title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén att genomföra unionens strategi för försvarsindustrin

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 04. 12. 1997 KOM(97) 583 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN ATT GENOMFÖRA UNIONENS STRATEGI FÖR FÖRSVARSINDUSTRIN ATT GENOMFÖRA UNIONENS STRATEGI FÖR FÖRSVARSINDUSTRIN SAMMANFATTNING stora av de inom den förändringarna Del visar sig för var dag allt mer angelägel och brådskande att genomfora en strategi pä unionsnivå med anledning europeiska försvarsindustrin. Den industriella och tekniska basen for försvaret är pä samma gäng av värde för den ekonomiska utvecklingen och oumbärlig vad gäller rustningskapaciteten. i januari 1996 en varning Kommissionen uttryckte i sitt meddelande om försvarsindustrin och en uppmaning till handling, men trots detta har läget inom denna sektor ytterligare i denna sektor har minskat med 13% mellan försämrats sedan dess. Sysselsättningen som Europeiska unionen under 1995 1993 och 1995. Värdet av de försvarsprodukter importerade frän Förenta staterna var sex ganger större än värdet av de produkter som unionen exporterade till Förenta staterna; 1990 var värdet av importen fem ganger större än värdet av exporten, och 1985 fyra ganger större. År 1996 nådde åtta europeiska tillsammans upp till en försäljningssiffra pä 60 miljarder dollar, medan försvarsföretag de tillsammans uppnådde 90 miljarder. Denna utveckling är särskilt oroande som den utgör ett hot mot genomförandet av de politiska målsättningarna om "den gradvisa utformningen (. ) av en gemensam försvarspolitik" som stadfästs i Maastrichtavtalet. Staterna har det huvudsakliga ansvaret när det gäller att omstrukturera försvarsindustrin. Samarbetet dem emellan inom unionens ram är dock viktigt och kommissionens initiativ syftar till att underlätta utvecklingen av ett sådant samarbete. tre största amerikanska företagen För att upprätta en stor europeisk marknad för försvarsprodukter masta alla de instrument som unionen förfogar över kombineras - lagstiftning eller andra medel, på och för gemenskapsnivå säkerhetspolitiken. För genomförandet av denna strategi förordar kommissionen ett övergripande tillvägagångssätt: gemensamma gemenskaps- ramen inom eller den - Ft t utkast ståndpunkt till gemensam europeisk av en föreslagna för svarsmaterielspolitik. Kommissionen uppmanar rådet att anta den gemensamma GUSP-ståndpunkten för att inleda en debatt om de viktiga frågor som rör försvarsmaterielspolitiken och främja medlemsstaternas deltagande i utarbetandet inom gemenskapen, offentlig upphandling och ett av en sådan politik. Överföringar gemensamt tullförfarande är de områden som berörs av detta förslag. rörande utarbetandet - En åtgärdsplan för försvarsindustrin. Kommissionen framlägger en sådan plan i vilken anges de områden på vilka unionens åtgärder krävs redan nu. Kommissionen kommer att ta nödvändiga initiativ för att i detalj utveckla de åtgärder som antyds i planen. De pågående förändringarna åtgärder bör komma till konkret uttryck redan under 1998. sker så snabbt och är så betydande att unionens första 1. BAKGRUND Den europeiska försvarsindustrin genomgår sedan några år en omstruktureringsprocess som präglas internationella framför allt av det nya säkerhetsklimatet och den konkurrensen. Denna process innebär, bland annat, färre arbetstillfällen och minskad produktionskapacitet. Den nationella ramen medger inte längre omstruktureringar av i det europeiska tillräcklig omfattning. Anpassade lösningar måste numera sökas sammanhanget. Inom den europeiska ramen har dock hittills saknats regler för en för krigsmateriel. Den stegvisa utformningen av en europeisk europeisk marknad försvarspolitik är en vedertagen målsättning men dessa första steg mot ett gemensamt försvar har ännu inte inneburit ett fastställande av precisa europeiska behov vad gäller försvarsutrustning. Det följer av sektorns natur att staterna själva har det huvudsakliga ansvaret för dess omstrukturering. Samarbetet staterna emellan på det europeiska planet är emellertid av stor vikt för att processen skall lyckas. Kommissionens initiativ syftar till att underlätta utvecklingen av ett sådant samarbete. institutionell referensram Omstruktureringen och konsolideringen av försvarsindustrin, som måste ske på europeisk nivå, förutsätter att uppdelningen av marknaden upphör och att en tydlig och tillförlitlig politisk och inrättas. Europeiska unionen måste vidta de åtgärder som krävs för alt förverkliga denna regelram. Detta är desto mer angelägel som den främsta konkurrenten, den amerikanska industrin, med myndigheternas öppna och i sin konsolidering. De amerikanska konkreta exportframgångarna pä den internationella marknaden står i nära samband med de amerikanska företagens storlek och deras privilegierade förhällande till statsmakten. I kommissionens meddelande om flyg- och rymdindustrin , som innehåller en redogörelse för de frapperande olikheterna i de förhållanden som råder på ömse sidor om Atlanten, uppmanas till en reaktion pä europeisk nivå och anges inriktningar som även gäller för andra områden inom försvarsindustrin. stöd har nätt betydligt längre Unionen erkände behovet av att utarbeta en strategi på detta område redan 1995 dä rådet tillsatte en arbetsgrupp för europeisk försvarsmaterielspolitik med uppdrag att föreslå konkreta åtgärder på områden som kan behandlas ram. Dessa rekommendationer kunde avse såväl gemenskapen som GUSP. Efter över två års verksamhet kan konstateras att gruppen visserligen ännu inte förmått fastställa dessa rekommendationer men att den har gjort framsteg vad gäller att utreda vad som särskilt kännetecknar denna sektor samt att ange prioriterade åtgärdsområden. inom unionens I Amsterdam fördraget anges ett mål för den framtida utvecklingen av en sådan politik. I del nya fördraget (artikel J 7. 1 ) sägs all "den gradvisa utformningen av en gemensam lämpligt, stödjas av försvarspolitik skall, pä del sätt som medlemsstaterna anser samarbete mellan dem pä krigsmaterielsomrädet". 1 förklaringen om Västeuropeiska unionen (VEU) som utgör en bilaga till Amsterdam fördraget och som antogs av VEU:s ministerråd den 22 juli 1997 sägs att EU och VEU skall samarbeta i krigsmaterielsfrågor "i samband med rationaliseringen av den europeiska marknaden för krigsmateriel och inrättandet av en europeisk krigsmaterielagentur". Det kommande inrättandet inom ramen för VEU av JOAC (det gemensamma organet för samarbete i krigsmaterielsfrågor), som kommer att få stort ansvar för de gemensamma krigsmaterielsprogrammen, utgör en mycket viktig etapp i processen för inrättandet av den europeiska krigsmaterielsagenturen. Denna agentur, med vidsträckt ansvar för alla frågor som rör fastställandet och organisationen av efterfrågan på krigsmateriel, kommer att göra det lättare att omstrukturera och konsolidera den europeiska försvarsindustrin. Kommissionens initiativ utgör en del av denna process genom att bidra till alt skapa förutsättningar inrättande av en sådan agentur. För den ekonomiska effektivitetens skull bör skapandet av en europeisk marknad för försvarsutrustning och för ett snart 1 KOM(97)466. inrättandet av agenluren inte skiljas al. De respektive verksamneisregierna nor uiiormas sä att de utgör en sammanhållen ram. Inrättande! av JOAC och utvecklingen av krigsmatcrielagenturen bör ske med beaktande av unionens regelverk. I detta perspektiv försvarsmatericlspolitik mästc och institutioner och Västeuropeiska effektivare försvarsindustrigruppen (WEAG). i samband med utarbetandet av en europeisk förbindelser upprättas mellan unionens Redan i januari 1996 lade kommissionen fram ett meddelande om de utmaningar som den europeiska försvarsindustrin står inför, i vilket angavs de huvudsakliga handlingslinjerna för unionen. Den strategi som angavs i detta dokument godkändes av Europaparlamentet som i juni 1997 antog en utförlig resolution om de initiativ som unionen bör ta. Ekonomiska och sociala kommittén har också samtyckt till kommissionens meddelande. Kommissionen har utvecklat nära förbindelser med försvarsindustrin och de viktigaste åtgärderna pä kort och medellång sikt har kunnat fastställas genom möten och diskussioner. Det måste dock konstateras att läget för försvarsindustrin försämrats ytterligare sedan meddelandet antogs i januari 1996. Den varning som kommissionen då utfärdade har inte följts av handling på europeisk nivå. Enligt uppgifter från BICC (Bonn International Center for Conversion) avseende 1997 har sysselsättningen inom försvarsindustrin i unionen minskat med 13 % mellan 1993 och 1995. Uppgifter från U. S. Arms Control & Disarmament Agency visar att Europeiska unionen 1995 importerade försvarsprodukter från Förenta staterna till ett värde sex gånger större än värdet av de försvarsprodukter som unionen exporterade till Förenta staterna; värdet av samma import var 1990 fem gånger större än värdet av exporten och 1985 fyra gånger större. Till följd av sin konsolidering uppnådde de tre största amerikanska försvarsindustriföretagen en försäljning på 90 miljarder dollar 1996 medan de åtta största europeiska företagen tillsammans nådde upp till 60 miljarder dollar. Detta bör ses mot bakgrund av att de amerikanska företagen agerar pä en inre marknad som är betydligt större än medlemsstaternas sammanlagda marknader. Sedan 1990 har försvarsindustrins marknad minskat markant i samtliga medlemsstater till följd av det kalla krigets slut. Förenta staterna har upplevt samma nedgång men har reagerat på det nya läget genom att omstrukturera sin försvarsindustri. Den europeiska marknaden är ännu allt för fragmenterad och handeln med försvarsutrustning inom förvånansvärt blygsamt jämfört med medlemsstaternas sammanlagda gemenskapen anskaffning. Denna nedåtgående tendens inom industrin är desto mer oroande som den gör det svårare till vilka medlemsstaterna högtidligen erkänt sig. I att uppfylla de målsättningar Amsterdamfördraget, som fick sin slutliga utformning vid Europeiska rådets möte i Amsterdam i juni 1997 och undertecknades den 2 oktober, sägs för första gången att "den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken skall omfatta alla frågor som gäller unionens säkerhet, inklusive den gradvisa utformingen av en gemensam försvarspolitik (. ) som skulle kunna leda till ett gemensamt försvar om Europeiska rådet beslutar det" (artikel J 7 första stycket). Vid ministcrmötct i juni 1996 och vid toppmötet i Madrid i juli 1997 utvecklade Atlantpakten, som för övrigt stödjer den europeiska säkerhets- och försvarsidentitet som utvecklats inom organisationens ram, vissa målsättningar som syftar till detta. En europeisk försvarspolitik eller en europeisk försvarsidentitet kan dock inte tänkas utan en europeisk teknisk och industriell bas som är sund och konkurrenskraftig. 