutbetalning på 66 ecu per ton införs. I denna del föreslår kommissionen att man minskar denna kompensation om marknadspri- serna blir kvar på en högre nivå ”än vad man i nuläget kan förutse” (2). Kommittén skulle dock vilja ta del av kommissionens bedömningar härvidlag samt dess analys i det hypotetiska fallet att av det omvända läget marknadspriserna faller till en nivå som understiger den som täcks av den föreslagna kompensationen (det vill säga 95 ecu per ton). 3. 1. 2. nadsorganisationen omkring år 2006 borde: Kommittén menar att den gemensamma mark- — medge EU-export på världsmarknaden med begrän- sad användning av restitution, — i möjligaste mån undvika användningen av areal- uttag, — skydda de europeiska jordbrukarna mot prissväng- ningar på världsmarknaden. 3. 1. 3. Kommittén anser att det inte är nödvändigt att sänka interventionspriset på spannmål med upp till 20 % för att dessa tre villkor skall kunna uppfyllas. Det nya interventionspriset skulle ligga alltför långt under det genomsnittliga för spannmål på den internationella marknaden (ungefär 125 ecu per ton (3) för ”red soft winter” under perioden 1991-1996). De aktuella meka- nismerna i GMO skulle endast ha någon betydelse om världsmarknadspriserna skulle falla kraftigt (interven- tionen skulle då fungera som ett ”skyddsnät”). I detta scenario skulle jordbrukarna och samtliga aktörer i branschen få lära sig att skydda sig själva mot prisrörlig- heten på den internationella marknaden utan det dagliga skydd som GMO erbjuder. A¨ ven om kommittén förmodar att världsmark- 3. 1. 4. nadspriserna för spannmål normalt borde ligga över de nya interventionspriserna, anser kommittén att det vore farligt för EU att godta att exportsubventionerna för spannmål tas bort helt som ett resultat av de kommande WTO-förhandlingarna. Den ökade konkurrenskraft på den internationella marknaden som ett sänkt europeiskt interventionspris skulle innebära skulle i princip kunna begränsas av valutafluktuationer i förhållande till den främsta konkurrenten, USA. Kommittén anser det myck- et angeläget att EU bevarar ett handlingsutrymme i form av kvantiteter som kan exporteras med restitution och att EU vidare uppnår att en allmän volymgräns för tillåten export fastställs för samtliga sädesslag (4). (2) ”Agenda 2000”, volym I, s. 27. (3) Siffra som tagits fram ur uppgifter som lämnats av Internationella spannmålsrådet. (4) EU behöver för närvarande mer restitution för att exportera mindre viktiga grödor som korn än för att exportera vete. C 73/74 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 3. 1. 5. Kommissionen föreslår vidare att stödet för spannmål för ensilage, och särskilt majs för ensilage, tas bort. Kommittén anser att det gäller att göra en fullständig bedömning av effekterna på nötköttsproduk- tionens och majssektorns konkurrenskraft om stödet tas bort. Kommittén uppmanar kommissionen att lägga fram en komplett studie över vilka konsekvenser dess förslag kommer att få för ensilagemajsen. 3. 1. 6. Avslutningsvis välkomnar kommittén kommis- sionens förslag om arealuttag och uttrycker förhopp- ningen att utsikterna för en gynnsam utveckling av världsmarknaden medför att EU inte kommer att behöva tillämpa en sådan ordning längre. Kommittén betonar dock att man i princip bör behålla arealuttag som instrument för produktionsstyrning. I detta samman- hang och med hänsyn tagen till sambandet mellan utvecklingen för vissa foderprodukter och arealuttaget uppmanar kommittén kommissionen att förbereda ett särskilt program till förmån för förnybar produktion utanför livsmedelssektorn och för att främja använd- ningen av biomassa för energiutvinning och som råmate- rial för industrin, något som skulle bidra till att arbetstillfällen på landsbygden tryggas och till att koldioxidutsläppen minskar. 3. 2. Oljeväxter och proteingrödor 3. 2. 1. När kommissionen föreslår en icke-grödspe- cifik arealutbetalning på 66 ecu per ton, föreslår den i själva verket samtidigt att det nuvarande stödet till oljeväxter och proteingrödor sänks kraftigt (för de sistnämnda skulle det dock vara aktuellt med ett kompletterande stöd på 6,5 ecu per ton). 3. 2. 1. 1. Kommissionen menar att man härigenom söker förenkla regelverket, uppnå stödneutralitet när det gäller producenternas val av växelbruk samt göra stödet ”grönare” i enlighet med de olika ”lådor” som finns i Uruguay-rundans jordbruksavtal. 3. 2. 1. 2. Detta förslag skulle dock, enligt kommitténs mening, beröva EU ett verktyg för att styra odlingen av olika grödor. Om kostnaderna är desamma som för spannmål för en lägre avkastning, skulle det i EU vara mindre fördelaktigt (vid samma stödnivå) (1) att odla oljeväxter och proteingrödor än spannmål. 3. 2. 2. Om kommissionens förslag tillämpas i befint- ligt skick väntar sig kommittén att arealerna för oljeväx- ter och proteingrödor i Europa kommer att minska kraftigt, samtidigt som försörjningsgraden inom EU inte är högre än 50 % för oljeväxter och 20 % för foderkakor. Kommissionens förslag skulle därför underminera en grundläggande strategi som EU beslutade för 25 år sedan i samband med den amerikanska sojabojkotten, nämligen att uppmuntra odlingen av oljeväxter och (1) I själva verket skulle ett särskilt stöd på 66 ecu per ton innebära en ”utebliven inkomst” på 28 ecu per ton för oljeväxtodlarna jämför med dagens läge (det vill säga 2,3 gånger den ”uteblivna inkomst” som spannmålen drabbas av till följd av den partiella kompensationen). proteingrödor i Europa. Kommittén erinrar om att vissa stora internationella producenter av oljeväxter och proteingrödor (som Brasilien och Argentina) belägger sina odlare med exportavgifter och på så sätt gör det ännu svårare att försörja den gemensamma marknaden. Eftersom priserna för oljeväxter och protein- 3. 2. 3. grödor redan befinner sig på världsmarknadsnivå, före- ligger varken någon brådska eller några andra giltiga skäl för att genomföra den radikala reform som kommis- sionen föreslagit inom denna sektor samtidigt med att spannmålssektorn omformas (med mindre än att de möjliga budgetbesparingarna inom oljeväxt- och pro- teingrödesektorn utgör ett mål i sig). De förväntade fördelarna (förenkling samt ett slut i praktiken på Blair House-överenskommelsen) verkar inte ha något samband med reformens förutsebara konsekvenser. Kommittén finner det paradoxalt att man söker frigöra sig från Blair House, som begränsar utvidgningen av arealen för oljeväxter inom EU, för att till slut ändå åstadkomma en minskning av arealen. 3. 2. 4. Kommittén anser att oljeväxter och proteingrö- dor skall fortsätta att vara föremål för ”positiv diskrimi- nering” i förhållande till spannmål under perioden 2000-2006, utan att framtiden för ett helt område riskeras. 3. 2. 4. 1. Kommittén föreslår därför ett kompletteran- de stöd som skulle förhindra en massiv övergång från oljeväxter och proteingrödor till spannmål och som i stället skulle göra det möjligt att säkerställa en balans mellan de olika typerna av produktion (och därmed en acceptabel självförsörjningsgrad vad gäller oljeväxter och proteingrödor). Ett sådant kompletterande stöd, eventuellt i form av antingen ett växelbruksstöd eller ett stöd till underskottsproduktion (bl. a. oljeväxter och proteingrödor), bör utformas så att unionen kan frigöra sig från Blair House och därmed förbereda sig inför anslutningen av de öst- och centraleuropeiska staterna, där det finns gynnsamma förutsättningar för odling av oljeväxter. Eftersom oljeväxtproduktionen i länderna i Central- och O¨ steuropa kompletterar produktionen inom unionen, finns det ingen anledning att oroa sig över konkurrens mellan dessa länders och unionens produkter. 3. 3. Nötkött 3. 3. 1. Kommissionen föreslår att man gradvis sänker det ”effektiva marknadsstödet” (2) med 30 %, en minsk- ning från 2 780 ecu per ton till 1 950 ecu per ton under perioden 2000-2002. De årliga betalningarna per djur skulle gradvis stiga (till 245 ecu för am- och dikor, till 368 ecu för tjurar och till 232 ecu för stutar, medan man inför ett stöd om 70 ecu för mjölkkor) i form av kompensation. (2) ”Agenda 2000”, volym I, s. 28. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/75 3. 3. 2. Såsom kommissionen själv förklarar i sin rap- port ”Den gemensamma jordbrukspolitiken år 2000” (1) skulle priset på europeiskt nötkött (1 950 ecu per ton) ligga under det beräknade priset för amerikanskt nötkött år 2000 (2 125 ecu per ton). Priset kommer dock att ligga över det förväntade priset på nötkött från Australien (1 738 ecu per ton) och i ännu högre grad över priset i Argentina. 3. 3. 3. Kommittén anser att EU inte i första hand kan räkna med export för att bemästra de väntade obalanserna på den egna nötköttsmarknaden omkring år 2006, även om interventionspriset sjunker kraftigt. EU kommer i bästa fall att kunna bibehålla sina exportandelar och erövra kompletterande marknadsan- delar med kött som har ett förhöjt mervärde. 3. 3. 4. Kommittén anser att den föreslagna strategin att sänka de europeiska priserna i förhållande till dem som gäller på världsmarknaden inte tar tillräcklig hänsyn till den särskilda roll som uppfödning av nötboskap spelar i fråga om kvalitet, ursprungsmärkning, syssel- sättning, markanvändning och den ekonomiska dynami- ken i vissa landsbygdsområden i Europa. Enligt kom- mitténs uppfattning bör EU ange som förstahandsmål att göra den inre marknaden stabilare när det gäller utbud och priser (inkomststabilitet för producenterna), samtidigt som man ser till att det finns en tillräcklig marginal för produktion så att de traditionella export- marknaderna kan bibehållas (t. ex. Nordafrika, Mellan- östern och Ryssland). Kommittén anser att EU måste göra en svår 3. 3. 5. avvägning mellan åtgärder för att kvantitativt begränsa produktionen och åtgärder för att sänka stödpriserna. 3. 3. 6. Enligt kommitténs uppfattning är en viss sänk- ning av stödpriserna utan tvivel nödvändig för att överbrygga skillnaden mellan prisernas konkurrenskraft mellan å ena sidan rött kött och å andra sidan vitt kött (gris, fågel). Skillnaden har blivit ännu större till följd av prisnedgången på spannmål. En sänkning är också nödvändig för att öka konsumtionen av nötkött. Denna sänkning skulle kunna varieras beroende på köttyp. Kommittén anser att det är nödvändigt att kommissionen lägger fram en analys av hur en sänkning av priset på spannmål skulle inverka på nötkött och fårkött. 3. 3. 8. K o m m i s s i o n e n s f ö r s l a g m å s t e h ä n s y n t i l l r e g i o n a l a s ä r d r a g t a 3. 3. 8. 1. Kommittén begär att den kommande omstöp- ningen av den gemensamma organisationen av markna- den för nötkött genomförs med hänsyn tagen till de regionala särdragen och de olika produktionssystem som finns i EU. 3. 3. 8. 2. Vissa regioner i Europa tillämpar en mer extensiv uppfödning av nötkreatur, framför allt i områ- den inriktade på uppfödning av am- och dikor. I den skiss som kommissionen nu lagt fram skulle ett prisfall föranleda en kompensationshöjning som huvudsakligen är inriktad på den särskilda premien för nötkreatur av hankön, en premie som i första hand går till de producenter som driver en mer intensiv uppfödning. Det skulle automatiskt innebära att såväl icke-gödda am- och dikobesättningar som avels- och slaktkvigor skulle drabbas med full styrka av prissänkningen utan någon särskild kompensation, vilket skulle bidra till att leda in uppfödningen av am- och dikor i en återvändsgränd. 3. 3. 8. 