2. UNIONENS STRATEGI inom den förändringarna Det visar sig för var dag allt mer angeläget och brådskande att genomföra en strategi på europeiska unionsnivå med anledning av de stora försvarsindustrin. De största företagen pä området och deras europeiska förbund uppmanar unionens institutioner att handla. Den europeiska försvarsindustrin förändras snabbt, dock inte lika snabbt som den amerikanska industrin. De faktorer som föranleder dessa förändringar kommer att göra sig gällande även framdeles. I meddelandet om den europeiska rymd- och flygindustrin*" belyses dessa förändringar i Förenta staterna och uppmanas till en europeisk kraftsamling. Inte i något mcdlemssland kan flyg- och rymdindustrin ensam förbli prestationsduglig och konkurrenskraftig. Det är av avgörande betydelse att på europeisk nivå konsolidera de civila och militära verksamheterna. Detsamma kan sägas även om andra delar av försvarsindustrin. Även i dessa fall bör statsmakterna följa upp förändringarna inom den industriella sektorn med åtgärder på europeisk nivå. Företagen behöver snarast en politisk och rättslig referensram som är tillförlitlig och lätt att överblicka. Kommisioncns meddelande frän januari 1996 föranledde en bred debatt som bland annat präglats av den resolution som Europaparlamentet antog i maj 1997 och i vilken de tankegångar som framfördes i meddelandet ges starkt stöd. Arbetet inom rådet i gruppen (Polarm) har gjort det möjligt att klarlägga för europeisk medlemsstaternas ståndpunkter och att urskilja ett antal punkter pä vilka enighet råder. försvarsindustripolilik - Först och främst måste unionen bibehålla den industriella och tekniska basen för sin försvarsindustri. Denna industriella grund, som i allt högre grad kan sägas förena militära och civila inslag, är av värde för den ekonomiska utvecklingen och oundgänglig för den försvarsindustriella kapaciteten. Det finns alltså skäl som avser såväl viljan att bygga ett inom konkurrensförmågan försvarspolitiskt Europa produktionssektorer av avgörande betydelse. sysselsättningen som och andra såsom åtgärdsramar - Unionen utgör vidare en särskilt lämplig ram för åtgärder på detta område. Unionen de kompletterar försvarsorganisationer i vilka de flesta medlemsstater deltar. Gemenskapsramen har visat sig vara effektiv vad gäller att förverkliga den europeiska marknaden iöv civila produkter och samma instrument kan användas för försvarsprodukter. En sådan marknad skulle vara mycket gynnsam för försvarsindustrin. Unionen bör i detta sammanhang använda en kombination av alla de instrument, lagstiftningsmässiga eller andra, som hör till den första eller andra pelaren. nationella ramarna eller de - Slutligen gör försvarsindustrins särskilda karaktär det nödvändigt att kombinera dessa olika åtgärdsmöjligheter. Försvarsindustrin är på en och samma gång ett viktigt inslag i produktionsapparaten och ett väsentligt instrument för utrikes- och säkerhetspolitiken. särskilda Europeiska unionens verksamhet måste anpassas egenskaper, bland annat genom en anpassning av de medel som hör till gemenskapens befogenheter. försvarsindustrins till institutionell ram Sammanfattningsvis, och utan att avvakta att en ny fullständig upprättas, är det av vikt att redan nu inleda de brådskande åtgärderna för bevarande av försvarets industriella och tekniska bas. Framlagt i september 1997. KOM(96)l(): Utmaningar för den europeiska försvarsindustrin - lilt bidrag till insatserna pä europeisk nivå. 5 Ö. i v u r v i i v i i s s i u r m Ns I IM I AA I i v För genomförandet av unionens strategi tillvägagångssätt: förordar kommissionen ett övergripande • Ett utkast till förslag rådet ett utkast I kommissionens första åtgärdsområdena. Överföringar till gemensam ståndpunkt om utarbetandet av en europeisk försvarsmaterieispolitik: Kommissionen överlämnar till gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel J 2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. Användningen av detta GUSP-inslrumcnt motiveras av att varje försvarsindustriomrädet har utrikespolitisk och åtgärd som unionen vidtar pä försvarspolitisk betydelse. ståndpunkt fastställs, mot bakgrund av det arbete som hittills utförts av rådet, vissa principer och anges de inom gemenskapen, offentlig upphandling och ett gemensamt tullförfarande är de områden som särskilt omfattas av detta förslag. Dessa områden har redan berörts av rådets arbete på området för krigsmateriel. Det är vidare en fördel att unionens verksamhet inom dessa områden kan stödjas på ett betydande gemenskapsregelverk. Förslaget till gemensam ståndpunkt bör göra det möjligt att inleda en debatt om de stora frågor som rör den europeiska försvarsmatcrielspolitiken och redan frän början engagera de politiska institutionerna pä en nivå som är lämplig för beslutsfattande. Förslaget syftar alltså till alt främja medlemsstaternas politiska engagemang för ett gradvist införande av en europeisk försvarsmaterieispolitik. till gemensam • En åtgärdsplan för försvarsindustrin. Kommissionen har gått igenom de områden pä vilka åtgärder pä europeisk nivå förefaller nödvändiga och fastställt vilka åtgärder som redan nu bör vidtas för att stegvis förverkliga en europeisk marknad för försvarsprodukter. Dessa åtgärder kan antingen komma att kräva lagstiftningsåtgärder eller antas med tillämpning av de instrument som redan står till unionens förfogande. Atgärdsplanen har utarbetats med sikte på unionens institutioner och medlemsstaterna men också den europeiska försvarsindustrin. Kommissionen kommer att ta de initiativ som krävs för att i detalj utveckla de åtgärder som i stora drag antyds i planen. Kommissionen anser att det är mycket angeläget att rådet tar ställning till unionens strategi för försvarsindustrin. Genom de planerade åtgärderna fastställs ramen och programmet initiativ pä Europeiska unionens nivå. De pågående förändringarna är sä omfattande och sker sä snabbt att unionens första åtgärder måste komma till konkret uttryck redan under 1998. för kommande SAMMANFATTNING • Kommissionen uppmanar rådet att anta den föreslagna gemensamma ståndpunkten i bilaga 1. • Kommissionen uppmanar rådet att beakta atgärdsplanen kommer att vidta lämpliga åtgärder i enlighet med de förfaranden som föreskrivs fördraget och i nära samarbete med berörda myndigheter i medlemsstaterna. i bilaga II. Kommissionen i Kommissionen uppmanar den europeiska försvarsindustrin och andra berörda aktörer att samarbeta vid genomförandet av åtgärdsplanen. BILAGA I UTKAST TILL GEMENSAM STÅNDPUNKT OM UTARBETANDET AV EN EUROPEISK FÖRSVARSMATERIELSPOLITIK antagen i enlighet med artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel J 2 i detta, och med beaktande av följande: Utarbetandet av en europeisk försvarsmaterieispolitik som bygger på en konkurrenskraftig teknisk och industriell bas är en väsentlig förutsättning för att en europeisk försvarsidentitet skall kunna utvecklas inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Det politiska engagemanget för en gradvis utformning av denna identitet, som ånyo bekräftades vid Europeiska rådets möte i Amsterdam den 16 och 17 juni 1997, måste komma till uttryck genom specifika åtgärder som även omfattar krigsmaterielssektorn. I Västeuropeiska unionens (VEU) förklaring om VEU:s roll och dess förbindelser med EU som antogs den 22 juli 1997, särskilt artikel 7 i denna, sägs att samarbetet mellan de två organisationerna pä detta område skall stärkas. Europeiska gemenskapernas politik och handlingsmöjligheter kan på ett betydande sätt bidra till utvecklingen av den europeiska försvarsmaterielspolitiken. Av meddelandet om försvarsindustrin från januari 1996 och meddelandet om den europeiska flyg- och rymdindustrin från september 1997, i vilka det betonas hur angeläget det är att omstrukturera dessa industrigrenar på europeisk nivå samt att främja synergieffekter mellan civil och militär verksamhet, framgår behovet av att agera på det europeiska planet och särskilt på gemenskapsnivå. T Det är nödvändigt att bibehålla den tekniska och industriella basen för försvaret och att främja den europeiska industrins konkurrenskraft. Försvarsindustrin skapar många arbetstillfällen, särkilt i vissa regioner. Rådet har fastställt att överföringar inom gemenskapen och offentlig upphandling är prioriterade områden för unionens åtgärder. Det är förenligt med unionens och gemenskapens intressen att import av vissa vapen och viss militär utrustning för de europeiska försvarsstyrkorna befrias från tull och i detta syfte behövs en gemensam förteckning över sådan materiel som kan komma att befrias från tull. Rådet har i enlighet med artikel 223. 2 upprättat en förteckning över de varor på vilka artikel 223. 1 b är tillämplig. ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA STÅNDPUNKT : Artikel 1 Vid tillämpningen av denna gemensamma ståndpunkt skall hänsyn tas till krigsmaterielssektorns särskilda karaktär, bland annat sådan denna definieras i det bifogade dokumentet. Artikel 2 Rådet anser att utformningen av en effektiv europeisk försvarsmaterieispolitik förutsätter genomförandet av instrument som rör GUSP och gemenskapsramen. ? Artikel 3 Rådet noterar att den europeiska försvarsmaterielspolitiken har anknytning till gemenskapspolitiken, särskilt den politik som rör industri, handel, tull, regioner, konkurrens, innovation och forskning. Artikel 4 Rådet noterar att kommissionen har framlagt en åtgärdsplan för försvarsindustrin, i vilken olika instrument pä gemenskapnivä tas i anspråk, och att kommissionen kommer att ta lämpliga initiativ för att genomföra åtgärdsplanen. Rådet förklarar för sin avsikt att på denna grundval gå vidare med utformningen av en europeisk försvarsmaterieispolitik. Artikel 5 Följande åtgärder kommer, med beaktande av artikel M i Fördraget om Europeiska unionen, att antas så snart som möjligt enligt vederbörliga förfaranden: 1. Beträffande rörlighet för varor: Ett förenklat. system som kan tillämpa. ", på överföringar inom gemenskapen, med garantier rörande export och äterexport samt kontroll- och övervakningsmekanismer; - Tvingande principer, regler och mekanismer för insyn och icke diskriminering vid inköp, som kan utformas på grundval av de gällande gemenskapsreglerna om offentlig upphandling. 2. Beträffande tullfrågor: Rådet förbinder sig att före den 31 december 1998 utarbeta en gemensam förteckning över materiel som skulle kunna befrias från tillämpning av den gemensamma tulltaxan med hänsyn till medlemsstaternas behov i försvarshänseende och intresset av att främja utvecklingen av en europeisk försvarsmaterieispolitik. ^ På grundval av denna förteckning kommer kommissionen att i förekommande fall lämna lämpliga förslag för en tullbefrielse grundad på Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Artikel 6 Denna gemensamma ståndpunkt skall ses över 18 månader från dagen för dess antagande. Artikel. 7 Denna gemensamma ståndpunkt träder i kraft samma dag som den antas. Denna gemensamma ståndpunkt skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. /ô Tillägg till bilaga 1 Definition av vad som utmärker den lorsvnrsrchiternclc sektorn (Utarbetat av gruppen för europeisk försvarsmaterieispolitik och godkänd av Core per den 10 december 1996) 1. 2. Alla definitioner av vad som utmärker den försvarsrelaleradc sektorn mäste la sin utgångspunkt i de förhållandena som för tillfället råder inom denna sektor. Det finns flera politiska och ekonomiska faktorer som har särskild betydelse för denna sektor. Vad gäller den politiska delen finns här den inverkan som slutet på det kalla kriget har haft samt de förändringar som har givit upphov till det internationella klimat i vilket utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken utformas och bedrivs. Det sker också en utveckling av EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) som "skall omfatta alla frågor som gäller unionens säkerhet, inklusive utformningen på sikt av en gemensam försvarspolitik som med tiden skulle kunna leda till ett gemensamt försvar". EU:s regeringskonferens genomför för närvarande en översyn av de bestämmelser i Fördraget om Europeiska unionen som rör GUSP. Vid sitt möte i Berlin i juni 1996 enades NATO:s ministerråd om att utveckla en europeisk säkerhets- och försvarsidentitet inom NATO, och för närvarande arbetar VEU och NATO med att genomföra de aspekter som står i nära förbund med de beslut som fattades i Berlin. När det gäller den ekonomiska delen har den inhemska efterfrågan pä europeisk försvarsutrustning minskat sedan 1987 och världsmarknaden för vapen har praktiskt taget halverats under det senaste decenniet. Denna nedskärning i de europeiska ländernas försvarsutgifter går ut över en oberoende industriell och teknologisk försvarssektors överlevnadsmöjligheter. Antalet anställda inom denna sektor har minskat med 37 % sedan 1984 (från 1,6 miljoner till 1 miljon). Detta har drabbat särskilt vissa regioner och har återverkningar på den europeiska industrins produktionsbas och innovationskapacitet i stort. Marknaden är alltjämt uppdelad - under perioden 1988-92 utgjorde handeln inom Europa 3 - 4% av den totala inköpsvolymen. Bristen på konkurrens samt det faktum att det är omöjligt att fullt ut Europas konkurrenssituation i förhållande till USA. Sammanslagningar av försvarsrelaterade industrier har skett i mycket större utsträckning i USA än i Europa, vilket bl. a. beror på att marknaden i USA inte är så uppdelad, att harmoniseringen av europeiska operativa krav inte har gått tillräckligt långt och de olika säkerhetshänsyn som måste tas i Europa. stordriftsfördelar försämrat 80-talet utnyttja sedan har 3. Att särskilda förhållanden utmärker den försvarsrelaterade sektorn har erkänts allt sedan gemenskapen grundades och hänsyn till detta tas genom bestämmelserna i artikel 223 i fördraget. // 4. 5. 6. Den försvarsrelaterade industrin är en strategisk industri och dess produkter kan spela en nyckelroll för det nationella försvaret. Till skillnad frän andra industrier, styrs där är ekonomiska och i varierande försvarsmaterielspolitiken, försvarspolitik. Politiska, strategiska och säkerhetsmässiga överväganden lar därför betydelse för när de villkor som industrin skall verka under fastställs samt för efterfrågan på dess produkter. avgörande av också faktorn, säkerhets- överväganden den grad, 90 % av produktionen av försvarsmateriel medlemsstater: Frankrike, Förenade kungariket, Tyskland, Italien och Sverige. inom EU är koncentrerad till några i vissa regeringar är de enda kunderna och Eftersom i försvarsindustrier, skiljer sig marknaden från de flesta övriga sektorer av ekonomin. Dessutom skiljer sig förbindelserna mellan regeringar och de försvarsrelaterade till medlemsstat, t. ex. när det gäller företagen avsevärt åt från medlemsstat omfattningen av FoU-resurser m. m. Regeringarnas roll är en förklaring till mänga av särdragen inom denna sektor och har ett avgörande inflytande pä hur sektorn är uppbyggd och strukturerad. Samtidigt har själva industrin en särskild roll samt ett särskilt ansvar i detta sammanhang. fall huvudägare Följande överväganden blir aktuella i samband med den roll som regeringar spelar: - - - - För det första är tillverkning av och handel med försvarsmateriel underställd statliga licensförfaranden. För det andra, eftersom regeringarna är de enda kunderna, kan dessa ensamma bestämma de operativa kraven och de tekniska specifikationerna. Som enda kunder bestämmer regeringarna efterfrågan på industrins produkter. Vidare kan den långsiktiga efterfrågan inte prognosticeras med säkerhet i och med att den beror pä hur hotsituationen utvecklas vilket påverkar bedömningen av behov och budgetplaneringen. Till delta kommer att förhällandet mellan kvalitet och pris inte är det enda kriteriet för inköpspolitiken. Utjämnande (kompenserande) moment, vilket inbegriper både industriella samarbetsavtal och politiska, ekonomiska och säkerhetsmässiga överväganden av strategisk art, kan också utgöra en faktor. leveranssäkerhet går Slutligen kräver nationella försvarsintressen säkra leverantörskällor. Detta längre än det normala kund-leverantör krav på förhållandet. På vissa områden anser medlemsstaterna att en inhemsk kapacitet är av avgörande vikt för de nationella intressena. Detta bör dock inte hindra regeringarna från att köpa från en extern leverantör. il 7. 8. Industrins långsiktiga tekniska värde är viktigt. Delia inbegriper underhäll av såväl teknisk som industriell förmåga. Försvarsprogram kan löpa över 20-30 är och till följd av långvariga utvecklingsprogram kan utrustning vara i bruk under sä läng tid som 30 år eller mer. Sekretess i fråga om känslig militär information är av avgörande betydelse för de nationella intressena. Detta kan leda till begränsningar av konkurrensen samt till förhållanden mellan kund och leverantör som är starkare än normalt. 9. Mänga produkter inom försvarsmatericlseklorn medför oproportionerligt höga kostnader för forskning och utveckling. Det ställs höga krav eftersom tekniska framsteg är nödvändiga för det nationella försvaret. Avkastningen pä denna investering är emellertid osäker. Massproduktion som skulle kunna uppväga dessa höga kostnader för FoU är sällsynt jämfört med den civila industrin. Kravet på sekretess kan hindra att tekniska landvinningar får spridning och därmed också hindra de ekonomiska fördelarna av en sådan spridning. Det kommer alltid att finnas behov av helt speciella beställningar som det kan vara olönsamt att tillverka. Många program är begränsade och FoU-avdelningar kan inte stödjas av rent kommersiella medel i pauserna mellan programmen. Kommersiella organisationer som styrs av marknadskrafter kan inte förväntas investera sä mycket som behövs i FoU och i vissa fall kan det därför krävas statligt stöd. 10. Viss teknologi försvarsrelaterad som militära kan tillämpningsområden. Synergin mellan civil och militär teknologi ökar dock på vissa områden och de utmärkande drag som nämnts ovan för rent militära program kan inte tillämpas på alla försvarsrelaterade områden eller på alla produkter med dubbla användningsområden. civila såväl ha 11. Exporten inom denna licensförfaranden. Vapenexportpolitiken, däribland medlemsstaternas exportkontrollpolitik, skiljer sig åt. Europeiska rådet har antagit gemensamma kriterier som skall tillämpas på vapenexport. föremål statliga sektor för är Slutsatser oeh rekommendationer 12. Den slutsatsen drogs att analysen i detta dokument om vad som utmärker den försvarsrelaterade sektorn är ett användbart bidrag till de överväganden om punkter på dagordningen för ad hoc-gruppen för en europeisk försvarsmaterieispolitik som pågår nu, och den kommer att beaktas på lämpligt sätt, bl. a. i samband med en fördjupad diskussion om "förenkling av de kontroller som styr handeln med försvarsmateriel inom EU" och försvarsrelaterade "upphandlingspolitik". Det rekommenderas att ad hoc-gruppen i enlighet med sitt mandat behåller punkten "definition av vad som utmärker den försvarsrelaterade sektorn" på sin dagordning, i syfte att vidareutveckla sin analys mot bakgrund av framtida händelser. produkter andra och 13 •Cl u vV F;UROPF;ISKA KOMMISSIONF:N BILAGA II Handlingsplan för försvarsindustrin M Handlingsplan försvarsindustrin I. Inledning II. Försvarsindustrins strukturomvandling III. Den europeiska basen för försvarsteknik och försvarsindustri IV. Målen för handlingsplanen V. Åtgärder V. l Förenkling av leveranser inom gemenskapen V. 2 Bolagsformen Europabolag V. 3 Offentlig upphandling V. 4 FoTU (forskning och teknisk utveckling) V. 5 Standardisering V. 6. Tullar V. 7 Innovation, tekniköverföring och små och medelstora företag V. 8 Konkurrenspolitik V. 9 Export V. 10 Strukturfonderna V. ll Beskattning V. 12 Principer för marknadstillträde V. 13 Benchmarking V. 14 Utvidgningen VI. Tidtabell 2 3 3 4 4 5 5 6 6 7 8 9 9 9 10 I. INLEDNING I såväl fördraget om upprättandet av Europeiska unionen som i del nyligen undertecknade Amsterdamfördraget efterlyses ett ökat samarbete mellan Europeiska unionen och Västeuropeiska unionen, och därigenom erbjuds utrymme för åtgärder när del gäller försvarsindustrin. För detta samarbete och som stöd till denna nya förbindelse skulle Europeiska kommissionen kunna ställa sina erfarenheter och rättsliga och administrativa redskap till förfogande. och nödvändiga Den europeiska försvarsindustriföretagen, som fortfarande verkar främst nationellt, kräver att man skapar en europeisk dimension åt denna industri och ät den marknad - både pä producent- och kundsidan - där industrin verkar. strukturomvandlingen brådskande av de Vad gäller kundsidan är den roll som medlemsstaterna, Västeuropeiska unionen och andra multilaterala organisationer spelar särskilt viktig inom områden som t. ex. harmonisering av operativa krav i fråga om tider och innehåll samt inrättandet av en europeisk försvarsmaterielbyrå som skall driva program i europeisk skala. Vad gäller producentsidan har de senaste månadernas intensiva diskussioner mellan kommissionen och industrin varil (ill nytta pä sä sätt all man kunnat fastslå industrins behov av att upprätta en stark, integrerad och konkurrenskraftig europeisk bas för försvarsteknik och försvarsindustri. I den föreliggande handlingsplanen beaktas de frågor som industrin tagit upp och som ligger inom Europeiska unionens befogenheter. Planen kommer att genomföras enligt tidsplanen i kapitel VI. En del av de aktuella åtgärderna har också tagits fram tillsammans med en gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel J. 2 i Gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). II. FÖRSVARSINDUSTRINS STRUKTUROMVANDLING Minskad efterfrågan och ökad konkurrens har lett till en strukturomvandling av Europas försvarsindustri. Omstruktureringen har än sä länge huvudsakligen ägt rum pä nationell nivä, men det finns ett brådskande behov av alt bedriva detta arbete även pä europeisk nivå. Den europeiska industrin måste tillåtas genomföra denna nödvändiga strukturomvandling och samarbeta eller slå ihop verksamheter som är likartade eller kompletterar varandra för att förbättra sin konkurrensställning. Även om det är industrin som måste gå i täten för denna process måste medlemsstaterna och de europeiska institutionerna och organisationerna sträva efter att fastställa de ramar som behövs för att den europeiska marknaden för materiel med anknytning till försvaret skall fungera. Vid fastställandet av dessa industrins ställning på världsmarknaden. till den europeiska ramar måste man ta hänsyn / <* III. DEN EUROPEISKA BASEN KOR EÖRSVARSTEKNIK OCH FÖRSVARSINDUSTRI Den försvarstckniska och försvarsinduslriella basen, l. ex. teknisk kunskap, institutioner tillverkningsanläggningar och för forskning och utveckling, välutbildad arbetskraft, kapacitet för marknadsföring och export, är en central strategisk tillgång för Europa och måste därför befästas och bevaras. Några mycket viktiga skäl till detta är att - den är en förutsättning för skapandet av en verklig europeisk identitet på säkcrhets- och försvarsområdet, - den är nödvändig för att bevara och utveckla en teknisk och industriell bas som är viktig för såväl militära som civila ändamål, - den är en viktig faktor för sysselsättningen, särskilt i vissa europeiska regioner, och för många små och medelstora företag. Den situation som råder idag, där europeiska företag är uppsplittrade på alltför många och alltför små nationella leverantörer, har blivit ohållbar. Följderna av den nuvarande strukturen är t. ex. - att nationella leverantörer bedriver dyrbar forskning och utveckling av likartad teknik och likartade system, tillverkas - att system otillräckliga. i alltför små serier och att stordriftsfördelarna därför är IV. MÅLEN FÖR HANDLINGSPLANEN De viktigaste målen för handlingsplanen är därför att fastställa vilka villkor som behövs för att - stärka den europeiska försvarsindustrins konkurrensförmåga, - bevara den försvarstekniska och försvarsindustriella basen, - främja ett införlivande av Europas försvarstekniska och försvarsindustriella bas med den allmänna ekonomin för att undvika att satsningar inom de civila och militära områdena överlappar varandra, - skapa nödvändiga förutsättningar för en europeisk säkerhets- och försvarsidentitet. V. ÅTGÄ iARDER I avsnitt VI finns en tidtabell för de åtgärder som föreslås nedan. Tidtabellen visar att kommissionen kommer att arbeta parallellt med åtgärder som skall genomföras på kort sikt och åtgärder som skall genomföras på medellång sikt. V. l Förenkling av leveranser inom gemenskapen De nationella förfarandena för leveranser av försvarsrelaterade produkter mellan stater inom gemenskapen är betungande och tidskrävande. En förenkling av dessa förfaranden kan öka den europeiska försvarsindustrins konkurrensförmåga, mjuka upp de administrativa formaliteterna och minska kostnaderna. 