3. Kommittén vill påpeka att några medlemssta- ter krävt att arealerna eller andra kriterier i större utsträckning skall utgöra kompensationsgrund för ytter- ligare sänkningar av stödpriset för nötkött. Kommittén undrar nu därför om kommissionen gjort någon ingåen- de undersökning om vilka följderna av ett införande av arealpremier för fodervall blir samt varför dessa inte finns med i Agenda 2000. 3. 4. Mjölk 3. 4. 1. Kommissionen föreslår en förlängning av det nuvarande kvotsystemet fram till år 2006. För att mjölkproducenterna inte skall ”ges intrycket att det nuvarande systemet, och den rigiditet som är inbyggd i det, kan bestå i evighet” föreslår den att man ökar ”flexibiliteten” (2) i den gemensamma marknadsorgani- sationen. Kommissionen föreslår en stegvis sänkning av stödpriserna med totalt 10 % i genomsnitt över hela perioden samt en ny årlig betalning på 145 ecu per mjölkko som kompensation för prissänkningen (som tillägg till den nya utbetalningen på 70 ecu per mjölkko som föreslås för nötköttsektorn). Kommissionen räknar med att denna flexibilitet kommer att vara tillräcklig för att tillåta EU att under perioden 2000-2006 exportera och samtidigt iaktta sina åtaganden enligt GATT. Kommittén motsätter sig för övrigt att man 3. 3. 7. avskaffar interventionen och ersätter den med en ordning för privat lagring. Detta förslag är synnerligen känsligt med tanke på de obalanser som förutses uppstå på denna marknad under perioden 2000-2006 (jämför bilaga 2). Den nyligen inträffade BSE-krisen vittnar om hur ömtålig denna marknad är. 3. 4. 2. Kommittén anser att kommissionens förslag inte är tillräckligt tydligt vad denna sektor beträffar. Förslaget gör det inte möjligt att vare sig: — få en klar framtidsbild vad gäller mjölkkvoterna (med hänsyn tagen till de svårigheter som kvoternas fördelning mellan medlemsstaterna förorsakar), — minska trycket av tilläggsavgiften, (1) SEK(97) 819 slutlig. (2) ”Agenda 2000”, volym I, s. 30. C 73/76 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 — att på ett reellt och långsiktigt sätt gå ut på världsmarknaden, — eller att ta hänsyn till mindre gynnade områden. 3. 4. 2. 1. Förslaget låter de europeiska producenterna sväva i ovisshet, löser egentligen inte de svårigheter som producenterna inom sektorn möter och ger ingen stark signal till länderna i Central- och O¨ steuropa om utform- ningen av den GMO som de med tiden skall delta i. Kommittén anmodar kommissionen att lägga 3. 4. 3. fram ett mer ambitiöst förslag. Ett sådant nytt förslag måste syfta till att i större utsträckning och mer varaktigt förstärka denna sektors konkurrenskraft och uppnå bättre tillgång till världsmarknaden, samtidigt som producenternas inkomster och deras möjligheter att producera mjölk överallt i EU säkerställs (särskilt i mindre gynnade områden och bergsområden, för vilka mjölkproduktionen är av särskild betydelse). 3. 5. Medelhavsprodukter Kommittén beklagar att framtiden för dessa 3. 5. 1. produkter (tobak, olivolja, ris, produkter från trädgårds- näringen, frukt, grönsaker och vin) inte egentligen analyseras i Agenda 2000. Kommissionen nöjer sig med att hänvisa till tidigare rapporter och kommande förslag till reformer. På detta sätt utesluts 40 % av EU:s slutliga produktion från övervägandena om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid. Kommittén uppmanar kommissionen att komplettera Agenda 2000 med förslag på dessa områden. Detta framstår som särskilt viktigt för att kunna uppnå de mål som sätts upp i Agenda 2000 för att förbättra miljön och landsbygdsutvecklingen, och där man skall beakta den betydelse som det europeiska jordbruket har för att bevara miljön och landsbygdens centralorter samt för sysselsättningen. 3. 5. 2. Kommittén erinrar om betydelsen av dessa produkter för EU när det gäller att bereda sysselsättning och bevara landskapet och kulturen. Kommittén hänvi- sar vidare till de olika yttranden som kommittén avgivit i detta ämne, framför allt yttrandena om framtiden för gemenskapspolitiken för frukt och grönsaker (1) om reformer inom den gemensamma marknadsorganisatio- nen för vin (2) samt om de olika möjligheterna att göra om GMO för oliver och olivolja (3). 3. 6. Produktion i områden med extrema klimatförhåll- anden 3. 6. 1. Kommittén syftar här särskilt på produktionen i de nordliga regionerna som kännetecknas av ogynnsam- ma klimatförhållandena såsom kokta odlings- och bete- sperioder, svåra vintrar och tjäle. Långa avstånd och (1) CES 94/95. (2) EGT C 110, 2. 5. 1995. (3) EGT C 287, 22. 9. 1997. utspridda jordlotter gör det svårt att omstrukturera. Dessa faktorer medför att kostnaderna blir höga i förhållande till produktionen. Kommissionens förslag skulle medföra att marknadspriserna inte täcker de rörliga kostnaderna, vilket skulle göra det mindre motiverat att producera. Kommittén pekar på betydelsen av jordbruks- 3. 6. 2. produktionen som ryggraden i de nordliga EU-ländernas landsbygdsekonomi. De föreslagna prisreduktionerna skulle göra det svårt att bedriva ett bärkraftigt lantbruk i dessa områden. 3. 6. 3. Kommittén efterlyser lämpliga åtgärder för att bibehålla tillräckliga incitament för produktion i de nordliga regionerna, liksom i de regioner i söder som har extrema klimatförhållanden. I synnerhet borde sektionens förslag verkställas genom att ta hänsyn till de regionala särdrag som råder inom jordbrukets olika produktionsområden. 4. Kommentarer till strategin för att förbereda WTO- förhandlingarna och utvidgningen till länderna i O¨ st- och Centraleuropa 4. 1. Förberedelser inför WTO-förhandlingarna 4. 1. 1. Ett av målen med kommissionens förslag att är att lätta på de krav som GATT innebär för EU (jämför bilaga 3) och att förbereda de kommande WTO-förhandlingarna. 4. 1. 2. Kommittén vill betona att det skulle ligga i Europeiska unionens intresse att inte gå in i WTO- förhandlingarnas nästa runda med en uteslutande defen- siv hållning. För att kunna bedöma jordbruksavsnittet i Agenda 2000 är det även av avgörande betydelse att unionen kan garantera att de direktutbetalningar som planeras för perioden 2000-2006 inte ifrågasätts vid slutförhandlingarna med WTO. 4. 