17 Förenklingsmålet kan inte uppnås utan ett betydande åtagande från medlemsstaternas sida. Det förutsätter också att det inrättas förlroendemekanismer mellan medlemsstaterna. Kommissionen kommer därför att föreslå att man inför ett förenklat licensieringssystem för transporter av försvarsrelaterade produkter inom Europeiska gemenskapen. Detta system skall inrymma garantier för export och vidareexport liksom mekanismer för kontroll och tillsyn. V. 2 Bolagsformen Europabolag Inrättandet av bolagsformen Europabolag, som skulle göra det lättare att skapa och driva företag i europeisk skala, skulle underlätta den nödvändiga strukturomvandlingen av denna industri. Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att skapa en sådan rättslig ram. I Davignon-gruppens rapport om bolagsformen Europabolag öppnas nya möjligheter för att man de kommande månaderna kan nå politisk enighet om de anställdas medverkan i Europabolagen. Om detta hinder kan övervinnas skulle man kunna gä vidare och anta bolagsformen som en av de prioriterade åtgärderna enligt den handlingsplan I or ôcn inre marknaden som antogs vid Europeiska rådets möte i Amsterdam. Del är därför viktigt att rådet fattar ett positivt beslut i denna fråga snarast möjligt. V. 3 Offentlig upphandling Det konkreta regelsystem som skall tillämpas på upphandling av försvarsmateriel kommer att ha en betydande inverkan på hur en konkurrenskraftig försvarsteknisk och försvarsindustrieli bas skall inrättas. Detta system bör föreskriva öppna anbudsförfaranden närhelst detta är möjligt. Vidare måste systemet bidra till att den grundläggande industriella förmågan och kompetensen på centrala teknikområden bibehålls och vidareutvecklas på europeisk nivå. Bestämmelserna måste dessutom garantera försörjningstrygghet när det gäller nödvändiga produkter samtidigt som de skall göra det möjligt att gradvis eliminera överkapacitet. Därför är det, med hänsyn till behovet av all bygga upp ett omfattande stöd i denna fråga, nödvändigt att inrätta ett ändamålsenligt syslem av principer, regler och mekanismer lör försvarets upphandlingsverksamhet. Rirait ta hänsyn till sektorns särdrag, och dä särskilt till behovet av sekretess och försörjningstrygghet, bör en lämplig nivå av flexibilitet tillgodoses där sä behövs. För detta ändamål kan försvarsmaterielen delas in i tre kategorier: - Produkter som är avsedda för försvarsmakten men inte för militärt bruk. De omfattas därför varken av artikel 223 i EG-fördraget eller av direktiv 93/36/EEG (sekretesskyddade marknader, skydd av livsviktiga intressen, nationell säkerhet etc). Eftersom dessa produkter redan omfattas av gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling, kommer kommissionen att i tillämpliga fall och på lämpligaste sätt utfärda tillämpningsföreskrifter för dessa bestämmelser. - Produkter som är avsedda för försvarsmakten och för militärt bruk men som inte utgör "högkänslig försvarsmateriel". Kommissionen skulle kunna ta fram ett relativt flexibelt regelverk, med likabehandling, med utgångspunkt i gemenskapens befintliga bestämmelser om offentlig upphandling. iakttagande av principerna om insyn och IP - Högkänslig materiel som omfattas av artikel 223 i EG-fördragel. Dessa produkter skulle kunna undantas frän ovannämnda bestämmelser när sä krävs med hänsyn till säkerheten eller skyddet av del berörda landets väsentliga nationella intressen. För detta ändamål bör ett anmälningsförfarande inrättas för att åstadkomma en viss män av kontroll och insyn. V. 4 FoTU (forskning och teknisk utveckling) Kostnaderna för forskning och utveckling i förhållande till omsättningen är i allmänhet mycket högre i den militära sektorn än i den civila. Tekniken har en central roll för försvarsindustriföretagens konkurrenskraft. inom I USA är den ökade integreringen av civil och militär forskningsverksamhet företagen redan verklighet, speciellt inom vissa grenar av försvarsindustrin, t. ex. flyg- och rymdindustrin. Det kan nämnas att kommissionen betonade detta fenomen i sin analys av samgåendet mellan Boeing och McDonnell Douglas. Det är därför önskvärt att såväl de europeiska företagen som medlemsstaterna drar slutsatserna av denna utveckling vad beträffar strukturomvandlingen av dessa företag, sammanslagning av forskningsgrupper och den effekt vissa militära upphandlingar har på den civila tekniska kapaciteten. Gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling är inriktat uteslutande pä civila ändamål. Vissa av de teknikområden som omfatlas av programmet (t. ex. materialteknik samt informations- och kommunikationsteknik) har tillämpningar inom flera användningsområden, och utvecklingen av denna teknik kan därför bidra till alt förbättra den försvarstekniska basen och öka industrins konkurrenskraft. Kommissionen anser också att man bör eftersträva att nationella och europeiska forskningsprogram blir komplement till varandra för att undvika slöseri i form av överlappande verksamhet. V. 5 Standardisering Inrättandet av en europeisk marknad för försvarsmateriel och befästandet av Europas försvarsindustriella bas kommer att kräva ansträngningar för att rationalisera den rad av standarder som för närvarande används av medlemsstaternas försvarsministerier. I och med att man i de militära systemen allt mer använder teknik med både civila och militära tillämpningar går den rådande trenden ut pä att använda civila standarder sä mycket som möjligt. Den övergång från militära standarder till civila standarder som pågår i USA bör beaktas så att man undviker att Europas industri hamnar på efterkälken. Det är för att främja användningen av internationella industriella standarder som kommissionen föreslår att hänsyn skall tas till de erfarenheter som gemenskapen har gjort inom standardiseringsområdet. 1 Kommissionen antog 9 april 1997 ett loislag om Se rainprgrammet (C()M(97)I42). 4 h Därför kommer kommissionen att vidta följande åtgärder: - Uppmana berörda industrikretsar att samlas för att utarbeta ett arbetsprogram för fastställandet av ett enhetligt system av standarder för försvarsmaterielprogram. - Bedömning av olika tillvägagångssätt och metoder for att inrätta ett system för europeiska för att minimera risken för överlappande verksamhet i informationsutbyte mellan regelbundet standardiseringsorganen framtiden så mycket som möjligt. Nato och de - Stöd på gemenskapsnivå till de berörda standardiseringsorgan som har enats om att det krävs åtgärder. När det gäller detta stöd skall särskild hänsyn tas till de berörda industribranschernas särdrag (flygteknik, rymdteknik, elektronik, mekanik etc. ) och de berörda frågornas "försvarskaraktär". V. 6 Tullar Gemensamma tullunionen och den gemensamma marknaden. tullar för importerade produkter är en grundläggande princip för Artikel 28 i fördraget utgör därför den enda tillåtna rättsliga grunden för beviljandet av autonoma upphävanden av tullar. I detta avseende medför existensen av varierande nationell praxis i fråga om tullordningar för import av militär materiel eller av materiel med både civila och militära tillämpningar att aktörerna behandlas olika, och av detta skäl behöver det fastställas gemensamma bestämmelser om tullordningarna för sådan materiel. Följaktligen - bör det vidtas lagstiftningsåtgärder för att harmonisera tullordningarna i syfte att åstadkomma likabehandling av aktörer inom hela gemenskapen, - bör kommissionens förslag från 1988 om tillfälligt upphävande av importtullar för vissa vapen och viss militär materiel ses över och antas. V. 7 Innovation, tekniköverföring och små och medelstora företag I kommissionens grönbok om innovation frän december 1995 pekas pä möjligheterna att tillämpa militär teknik inom civila användningsområden. Allmänna politiska åtgärder för alt främja tekniköverföring kan underlätta det civila utnyttandet av militär teknik, och här bör också små och medelstora företag delta p. g. a. deras intresse av och roll i denna process. I det här sammanhanget kommer kommissionen att stödja initiativ i syfte att sprida idéer, teknik och bästa arbetsmetoder. Kommissionen kommer särskilt att ge fortsatt stöd till följande verksamhet: - - Inrättande av partnerskap mellan leverantörer (t. ex. Interprise) och mellan leverantörer och forskningsinstitut. Inrättande av partnerskap mellan huvudleverantörer och underleverantörer (t. ex. IBEX). 10 V. 8 Konkurrenspolitik Uppkomsten av en gemenskapsmarknad för försvarsindustrin lill följd av gemensamma program, en nödvändig strukturomvandling och europeiska allianser samt (ill följd av i gemenskapens gemensamma regler om offentlig upphandling förutsätter att man konkurrenspolitik beaktar alla konkurrensfrågor inom försvarsindustrin pä ett lämpligt sätt. Strukturomvandlingen av den europeiska industrin, och dä särskilt av försvarsindustrin och företag med anknytning till den, har gett upphov till och fortsätter ge upphov till ell växande antal fall av sammanslagningar och samarbete mellan företag inom Europeiska unionen. En sådan utveckling måste välkomnas, eftersom den ligger i linje med kraven pä dynamisk konkurrens och kan öka den europeiska industrins konkurrenskraft, och särskilt då försvarsindustrins, så länge utvecklingen inte varaktigt skadar konkurrensen. Det är därför som gemenskapens konkurrenspolitik, och då särskilt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer, tillgodoser en tydlig ram och snabba beslut för att underlätta sädana sammanslagningar och sådant samarbete mellan förelag som inte hindrar en effektiv konkurrens. Gemenskapens kontroll av statligt stöd inom alla industrisektorer, även försvarssektorn, gör del dessutom möjligt alt skilja mellan ä ena sidan stöd som krävs för strukturomvandling - i den mån det kan påskynda förändringar, uppmuntra forskning, utveckling och innovation saml mildra de sociala konsekvenserna av omställningen tillräcklig försörjningstrygghet, och å den tredje sidan stöd som medlemsstaterna beviljar enbart för att skydda sina inhemska företag och som inte främjar den samlade konkurrensförmågan inom sektorn. - och å andra sidan för att bibehålla en stöd I detta avseende är det vid tillämpningen av gemenskapens konkurrenspolitik viktigt att ta hänsyn till den försvarsindustrins särdrag, särskilt i fråga om marknadens geografiska omfattning. Samtidigt som denna omfattning kan hållas begränsad genom bestämmelser om offentlig upphandling och administrativa förfaranden, kan konkurrens - på europeisk nivå och till och med pä