1. 3. För övrigt uppmanar kommittén EU — som redan utgör en av de marknader som är mest öppen mot omvärlden — att inte avsäga sig ett eventuellt nödvändigt externt skydd och att se till att hälsostandarder och kvalitetsnormer iakttas noggrant i de kommande WTO- förhandlingarna. Kommittén erinrar om de stora frågor som står på spel i kommande internationella förhand- lingar, såsom märkning av livsmedel, genmodifierade organismer och hormoner, för att ta några exempel. Kommittén anser att EU måste se till att få erkännande för sina egna standarder för livsmedel och hälsa på den internationella arenan. Kommittén delar kommissionens uppfattning att det måste införas miljömässiga och sociala standarder på internationell nivå samt att större hänsyn måste tas till konsumenternas behov. 4. 2. Förberedelserna inför utvidgningen till länderna i Central- och O¨ steuropa Föreliggande yttrande håller sig till jordbruksa- 4. 2. 1. spekterna på anslutningen av länderna i Central- och 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/77 O¨ steuropa, medan EU:s strategi gentemot dessa länder beskrivs i kommitténs allmänna yttrande över Agenda 2000 (1). Utvidgningen till länderna i Central- och O¨ steu- 4. 2. 2. ropa kommer att ha en begränsad inverkan på den gemensamma jordbrukspolitiken mellan 2000 och 2006. 4. 2. 3. Den analys som kommissionen utvecklar i Agenda 2000 ger i denna del stöd åt kommitténs yttrande över ”Inverkan på den gemensamma jordbrukspolitiken av de central- och östeuropeiska ländernas anslut- ning” (2). Eftersom återhämtningen av jordbruket i dessa länder gått långsammare än kommissionen ursprungli- gen förutspått 1995, kommer dessa länders potentiella överskott att ha endast marginell betydelse i förhållande till överskotten för EU-15 under den period som Agenda 2000 avser (jämför bilaga 4). Kommittén anser att övergångsperioder kommer att behövas innan den ge- mensamma jordbrukspolitiken (GJP) kan sättas i kraft helt och hållet, och då snarare med syftet att skydda kandidatländerna från konkurrens från företag i EU-15 och ge dem möjlighet att omstrukturera det egna jordbruket än vice versa. Kommittén anser att de första anslutningarnas inverkan på budgeten kommer att vara minimal vad gäller garantisektionen i Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (enligt kommissionen mellan 1,1 och 1,4 miljarder ecu per år, eftersom länderna i Central- och O¨ steuropa inte kommer att få del av kompensatoriska betalningar till följd av att deras priser borde öka efter utvidgningen). 4. 2. 4. att förbereda anslutningen anpassas. Den av kommissionen föreslagna strategin för 4. 2. 5. Kommittén anser att länderna i Central- och O¨ steuropa behöver stöd från strukturfonderna för att omforma sin produktionsapparat, modernisera företa- gen och försäljningskanalerna snarare än prisstöd eller andra direkta stöd. För att förbereda dessa länder för anslutning till EU har man lagt fram förslag om en förnyelse av Phare (inriktad på utbildning), ett stödpaket inför anslutning med särskild inriktning på jordbruket om 500 miljoner ecu per år samt ett uttag från struktur- fonderna om en miljard ecu per år(3) med början år 2000 som ett allmänt stöd inför anslutningen. A˚ andra sidan ställer sig kommittén frågande 4. 2. 6. till den del av strukturfondsmedlen som kommissionen skulle vilja ge till de länder i Central- och O¨ steuropa som blir medlemsstater mellan 2000 och 2006 (jämför avsnitt 7. 6. 2). De anslag som kommissionen föreslår kan förefalla otillräckliga med hänsyn till dessa länders omfattande ekonomiska behov. 4. 2. 7. utgör en känslig fråga. Tillämpningen av gemenskapens regelverk 4. 2. 8. Av Agenda 2000 drar kommittén slutsatsen att kommissionen alltjämt förordar lösningen ”big bang” (omedelbar utsträckning av den inre marknaden till de central- och östeuropeiska länderna). En sådan ordning förutsätter att prisskillnaderna mellan de central- och östeuropeiska länderna och EU-15 utjämnats, eftersom kommissionens förslag går i den riktningen. Om man tar 2006 som tidshorisont kommer dock prisskillnaderna troligen att bestå, framför allt inom sektorerna socker och mjölk (möjligen även nötkött). Ett sådant scenario väcker ett antal frågor. Kommer de nya medlemsstaterna att i detta fall kunna använda sig av interventionsmeka- nismerna? Måste EU under en övergångsperiod avvika från den inre marknadens regler? Kommittén har i det åberopade yttrandet redan angivit sin ståndpunkt i denna fråga. Kommittén uppmanar kommissionen att precisera hur övergångsperioderna mellan anslutningen och den fullständiga tillämpningen av gemenskapens regelverk skall utformas. Kommittén anser särskilt att debatten om mjölkproblemet måste äga rum så snart som kommissionen lägger fram konkreta förslag kring denna sektors framtid. A˚ andra sidan vill kommittén framhålla vikten 4. 2. 9. av att stödja de central- och östeuropeiska staterna — såväl via Phare-programmet som via det föreslagna stödet före en anslutning — så att dessa stater kan förbereda sig för den verklighet som råder inom unionen, särskilt på områdena djur- och växtskydd, och en anpassning till direktiven på livsmedelsområdet. Kom- mittén anser att kommissionen måste vara särskilt försiktig beträffande gemenskapskrediter på dessa områ- den till kandidatländerna i Central- och O¨ steuropa, så att konkurrensförhållandena inom jordbruks- och livsmedelssektorn i Europa inte förändras. 4. 2. 10. inte att skapa svårigheter för EU. Inom fiskerisektorn kommer utvidgningen Kommittén noterar att utvidgningen av EU 4. 2. 