världsnivå - förekomma i ökande omfattning för vissa produkter. I detta sammanhang kommer kommissionen alt ta hänsyn till pä vilket sätt i synnerhet regeringar tillämpar länder utanför EU konkurrenslagstiftningen med avseende pä sin egen industri. i vapenproducerande formulerai" och V. 9 Export Varor och teknik med både civila och militära tillämpningar Ett gemensamt system med exportkontroller för varor med både civila och militära tillämpningar antogs på kommissionens förslag av rådet i december 1994. Systemet grundas på två rättsliga bestämmelser, nämligen artikel 113 i förordning nr 3381/94 och en gemensam åtgärd inom ramen för Gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (94/942/GUSP), som tillsammans utgör ett integrerat system. Detta system ligger i linje med de internationella överenskommelserna om icke-spridning av massförstörelsevapen. När det gäller varor med både civila och militära tillämpningar uppmanas industrin och förvaltningarna lägga fram bevis om de europeiska exportkontrollerna innebär nackdelar för dem jämfört med USA:s och Japans kontroller. Om nödvändigt kommer kommissionen att arbeta för att rätta till situationen och skapa en rättvis spelplan inom detta område. II Kommissionen kommer att utarbeta en rapport om tillämpningen av förordningen beträffande varor med både civila och militära tillämpningar och ta fram förslag med vars hjälp man skulle kunna bygga ut och förbättra det nuvarande systemet. Därvid kommer man särskilt att beakta EG-domstolens domar i målen C-70/94 och C-83/94, där det fastställs att varor med både civila och militära tillämpningar omfattas av den gemensamma handelspolitiken som den definieras i artikel 1 13. Konventionella vapen Ökat industriellt samarbete transnationella företagsfusioner är nödvändigt för att uppnå en effektiv industristruktur. Det är därför angeläget att begränsningarna i för sådant samarbete exportpolitik undanröjs. i form av transnationellt samarbete och följd av skillnaderna till 1 det här sammanhanget bör det erinras om att del redan finns politiska riktlinjer, särskilt i form av de åtta kriterier som antogs vid Europeiska rådets möten i Luxemburg (juni 1991) och Lissabon (juni 1992) som vägledning för medlemsstaternas beslut om vapenexport. till svårigheterna när del gäller att skapa en gemensam grund för Med hänsyn harmoniseringen av vapenexportpolitiken bör man följa en gradvis process. För del första bör man intensifiera utbytet av information inom rådet om tillämpningen av de åtta kriterierna. För det andra skulle det innebära ett viktigt framsteg om medlemsstaterna inom EU:s ram antog en uppförandekod om vapenexport, något som Förenade kungariket har uttryckt skall ges prioritet under dess kommande ordförandeskap. I den resolution som antogs av Europaparlamentet i maj 1997 till stöd för kommissionens meddelande om försvarsindustrin uppmanas kommissionen att lägga fram en vitbok om sådan vitbok med vapenexportpolitik. Kommissionen planerar att utarbeta en beskrivningar av möjliga handlingsalternativ för att komma framåt i arbetet på en till upprättandet av en gemensam vapenexportpolitik, verkningsfull uppförandekod. som skulle kunna bidra I fråga om samarbetsprogram skulle fortsatia framsteg kunna åstadkommas om man tillämpa utgick frän vissa erfarenheter, nämligen genom all följa principen om att exportbcstämmelserna som gäller i det land där huvudleverantören är etablerad eller där slutmonteringen sker och exporten äger rum rent fysiskt. V. 10 Strukturfonderna I Agenda 2000 (EU-bulletinens supplement 5/97) föreslår kommissionen en reform av strukturfonderna med hänsyn till den nya budgetplanen (för perioden 2000-2006). förändringar Tre mål förutses inom ramen för de nya strukturfonderna. Förutom Mål 1 som rör utveckling och strukturanpassning i eftersatta regioner, kommer ett nytt Mål 2 att fastställas för regioner med strukturproblem. Med detta avses områden som genomgår ekonomiska har industri- landsbygdsområden som är drabbade av ekonomisk nedgång, krisdrabbade områden som är beroende av fiskeindustrin eller stadsomräden med problem, lin begränsal antal vikliga lör ekonomisk områden bör fastställas diversifiering. Mål 3 kommer att handla om strategin för mänskliga resurser utanlor dessa områden. för att underlätta en integrerad strategi tjänstesektorn), (inom eller som M fortsättning på ett antal särskilda ingen I Agenda 2000 planerar kommissionen gemenskapsinitiativ, däribland rörande omställning av områden som är initiativet beroende av försvarssektorn, eftersom dessa mål redan har kunnat inlemmas i de tidigare nämnda programmen. Eventuella behov av divcrsificring och omställning inom försvarsindustrin måste därför noga övervägas vid planeringen av nya program för nästa programperiod. De nya programmen för stöd ät Mål 2-omräden bör vara inriktade pä ekonomisk omställning och diversifiering, bl. a. i områden som är starkt beroende av en enda ekonomisk sektor som befinner sig i nedgång. Av detta skäl bör särskild uppmärksamhet ägnas smä och medelstora företag och innovation, yrkesutbildning, lokal utveckling, miljöskydd och kampen mot social utslagning. 1 detta sammanhang kan regional omställning med anknytning till försvarsindustrin också bli föremål för åtgärder som syftar till ekonomisk och social omställning av områden som omfattas av Mål 2. Ett liknande tillvägagångssätt kan följas inom Mål 1-områden. Vidare kan Mål 3 eventuellt bidra när det gäller anpassning av arbetstagare i samband med industriella förändringar. V. 11 Beskattning Indirekt beskattning I juli 1996 offentliggjorde kommissionen sitt förslag till ett program för ett gemensamt mervärdesskattesystem för Europeiska gemenskapen (KOM 328(96) slutlig). För att uppnä detta måste de grundläggande delarna i det nya systemet säkerställa att - ingen åtskillnad görs mellan sädana transaktioner som görs inom en medlemsstat och sädana som görs inom gemenskapen, - alla transaktioner beskattas i EG på grundval av ursprungsprincipen, - en ny mekanism inrättas för att fastställa var omsättningen av varor och tjänster sker, - mervärdesskattesatserna förenklas. Kommissionen anser att det nya systemet kommer att innebära fördelar även för försvarsindustrin. Parallellt med detta kommer kommissionen att se till att genomförandet av det åttonde direktivet blir mer fullständigt. Direkt beskattning I enlighet med sin nya övergripande inställning till beskattning antog kommissionen i november 1997 ett meddelande om ett skattepaket som den uppmanade medlemsstaterna att nå politisk överenskommelse om. I paketet ingår en begäran till medlemsstaterna om att de skall göra ett politiskt åtagande att sträva efter att omgående anta ett direktiv för att undanröja källskatter pä ränte- och royaltybetalningar mellan företag. Ett sådant direktiv skulle undanröja elt betydande hinder för överföringen av kapital och teknik mellan företag, eftersom dessa källskatter skapar hinder för ekonomiska aktörer (de kan medföra tidsödande till dubbelbeskattning). försämrat betalningsflöde och formaliteter, till ett ibland leda Kommissionens nya förslag till ett direktiv om räntor och royaltyn kan väntas i början av 1998. V V. 12 Principer för marknadstillträde till marknader bör Grundat pä principerna om gemenskapen sträva efter att undanröja hinder, däribland tullar, för europeiska exportörer. likvärdigt och tillträde faktiskt När det gäller USA (handelsförhållandet mellan EU och USA är 1:6) kan frågan, om L\CU transatlantiska europeiska och amerikanska företagsdialogen (The Transatlantic Business Dialogue) eller inom ramen för den nya transatlantiska agendan (avsnittet om den nya transatlantiska marknaden). industrin så beslutar, tas upp i den V. 13 Benchmarking I linje med kommissionens industripolitik att främja benchmarking som elt verktyg för att öka den europeiska industrins konkurrensförmåga och sprida bästa arbetsmetoder, kommer kommissionen att överlägga med industrin och andra berörda aktörer om benchmarking försvarsindustrins konkurrenskraft. I ett sådant program skulle man t. ex. kunna undersöka frågor såsom bästa arbetsmetoder för att utnyttja synergieffekter som uppstår i samspelet mellan civil och militär informationsteknik, bästa arbetsmetoder för integrering av civila och militära standarder eller bästa arbetsmetoder för multilaterala projekt. inom vissa områden som är av intresse för V. 14 Utvidgningen Kommissionen kommer att sätta i gång en utredning för att bättre kunna bedöma försvarsindustrins situation i länderna i Central- och Östeuropa. Resultatet av denna utredning plus annan relevant information bör användas som underlag för vidare analyser och överväganden vad gäller följande frågor: - Kapaciteten hos den försvarstckniska och försvarsindustriella basen i de central- och östeuropeiska länderna och hur den kan påverka den europeiska industrin. - Betydelsen av att främja industriellt samarbete och de bästa sätten att göra det. o ?1 V I. T I D T A B E LL F OR V IK I K ; A RE À K ; Ä R D ER I I I A N D U I N ( ; S I » I , A N E IN V. l Område Leveranser inom gemenskapen V. 2 Bolagsformen Europabolag V. 3 Offentlig upphandling V. 4 FoTU V. 5 Standardisering V. 6 Tullar V. 7 Innovation, tekniköverföring samt små och medelstora företag V. 8 Konkurrenspolitik V. 9 Export Varor och teknik med både civila och militära tillämpningar - Konventionella vapen Åtgärd Kommissionen skall lämna torslag till ett förenklat licensieringssystem. Beslut av rådet. Förslag till bestämmelser om upphandling inom försvarssektorn. Se till att nationella och europeiska forskningsprogram blir komplement till varandra. Slutföra utredningen. Utarbeta ett arbetsprogram för fastställande av enhetliga system av standarder för försvarsmateriel-planering. Kommissionen skall föreslä lagstift- ningsiniliativ för harmonisering av tullordningar inom gemenskapen. Se (Wer och anta kommissionens beslut frän 1988 om tillfälliga upphävanden av importtullar. Fortsatt stöd till initiativ som Interprise och IBEX. Tidpunkt 1998 1998 1998-1999 1998 1999 Andra halvätet 1998 Slutet av 1998 Slutet av 1998 Slutet av 1998 Pågår Beaktande av försvarsindustrins särdrag vid konkurrensbedömningar. Pågår - Rapport om tillämpningen av Första halvåret 1998 förordningen beträffande varor med både civila och militära tillämpningar. - Vitbok. - Förslag till en uppförandekod. Första halvåret 1998 I enlighet med vitboken Första halväret 1998 V. K) Strukturfonderna - Förslag till en allmän reformering av V. 11 Indirekt beskattning Direkt beskattning V. 12 Principer för marknadstillträde V. 13 Benchmarking V. 14 Utvidgningen sammanhällningspoliliken i enlighet med Agenda 2000. - Överläggningar om dessa förslag inom Andra halvätet 1998 rådet och i parlamentet samt samråd med (ivriga institutioner och organ. - Genomförande av den nya förordningen och ramen. Diskussioner inom rådet. Förslag till ett direktiv om räntor och royal ty n. Frågan skall tas upp inom ramen för den transatlantiska företagsdialogen, om industrin i EU och USA så beslutar, eller i den nya transatlantiska agendan. Kommissionen kommer att överlägga med industrin och andra berörda aktörer om ett program för benchmarking inom försvars- industrin. Slutföra utredningen. Bedöma effekterna pä industrin. Slutet av 1998 slutet "v 19W Pågår Början av 1998 1998-1999 1998-2000 Slutet av 1998 | 1998 2000 10 V ISSN 1024-4506 KOM(97) 583 slutlig DOKUMENT SV 06 10 01 15 Katalognummer : CB-C0-97-627-SV-C ISBN 92-78-27699-5 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg U