11. till de central- och östeuropeiska länderna inte borde ”skapa stora svårigheter” för den gemensamma fiskeri- politiken (GFP). Den välkomnar att kommissionen vill att EU ägnar särskild uppmärksamhet åt såväl moderniseringen av fiskeflottorna i de kandidatländer som samtidigt är kuststater som åt arbetet med att inrätta de administrativa strukturer som blir nödvändiga för en fullgod tillämpning av den gemensamma fiskeripo- litiken. De central- och östeuropeiska länderna borde inför anslutningen åtnjuta tekniskt stöd på dessa områ- den, och därefter få bidrag från strukturfonderna. 4. 2. 12. Kommittén anser att kostnaderna för att integrera det östeuropeiska jordbruket klart måste fram- gå av gemenskapsbudgeten. (1) EGT C 19, 21. 1. 1998. (2) EGT C 75, 10. 3. 1997, s. 4. (3) Kommissionen föreslår att de central- och östeuropeiska länderna skall tilldelas totalt 45 miljarder ecu från struktur- fonderna för den aktuella perioden. 5. Kommentarer till kommissionens budgetprognos för GJP Kommissionen föreslår att man behåller det 5. 1. beräkningssätt som för närvarande gäller enligt riktlin- C 73/78 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 jerna för jordbruket. Den utgår från en hypotetisk årlig tillväxt för gemenskapens BNP om 2,5 % och en inflationstakt om 2 % per år. och en avbyråkratisering av strukturpolitiken. Lands- bygdens utveckling måste även fortsättningsvis vara ett centralt mål för alla strukturfonders insatser. 5. 2. Kommittén anser att det är viktigt att EUGFJ:s garantisektion har resurser att finansiera den föreslagna reformen i en utvidgad union. 5. 3. Enligt kommissionens uppskattning kommer re- formeringen av de gemensamma marknadsorganisatio- nerna inom ramen för EU-15 att kosta ungefär 4,3 mil- jarder ecu år 2006. Kostnaden för att integrera de första länderna från Central- och O¨ steuropa beräknas uppgå till högst 4,5 miljarder ecu. Vad sedan beträffar merkost- naden för EUGFJ:s garantisektion som nya åtgärder för landsbygdsutveckling och övergripande åtgärder inom fiskerisektorn innebär, kommer denna enligt kommissio- nen att uppgå till cirka 2 miljarder ecu per år. Således kommer år 2006 sammanlagt 10,8 miljarder ecu att finansieras inom riktlinjerna för jordbruket. På grundval av dessa beräkningar menar kommis- 5. 4. sionen att en fortsatt utveckling för riktlinjerna för jordbruket enligt dagens tendens skulle innebära att merkostnaden kunde finansieras utan svårigheter. Kom- missionen gör till och med bedömningen att det kommer att finnas manöverutrymme för ytterligare jordbruksut- gifter för hela perioden (4 miljarder ecu år 2006) i förhållande till riktlinjerna. Det skulle göra det möjligt för att EU att bemästra riskmomenten på marknaden och fortsätta med omstöpningen av GJP innan det kommande finansiella perspektivet löper ut. Med reser- vation för tillförlitligheten i de siffror som kommissionen presenterat (1) ger de anledning till en viss ”budgetopti- mism”. Kommittén skulle emellertid vilja veta om de pessimistiska hypoteserna skulle göra det svårt för EU att hålla sig inom riktlinjerna för jordbruket. Kommittén ber kommissionen att presentera en fullständig finansiell studie på detta område. 6. Kommentarer beträffande tak, differentieringar och villkor för stöd 6. 1. När det gäller tak, differentieringar och villkor för stöd efterlyser kommittén konkreta förslag från kommissionen för att kunna bedöma dessa förslag. Kommittén avvaktar med att ta ställning i väntan 6. 2. på ett konkret förslag från kommissionen. 7. Kommentarer beträffande strukturpolitiken, lands- bygdens utveckling och miljötjänster 7. 1. 2. Kommittén beklagar att kommissionen i sina förslag har begränsat sig till att beskriva strukturpoliti- kens övergripande mål utan att precisera vilka åtgärder som den tänker föreslå. Uppenbarligen är kommissio- nens grundläggande mål att öka jordbrukets konkurrens- kraft i unionen. För att göra det anser kommittén att det är absolut nödvändigt att ha instrument som gör det möjligt att förbättra produktionsstrukturerna, produk- ternas kvalitet och saluföringen av dem, samtidigt som produktionens effektivitet måste vara förenlig med miljövård och djurens välfärd. Jordbrukskooperativen är ofta bland de få företag som finns i många jordbruks- områden eftersom de består av lantbrukare och djurupp- födare. Enligt kommittén gör detta förhållande koopera- tiven till ett idealiskt instrument som kanal för de strukturåtgärder som syftar till att säkerställa jordbru- kens bärkraft och utveckla den ekonomiska potentialen. På så sätt kan man utnyttja de möjligheter som bjuds och med kraft gripa sig an de utmaningar som de följande åren kommer att innebära. 7. 1. 3. Kommittén betraktar dessa förslag som ett nödvändigt (men otillräckligt) steg för att avskaffa regionala skillnader, ge regionerna stöd till ekonomisk omstrukturering och utveckla de mänskliga resurserna i hela EU, något som kommissionens ordförande Jacques Santer redan påpekat i sin presentation för Europaparla- mentet av Agenda 2000 den 16 juli 1997. 7. 1. 4. Det är i synnerhet minskningen av antalet mål, från sju till tre, som kommer att bidra till en önskad effektivitetsökning i det europeiska strukturstödet. Kommittén utgår från att det stöd som landsbygdsområ- dena hittills fått (inom mål 1, mål 5a, mål 5b och Leader) fortsättningsvis kommer att betalas ut i form av det nya stödet inom mål 1, mål 2 och Leader. 7. 1. 5. I detta sammanhang vill kommittén påpeka att det inte finns tillfredsställande bestämmelser om förtidspensionering för jordbruksarbetare. Dessa bör förstärkas inom ramen för den koncentration som föreslås för att minska de allmänna problem som orsakas av strukturförändringarna inom jordbrukssektorn. 7. 1. Strukturpolitik 7. 2. Budgeten för strukturstöd 7. 1. 1. Kommittén välkomnar kommissionens förslag i Agenda 2000 i den mån de leder till ökad effektivitet (1) För perioden 2000-2006 har kommissionen presenterat siffror i fasta priser för 1997 avseende alla budgetanslag utom riktlinjerna för jordbruket, för vilka kommissionen presenterat uppgifter i löpande priser. 7. 2. 1. Med den budget som avsatts till strukturstödet (230 miljarder ecu för perioden 2000-2006 för de nuvar- ande 15 medlemsländerna) kan man genom en geografisk anpassning av tilldelningen av finansiella medel i framti- den ge mindre gynnade regioner — inklusive de nordliga perifera regionerna — ett större strukturstöd. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/79 7. 3. Regioner som omfattas av mål 1 och mål 2 7. 5. Sammanhållningsfonden 7. 3. 1. Kommittén stöder i synnerhet kommissionens avsikt att utöver de aktuella kriterierna fastställa ett kriterium för regioner med hög arbetslöshet. Kommittén uppmanar kommissionen att så snart som möjligt föreslå en mer exakt definition av de regioner som i framtiden kommer att omfattas av mål 1 och 2. Kommittén efterlyser även information beträffande framtiden för de ”särskilda arrangemang” som är avsedda för de nordligaste regionerna med en extremt låg befolknings- täthet. 7. 3. 1. 1. Kommittén ser positivt på kommissionens avsikt att införa ett övergångssystem för de regioner som i framtiden inte längre kommer att få strukturstöd. Detta system skulle ta hänsyn till dessa regioners speciella situation och göra det möjligt för dem att även i fortsättningen uppnå samma resultat som tidigare uppnåtts tack vare strukturstödet. 7. 3. 1. 2. Kommittén förstår emellertid inte hur ett sådant övergångssystem skulle kunna utformas och man uppmanar kommissionen att konkret definiera dessa regioner och att utarbeta lämpliga förslag som kan ligga till grund för en diskussion om övergångssystemet. Detta krav omfattar även EU:s mest avlägset belägna regioner, liksom ”de nordligaste regionerna med en extremt låg befolkningstäthet”, som de kallas i Agenda 2000. Kommittén välkomnar att de medlemsstater 7. 5. 1. som har en mycket svag ekonomisk och strukturell nivå även i framtiden kommer att ha rätt till stöd från sammanhållningsfonden, i överensstämmelse med artik- larna 104c och 130d i fördraget. 7. 6. Strukturstöd till de nya medlemsstaterna 7. 6. 1. Kommittén stöder kommissionens åsikt att strukturstöd bör tilldelas de medlemsstater som man inlett medlemskapsförhandlingar med. Kommittén krä- ver att erforderliga medel avsätts till strukturfonden så att man kan ge detta viktiga solidaritetsstöd. 7. 6. 2. Kommittén känner väl till den grundläggande budgeten för strukturinstrumenten. Det är också av denna anledning som kommittén undrar om de anslag som avsatts (38 miljarder ecu från strukturfonderna och sammanhållningsfonden för perioden 2000-2006 plus 7 miljarder som stöd inför anslutningen) är tillräckliga för att på ett effektivt sätt minska de nya medlemsstater- nas strukturproblem. 7. 6. 3. Kommittén ber kommissionen att redogöra för hur dessa belopp beräknats och vilka konkreta problem man först bör ta itu med. 7. 3. 2. Kommittén noterar med tillfredsställelse att kommissionen föreslår att gemenskapsinitiativet Leader skall fortsätta, men vill understryka att detta måste tilldelas tillräckliga resurser och kunna genomföras i alla landsbygdsområden. 7. 6. 4. Kommittén frågar sig i synnerhet hur de nöd- vändiga anpassningarna till strukturpolitiken för jord- bruk och det sociala kapitlet om jordbrukspolitiken för perioden 2000-2006 skall finansieras, samt vilka projekt som dessa medel avser. 7. 4. Regioner som omfattas av mål 3 7. 7. Förenkling och större effektivitet 7. 4. 1. Kommittén välkomnar kommissionens avsikt att även utveckla de mänskliga resurserna i regioner som inte omfattas av mål 1 och 2. Syftet är att hjälpa medlemsstaterna att anpassa och modernisera sina utbildningssystem och sin arbetsmarknad. Kommittén erbjuder kommissionen sitt stöd 7. 4. 2. och ett aktivt samarbete för att utarbeta erforderliga åtgärder och kriterier som kan bidra till att modernisera arbetsmarknaderna i enlighet med de fastställda syssel- sättningsprogrammen och den nya avdelningen om sysselsättningen i Amsterdamfördraget. Kommittén vill i synnerhet framhålla att man tack vare sin kompetens, sitt arbete och sin representativitet på landsbygden kan bidra till att utarbeta effektiva och långsiktiga huvudlinjer för EU:s sysselsättningsstrategi på följande områden: ”A˚ tföljande av ekonomiska och sociala för- ändringar”, ”Livslånga utbildningssystem”, ”En aktiv arbetsmarknadspolitik för att bekämpa arbetslösheten” och ”Bekämpning av social utslagning”. Liksom kom- mittén nämnt tidigare, förväntar man sig att kommissio- nen inom kort tar initiativ för att uppnå dessa mål. 7. 7. 1. Kommittén välkomnar de ansträngningar som kommissionen gjort för att förenkla strukturpolitiken och göra den mer effektiv. 7. 7. 2. Kommittén uppmanar emellertid kommissio- nen att redogöra för vilka resultat när det gäller förenkling och större effektivitet som man verkligen kan vänta sig av en begränsning till enbart ett program per region. Denna fråga är i synnerhet aktuell mot bakgrund av att olika åtgärder som delvis samfinansierats av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garan- tifonden för jordbruket (EUGFJ) säkert också i framtiden kommer att genomföras samtidigt i vissa regioner. 7. 7. 3. Kommittén ser positivt på kommissionens av- sikt att ge uppföljningskommittéerna större handlings- frihet och anser att det är ett stort framsteg för att öka strukturstödets effektivitet. 7. 7. 4. Kommittén tvivlar på att det finns resurser till kommissionens förslag om att låta garantisektionen vid EUGFJ samfinansiera program för landsbygdsutveck- C 73/80 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 ling inom ramen för strukturpolitiken (regioner som omfattas av mål 1 och 2). Adapt) som de i samarbete med de europeiska organen ingår i. 7. 7. 5. I gengäld stöder kommittén kommissionens avsikt att slå samman budgetposterna (i synnerhet ERUF, ESF, FFU och EUGFJ) och använda dem till strukturstöd och främja nya målinriktade åtgärder. Det förefaller alltså lämpligt att dra nytta av 7. 8. 6. existerande program och undersöka hur effektiva och målinriktade de är. 7. 9. De låga anslagen till ”landsbygdsutveckling” ger anledning till frågor 7. 8. Landsbygdsutveckling Kommittén stöder kommissionens åsikt att de 7. 8. 1. förändringar som sker till följd av marknadsutveckling, marknadspolitik och handelsregler i synnerhet kommer att ställa den lokala landsbygdsekonomin inför nya utmaningar. Dessa förändringar kommer ytterligare att förvärra de svåra ekonomiska utvecklingsproblem som redan finns, och kräver därför stor uppmärksamhet från de europeiska institutionerna och organisationerna. Kommittén anser emellertid inte att det räcker 7. 8. 2. att koncentrera kommissionens politik på området för landsbygdsutveckling till målinriktade miljöåtgärder, så som det fastslås i Agenda 2000, för att finna hållbara lösningar på landsbygdens många problem. Denna synpunkt strider inte mot kommissionens deklarationer utan bör istället uppmuntra kommissionen att inrikta sitt intresse på en ny effektiv politik för en hållbar landsbygdsutveckling baserad på ekonomiska projekt som verkligen har en strukturell effekt. 7. 8. 3. Kommittén anser att det bör övervägas om landsbygdsutvecklingen i kapitlet om strukturpolitik kan byggas ut till en självständig tyngdpunkt där alla strukturfonderna kan sättas in. 7. 8. 4. Kommittén anser att landsbygdsutvecklingen uttryckligen måste innefatta stödet till den jordbruksin- dustriella livsmedelsförädlingssektorn — och då inte bara i samband med åtgärder för förbättrad teknik, utan i synnerhet genom att främja FoU, kvalitetsaspekter, specifik utbildning, marknadsföring osv. 7. 8. 5. Kommittén vill framhålla att EU:s jordbruksor- ganisationer och organisationer för landsbygdsutveck- ling har många olika erfarenheter när det gäller landsbyg- dens utveckling, erfarenheter som de till stor del drar nytta av inom ramen för de europeiska program (Leader, Bryssel den 10 december 1997. beräknar kostnaden Kommissionen 7. 9. 1. för EUGFJ:s garantisektion för de nya åtgärderna för landsbygdsutveckling och övergripande åtgärder inom fisket till 2 miljarder ecu år 2006. Emellertid har de insatser som svarar mot dessa åtgärder (målen 5a och 5b, fonden för fiskets utveckling (FFU), insatser för landsbygdsutveckling enligt mål 1) budgeterats till mer än 3 miljarder ecu i budgetförslaget för 1998. Kommittén drar härav slutsatsen att kommissionen planerar för ett lägre EU-stöd till den utveckling av landsbygden som är direkt kopplad till lantbrukets (och fiskets) verksamhet år 2006. Står detta inte i motsättning till den föreslagna reformens allmänna inriktning? Kommittén uppmanar kommissionen att ge en mera uttömmande förklaring på denna punkt. 7. 10. Miljötjänster Kommittén delar kommissionens slutsatser 7. 10. 1. att ”instrumenten för miljöinsatser inom jordbruket [kommer] att få en framskjuten roll till stöd för en hållbar utveckling på landsbygden och som svar på samhällets tilltagande efterfrågan på miljötjänster” (1). 7. 10. 2. Kommittén ser positivt på att ”de målinriktade åtgärderna för miljön inom jordbruket [bör] förstärkas och uppmuntras genom ökade budgetmedel och, vid behov, högre delfinansieringsnivåer” (1). 7. 10. 3. Kommittén välkomnar att kommissionen i detta sammanhang lägger vikt vid ”tjänster som kräver en extra insats av jordbrukarna, såsom organisk odling, vård av landsbygdsmiljöer” och djurhållning i bergsom- råden (1). A˚ tgärder för att skydda miljön borde integre- 7. 10. 4. ras bättre i de gemensamma marknadsorganisationerna, enligt principen att alla ansträngningar som går utöver det som stipuleras i gemenskapens bestämmelser på miljöområdet skall premieras. (1) ”Agenda 2000”, volym I, s. 32. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/81 BILAGA I till Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande Följande ändringsförslag avvisades under diskussionerna: Ny punkt 3. 4 a Lägg till följande punkt 3. 4 a efter punkt 3. 4. 3: ”3. 4 a Socker Sockerbestämmelserna har inte ändrats sedan 1968. Kommissionen meddelar nu att år 2005 kommer överskottet för de 15 EU-länderna att stiga till 3,5 miljoner ton plus 750 000 ton för CEFTA-länderna. Trots detta föreslår kommissionen inte några åtgärder även om priset som erläggs för socker redan nu inte är i linje med vad som erläggs för motsvarande konkurrerande grödor. Förslagen för dessa andra grödor kommer att öka skillnaden ytterligare. Av ovannämnda skäl krävs reformer även inom denna sektor, vilket noterats i punkt 2. 3. 3. Kommittén uppmanar kommissionen att komplettera Agenda 2000 med förslag för denna sektor, i synnerhet eftersom kostnaden i hög grad betalas i form av högre konsumentpriser. ” Motivering Sockersystemet blir allt dyrare då priserna på sockerbetor avviker allt starkare från priserna på förädlade grödor. Kommissionen har upprepade gånger skjutit upp reformerna, troligtvis p. g. a. att sockersystemet endast utgör en liten utgift i gemenskapsbudgeten (huvudsakligen ett stöd till AVS-staterna och de franska transmarina departementen). Merparten betalas i form av en avgift på konsumentpriserna. Kommittén berömmer sig ofta för att bevaka konsumentintressen. Om vi inte arbetar hårt för denna reform kan vi försumma vår uppgift. Resultat av omröstning För: 35, emot: 71, nedlagda: 6. Punkt 6. 1 och 6. 2 Ersätt med följande: ”Kommittén uttalar sig för att kommissionen snarast lägger fram förslag om individuellt tak omfattande direkta utbetalningar och andra bestämmelser som påverkar den enskilde jordbrukarens inkomster samt kriterier för differentiering i syfte att åstadkomma en rättvis fördelning av jordbruksstödet mellan olika producenter och regioner. ” Motivering När resurserna minskar är det nödvändigt att jordbruksstödet i första hand utgår till dem som bäst behöver det och att det inte bidrar till orättvisa förmögenhetsökningar hos ett fåtal. Resultat av omröstning För: 30, emot: 65, nedlagda: 17. C 73/82 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 BILAGA II Framtidsutsikter för marknaderna för jordbruksprodukter fram till år 2005 för EU-15 och de 10 central- och östeuropeiska länderna, enligt Europeiska kommissionen (rapporten GJP 2000) — Spannmål (miljoner ton) 1994/ 1995 1995/ 1996 1996/ 1997 1997/ 1998 1998/ 1999 1999/ 2000 2000/ 2001 2001/ 2002 2005/ 2006 Produktion 172,2 174,5 200,7 201,2 192,4 195,4 198,4 201,4 213,2 Konsumtion 158,9 164,9 169,6 171,1 171,8 172,4 173,0 174,0 177,9 Import Export Ingående lager Utgående lager varav interventionslager 5,5 27,4 34,3 26,0 7,0 19,6 26,0 23,0 3,9 31,2 23,0 26,8 4,5 31,7 26,8 29,7 5,0 29,9 29,7 25,3 5,0 28,1 25,3 25,1 5,0 26,4 25,1 29,7 5,0 26,4 29,2 35,2 5,0 26,4 65,4 79,3 9,7 2,7 5,2 10,7 6,9 4,4 8,4 14,3 58,0 Källa: Europeiska kommissionen. — Nötkreatur + kalv (miljoner ton) A˚ r 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2005 Produktion Konsumtion 8,0 7,5 8,0 6,9 7,9 7,1 7,6 7,2 7,2 7,2 7,3 7,3 7,6 7,3 7,7 7,2 Konsumtion per capita och år (kg) Import Export Lager 20,1 18,6 18,9 19,1 19,3 19,3 19,4 18,9 0,37 1,00 0,02 0,36 0,96 0,43 0,38 0,91 0,73 0,40 0,83 0,59 0,40 0,77 0,29 0,40 0,70 0,04 0,40 0,67 0,04 0,40 0,67 1,50 Produktionen motsvarar mängden slaktade djur (inhemsk bruttoproduktion + netto levande djur). Importen and exporten rör följaktligen endast handel med kött. Källa: Europeiska kommissionen. — Mjölksektorn (1 000-tals ton) A˚ r 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2005 Standardmjölk (1) 9 448 9 348 8 791 8 843 8 881 8 903 9 024 9 430 115 85 14 121 107 125 121 68 113 121 39 115 121 18 134 121 7 170 121 0 213 121 0 197 Ost (2) Smör (2) Skummjölkspulver (2) Källa: Europeiska kommissionen. (1) Tillgängligt överskott. (2) Utgående lager. 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/83 — De 10 central- och östeuropeiska staterna (tusen ton) Spannmål Oljeväxter Mjölk Nöt/kalv Källa: Europeiska kommissionen. 1994 - 107 288 1 255 - 82 2002 - 3 184 1 225 1 058 70 2005 - 1 078 869 2 006 435 BILAGA III Tidsschema efter produkt för Europeiska unionens (EU-15) exportåtaganden (1) (A˚ taganden uttryckt i volym) Subventionerad export — årlig maximivolym (2) (i 1 000-tals ton) Produkt Referens- nivå 1986-1990 (3) 1995 1996 1997 1998 1999 2000 Vete och vetemjöl 18 276,0 20 408,1 19 212,7 18 020,7 16 825,4 15 630,0 14 438,0 Fodersäd Ris Raps Olivolja Socker Smör och ”butteroil” Skummjölkspulver Ost O¨ vriga mejeriprodukter Nötkött Fläskkött Fågel A¨ gg Vin (1 000-tals hl) Färsk frukt och grönsaker Bearbetad frukt/grönsaker Råtobak Alkohol (1 000-tals hl) O¨ vriga produkter 13 725,6 13 690,2 13 120,6 12 551,5 11 981,9 11 412,3 10 843,2 168,9 131,4 145,6 163,0 126,8 140,5 157,1 122,2 135,4 151,3 117,6 130,3 145,3 113,0 125,2 139,3 108,4 120,1 133,4 105,8 115,0 1 612,0 1 555,6 1 499,2 1 442,7 1 386,3 1 329,9 1 273,5 505,5 344,9 406,7 1 212,8 1 040,1 561,4 362,0 125,0 487,8 355,0 426,5 470,1 322,5 405,4 452,4 310,0 384,4 434,7 297,5 363,3 417,0 285,0 342,3 1 185,4 1 140,0 1 094,5 1 049,0 1 003,6 1 137,0 1 073,9 1 010,9 541,8 434,5 126,1 522,1 404,7 120,6 502,5 375,1 115,2 947,8 482,8 345,4 109,7 884,6 463,2 315,6 104,2 399,3 272,5 321,3 958,1 821,7 443,5 286,0 98,5 2 917,4 2 851,4 2 742,1 2 632,8 2 523,4 2 414,1 2 304,7 653,7 181,4 140,5 92,3 175,1 190,0 886,9 168,7 174,1 853,6 162,4 158,3 820,7 156,0 142,5 786,8 149,7 126,6 753,4 143,3 110,8 1 452,4 1 401,6 1 350,7 1 299,9 1 249,1 1 198,2 1 147,4 — — — — — — — Källa: de ”listor” som EU inlämnade till WTO den 28 februari 1996. (1) Exklusive livsmedelsbistånd. (2) Dessa åtaganden uttryckta i volym är tillämpliga för 12-månadersperioder som startar den 1 juli och upphör den 30 juni. Ris och vin utgör undantag (1 september-30 augusti), liksom olivolja (1 november-30 oktober) och socker (1 oktober-30 september). (3) Siffrorna för år 2000 är i samtliga fall lika med (3) - 21 %. C 73/84 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 3. 98 BILAGA IV Budgetplan för perioden 2000-2006 — Jordbruksrelaterade utgifter (löpande priser) Miljarder ecu 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Riktlinje (löpande priser) (1) 45,0 46,7 48,5 50,6 52,5 54,7 56,9 59,2 Jordbruksrelaterade utgifter (löpande priser) Gemenskapen med 15 medlemsstater 44,0 45,9 49,7 52,1 53,2 53,9 54,5 Reformerade GJP 41,7 41,6 43,4 45,4 47,3 47,9 47,9 47,9 Nya kompletterande åtgärder för landsbygdsutveckling och övergrip- ande åtgärder på fiskeriområdet Nya medlemsstater GJP (marknadsinterventioner) Särskilda kompletterande åtgärder för landsbygdsutveckling Stöd till anpassning före anslutning- en (2) Marginal Källa: Europeiska kommissionen, Agenda 2000. (1) En årsdeflator på 2 % har antagits 1999-2006. (2) 500 miljoner ecu i löpande priser 1997. — Utgifter för strukturåtgärder (1997 års priser) 1,9 2,0 2,0 2,0 2,0 2,1 2,1 0,0 0,0 0,5 2,7 0,0 0,0 0,5 2,6 1,1 0,6 0,6 0,9 1,2 1,0 0,6 0,5 1,2 1,5 0,6 1,5 1,3 2,0 0,6 3,0 1,4 2,5 0,6 4,7 Miljarder ecu (1997 års priser) 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Gemenskapen med 15 medlemsstater Strukturfonderna Sammanhållningsfonden Nya medlemsstater (1) Stöd till anpassning före anslutningen 31,4 2,9 31,3 32,1 31,3 30,3 29,2 28,2 2,9 0,0 1,0 2,9 0,0 1,0 2,9 3,6 1,0 2,9 5,6 1,0 2,9 7,6 1,0 2,9 9,6 1,0 Totalt 34,3 35,2 36,0 38,8 39,8 40,7 41,7 27,3 2,9 11,6 1,0 42,8 Källa: Europeiska kommissionen. (1) Inklusive deltagande i sammanhållningsfonden