title: Résolution sur la communication de la Commission intitulée: "Agenda 2000: le cadre financier de l'Union (2000-2006), le système de financement futur" (COM(97)2000 - C4-0372/97)

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
Central and Eastern European Countries
Community budget
EU financing arrangements
EU policy
accession to the European Union
enlargement of the Union

formats: html print


title: Resolutie over economische beleidscoördinatie in de derde fase van de EMU (II/523/97 - C4-0574/97)

eurovoc_concepts:
coordination of EMU policies
economic convergence
economic policy
social dialogue (EU)
third stage of EMU
transparency in decision-making


title: Beslutning om koordinering af den økonomiske politik i ØMU'ens tredje fase: fælles grundlag og fremgangsmåder fremover (II/523/97 - C4-0574/97)


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 2416/97 of 4 December 1997 fixing the export refunds on rice and broken rice

eurovoc_concepts:
export refund
rice


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2426/97 av den 4 december 1997 om att upphöra med fiske efter kungsfisk med fartyg under portugisisk flagg

eurovoc_concepts:
Portugal
catch quota
fishery management
fishing rights
sea fish
ship's flag

formats: html pdfa1b print


title: Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Kanādu par muitas sadarbību un savstarpējo palīdzību muitas lietās

eurovoc_concepts:
Canada
approximation of laws
cooperation agreement (EU)
customs cooperation
simplification of formalities

formats: html pdf print

text: 428 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 02/8. sēj. 21998A0113(03) 13. 1. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 7/38 starp Eiropas Kopienu un Kanādu par muitas sadarbību un savstarpējo palīdzību muitas lietās NOLĪGUMS EIROPAS KOPIENA UN KANĀDAS VALDĪBA, še turpmāk “Līgumslēdzējas puses”, NOSTIPRINOT privileģētās attiecības, kas izveidotas ar Pamatnolīgumu par tirdzniecisko un ekonomisko sadarbību starp Eiropas Kopienām un Kanādu, kurš parakstīts Otavā, 1976. gada 6. jūlijā, ŅEMOT VĒRĀ 1990. gada 22. novembra Deklarāciju par EK un Kanādas attiecībām, ATZĪSTOT Kopīgo deklarāciju par Eiropas Savienības un Kanādas attiecībām, kas parakstīta Otavā, 1996. gada 17. decembrī, ŅEMOT VĒRĀ, ka muitas tiesību aktu pārkāpumi traucē to ekonomiskās, fiskālās, sociālās, kultūras un tirdzniecības intereses, UZSKATOT, ka ir jāapņemas iespējami plašā mērogā attīstīt muitas sadarbību cita starpā muitas procedūru vienkāršošanā un saskaņošanā, ŅEMOT VĒRĀ to muitas nodokļu, kas iekasēti, ievedot un izvedot preces, precīza novērtējuma nozīmi, kā arī aizlieguma, ierobežojuma un kontroles pasākumu pareizas īstenošanas nozīmi, ATZĪSTOT starptautiskas sadarbības vajadzību jautājumos, kas saistīti ar muitas tiesību aktu piemērošanu un izpildi, PĀRLIECĪBĀ, ka pasākumus pret muitas tiesību aktu pārkāpumiem var padarīt efektīvākus, nodrošinot ciešu sadarbību valstu muitas pārvalžu starpā, ŅEMOT VĒRĀ Muitas sadarbības padomes attiecīgos instrumentus, jo īpaši 1953. gada 5. decembra ieteikumu par savstarpējo administratīvo palīdzību, ŅEMOT VĒRĀ arī starptautiskas konvencijas par aizliegumiem, ierobežojumiem un īpašiem kontroles pasākumiem attiecībā uz īpašām precēm, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO. I SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. pants Definīcijas Šajā nolīgumā 1) “muitas dienests” ir — Eiropas Kopienā: Eiropas Kopienu Komisijas kompetentie dienesti un Eiropas Kopienas dalībvalstu muitas dienesti, — Kanādā: Valsts ieņēmumu ministrijas kompetentie dienes- ti; 2) “muitas tiesību akti” ir muitas procedūru piemērošanu precēm, tai skaitā aizlie- guma, ierobežojumu un kontroles pasākumus, — Kanādā: normatīvie un administratīvie akti par preču ieve- šanu, izvešanu, tranzītu un muitas procedūru piemēroša- nu, ieskaitot aizlieguma, ierobežojumu un kontroles pasā- kumus, kuru pārvaldīšana un piemērošana ir muitas dienestu kompetencē, kā arī visi noteikumi, ko muitas die- nesti ir paredzējuši saskaņā ar tām piešķirtajām pilnvarām; 3) “muitas tiesību aktu pārkāpums” ir jebkurš muitas tiesību aktu pārkāpums vai pārkāpuma mēģinājums; 4) “informācija” ir visi dati, dokumenti, ziņojumi, to apliecinātas vai apstiprinātas kopijas vai arī citi paziņojumi, tai skaitā dati, kas apstrādāti vai analizēti, lai gūtu norādes attiecībā uz mui- tas tiesību aktu pārkāpumu; — Eiropas Kopienā: Eiropas Kopienas pieņemti noteikumi, izvešanu, tranzītu un kas reglamentē preču ievešanu, 5) “persona” ir fiziska vai juridiska persona; 02/8. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 429 6) “personas dati” ir visa informācija, kas attiecas uz identificēto III SADAĻA vai identificējamo indivīdu; 7) “pieprasījuma saņēmēja iestāde” ir kompetentais muitas die- nests, kura saņem palīdzības pieprasījumu; 8) “pieprasījuma iesniedzēja iestāde” ir kompetentais muitas die- nests, kura iesniedz palīdzības pieprasījumu. SAVSTARPĒJA PALĪDZĪBA 7. pants Palīdzības joma II SADAĻA MUITU SADARBĪBA 2. pants Sadarbības joma 1. Līgumslēdzējas puses apņemas izveidot iespējami plašu muitu sadarbību. 2. Muitu sadarbība saskaņā ar šo nolīgumu ietver visus jautāju- mus, kas attiecas uz muitas tiesību aktu piemērošanu. 3. pants Tehniskā palīdzība trešām valstīm Līgumslēdzējas puses attiecīgā gadījumā informē viena otru par darbībām, kas veiktas vai ko plānots veikt attiecībā uz trešām valstīm tehniskās palīdzības sakarā muitas jomā, nolūkā uzlabot minētās darbības. 1. Muitas dienesti palīdz cits citam pēc pieprasījuma vai pēc savas ierosmes, sniedzot attiecīgo informāciju, kas palīdz nodrošināt muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu un novērst, izmeklēt un apkarot minēto tiesību aktu pārkāpumus. 2. Palīdzību, ko Līgumslēdzējas puses viena otrai sniedz saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem, veic atbilstīgi pušu attiecīgajiem nor- matīvajiem un administratīvajiem aktiem un, ievērojot attiecīgo muitas dienestu kompetenci un pieejamos resursus. 3. Šī sadaļa attiecas tikai uz savstarpējo administratīvo palīdzību Līgumslēdzēju pušu starpā; šīs sadaļas noteikumi nedod tiesības privātpersonām iegūt informāciju vai iegūt, noklusēt vai neatklāt pierādījumus vai kavēt kāda pieprasījuma izpildi. 4. Šī sadaļa neierobežo noteikumus, kas reglamentē savstarpējo palīdzību krimināllietās. Tā arī neattiecas uz informāciju, kas iegū- ta, īstenojot pilnvaras pēc tiesu iestāžu pieprasījuma, izņemot gadījumus, kad šādas informācijas sniegšanai ir iepriekšēja atļauja no minētās iestādes, pie kuras šādā nolūkā vēršas katrā gadījumā atsevišķi. 4. pants 8. pants Vienkāršošana un saskaņošana Informācija par metodēm, tendencēm un darbībām Līgumslēdzējas puses vienojas strādāt pie savu muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas, ņemot vērā starptautisko organizāciju paveikto šajā sakarā. Tās arī vienojas izvērtēt, kādā veidā un ar kādiem līdzekļiem risināt iespējamos sarežģījumus Pušu starpā, kuri varētu rasties muitas jomā. 5. pants Personāla apmaiņa Muitas dienesti var organizēt personāla apmaiņu, kad to uzskata par savstarpēji izdevīgu, nolūkā uzlabot savu izpratni par otras puses muitas dienestu izmantotajām metodēm un procedūrām, kā arī datorsistēmām. 1. Muitas dienesti pēc pieprasījuma vai pēc savas ierosmes paziņo tām pieejamo informāciju par a) b) jaunām muitas tiesību aktu ieviešanas metodēm, kas izrādīju- šās efektīvas; jaunām muitas tiesību aktu pārkāpumu veikšanas tendencēm, līdzekļiem vai metodēm. 2. Muitas dienesti pēc pieprasījuma vai pēc savas ierosmes sniedz cita citai informāciju par paveiktām vai plānotām darbībām, kas rada vai var radīt muitas tiesību aktu pārkāpumus otras Līgum- slēdzējas puses teritorijā. 6. pants Datorizācija 9. pants Palīdzība pēc pieprasījuma Līgumslēdzējas puses sadarbojas muitas procedūru un formalitāšu datorizācijas jomā, lai veicinātu savstarpējo tirdzniecību. 1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde pēc pieprasījuma saņemšanas informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par muitas tiesību aktiem 430 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 02/8. sēj. un procedūrām, kas piemērojamas attiecīgās Līgumslēdzējas puses teritorijā un attiecas uz jautājumiem par muitas tiesību aktu pārkāpumiem. 2. Dokumentu un citu materiālu oriģinālus pieprasa tikai tajos gadījumos, kad kopiju iesniegšana nebūtu pietiekama. Saņemot īpašu pieprasījumu, šādu dokumentu un citu materiālu kopijas attiecīgi apliecina. 2. Pieprasījuma saņēmēja iestāde sniedz pieprasījuma iesniedzē- jai iestādei šādu informāciju: a) vai preces, kas ievestas pieprasījuma iesniedzējas Līgumslēdzē- jas puses teritorijā, ir likumīgi izvestas no pieprasījuma saņē- mējas Līgumslēdzējas puses teritorijas, attiecīgā gadījumā pre- cizējot minētajām precēm piemēroto muitas procedūru; b) vai preces, kas izvestas no pieprasījuma iesniedzējas Līgumslē- dzējas puses teritorijas, ir likumīgi ievestas pieprasījuma saņē- mējas Līgumslēdzējas puses teritorijā, attiecīgā gadījumā pre- cizējot minētajām precēm piemēroto muitas procedūru. 3. Pieprasījuma saņēmēja iestāde, noteikumus, sniedz informāciju un veic īpašu uzraudzību pār ievērojot 13. panta īpašos a) personām, par ko pieprasījuma iesniedzējai iestādei zināms, ka tās izdarījušas muitas tiesību aktu pārkāpumu vai tās tur aiz- domās par šāda pārkāpuma izdarīšanu; b) pārvadātām vai glabāšanā esošām precēm, attiecībā uz kurām ir aizdomas par kontra- iestādei pieprasījuma iesniedzējai bandu; 3. Nosūtītos dokumentu un citu materiālu oriģināleksemplārus nogādā atpakaļ iespējami īsā laikā; pieprasījuma saņēmējas iestā- des vai iesaistīto trešo personu tiesības paliek neskartas. 12. pants Eksperti un liecinieki 1. Vienas Līgumslēdzējas puses muitas dienests, saņemot otras Līgumslēdzējas puses muitas dienesta pieprasījumu, var pilnvarot savus darbiniekus kā lieciniekus vai ekspertus tiesvedībā vai admi- nistratīvā lietā, ko izskata otras Līgumslēdzējas puses teritorijā, un uzrādīt tādus dokumentus vai citus materiālus vai to apliecinātas kopijas, kādas var būt vajadzīgas attiecīgās lietas izskatīšanā. 2. Piedaloties tiesvedībā vai administratīvas lietas izskatīšanā 1. punktā paredzētajos apstākļos, lieciniekiem vai ekspertiem pie- šķir pilnu pieprasījuma iesniedzējas Līgumslēdzējas puses aizsar- dzību attiecībā uz privileģēta vai konfidenciāla rakstura liecību, ko saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var aizsargāt pret neiz- paušanu. c) transportlīdzekļiem, par ko pieprasījuma iesniedzējai iestādei ir aizdomas, ka tos izmanto nolūkā pārkāpt muitas tiesību aktus; 3. Saskaņā ar 1. punktu iesniegtā pieprasījumā īpaši jānorāda, par kādiem jautājumiem iztaujās un kāds amats vai kvalifikācija ir amatpersonai, kuru iztaujās. d) telpām, par ko pieprasījuma iesniedzējai iestādei ir aizdomas, ka tās izmanto nolūkā pārkāpt muitas tiesību aktus. 10. pants Spontāna palīdzība Nopietnos gadījumos, kuros vienas Līgumslēdzējas puses ekonomikai, sabiedrības veselībai, sabiedrības drošībai vai citām būtiskām interesēm var rasties nopietns kaitējums, otras Līgumslēdzējas puses muitas dienesti iespējamā apjomā sniedz informāciju pēc savas ierosmes. 13. pants Pieprasījumu iesniegšana 1. Pieprasījumus palīdzības saņemšanai saskaņā ar šo sadaļu ies- niedz rakstveidā un kopā ar dokumentiem, ko uzskata par vaja- dzīgiem. Vajadzības gadījumā pieprasījumu var sniegt arī mutis- ki. Šādus pieprasījumus nekavējoties rakstveidā apstiprina. Rakstveida pieprasījumus var iesniegt elektroniski tādā veidā, lai tos var izdrukāt. 2. Saskaņā ar 1. punktu iesniegtajos pieprasījumos ietver šādu informāciju: 11. pants Informācijas paziņošanas veids a) pieprasījuma iesniedzēja iestāde; b) pasākums, kuru lūdz veikt; c) pieprasījuma mērķis un iemesls; 1. Pieprasījuma saņēmēja iestāde paziņo attiecīgo informāciju pieprasījuma iesniedzējai iestādei, iesniedzot dokumentus, aplie- cinātas dokumentu kopijas, ziņojumus vai to elektroniskās versi- jas. Reizē ar minētajiem dokumentiem sniedz arī visu attiecīgo informāciju, kas vajadzīga minēto dokumentu interpretācijai vai izmantošanai. d) attiecīgie normatīvie un administratīvie akti; e) iespējami precīza un izsmeļoša informācija par personām, kuras ir izmeklēšanas mērķis; un f) attiecīgo faktu un jau veikto izmeklēšanu kopsavilkums, norā- dot pieprasījuma iesniegšanas laikā iesaistītie muitas dienesti. 02/8. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 431 3. Pieprasījuma saņēmēja iestāde, atbildot uz pieprasījumu, pie- krīt rīkoties saskaņā ar noteiktu procedūru, ja vien šī procedūra nav pretrunā ar pieprasījuma saņēmējas Līgumslēdzējas puses normatīviem un administratīviem aktiem. 4. Šajā sadaļā minēto informāciju paziņo tikai tām amatperso- nām, ko šim nolūkam īpaši pilnvarojušas attiecīgie muitas dienes- ti. Apmaiņu ar šādi pilnvarotu amatpersonu sarakstiem veic saskaņā ar 19. panta 3. punktu. 3. Vienas Līgumslēdzējas puses pienācīgi pilnvarotas amatperso- nas, saņemot otras Līgumslēdzējas puses piekrišanu un ievērojot tās nosacījumus, no pieprasījuma saņēmējas iestādes vai citas iestādes, par kuru atbild pieprasījuma saņēmēja iestāde, var iegūt pieprasījuma iesniedzējai iestādei šīs sadaļas mērķiem vajadzīgo informāciju attiecībā uz muitas tiesību aktu pārkāpumiem. 5. Pieprasījumus iesniedz pieprasījuma saņēmējas iestādes oficiā- lajā valodā vai minētajai iestādei pieņemamā valodā. Informācijas konfidencialitāte 16. pants 6. Ja pieprasījums neatbilst formālajām prasībām, pieprasījuma saņēmēja iestāde var prasīt, lai to izlabo vai papildina. Pieprasī- juma saņēmēja iestāde var veikt pagaidu pasākumus. 14. pants Pieprasījumu izpilde 1. Ja pieprasījuma saņēmējas iestādes rīcībā nav pieprasītās infor- mācijas, tā saskaņā ar saviem tiesību aktiem 1. Visu informāciju, kas saņemta saskaņā ar šīs sadaļas noteiku- miem, uzskata par konfidenciālu un tai piemēro vismaz tādu pašu aizsardzību un konfidencialitāti, kādu piemēro tāda paša veida informācijai saskaņā ar tās Līgumslēdzējas puses piemērojamiem tiesību aktiem, kura šo informāciju saņem. 2. Iegūto informāciju izmanto tikai šīs sadaļas mērķiem. Ja viena Līgumslēdzēja puse pieprasa atļaut izmantot šādu informāciju citiem mērķiem, tā lūdz iepriekšēju rakstveida piekrišanu no informācijas sniedzēja muitas dienesta. Tad uz šādu informāciju attiecas visi minētā dienesta noteiktie ierobežojumi. a) uzsāk izziņas procesu, lai šo informāciju iegūtu; b) nekavējoties pārsūta pieprasījumu attiecīgajam resoram; vai c) norāda, uz kurām iestādēm pieprasījums attiecas. 3. Šā panta 2. punkta noteikumi nekavē izmantot attiecīgo infor- māciju tiesvedībā vai administratīvā procesā, ko uzsāk vēlāk sakarā ar muitas tiesību aktu neievērošanu. Līgumslēdzējas puses savos pierādījumu dokumentos, ziņojumos un liecībās, kā arī pro- cesos un maksājumos, par kuriem iesniegtas prasības tiesā, drīkst izmantot saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem iegūtos pierādīju- mus. Par šādu izmantošanu iepriekš informē kompetento iestādi, kas informāciju ir sniegusi. 2. Izziņas process saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu var ie- tvert paziņojumu saņemšanu no personām, ar kuru palīdzību meklē informāciju par muitas tiesību aktu pārkāpumiem, un no lieciniekiem un ekspertiem. 4. Personas datus var nodot otrai Līgumslēdzējai pusei tikai tādā gadījumā, ja tā apņemas šādiem datiem piemērot aizsardzību, kas ir vismaz līdzvērtīga aizsardzībai, kura konkrētajā gadījumā ir pie- mērojama datu sniedzējas Līgumslēdzējas puses teritorijā. 15. pants Amatpersonu pienākumi 5. Informācijas izplatīšanu Līgumslēdzēju pušu muitas dienes- tiem veic tikai tad, ja ir vajadzība pēc šādas informācijas. Ja infor- māciju izplata saskaņā ar šo punktu, tad pirms šādas izplatīšanas par to informē Līgumslēdzēju pusi, kas šo informāciju sniegusi. 1. Iesniedzot rakstveida pieprasījumu, saskaņā ar pieprasījuma saņēmējas iestādes atļauju un nosacījumiem, ko tā var paredzēt, pieprasījuma iesniedzējas iestādes īpaši pilnvarotas amatpersonas nolūkā izmeklēt muitas tiesību aktu pārkāpumu var būt klāt izmeklēšanā, ko pieprasījuma saņēmēja iestāde veic pieprasījuma saņēmējas Līgumslēdzējas puses teritorijā un kas attiecas uz pie- prasījuma iesniedzēju iestādi. 17. pants Izņēmumi pienākumam sniegt palīdzību 2. Ja pieprasījuma iesniedzējas iestādes amatpersonas atrodas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā saskaņā ar 1. punktā pare- dzētajiem nosacījumiem, tām vienmēr jāvar apliecināt savs oficiā- lais statuss. 1. Gadījumos, kad palīdzības sniegšana saskaņā ar šīs sadaļas noteikumiem skartu kādas Eiropas Kopienas dalībvalsts vai Kanā- das suverenitāti vai apdraudētu kādas Līgumslēdzējas puses dro- šību, valsts politiku vai citas nozīmīgas intereses (kā minēts 16. panta 4. punktā), vai arī radītu rūpnieciska, komerciāla vai 432 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 02/8. sēj. profesionāla noslēpuma pārkāpumu, vai neatbilstu tās tiesību aktiem, var atteikties sniegt palīdzību vai arī to sniegt tikai tad, ja ievēroti konkrēti nosacījumi vai prasības. 3. Muitas dienesti lemj par sīki izstrādātiem noteikumiem, lai vei- cinātu šā nolīguma īstenošanu. 2. Ja pieprasījuma sniedzēja iestāde lūdz tādu palīdzību, ko tā pati nevarētu sniegt, ja pieprasījuma saņēmēja iestāde iesniegtu tai līdzīgu pieprasījumu, tā savā pieprasījumā vērš uzmanību uz šo faktu. Saņemot šādu pieprasījumu, lēmumu par palīdzības snieg- šanu pieprasījuma saņēmēja iestāde pieņem pēc saviem ieskatiem. 3. Pieprasījuma saņēmēja iestāde var atlikt palīdzības sniegšanu uz vēlāku laiku, pamatojot atlikumu ar to, ka šāda palīdzības sniegšana var traucēt tobrīd notiekošai izmeklēšanai, kriminālva- jāšanai vai tiesvedībai. Tādā gadījumā pieprasījuma saņēmēja iestāde apspriežas ar pieprasījuma iesniedzēju iestādi, lai noteiktu, vai palīdzību var sniegt saskaņā ar tādiem noteikumiem vai nosa- cījumiem, kādi pieprasījuma iesniedzējai iestādei var būt vajadzī- gi. 4. Muitas dienesti cenšas atrisināt visas problēmas vai šaubas, kas rodas šā nolīguma interpretācijas vai piemērošanas sakarā. 20. pants Apvienotā muitas sadarbības komiteja 1. Ar šo izveido Apvienoto muitas sadarbības komiteju, ko veido Līgumslēdzēju pušu muitas dienestu pārstāvji. Apvienotās muitas sadarbības komitejas sanāksmju vietu, dienu un darba kārtību nosaka, savstarpēji vienojoties. 4. Ja palīdzību atsaka vai atliek uz vēlāku laiku, atteikuma vai atlikšanas iemeslus paziņo nekavējoties. 2. Apvienotā muitas sadarbības komiteja raugās, lai šo nolīgumu īsteno pareizi, un pārbauda visus jautājumus tā piemērošanas sakarā. Veicot šo uzdevumu, komitejas galvenās funkcijas ir šādas: 18. pants Izmaksas a) veikt vajadzīgos muitas sadarbības pasākumus saskaņā ar šā nolīguma mērķiem un nolūkā paplašināt šo nolīgumu, lai paplašinātu muitas sadarbības jomu un papildinātu to ar īpa- šām nozarēm vai jautājumiem; 1. Muitas dienesti atsakās no to izmaksu atlīdzināšanas prasīju- miem, kas radušās, pildot šo sadaļu. b) apmainīties ar viedokļiem par kopīgo interešu jautājumiem attiecībā uz muitas sadarbību, tai skaitā nākotnes pasākumiem un to resursiem; 2. Ja izdevumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu pieprasījumu, ir lieli vai ārkārtīgi lai paredzētu noteikumus un nosacījumus, ar kādiem izpilda pieprasījumu, kā arī to, kā sedz izmaksas. lieli, Līgumslēdzējas puses apspriežas, c) ieteikt veicamos pasākumus, lai sasniegtu šā nolīguma mērķus. 3. Apvienotā muitas sadarbības komiteja nosaka savu regla- mentu. IV SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI 19. pants Nolīguma īstenošana 1. Šā nolīguma īstenošanu uztic Eiropas Kopienu Komisijas kom- petentajiem dienestiem un attiecīgā gadījumā dalībvalstu muitas dienestiem un Kanādas muitas dienestiem. 21. pants Saistības saskaņā ar citiem nolīgumiem 1. Ņemot vērā Eiropas Kopienas un dalībvalstu attiecīgo kompe- tenci, šā nolīguma noteikumi — neskar Līgumslēdzēju pušu saistības saskaņā ar citiem starp- tautiskiem nolīgumiem vai konvencijām, — tos uzskata par papildinošiem attiecībā uz nolīgumiem par muitas sadarbību un savstarpējo palīdzību, kuri noslēgti vai var tikt noslēgti atsevišķu Eiropas Savienības dalībvalstu un Kanādas starpā, un 2. Muitas dienesti veic pasākumus, lai to amatpersonas, kas ir atbildīgas par muitas tiesību aktu pārkāpumu izmeklēšanu vai apkarošanu, uztur personiskas un tiešas attiecības. — neskar noteikumus, kas reglamentē Komisijas kompetento dienestu un dalībvalstu muitas dienestu saziņu pēc vajadzības, ja informācija, kas iegūta saskaņā ar šo nolīgumu, būtu sva- rīga Eiropas Kopienai. 02/8. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 433 2. Neskarot 1. punkta noteikumus, šā nolīguma noteikumi ir noteicošie salīdzinājumā ar divpusējiem nolīgumiem par muitas sadarbību un savstarpējo palīdzību, kuri ir noslēgti vai var tikt noslēgti atsevišķu Eiropas Savienības dalībvalstu un Kanādas star- pā, ciktāl minēto divpusējo nolīgumu noteikumi nav savienojami ar šā nolīguma noteikumiem. 3. Attiecībā uz jautājumiem par šā nolīguma piemērojamību Līgumslēdzējas puses apspriežas par šā jautājumu risināšanu Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar 20. pantu. 22. pants Teritoriālā piemērošana Šo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Eiropas Kopienas ar nosacījumiem, ko paredz minētais līgums, un, no otras puses, Kanādas teritorijā saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz Kanādas tiesību akti. dibināšanas saskaņā līgumu, un 23. pants Attīstība nākotnē Līgumslēdzējas puses, savstarpēji vienojoties, var paplašināt šā nolīguma darbības jomu, lai paplašinātu muitas sadarbību un tiesību aktiem to saskaņā ar saviem attiecīgajiem muitas papildinātu, izstrādājot nolīgumus par īpašam nozarēm vai jautājumiem. 24. pants Stāšanās spēkā un izbeigšanās 1. Šis nolīgums stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kas seko dienai, kad Līgumslēdzējas puses paziņo viena otrai par šim nolū- kam vajadzīgo procedūru pabeigšanu. 2. Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, bet ikviena no Līgumslēdzējām pusēm var to izbeigt jebkurā laikā, paziņojot par to ar diplomātisko kanālu starpniecību. 3. Nolīguma izbeigšana stājas spēkā vienu mēnesi pēc dienas, kad otrai Līgumslēdzējai pusei paziņots par nolīguma denonsēšanu. Tomēr tiesvedību, kas notiek izbeigšanas laikā, pabeidz saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem. 434 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 02/8. sēj. EN FE DE LO CUAL, los abajo firmantes, debidamente autorizados, suscriben el presente Acuerdo. TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, der er behørigt beføjede hertil, undertegnet denne aftale. ZU URKUND DESSEN haben die hierzu gehörig befugten Unterzeichneten ihre Unterschrift unter dieses Abkommen gesetzt. ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογεγραμμένοι πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία. IN WITNESS whereof the undersigned, being duly authorised thereto, have signed this Agreement. EN FOI DE QUOI les soussignés, dûment autorisés, ont signé le présent accord. IN FEDE di che i sottoscritti, debitamente autorizzati, hanno apposto le loro firme in calce al presente accordo. TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekenden, daartoe naar behoren gemachtigd, deze overeenkomst hebben ondertekend. EM FÉ DO QUE, os abaixo-assinados, devidamente autorizados para o efeito, apuseram a. s. suas assinaturas no presente acordo. TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen. TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade undertecknat detta avtal. Hecho en Ottawa, el cuatro de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico. Udfærdiget i Ottawa den fjerde december nitten hundrede og syvoghalvfems i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. Geschehen zu Ottawa am vierten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist. Η παρούσα συμφωνία έγινε στην Οτάβα, στις τέσσερις Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε δύο αντίτυπα στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα όλα τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικά. Done at Ottawa on the fourth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven, in two copies in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic. Fait à Ottawa, le quatre décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finlandaise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi. Fatto a Ottawa, addì quattro dicembre millenovecentonovantasette. Il presente accordo è redatto in duplice esemplare in lingua danese, finnica, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, tutti i testi facenti ugualmente fede. Gedaan te Ottawa, de vierde december negentienhonderd zevenennegentig in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek. 02/8. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 435 Feito em Otava, em quatro de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete, em duplo exemplar, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos. Tehty Ottawassa neljäntenä päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielillä kaikkien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset. Som skedde i Ottawa den fjärde december nittonhundranittiosju i två exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska, vilka samtliga texter är lika giltiga. Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteisön puolesta På Europeiska gemenskapens vägnar For the Government of Canada Pour le gouvernement du Canada


title: Verordening (EG) nr. 2429/97 van de Raad van 4 december 1997 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 395/97 houdende verdeling, voor 1997, van de vangstquota van de Gemeenschap in de wateren van Groenland

eurovoc_concepts:
EU Member State
Greenland
catch quota
fishery management
fishing area
fishing rights


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2411/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 4ης Δεκεμβρίου 1997 για καθορισμό των επιστροφών που εφαρμόζονται κατά την εξαγωγή των σιτηρών, των αλεύρων, των πλιγουριών και των σιμιγδαλιών σίτου ή σικάλεως

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal