title: Padomes Lēmums (1998. gada 26. janvāris), ar ko noslēdz Nolīgumu par starptautiskajiem humānas slazdošanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Krievijas Federāciju un Saskaņotu protokolu starp Kanādu un Eiropas Kopienu par minētā nolīguma parakstīšanu

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
agreement (EU)
hunting regulations
protection of animals
wildlife

formats: html pdf print

text: 248 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. 31998D0142 14. 2. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 42/40 PADOMES LĒMUMS (1998. gada 26. janvāris), ar ko noslēdz Nolīgumu par starptautiskajiem humānas slazdošanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Krievijas Federāciju un Saskaņotu protokolu starp Kanādu un Eiropas Kopienu par minētā nolīguma parakstīšanu (98/142/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, kas pielietotas trešās valstīs un kas nav aizliegušas kāju slazdus, lai tās varētu importēt Kopienā noteiktu savvaļas dzīvnieku sugu kažokādas un apstrādātu produkciju; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. pantu un 100. a pantu, saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu un 228. panta 3. punkta pirmo daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), tā kā līdz 1996. gada 1. janvārim nebija starptautiski noteiktu humānas slazdošanas standartu; tā kā minētā situācija nozīmēja to, ka trešās valstis nevar garantēt, ka to teritorijā pielietotās slaz- došanas metodes Regulas (EEK) Nr. 3254/91 I pielikumā uzskai- tīto sugu ķeršanai slazdos atbilst starptautiski saskaņotajiem humānas slazdošanas standartiem; ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (2), ņemot vērā 1996. gada 12. janvārī Padomei iesniegto priekšli- kumu par regulu, ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 3254/91; ņemot vērā Padomes 1996. gada jūnija Lēmumu, kas nosaka sarunu direktīvas un pilnvaro Komisiju apspriest nolīgumu par humānas slazdošanas standartiem ar Kanādu, Krievijas Federāciju un Amerikas Savienotajām Valstīm un jebkuru citu ieinteresēto valsti, tā kā šim lēmumam pievienotais nolīgums ir saskaņā ar augšmi- nētajām sarunu direktīvām; tā kā tas tādējādi atbilst starptautiski saskaņotajiem humānas slazdošanas standartiem, kas noteikti Regulas (EEK) Nr. 3254/91 3. panta 1. punkta otrajā ievilkumā; tā kā 1991. gada 4. novembra Regula (EEK) Nr. 3254/91 aizliedz Kopienā lietot kāju slazdus un ievest Kopienā noteiktu savvaļas dzīvnieku sugu kažokādas un apstrādātu produkciju, kuru izcel- sme ir valstīs, kurās dzīvniekus ķer ar kāju slazdiem vai slazdoša- nas metodēm, kas neatbilst starptautiskajiem humānas slazdoša- nas standartiem (3), un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta otrajam ievilkumam, kas attiecas uz starptautiski pieņemtiem humānas slazdošanas standartiem, kuriem jāatbilst slazdošanas metodēm, tā kā nolīguma galvenais mērķis ir noteikt saskaņotus tehniskos standartus, kas paredz pietiekamu slazdos ķeramo dzīvnieku aiz- sardzības līmeni attiecībā uz slazdos ķertu dzīvnieku labturību un reglamentē gan slazdu ražošanu, gan pielietošanu, un veicina slazdu un no nolīgumā ietvertajām sugām iegūtās kažokādas un apstrādātās produkcijas tirdzniecību starp pusēm; (1) OV C 207, 8. 7. 1997. , 14. lpp. (2) OV C 14, 19. 1. 1998. (3) OV L 308, 9. 11. 1991. , 1. lpp. tā kā nolīguma īstenošana prasa grafika noteikšanu, lai pārbau- dītu un sertificētu slazdu atbilstību nolīgumā noteiktajiem stan- dartiem un nesertificēto slazdu aizvietošanai; 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 249 tā kā, līdz stājas spēkā nolīgums starp trim pusēm, ir nepiecie- šams, lai nolīgums cik vien ātri iespējams ir piemērojams starp Kanādu un Eiropas Kopienu; Krievijas Federāciju un Saskaņotais protokols starp Kanādu un Eiropas Kopienu par nolīguma parakstīšanu. tā kā ir jāapstiprina Nolīgums par starptautiskiem humānas slaz- došanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Krievijas Federāciju un Saskaņotais protokols starp Kanādu un Eiropas Kopienu par nolīguma parakstīšanu, Šim lēmumam pievienotais nolīgums un saskaņotais protokols kopā ar deklarācijām ir iesniedzams, ja nolīgums ir parakstīts. 2. pants Padomes priekšsēdētājs deponē nolīguma 17. panta 2. punktā paredzēto slēdziena tiesību aktu. IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Briselē, 1998. gada 26. janvārī Ar šo ir apstiprināts Nolīgums par starptautiskiem humānas slazdošanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Padomes vārdā — priekšsēdētājs R. COOK


title: 98/142/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου της 26ης Ιανουαρίου 1998 σχετικά με τη σύναψη συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, του Καναδά και της Ρωσικής Ομοσπονδίας για τα διεθνή πρότυπα μη βάναυσης παγίδευσης και συμφωνημένων πρακτικών μεταξύ του Καναδά και της Κοινότητας όσον αφορά την υπογραφή της εν λόγω συμφωνίας

text: L 42/40 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 14. 2. 98 II (Pq˜aneir cia tgm isw˜u tym opo˜iym dem apaite˜itai dglos˜ieusg) SULBOUKIO APOVASG TOU SULBOUKIOU tgr 26gr Iamouaq˜iou 1998 swetij ˜a le tg s ˜umaxg sulvym˜iar letan ˜u tgr Euqypaiˇj ˜gr Joim ˜otgtar, tou Jamad ˜a jai tgr Qysij ˜gr Olospomd˜iar cia ta diehm ˜g pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr jai sulvymgl ˜emym pqajtij ˜ym letan ˜u tou Jamad ˜a jai tgr Joim ˜otgtar ˜osom avoq ˜a tgm upocqav ˜g tgr em k ˜ocy sulvym˜iar (98/142/EJ) TO SULBOUKIO TGS EUQYPA˘IJGS EMYSGS, ˜Ewomtar up ˜oxg: tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, jai id˜iyr ta ˜aqhqa 113 jai 100 A, se sumduasl ˜o le to ˜aqhqo 228 paq ˜acqavor 2 pq ˜ytg peq˜iodor jai to ˜aqhqo 228 paq ˜acqavor 3 pq ˜yto ed ˜avio, tgm pq ˜otasg tgr Epitqop ˜gr (1), tg cm ˜ylg tou Euqypaˇijo ˜u Joimobouk˜iou (2), tgm ap ˜ovasg tou Sulbouk˜iou, tom Io ˜umio 1996, swetij ˜a le tir diapqaclateutij ˜er odgc˜ier jai tgm enousiod ˜otgsg tgr Epitqop ˜gr ma diapqaclateuhe˜i, le tom Jamad ˜a, tg Qysij ˜g Olospomd˜ia, tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr jai j ˜ahe ˜akko tq˜ito emdiaveq ˜olemo l ˜eqor, sulvym˜ia swetij ˜a le ta pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr f ˜yym, Ejtil ˜ymtar: ˜oti o jamomisl ˜or (EOJ) aqih. 3254/91 tou Sulbouk˜iou, tgr 4gr Moelbq˜iou 1991, cia tgm apac ˜oqeusg tgr wq ˜gsgr pac˜i- dym le siac ˜omer jai tgr eis ˜odou stgm Joim ˜otgta coum ˜ym jai letapoigl ˜emym pqoˇi ˜omtym ap ˜o oqisl ˜ema e˜idg ˜acqiym f ˜yym jatacyc ˜gr wyq ˜ym ˜opou sukkalb ˜amomtai le pac˜ider le siac ˜omer ˜g le leh ˜odour pou dem e˜imai s ˜ulvymer le ta diehm ˜yr sulvymgh ˜emta pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜i- deusgr (3), jai id˜iyr to ˜aqhqo 3 paq ˜acqavor 1 de ˜uteqg peq˜i- ptysg, amav ˜eqetai sta diehm ˜yr sulvymgh ˜emta pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr, pqor ta opo˜ia pq ˜epei ma sulloqv ˜y- momtai oi l ˜ehodoi pac˜ideusgr pou wqgsilopoio ˜umtai ap ˜o tq˜iter w ˜yqer oi opo˜ier dem ˜ewoum apacoqe ˜usei tir pac˜ider le siac ˜omer, pqojeil ˜emou oi em k ˜ocy tq˜iter w ˜yqer ma ˜ewoum tg (1) EE C 207 tgr 8. 7. 1997, s. 14. (2) EE C 14 tgr 19. 1. 1998. (3) EE L 308 tgr 9. 11. 1991, s. 1. dumat ˜otgta ma en ˜acoum pqor tgm Joim ˜otgta co ˜umer jai letapoigl ˜ema pqoˇi ˜omta ap ˜o oqisl ˜ema e˜idg· ˜oti tgm 1g Iamouaq˜iou 1996 dem e˜iwe hespiste˜i jam ˜ema ˜oti g jat ˜astasg diehm ˜er pq ˜otupo lg b ˜amausgr pac˜ideusgr· aut ˜g s ˜glaime pyr j ˜apoier tq˜iter w ˜yqer dem e˜iwam tg duma- t ˜otgta ma eccugho ˜um ˜oti oi l ˜ehodoi pac˜ideusgr oi wqgsilo- poio ˜ulemer sto ˜edav ˜or tour cia ta e˜idg ta amaveq ˜olema sto paq ˜aqtgla I tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3254/91 amtapojq˜imomtai sta diehm ˜yr sulvymgh ˜emta pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr· tgm pq ˜otasg jamomislo ˜u cia tgm tqopopo˜igsg tou jamomi- slo ˜u (EOJ) aqih. 3254/91 pou diabib ˜astgje sto Sulbo ˜u- kio stir 12 Iamouaq˜iou 1996· ˜oti g sulvym˜ia pou pqosaqt ˜atai stgm paqo ˜usa ap ˜ovasg e˜imai s ˜ulvymg pqor tir diapqaclateutij ˜er odgc˜ier pou ˜oti, yr ej to ˜utou, amtapojq˜imetai amav ˜eqomtai amyt ˜eqy· sto pme ˜ula tym diehm ˜yr sulvymgh ˜emtym pqot ˜upym lg b ˜amausgr pac˜ideusgr pou amav ˜eqomtai sto ˜aqhqo 3 paq ˜a- cqavor 1 de ˜uteqg peq˜iptysg tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3254/91· ˜oti o basij ˜or st ˜owor tgr sulvym˜iar e˜imai ma jahoq˜isei emaqlomisl ˜ema tewmij ˜a pq ˜otupa le ta opo˜ia ma epitucw ˜ame- tai epaqj ˜er ep˜ipedo pqostas˜iar tym sumhgj ˜ym diab˜iysgr tym pacideu ˜olemym f ˜yym, jai ta opo˜ia ha evaql ˜ofomtai t ˜oso stgm paqacyc ˜g ˜oso jai stg wqgsilopo˜igsg pac˜idym jai ma dieujok ˜umei to elp ˜oqio letan ˜u tym leq ˜ym se pac˜ider, co ˜umer jai pqoˇi ˜omta paqac ˜olema ap ˜o e˜idg jaku- pt ˜olema ap ˜o tg sulvym˜ia· ˜oti, cia tg h ˜esg tgr sulvym˜iar se evaqloc ˜g, e˜imai ama- cja˜ia g jat ˜aqtisg wqomodiacq ˜allator cia tg dojil ˜g jai pistopo˜igsg tgr pist ˜otgtar tym pac˜idym pqor ta jahoqi- f ˜olema ap ˜o tg sulvym˜ia pq ˜otupa jai cia tgm amtijat ˜a- stasg tym lg pistopoigl ˜emym pac˜idym· 14. 2. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 42/41 ˜oti, l ˜ewqi ma aqw˜isei ma isw ˜uei g sulvym˜ia am ˜alesa sta tq˜ia l ˜eqg, e˜imai am ˜acjg g em k ˜ocy sulvym˜ia ma evaqlo- she˜i to sumtol ˜oteqo dumat ˜o letan ˜u tou Jamad ˜a jai tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar· ˜oti g sulvym˜ia letan ˜u tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tou Jamad ˜a jai tgr Qysij ˜gr Olospomd˜iar cia ta diehm ˜g pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr, jah ˜yr jai ta sulvymg- l ˜ema pqajtij ˜a letan ˜u tou Jamad ˜a jai tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar ˜osom avoq ˜a tgm upocqav ˜g tgr sulvym˜iar ha pq ˜epei ma ecjqiho ˜um, APOVASIFEI: Joim ˜otgtar ecjq˜imomtai. ˜osom avoq ˜a tgm upocqav ˜g tgr sulvym˜iar, Ta je˜ilema tgr sulvym˜iar jai tym sulvymgl ˜emym pqajtij ˜ym jah ˜yr jai oi dgk ˜yseir pou pq ˜epei ma jatate- ho ˜um jat ˜a tgm upocqav ˜g tgr sulvym˜iar pqosaqt ˜ymtai stgm paqo ˜usa ap ˜ovasg. ˜Aqhqo 2 O pq ˜oedqor tou Sulbouk˜iou ha jatah ˜esei to ˜eccqavo s ˜umaxgr pou pqobk ˜epetai sto ˜aqhqo 17 paq ˜acqavor 2 tgr sulvym˜iar. ˜Aqhqo 1 Bqun ˜ekker, 26 Iamouaq˜iou 1998. G sulvym˜ia letan ˜u tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tou Jamad ˜a jai tgr Qysij ˜gr Olospomd˜iar cia ta diehm ˜g pq ˜otupa lg b ˜amausgr pac˜ideusgr, jah ˜yr jai ta sulvymg- l ˜ema pqajtij ˜a letan ˜u tou Jamad ˜a jai tgr Euqypaˇij ˜gr Cia to Sulbo˜ukio O Pq˜oedqor R. COOK


eurovoc_concepts:
European standard
access to information
exchange of information
standard
standardisation
technical standard

text: C 62/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 11/98 fastlagt af Rådet den 26. januar 1998 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/ /EF om tredje væsentlige ændring af direktiv 83/189/EØF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (98/C 62/05) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A og 213, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2), i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i trakta- ten (3), og ud fra følgende betragtninger: udvidelsen af anvendelsesområdet for direktiv 83/ 189/EØF hindrer ikke, at medlemsstaterne tager hensyn til de forskellige sociale, samfundsmæssige og kulturelle virkninger af informationssamfundets opståen; især kan anvendelsen af de procedure- regler, der er fastsat i dette direktiv vedrørende tjenester i informationssamfundet, ikke gribe ind i de kulturpolitiske foranstaltninger, især på det audiovisuelle område, som medlemsstaterne i hen- hold til fællesskabsretten måtte vedtage under hen- syn til deres sproglige mangfoldighed, de nationale og regionale særpræg samt deres kulturarv; udvik- lingen af informationssamfundet bør under alle omstændigheder sikre de europæiske borgere behø- rig adgang til den europæiske kulturarv i et digitalt miljø; (1) (2) (3) For at det indre marked kan fungere tilfredsstil- lende, er det nødvendigt gennem en ændring af direktiv 83/189/EØF (4) at sikre størst mulig gen- nemsigtighed i fremtidige nationale forskrifter ved- rørende informationssamfundets tjenester; en bred vifte af de tjenester, der er omhandlet i traktatens artikel 59 og 60, vil kunne drage fordel af de muligheder, der byder sig i informationssam- fundet for elektronisk teleformidling på individuel anmodning fra en tjenestemodtager; (5) direktiv 83/189/EØF skal ikke finde anvendelse på nationale regler om grundlæggende rettigheder, f. eks. forfatningsmæssige regler om ytringsfriheden og ganske særligt pressefriheden; det skal heller ikke finde anvendelse på strafferetten i almindelig- hed; det finder desuden ikke anvendelse på pri- vatretlige aftaler mellem kreditinstitutter, herunder aftaler om gennemførelse af betalinger mellem kre- ditinstitutter; det område uden indre grænser, der udgør det indre marked, sætter udbydere af sådanne tjenester i stand til at udvikle deres aktiviteter på tværs af grænserne med henblik på at øge konkurrenceev- nen, hvilket giver borgerne nye muligheder for at kommunikere og for at modtage information uden hensyn til grænser og giver forbrugerne nye former for adgang til varer og tjenester; (6) Det Europæiske Råd har understreget behovet for på EF-plan at opstille klare og faste retlige rammer til fremme af informationssamfundets udvikling; EF-retten og især bestemmelserne om det indre marked, herunder såvel traktatens principper som den afledte ret, udgør allerede en grundlæggende retlig ramme for udviklingen af de pågældende tjenester; (1) EFT C 307 af 16. 10. 1996, s. 11. (2) EFT C 158 af 26. 5. 1997, s. 1. (3) Europa-Parlamentets udtalelse af 16. maj 1997 (EFT C 167 af 2. 6. 1997, s. 238), Rådets fælles holdning af 26. januar 1998 og Europa-Parlamentets afgørelse af. (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (4) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens afgørelse 96/139/EF (EFT L 32 af 10. 2. 1996, s. 31). (7) gældende nationale forskrifter for eksisterende tje- nester bør kunne tilpasses nye tjenester i informa- tionssamfundet, enten for at sikre en bedre beskyt- telse af almene interesser, eller omvendt for at 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/49 (8) (9) lempe forskrifterne, når de er uforholdsmæssige i forhold til de tilsigtede mål; uden samordning på EF-plan kan indførelsen af sådanne nationale forskrifter føre til restriktioner for den fri udveksling af tjenester og for etable- ringsfriheden med deraf følgende opsplitning af det indre marked, overregulering og inkonsekvens i forskrifterne; for at sikre en reel og effektiv beskyttelse af de målsætninger af almen interesse, der spiller en rolle i forbindelse med informationssamfundets udvik- ling, er der behov for en koordineret holdning på EF-plan, når der skal drøftes aktiviteter, der som f. eks. de nye tjenester, i højeste grad er transnatio- nale; (10) der eksisterer allerede for telekommunikationstje- nesternes vedkommende en harmonisering på EF- plan eller i visse tilfælde en ordning for gensidig anerkendelse, og gældende EF-ret indeholder bestemmelser om tilpasning heraf til den teknologi- ske udvikling og udbuddet af de nye tjenester; størstedelen af de nationale forskrifter om telekom- munikationstjenester skal derfor ikke meddeles i henhold til dette direktiv, da de hører til undtagel- serne som omhandlet i artikel 10, stk. 1, eller artikel 1, nr. 5, i direktiv 83/189/EØF; nationale bestemmelser, der specifikt tager sigte på spørgs- mål, der ikke er omfattet af EF-regler, kan dog influere på den frie udveksling af tjenester i infor- mationssamfundet, og de bør derfor i givet fald meddeles; (11) for andre mindre kendte områder inden for infor- mationssamfundet synes tiden imidlertid endnu ikke inde til at samordne de nationale forskrifter gennem en omfattende eller udtømmende harmoni- sering på EF-plan af den materielle ret, eftersom de nye tjenesters form og beskaffenhed endnu ikke er tilstrækkeligt kendt, ligesom der på nuværende stadium endnu ikke foreligger specifikke nationale forskrifter på området, og da behovet for og ind- holdet i en sådan harmonisering under hensyn til det indre marked endnu ikke kan fastlægges; (12) det er derfor nødvendigt at opretholde et effektivt indre marked og forebygge risici for opsplitning heraf ved at indføre en procedure for information, høring og administrativt samarbejde om udkast til nye forskrifter; en sådan procedure vil især kunne bidrage til at sikre en effektiv anvendelse af trakta- ten, navnlig artikel 52 og 59, eller i visse tilfælde kunne bidrage til at kortlægge behovet for at sikre beskyttelsen af en almen interesse på EF-plan; en bedre anvendelse af traktaten som følge af en sådan informationsprocedure vil endvidere ned- bringe behovet for EF-forskrifter til det strengt nødvendige for det indre marked og for beskyttel- sen af målsætninger af almen interesse; endelig vil informationsproceduren sætte virksomhederne i stand til bedre at udnytte de fordele, der er forbun- det med det indre marked; (13) målsætningerne for direktiv 83/189/EØF er de samme, og denne procedure er effektiv og den mest fuldstændige for at opnå disse målsætninger; de resultater, der er nået med gennemførelsen af direktivet og de deri indeholdte procedurer, kan anvendes i forbindelse med udkast til forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester; den procedure, der er omhandlet i direktivet, er nu indarbejdet i de nationale administrationer; (14) i henhold til traktatens artikel 7 A indebærer det indre marked et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, og direktiv 83/189/EØF indebærer ude- lukkende en procedure for administrativt samar- bejde uden harmonisering af den materielle ret; (15) en ændring af direktiv 83/189/EØF, således at det også finder anvendelse på udkast til forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester, er derfor den mest velegnede fremgangsmåde til effek- tivt at imødekomme behovet for gennemsigtighed i det indre marked for så vidt angår de retlige rammer for de nævnte tjenester; (16) der bør navnlig indføres meddelelsespligt for de forskrifter, der må forventes at ville undergå en udvikling i fremtiden; de tjenester, der teleformid- les ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager (informationssamfundets tje- nester), må under hensyn til deres forskelligartet- hed og fremtidige udvikling forventes at medføre behov for og give anledning til flest nye regler og forskrifter; det er derfor nødvendigt at fastsætte bestemmelser om meddelelse af udkast til forskrif- ter, der omhandler disse tjenester; C 62/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 (17) specifikke forskrifter vedrørende adgang til at udøve tjenester, der vil kunne formidles på den ovenfor beskrevne måde, bør således meddeles, også selv om sådanne forskrifter indgår i forskrif- ter med et mere generelt formål; generelle forskrif- ter uden særlige bestemmelser vedrørende de pågældende tjenester bør dog ikke meddeles; (18) ved forskrifter vedrørende adgang til at optage og udøve virksomhed i forbindelse med tjenester for- stås forskrifter, der fastlægger krav i forbindelse med informationssamfundets tjenester, f. eks. krav til tjenesteyderen, tjenesterne og tjenestemodtage- ren, samt til en erhvervsmæssig aktivitet, som kan teleformidles ad elektronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager; dette omfatter for eksempel forskrifter vedrørende etablering som udbyder af disse tjenester og især forskrifter vedrø- rende en godkendelses- eller licensordning; som forskrift med specifikt sigte på informationssam- fundets tjenester anses også en bestemmelse, der vedrører disse tjenester, også selv om bestemmelsen er indeholdt i en forskrift af generel karakter; foranstaltninger, der direkte og individuelt vedrører visse bestemte modtagere (f. eks. telekommunika- tionslicenser), er derimod ikke omfattet; (19) i henhold til traktatens artikel 60, således som den er fortolket i Domstolens retspraksis, forstås ved tjenesteydelser en ydelse, der normalt udføres mod betaling; de opgaver, som staten udfører på det sociale, kulturelle, uddannelsesmæssige og retlige område uden økonomisk modydelse falder uden for denne definiton; derfor er nationale forskrifter vedrørende disse opgaver ikke omfattet af defini- tionen i traktatens artikel 60 og falder således ikke ind under direktivets anvendelsesområde; (20) nærværende direktiv berører ikke anvendelsesom- rådet for Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administra- tive bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direk- tiv 97/36/EF (2), og eventuelle fremtidige ændringer af direktivet; (21) under alle omstændigheder er udkast til nationale bestemmelser om gennemførelse af et allerede gæl- dende eller et fremtidigt EF-direktiv i den nationale lovgivning ikke omfattet af nærværende direktiv, da disse allerede er genstand for en specifik under- søgelse; nærværende direktivs anvendelsesområde omfatter således hverken nationale forskrifter til gennemførelse i den nationale lovgivning af direk- tiv 89/552/EØF, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF eller eventuelle fremti- dige ændringer heraf, eller nationale forskrifter om gennemførelse i den nationale lovgivning af Eu- ropa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for almene tilladelser og enkeltlicenser for teletjenester (3) eller af andre bestemmelser, der vedtages i denne sam- menhæng; (22) der bør desuden fastlægges regler for de særlige tilfælde, hvor nationale forskrifter vedrørende informationssamfundets tjenester vil kunne ved- tages straks; for ikke at tilsidesætte formålet med den forudgående høring og det administrative samarbejde, som forudsættes i direktivet, bør denne mulighed udelukkende forbeholdes hastende tilfælde i forbindelse med alvorlige og uforudsige- lige situationer, navnlig forhold, der ikke tidligere har været kendte, og som ikke er opstået på grund af en handling foretaget af den pågældende med- lemsstats myndigheder; (23) en medlemsstat bør udsætte vedtagelsen af et udkast til forskrifter om tjenester i tolv måneder, eventuelt i atten måneder, såfremt Rådet har vedta- get en fælles holdning, hvis udkastet vedrører et område, der er omfattet af et forslag til direktiv, forordning eller afgørelse, som Kommissionen alle- rede har forelagt Rådet; Kommissionen kan kun gøre denne udsættelsespligt gældende over for medlemsstaten, hvis udkastet til de nationale forskrifter indeholder bestemmelser, der ikke er i overensstemmelse med indholdet af Kommissio- nens forslag; (24) fastlæggelse af rammerne for informationsudveks- ling og høring på EF-plan i henhold til dette direktiv er en forudsætning for, at Det Europæiske Fællesskab kan optræde koordineret og effektivt, når spørgsmål af forskriftsmæssig karakter i for- bindelse med tjenester drøftes i internationalt regi; informationssamfundets (25) i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 83/ 189/EØF er det hensigtsmæssigt, at det i artikel 5 (1) EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23. (2) EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 1. (3) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 15. 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/51 omhandlede udvalg mødes specielt for at behandle spørgsmål vedrørende informationssamfundets tje- nester; En vejledende liste over tjenester, der ikke er omfattet af denne definition, findes i bilag III. (26) der gøres i denne forbindelse opmærksom på, at når der ligeledes skal gives meddelelse om et udkast til en national foranstaltning i henhold til en anden fællesskabsretsakt, kan medlemsstaten fremsende e´n meddelelse i henhold til sidstnævnte retsakt med angivelse af, at den også tjener som meddelelse i medfør af nærværende direktiv — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 I direktiv 83/189/EØF foretages følgende ændringer: 1) Titlen affattes således: »Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en infor- mationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssam- fundets tjenester«. 2) I artikel 1 foretages følgende ændringer: a) som nyt nr. 2 indsættes: »2) »tjeneste«: enhver tjeneste i informationssam- fundet, dvs. enhver tjeneste, der normalt ydes mod betaling, og som teleformidles ad elek- tronisk vej på individuel anmodning fra en tjenestemodtager. Med henblik på denne definition forstås ved — »teleformidling«: at en tjeneste ydes, uden at parterne er til stede samtidig — »ad elektronisk vej«: at en tjeneste fra afsendelsesstedet sendes og på bestemmel- sesstedet modtages ved hjælp af elektro- nisk databehandlingsudstyr (herunder di- gital komprimering) og datalagringsud- styr, og som udelukkende sendes, rutes og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler — »på individuel anmodning fra en tjeneste- modtager«: at en tjeneste ydes ved trans- mission af data på individuel anmod- ning. Direktivet gælder ikke tjenester i forbindelse med — radiospredning — tv-radiospredning som omhandlet i artikel 1, litra a), i direktiv 89/552/EØF(*) (*) EFT L 298 af 17. 10. 1989, s. 23. Direkti- vet er ændret ved direktiv 97/36/EF (EFT L 202 af 30. 7. 1997, s. 1). « b) nr. 2 og 3 bliver nr. 3 og 4 c) som nyt nr. 5 indsættes: »5) »forskrift vedrørende tjenester«: et krav af generel karakter vedrørende adgang til at optage og udøve virksomhed i forbindelse med tjenester, der er omhandlet i denne arti- kels nr. 2, navnlig bestemmelser vedrørende tjenesteyderen, tjenesterne og tjenestemodta- geren, dog undtaget forskrifter, der ikke spe- cifikt tager sigte på de i samme nr. definerede tjenester. Dette direktiv finder ikke anvendelse på forskrifter vedrørende spørgsmål, der er omfattet af fællesskabsforskrifter om tele- kommunikationstjenester som defineret i di- rektiv 90/387/EØF (*). Dette direktiv finder ikke anvendelse på forskrifter om spørgsmål, der er omfattet af fællesskabsforskrifter om finansielle tjenestey- delser; disse er ikke udtømmende opregnet i dette direktivs bilag IV. Dette direktiv finder med undtagelse af arti- kel 8, stk. 3, ikke anvendelse på forskrifter, der udstedes af eller for regulerede markeder i henhold til direktiv 93/22/EØF, andre mar- keder eller organer, der udfører clearing- eller afviklingstransaktioner for sådanne marke- der. Med henblik på denne definition — anses en forskrift for specifikt at tage sigte på informationssamfundets tjenester, når det af begrundelsen og de dispositive bestemmelser fremgår, at den i sin helhed eller i visse enkelte bestemmelser har spe- cifikt til hensigt og formål at give forskrif- ter for disse tjenester på eksplicit og mål- rettet måde C 62/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 — anses en forskrift ikke for specifikt at tage sigte på informationssamfundets tjenester, når den kun indirekte eller tilfældigt ved- rører disse tjenester. (*) EFT L 192 af 24. 7. 1990, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 97/51/EF (EFT L 295 af 29. 10. 1997, s. 23). « d) nr. 4–8 bliver nr. 6–10 e) nr. 9 bliver nr. 11 og affattes således: »11) »teknisk forskrift«: en teknisk specifikation eller et andet krav eller en forskrift vedrø- rende tjenester, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes ved markedsfø- ring, levering eller anvendelse af en tjeneste, eller etablering af en operatør af tjenester i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende for- bud mod fremstilling, import, markedsfø- ring eller anvendelse af et produkt eller forbud mod levering eller anvendelse af en tjeneste eller mod, at en tjenesteyder etable- rer sig, jf. dog artikel 10. De tekniske forskrifter, der faktisk skal overholdes, er navnlig følgende: forskrifter vedrørende — en medlemsstats love eller administrative bestemmelser, der henviser enten til tekniske specifikationer eller andre krav eller tjenester, eller til fagkodekser eller kodekser for god praksis, der igen henviser til tekni- ske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, og hvis overholdelse giver formodning om, at der er overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de nævnte love eller administrative bestemmelser — frivillige aftaler, som de offentlige myn- digheder er kontraherende part i, og som af hensyn til almenvellet tager sigte på at opfylde tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, bortset fra udbudsbetingelser i forbindelse med offentlige indkøbsafta- ler — tekniske specifikationer, andre krav, eller regler vedrørende tjenester, til hvilke der er knyttet skattemæssige eller finansielle foranstaltninger, som påvirker forbruget af produkterne eller tjenesterne ved at tilskynde til overholdelse af disse tekni- ske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester; tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, som er knyttet til de nationale sociale sikrings- ordninger, er ikke omfattet. Omfattet er tekniske forskrifter, der fastsæt- tes af de af medlemsstaterne udpegede myn- digheder, og som er opført på en liste, der skal udarbejdes af Kommissionen inden. (*) inden for rammerne af det i artikel 5 omhandlede udvalg. Listen ændres efter samme procedure. (*) Den i dette direktiv i artikel 2, stk. 1, første afsnit, anførte dato. « f) nr. 10 bliver nr. 12 og første afsnit affattes således: »12) »Udkast til teknisk forskrift«: en tekst til en teknisk specifikation eller et andet krav eller en forskrift vedrørende tjenester, herunder administrative bestemmelser, der er udarbej- det med henblik på at vedtage den eller senere få den vedtaget som en teknisk forskrift, og som befinder sig på et forbere- dende stadium, hvor det stadig er muligt at foretage væsentlige ændringer. « 3) I artikel 6, stk. 1, tilføjes følgende nye afsnit: »Udvalget mødes i en særlig sammensætning for at behandle spørgsmål vedrørende informationssamfun- dets tjenester. « 4) Artikel 8, stk. 1, sjette afsnit, affattes således: »Med hensyn til de tekniske specifikationer, andre krav eller forskrifter vedrørende tjenester, der er nævnt i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, tredje led, kan Kommissionens eller medlemsstaternes bemærkninger eller udførlige udtalelser kun vedrøre aspekter, som 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/53 måtte være til hinder for samhandelen eller, for så vidt angår forskrifterne vedrørende tjenester, den frie udveksling af tjenester, men ikke en foranstaltnings skattemæssige eller finansielle aspekter. « reagere på den pågældende udførlige udtalelse. Kommissionen fremsætter bemærkninger til denne reaktion. 5) I artikel 9 foretages følgende ændringer: a) Stk. 2 og 3 affattes således: »2. Medlemsstaterne udsætter: — vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift i form af en frivillig aftale som omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, andet led, i fire måneder — med forbehold af stk. 3, 4 og 5, vedtagelsen af alle andre udkast til tekniske forskrifter i seks måneder (med undtagelse af udkast vedrø- rende tjenester) regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen eller en anden medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstalt- ning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for varernes frie bevægelighed inden for det indre marked — med forbehold af stk. 4 og 5, vedtagelsen af et udkast til forskrift vedrørende tjenester i fire måneder, regnet fra datoen fra Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhand- lede meddelelse, hvis Kommissionen eller en medlemsstat inden tre måneder efter samme dato afgiver en udførlig udtalelse om, at den påtænkte foranstaltning frembyder aspekter, der eventuelt kan skabe hindringer for den fri udveksling af tjenester eller for etableringsfri- heden for tjenesteydere inden for det indre marked. Med hensyn til udkast til forskrifter vedrørende tjenester kan Kommissionens eller medlemsstater- nes udførlige udtalelser ikke berøre de kulturpoli- tiske foranstaltninger, især på det audiovisuelle område, som medlemsstaterne i henhold til fælles- skabsretten måtte vedtage under hensyn til deres sproglige mangfoldighed, de nationale og regio- nale særpræg samt deres kulturarv. 3. Medlemsstaterne udsætter vedtagelsen af et udkast til teknisk forskrift, bortset fra udkast til forskrifter vedrørende tjenester, i tolv måneder regnet fra datoen for Kommissionens modtagelse af den i artikel 8, stk. 1, omhandlede meddelelse, hvis Kommissionen tre måneder efter inden samme dato meddeler, at den har til hensigt at foreslå eller vedtage et direktiv, en forordning eller en beslutning herom i overensstemmelse med trak- tatens artikel 189. « b) stk. 7 affattes således: »7. Stk. 1–5 finder ikke anvendelse, når en med- lemsstat — af presserende grunde, der skyldes en alvorlig, uforudsigelig som vedrører situation, og beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, beskyttelse af plantelivet eller befolkningens sikkerhed og — for så vidt angår forskrifter for tjenester — ligeledes den offentlige orden, især beskyttelse af mindreårige, er nødt til i løbet af meget kort tid at udarbejde tekniske forskrifter og straks vedtage dem og sætte dem i kraft, uden at der er mulighed for samråd — af presserende grunde, der skyldes en alvorlig situation, som vedrører beskyttelsen af det integritet, finansielle systems sikkerhed og navnlig beskyttelsen af indskydere, investorer og forsikringstagere, øjeblikkeligt må vedtage og iværksætte forskrifter vedrørende finan- sielle tjenesteydelser. Ved den i artikel 8 omhandlede meddelelse orien- terer medlemsstaten om, hvad der har berettiget til at træffe de pågældende foranstaltninger så hur- tigt. Kommissionen udtaler sig snarest muligt om meddelelsen. Den træffer egnede foranstaltninger, hvis den finder, at proceduren er misbrugt. Kom- missionen holder Europa-Parlamentet underret- tet. « 6) I artikel 10 foretages følgende ændringer: a) stk. 1, første og andet led, affattes således: Den pågældende medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om, hvordan den agter at »— opfylder bindende fællesskabsretsakter, der tager sigte på vedtagelse af tekniske specifika- tioner eller forskrifter for tjenester C 62/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 — opfylder forpligtelser som følge af en interna- tional aftale, der tager sigte på vedtagelse af fælles tekniske specifikationer eller forskrifter for tjenester i Fællesskabet;« 2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. b) stk. 1, sjette led, affattes således: Artikel 3 »— blot ændrer en teknisk forskrift i henhold til artikel 1, nr. 11, på anmodning af Kommis- sionen med henblik på at fjerne en samhan- delshindring eller — for så vidt angår forskrifter for tjenester — en hindring for den frie udveksling af tjenester. « c) stk. 3 og 4 affattes således: »3. Artikel 9, stk. 3–6, finder ikke anvendelse på de frivillige aftaler, der er omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, andet led. 4. Artikel 9 finder ikke anvendelse på de tekniske specifikationer eller andre krav eller forskrifter for tjenester, der er omhandlet i artikel 1, nr. 11, andet afsnit, tredje led. « Senest to år efter datoen i artikel 2, stk. 1, første afsnit, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en vurdering af anvendelsen af direktiv 83/189/EØF navnlig på baggrund af den teknologiske udvikling og udviklingen inden for markedet for de tjenesteydelser, der er omhandlet i artikel 1, nr. 2. Senest tre år efter datoen i artikel 2, stk. 1, første afsnit, forelægger Kommissionen om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændring af direktivet. Med henblik herpå tager Kommissionen hensyn til de bemærkninger, som medlemsstaterne måtte have frem- sendt. Artikel 4 7) Bilag III og IV i dette direktivs bilag tilføjes. Dette direktiv træder i kraft på dagen for dets offentlig- gørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 2 Artikel 5 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admi- nistrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest. (*). De underretter straks Kommissio- nen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og administra- tive bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand (*) Tolv måneder regnet fra datoen for ikrafttrædelsen af direk- tivet. 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/55 BILAG »BILAG III VEJLEDENDE LISTE OVER TJENESTER, DER IKKE ER OMFATTET AF ARTIKEL 1, Nr. 2, ANDET AFSNIT 1. Tjenester, der ikke »teleformidles« Tjenester, der ydes, også under anvendelse af elektroniske anordninger, og hvor tjenesteyderen og -modtageren er fysisk tilstede: a) undersøgelse eller behandling i en lægekonsultation, hvor der anvendes elektronisk udstyr, og hvor patienten er fysisk til stede b) søgning i et elektronisk katalog i en forretning, hvor kunden er fysisk til stede c) bestilling af flybilletter via et computernet i et rejsebureau, hvor kunden er fysisk til stede d) elektroniske spil i en spillehal, hvor brugeren er fysisk til stede. 2. Tjenester, der ikke formidles »ad elektronisk vej« — Tjenester med et fysisk indhold, også selv om de indebærer brug af elektroniske anordninger: a) penge- og billetautomater (pengesedler, togbilletter) b) adgang til vejnet, parkeringsanlæg osv. mod betaling, også selv om der ved ind- og/eller udkørsel er opstillet elektroniske anordninger til kontrol af adgangen og/eller for at sikre korrekt betaling. — Offline-tjenster: distribution af cd-rom og software på disketter. — Tjenester, som ikke ydes via elektroniske datalagrings- og databehandlingssystemer a) taletelefonitjenester b) telefax-/telextjenster c) tjenester, der ydes gennem taletelefoni eller telefax d) konsultation af læge, telefonisk eller pr. telefax e) konsultation af advokat, telefonisk eller pr. telefax f) direkte markedsføring, telefonisk eller pr. telefax. 3. Tjenester, der ikke formidles »på individuel anmodning af en tjenestemodtager« Tjenester, der ydes ved datatransmission uden en individuel anmodning med henblik på at kunne modtages samtidig af et ubegrænset antal modtagere (punkt-til-multipunkt-transmission) a) tv-radiospredning (herunder near-video on-demand-tjenester) som omhandlet i artikel 1, litra a), i direktiv 89/552/EØF b) radiospredning c) teletekst (tv). C 62/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 VEJLEDENDE LISTE OVER FINANSIELLE TJENESTEYDELSER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 1, Nr. 5, TREDJE AFSNIT BILAG IV — Investeringsservice. — Forsikring og genforsikring. — Bankydelser. — Transaktioner vedrørende pensionsfonde. — Tjenesteydelser i forbindelse med termins- eller optionsforretninger. Disse tjenesteydelser omfatter navnlig: a) investeringsservice som omhandlet i bilaget til direktiv 93/22/EØF (1), tjenesteydelser præsteret af institutter for kollektiv investering b) tjenesteydelser i forbindelse med aktiviteter, der er undergivet gensidig anerkendelse, jf. bilaget til direktiv 89/646/EØF (2) c) transaktioner i forbindelse med forsikring og genforsikring som omhandlet i — artikel 1 i direktiv 73/239/EØF (3) — bilaget til direktiv 79/267/EØF (4) — direktiv 64/225/EØF (5) — direktiv 92/49/EØF (6) og 92/96/EØF (7). (1) EFT L 141 af 11. 6. 1993, s. 27. (2) EFT L 386 af 30. 12. 1989, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 92/30/EØF (EFT L 110 af 28. 4. 1992, s. 52). (3) EFT L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. Direktivet er senest ændret ved direktiv 92/49/EØF (EFT L 228 af 11. 8. 1992, s. 1). (4) EFT L 63 af 13. 3. 1979, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 90/619/EØF (EFT L 330 af 29. 11. 1990, s. 50). (5) EFT L 56 af 4. 4. 1964, s. 878/64. Direktivet er ændret ved tiltrædelsesakten af 1973. (6) EFT L 228 af 11. 8. 1992. s. 1. (7) EFT L 360 af 9. 12. 1992, s. 1. « 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/57 RÅDETS BEGRUNDELSE I. INDLEDNING 1. Kommissionen forelagde den 30. august 1996 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tredje ændring af direktiv 83/189/EØF om en informationsproce- dure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter. 2. Europa-Parlamentet afgav førstebehandlingsudtalelse den 16. maj 1997; Det Økonomi- ske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 20. marts 1997. På baggrund af Europa-Parlamentets udtalelse forelagde Kommissionen et ændret forslag den 18. november 1997. 3. Rådet fastlagde den 26. januar 1998 en fælles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 B. II. FORMÅL Formålet med forslaget er at indføre en informations- og høringsprocedure mellem Kommissionen og medlemsstaterne om fremtidige udkast til national lovgivning, der specifikt vedrører informationssamfundets tjenester. Disse tjenester repræsenterer et meget bredt udsnit af nye aktiviteter, der i de kommende år vil gennemgå en betydelig udvikling, og som er kendetegnet ved, at de teleformidles på individuel anmodning fra tjenestemodtagerne. (Det drejer sig f. eks. om elektroniske aviser, fjernbehandling, elektronisk fjernsalg af goder og tjenester inden for interaktiv underhold- ning samt på fritids- eller uddannelsesområdet). Medlemsstaterne vil derfor oftere og oftere blive nødt til at tilpasse deres forskrifter til disse nye tjenester, hvilket medfører en risiko for, at de løser problemerne forskelligt og således skaber en fornyet opsplitning af det indre marked. Den foreslåede informations- og høringsprocedure tager specielt sigte på at undgå en sådan risiko. Konkret begrænser forslaget sig til at udvide procedurerne i direktiv 83/189/EØF, der finder anvendelse på tekniske forskrifter vedrørende varer, til også at gælde for informa- tionssamfundets tjenester, idet procedurerne tilpasses disse tjenesters særlige art. III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING 1. Generelle bemærkninger Generelt har Rådet i den fælles holdning tilsluttet sig de målsætninger, som Kommissio- nen har foreslået, og som Europa-Parlamentet støtter. Rådet har i de ændringer, det har foretaget i Kommissionens forslag, samt i sin holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag navnlig lagt vægt på at — tage hensyn til den særlige art af informationssamfundets tjenester — tage større hensyn til den nationale forskelligartethed, bl. a. på det kulturelle område — præcisere og afklare rækkevidden af visse af bestemmelserne. C 62/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 2. 98 2. Specifikke bemærkninger a) De væsentligste ændringer i Kommissionens forslag, der tager hensyn til den særlige art af informationssamfundets tjenester Rådet har fundet det nødvendigt at foretage en række ændringer i de procedurer, der allerede gælder for varer, således at de tilpasses den særlige art af informations- samfundets tjenester, og således at de nationale myndigheders indsats i forbindelse hermed fortsat er effektiv. Disse ændringer vedrører især følgende spørgsmål: i) Status quo-bestemmelse: artikel 1, nr. 5 (vedrørende artikel 9, stk. 1–5, i direktiv 83/189/EØF) På det foreliggende område er en hurtig vedtagelse af forskrifter ofte påkrævet, hvorfor der i den fælles holdning er fastsat en udsættelse på fire måneder til vedtagelse af et udkast til teknisk forskrift vedrørende tjenester (i tilfælde af indsigelse fra Kommissionen eller en medlemsstat inden tre måneder efter meddelelsen) i stedet for seks måneder i forbindelse med udkast vedrørende varer (udsættelsen er obligatorisk). Status quo-perioden forlænges derimod fortsat i tolv måneder, hvis udkastet vedrører et område, der er omfattet af et forslag fra Kommissionen, og i atten måneder, hvis Rådet har fastlagt en fælles holdning. I betragtning 23 i den fælles holdning er det dog præciseret, at Kommissionen kun kan gøre denne udsættelsespligt gældende, hvis udkastet til de nationale forskrifter ikke er i overensstemmelse med indholdet af Kommissionens forslag. Det skal endvidere bemærkes, at der i den fælles holdning ikke længere gives mulighed for en udsættelse på tolv måneder i de tilfælde, hvor Kommissionen meddeler, at den har til hensigt at forelægge et forslag på samme område, som det nationale udkast vedrører. ii) Finansielle tjenesteydelser: artikel 1, nr. 2, litra c), og nr. 5, litra b) (vedrørende artikel 1, stk. 5, og artikel 9, stk. 7, i direktiv 83/189/EØF) Rådet mener, at det vil være hensigtsmæssigt at lade finansielle tjenesteydelser være omfattet af særlige bestemmelser, fordi der gælder andre krav for dem end for de øvrige tjenesteydelser. Rådet har på denne baggrund fastsat følgende: — en udtrykkelig udelukkelse af forskrifter vedrørende spørgsmål, der allerede er omfattet af fællesskabsbestemmelser om finansielle tjenesteydelser, jf. bilag IV til den fælles holdning, der indeholder en vejledende liste over de pågældende tjenesteydelser — en reel udelukkelse af forskrifter vedrørende regulerede markeder (hovedsa- gelig finansielle børser), der alene er forpligtet til at meddele Kommissionen deres endelige tekst — øvrige forskrifter underkastes en lidt mere smidig ordning i forbindelse med hasteproceduren. iii) Bestemmelser, der skal lette anvendelsen af det nye direktiv Rådet har bestræbt sig på at give en så præcis definition som muligt af informationssamfundets tjenester, men dette er sket i bevidsthed om, at der kan opstå praktiske gennemførelsesvanskeligheder på så nyt et område. Det har derfor fundet det hensigtsmæssigt at fastsætte en række bestemmelser, der skal lette fortolkningen og anvendelsen af direktivet: 26. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 62/59 Der er tale om følgende bestemmelser: — bilag III til den fælles holdning indeholder en vejledende liste, der er så udtømmende som muligt, over de tjenester, der ikke er omfattet af direkti- vet — artikel 3 i den fælles holdning indeholder en bestemmelse om, at Kommissio- nen senest to år efter direktivets ikrafttræden (1) forelægger Europa- Parlamentet og Rådet en vurdering af anvendelsen af direktivet. Det er endvidere fastsat, at Kommissionen om nødvendigt senest tre år efter direktivets ikrafttræden kan forelægge Europa-Parlamentet og Rådet forslag til ændring af direktivet — Kommissionen forpligter sig til senest fire måneder efter vedtagelsen af direktivet at vedtage et vademecum om anvendelsen af direktivet efter høring af det i direktiv 83/189/EØF omhandlede udvalg — det er desuden blevet noteret, at medlemsstaterne fortsat har mulighed for at konsultere Kommissionen forud for meddelelsen (navnlig hvis de har spørgs- mål eller er i tvivl om nødvendigheden af at foretage meddelelse angående en teknisk forskrift); Kommissionen har lovet hurtigst muligt at tage stilling til sådanne anmodninger. b) Rådets holdning til Europa-Parlamentets ændringsforslag i) Æ n d r i n g s f o r s l a g , d e r h e l t e l l e r d e l v i s e r a c c e p t e r e t i d e n f æ l l e s h o l d n i n g Rådet har uden ændringer accepteret ændringsforslag 11 og for så vidt angår de grundlæggende aspekter ændringsforslag 2, 19 og 20. Det har endvidere taget hensyn til anden del af ændringsforslag 14. Indholdet af ændringsforslag 2 indgår i betragtning 4, der er suppleret med en henvisning til Domstolens retspraksis; ændringsforslag 19 og 20 afspejles i henholdsvis artikel 3 og betragtning 19; der tages hensyn til anden del af ændringsforslag 14 i affattelsen af artikel 1, nr. 5, litra a), der vedrører artikel 9, stk. 2, fjerde afsnit, i direktiv 83/189/EØF. ii) Æ n d r i n g s f o r s l a g , d e r i k k e e r a c c e p t e r e t i d e n f æ l l e s h o l d n i n g Rådet har ikke accepteret ændringsforslag 1, 4, 5, 8, 14, første del, og 16, og det har således fulgt Kommissionens holdning, således som den kommer til udtryk i det ændrede forslag. For så vidt angår de tilbageværende ændringsforslag, har Rådet taget udgangs- punkt i følgende overvejelser: — ændringsforslag 3, 9 og 10: Rådet fandt det ikke hensigtsmæssigt at indsætte betragtninger, der ikke er en begrundelse for bestemmelser i den dispositive tekst — ændringsforslag 12: Rådet fandt det overflødigt at begrunde valget af retsgrundlag i en betragtning — ændringsforslag 15 og 17: Rådet fandt det overflødigt at tilføje en henvis- ning til etableringsfriheden, der allerede er en integrerende del af teksten — ændringsforslag 18: Rådet fandt det ikke hensigtsmæssigt at indsætte gene- relle bestemmelser i direktivets dispositive del om markedsudviklingen i forbindelse med nye tjenester og eventuelle initiativer til sikring af disses fremtidige udvikling. (1) Det er hensigten at lade direktivet træde i kraft tolv måneder efter offentliggørelsen


title: 98/108/FUSP: Fælles holdning af 26. januar 1998 fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende Afghanistan

eurovoc_concepts:
Afghanistan
common position
drug traffic
human rights
peacekeeping
the EU's international role

text: L 32/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 2. 98 FÆLLES HOLDNING af 26. januar 1998 fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J. 2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende Afghanistan (98/108/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — — fremme stabilitet og udvikling i området under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J. 2, og ud fra følgende betragtninger: Konflikten i Afghanistan har medført umådelige lidelser for det afghanske folk og truer stabiliteten i området og dets økonomiske udvikling; eksporten af terrorisme og ulovlig narkotika som følge af krigen medfører alvorlige skadevirkninger i medlemssta- terne og andre steder; Unionen er indstillet på at spille en effektiv rolle i bestræbelserne på at standse kamphandlingerne og gen- etablere fred, stabilitet og respekt for menneskerettighe- derne og de internationale principper i Afghanistan; Unionen lægger den største vægt på, at konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder overholdes, og tager afstand fra den fortsatte diskrimina- tion af piger og kvinder i Afghanistan; Unionen er dybt bekymret over blokaden af Hazarajat- regionen, bombardementet af Bamiyan lufthavn for nylig, der afbrød nødhjælpsforsyningerne, og beretningerne om massakrer på sagesløse civile og massehenrettelser af krigsfanger — FASTLAGT FØLGENDE FÆLLES HOLDNING: Artikel 1 — fremme respekt for menneskerettighederne, herunder kvinders rettigheder, og den humanitære folkeret — yde effektiv humanitær bistand og sikre, at den inter- nationale samordning af hjælp gør det muligt at fordele hjælpen efter de internationale principper ved- rørende køn og menneskerettigheder — øge bekæmpelsen af ulovlig narkotika og terrorisme — deltage i fredsskabelse og genopbygning af landet efter års borgerkrig. Artikel 2 For at støtte De Forenede Nationers fredsbestræbelser vil Unionen fortsat — støtte henstillingerne i FN’s generalsekretærs rapport af 14. november 1997 om situationen i Afghanistan og følgerne for verdensfreden og -sikkerheden. Især finder Unionen det afgørende, at alle lande, der har indflydelse på parterne, udøver denne på en positiv og konstruktiv måde til støtte for FN’s fredsbestræbelser, og at levering udefra af våben, brændstof og andet materiel til militær brug til de stridende grupperinger bør ophøre — tage hensyn til rapporten fra FN’s Udvalg for Prøvelse af Fuldmagter om Afghanistans repræsentation i De Forenede Nationer — støtte den embargo på eksport af våben, ammunition og militærudrustning, som blev besluttet i dets fælles holdning vedrørende Afghanistan den 17. december 1996, og tilskynde andre lande til at føre en tilsva- rende tilbageholdende politik. Unionen har følgende mål i Afghanistan: — opnå en holdbar fred i Afghanistan, afslutte den udenlandske intervention og tilskynde til dialog mel- lem parterne i Afghanistan ved at støtte De Forenede Nationers centrale rolle Unionen vil endvidere — tage kontakt med de afghanske parter og fremtræ- dende afghanere for at gøre dem opmærksom på, at 6. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 32/15 de fortsatte kampe er nytteløse og har forfærdende humanitære følger, og opfordre indtrængende til øje- blikkelig våbenhvile og forhandlinger om en politisk løsning i FN’s regi, bl. a. etablering af en fuldt repræ- sentativ, bredt funderet overgangsregering — nøje følge den indsats, som enkeltpersoner og organi- sationer med indflydelse i Afghanistan gør for at bidrage til en dialog i landet, f. eks. den såkaldte Frankfurt-proces — rette henvendelser til hovedstæderne i alle lande med indflydelse i Afghanistan og understrege, at Unionen lægger vægt på, at konflikten hurtigt løses i FN’s regi, og tilskynde dem til at støtte FN på alle måder. — fortsat yde humanitær bistand til Afghanistan — gøre bistanden mere effektiv gennem tættere interna- tional samordning, især ved at arbejde via donorstøt- tegruppen for Afghanistan, hvis næste møde finder sted i London i maj 1998 — sørge for tæt samordning og komplementaritet mel- lem De Forenede Nationers fredsbestræbelser og hjæl- pearbejdet — sørge for, at hjælpen følger den bistandsstrategi, som FN’s koordinator for Afghanistan har tilrettelagt, og opfordre andre donorer til at gøre det samme. Artikel 3 For at fremme respekt for alle menneskerettigheder, grundlæggende frihedsrettigheder og den humanitære fol- keret vil Unionen — opfordre alle parter i Afghanistan til at anerkende, beskytte og fremme alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, bl. a. retten til liv, frihed og personlig sikkerhed, og til at respektere FN’s menneskerettighedserklæring, som verdenssam- fundet, også Afghanistan, gentagne gange har tilsluttet sig — opfordre de afghanske grupperinger til at ophøre med diskrimination og anerkende, beskytte og fremme lige rettigheder og ligeværd for mænd og kvinder, bl. a. adgang til uddannelse og sundhedsfaciliteter, beskæf- tigelse uden for hjemmet, personlig sikkerhed og frihed fra trusler og chikane, og vil gøre opmærksom på, hvilke følger diskrimination vil få for fordelingen af hjælpen — fortsat bidrage til og støtte arbejdet med den bi- standsstrategi for Afghanistan, som FN’s koordinator for Afghanistan har udarbejdet, og som skal fungere som en adfærdskodeks for menneskerettigheder i for- bindelse med humanitær bistand — støtte hjælpeprogrammer i Afghanistan, der omfatter kønsaspekter og aktivt forsøger at fremme ligelig deltagelse af mænd og kvinder, og som fremmer fred og menneskerettigheder. Artikel 4 For at hjælpe den nødlidende civilbefolkning i Afghanis- tan vil Unionen Artikel 5 For at fremme narkotikabekæmpelsen vil Unionen — benytte kontakter med grupperingerne og de lande, der har indflydelse på dem, til at understrege, at Unionen er bekymret over den øgede produktion af og handel med narkotika i Afghanistan, der truer stabiliteten i området og skader befolkningens sund- hed og livskvalitet i Afghanistan, nabolandene og andre lande, og understrege, at Unionen vil tage hensyn til narkotikakontrolmålsætningerne, når de overvejer bidrag til udviklingsbistand til genopbygning af Afghanistan efter krigen — opfordre hjælpeorganisationerne til at tage narkotika- kontrolmålsætninger i betragtning ved planlægning og gennemførelse af projekter ved at tage hensyn til, hvordan de indvirker på narkotikadyrkning, -produk- tion, -handel og -misbrug — støtte en bæredygtig alternativ udvikling som et vig- tigt element i en afbalanceret og omfattende narkoti- kakontrolstrategi. Alternative udviklingsprogrammer bør tilpasses til de konkrete forhold i Afghanistan, respektere menneskerettighederne og omfatte kønsa- spekter, således at kvinder og mænd kan deltage på lige fod i udviklingsprocessen. Disse programmer skal ledsages af retshåndhævelsesforanstaltninger — støtte alle konsekvente forsøg, herunder de bestræbel- ser, der udfoldes inden for De Forenede Nationers internationale narkotikakontrolprogram (UNDCP), for at nedbringe narkotikaproduktion, -handel og -misbrug i Afghanistan væsentligt, og den understre- ger betydningen af, at fællesskabsprojekterne til støtte L 32/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 2. 98 for Unionens narkotikabekæmpelsesinitiativ i Central- asien gennemføres. Artikel 9 Artikel 6 Denne fælles holdning får virkning fra vedtagelsesda- toen. Rådet noterer sig, at Kommissionen vil koncentrere sig om at virkeliggøre målene og prioriteringerne i denne fælles holdning på grundlag af relevante fællesskabsforan- staltninger. Artikel 10 Denne fælles holdning offentliggøres i Tidende. Artikel 7 Unionen vil opfordre alle afghanske myndigheder til at lukke træningslejre for udenlandske terrorister i Afgha- nistan. Artikel 8 Denne fælles holdning tages op til fornyet overvejelse inden tolv måneder. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 26. januar 1998. På Rådets vegne R. COOK Formand


title: Rozporządzenie Komisji (WE) nr 203/98 z dnia 26 stycznia 1998 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 4154/87 ustanawiające metody analizy i inne przepisy techniczne niezbędne w celu zastosowania procedury przywozowej do towarów uzyskanych z przetwarzania produktów rolnych

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
customs regulations
fats
milk
milk fat
product quality

text: 246 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 22 31998R0203 L 21/6 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 28. 1. 1998 ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 203/98 z dnia 26 stycznia 1998 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 4154/87 ustanawiające metody analizy i inne przepisy techniczne niezbędne w celu zastosowania procedury przywozowej do towarów uzyskanych z przetwarzania produktów rolnych KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, „3. Zawartość tłuszczu w mleku uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2658/87 z dnia 23 lipca 1987 r. w sprawie nomenklatury taryfowej i statys- tycznej oraz w sprawie Wspólnej Taryfy Celnej (1), ostatnio zmienione rozporządzeniem Komisji (WE) nr 2509/97 (2), w szczególności jego art. 9, a także mając na uwadze, co następuje: w celu zapewnienia, że towary objęte rozporządzeniem Rady (WE) nr 3448/93 (3) są pod względem przywozu traktowane w jednolity sposób w całej Wspólnocie, przepisy rozporządzenia (EWG) nr 4154/87 (4), dotyczące oznaczania zawar- Komisji tości tłuszczu w mleku, powinny zostać zmienione; badania i doświadczenia, przeprowadzone przez laboratoria odpowiedzialne za takie testy, wykazały, że najwłaściwsza procedura jest ustanowiona w art. 1; środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Sekcji Nomenklatury Taryfowej i Statystycznej Komitetu Kodeksu Celnego, a) z zastrzeżeniem odmiennych przepisów lit. b) wagową zawartość się przez tłuszczu w mleku oznacza ekstrakcję eterem naftowym po uprzednim przeprowa- dzeniu hydrolizy kwasem solnym; b) gdy w składzie towarów zgłaszane są również tłuszcze inne niż tłuszcz zawarty w mleku, należy zastosować następującą procedurę: — wagowy procent tłuszczu całkowitego w towarze należy oznaczyć tak, jak określono w lit. a), a następnie wykonać — do celów oznaczenia zawartości tłuszczu w mleku należy zastosować metodę opartą na ekstrakcji eterem naftowym, poprzedzoną hydrolizą kwasem solnym, chromatografię gazową estrów metylowych kwasów tłuszczowych. Jeśli stwierdzi się obecność tłuszczu w mleku, należy przez obliczyć procentowy pomnożenie zawartości maślanu metylu przez 25, mnożąc wynik przez procent zawartości całkowitego tłuszczu wagowo w towarze, a następnie dzieląc go przez 100. ”. stosunek procentowej jego PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: Artykuł 1 W art. 2 rozporządzenia (EWG) nr 4154/87 ust. 3 otrzymuje brzmienie: Artykuł 2 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego pierw- szego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Brukseli, dnia 26 stycznia 1998 r. W imieniu Komisji Mario MONTI Członek Komisji (1) Dz. U. L 256 z 7. 9. 1987, str. 1. (2) Dz. U. L 345 z 16. 12. 1997, str. 44. (3) Dz. U. L 318 z 20. 12. 1993, str. 18. (4) Dz. U. L 392 z 31. 12. 1987, str. 19


title: Proposta modificata di regolamento (CE) del Consiglio che istituisce norme e procedure comuni applicabili alle spedizioni di alcuni tipi di rifiuti verso determinati paesi non aderenti all'OCSE

eurovoc_concepts:
EU law
economic instrument for the environment
export of waste
third country
waste recycling

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE à ir -ir -ù Bruxelles, 26. 01 1998 COM(97) 685 def. 95/0029 (ACC) Proposta modificala di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che istituisce norme e procedure comuni applicabili alle spedizioni di alcuni tipi di rifiuti verso determinati paesi non aderenti all'OCSE (presentata dalla Commissione in applicazione dell'articolo 189 A, paragrafo 2 del trattato CE) RELAZIONE 1. Il regolamento (CEE) n. 259/93 del Consiglio del 1° febbraio 1993, che istituisce un sistema di supervisione e di controllo relativo alle spedizioni di rifiuti all'interno della Comunità europea, nonché in entrata e in uscita dal suo territorio, è entrato in vigore il 6 maggio 1994. 2. Il regolamento recepisce nel diritto comunitario due strumenti giuridici internazionali ai quali la Comunità ha aderito: la Convenzione di Basilea, del 22 marzo 1989, sul controllo dei movimenti transfrontalieri di rifiuti pericolosi e del loro smaltimento, e la decisione del Consiglio dell'OCSE, del 30 marzo 1992, sul controllo dei movimenti transfrontalieri di rifiuti destinati ad operazioni di ricupero. 3. Nel regolamento (CEE) 259/93 si opera una distinzione tra i rifiuti destinati: * allo "smaltimento" definitivo (nelle discariche, negli inceneritori ecc. ), e * quelli destinati al "ricupero" (riciclaggio, utilizzo per generare energia ecc. ). 4. Per quanto riguarda i rifiuti destinati al ricupero, il regolamento opera un'ulteriore distinzione tra: * i rifiuti della cosiddetta lista "verde," figuranti nell'Allegato II del regolamento; * i rifiuti della cosiddetta lista "ambra," figuranti nell'Allegato III; * i rifiuti della cosiddetta lista "rossa," figuranti nell'Allegato IV; e * i rifiuti "fuori lista," e cioè i rifiuti che non sono stati (ancora) assegnati ad alcuna lista. 5. La presente comunicazione riguarda unicamente le spedizioni dalla CE a paesi terzi di rifiuti della lista "verde" destinati dal ricupero. 6. Le spedizioni di rifiuti della lista "verde" destinati al ricupero sono generalmente escluse dal campo di applicazione del regolamento. Tale esclusione si basa sulla Decisione del Consiglio dell'OCSE sopra indicata. A giudizio dell'OCSE, infatti, tali spedizioni non dovrebbero di norma costituire un rischio per l'ambiente se il recupero viene eseguito correttamente nel paese di destinazione. 7. La CE, tuttavia, non ha voluto imporre tale punto di vista a paesi terzi. L'articolo 17 del regolamento prevede pertanto che la Commissione notifichi la lista "verde" a tutti i paesi non aderenti all'OCSE e chieda loro di indicare se sono disposti ad accettare le spedizioni di questi rifiuti per il ricupero senza che essi siano assoggettati a una delle procedure di controllo istituite dal regolamento, o quale di tali procedure di controllo richiedono o desiderano sia applicata. 8. Quando un paese indica chiaramente che richiede o desidera che ad alcuni o tutti i tipi di rifiuti della lista "verde" si applichi una delle procedure di controllo previste dal regolamento, l'articolo 17, paragrafo 3 prevede che la Commissione stabilisca, in consultazione con il paese in questione e previa notifica al Comitato istituito dall'articolo 18 della direttiva (CEE) n. 75/442 del Consiglio, quale procedura di controllo debba applicarsi. Una decisione di questo tipo è stata adottata dalla Commissione il 20 luglio 1994 (decisione 94/575/CE della Commissione, GU n. L 220 del 25. 8. 94, pag. 15). 9. Numerosi paesi, tuttavia, non hanno risposto affatto alle comunicazioni inviate loro dalla Commissione (comprendenti almeno due solleciti) o hanno fatto sapere che non desiderano ricevere qualche tipo o nessun tipo di rifiuti della lista "verde" destinati al ricupero. Tale eventualità non è prevista dall'articolo 17, paragrafo 1, primo comma. In questi casi, a norma del secondo comma dall'articolo 17, paragrafo 1, "la Commissione presenta appropriate proposte al Consiglio. " L'allegata proposta di regolamento del Consiglio risponde appunto a tale disposizione. Contenuto della proposta 10. Base giuridica. Dato che la presente proposta riguarda unicamente gli scambi con paesi terzi, la base giuridica adeguata è l'articolo 113. 11. Paesi che non desiderano ricevere spedizioni. Numerosi paesi hanno fatto sapere che non desiderano ricevere qualche tipo o nessun tipo di rifiuti della lista "verde. " La Commissione, previa consultazione con il Parlamento europeo, ha deciso di rispettare la volontà di tali paesi e di non consentire esportazioni di rifiuti della lista "verde" destinati al ricupero. 12. Paesi che non hanno risposto. Il principio generale stabilito nel regolamento (CEE) n. 259/93 per quanto riguarda le esportazioni di rifiuti della lista "verde" destinati al ricupero è che esse vanno trattate come normali operazioni commerciali a meno che il paese destinatario desideri o richieda un trattamento diverso. I paesi che non hanno risposto alle note inviate in proposito dalla Commissione dovrebbero quindi continuare ad essere trattati alla luce di questo principio generale, con l'aggiunta di un sistema di concessione automatica di licenze preventive di esportazione che consentirebbe alla CE di sorvegliare il livello di tali esportazioni verso questi paesi. Si suggerisce pertanto di applicare la procedura della cosiddetta lista "rossa" ai paesi che non hanno risposto. 13. Paesi ACP. Le spedizioni verso i paesi ACP dei tipi di rifiuti elencati negli allegati I e II della Convenzione di Basilea sono vietate dall'articolo 39 della Quarta Convenzione ACP-CE. Tale divieto può coprire un numero assai limitato di materiali compresi nella lista "verde. " Il progetto di regolamento proposto esclude tutti questi materiali dal campo di applicazione del regolamento. 14. Riesame. La Commissione propone che il sistema di controlli istituito dal progetto di regolamento proposto sia soggetto a riesame, per tener conto del carattere dinamico delle questioni della politica dei rifiuti in generale. Un riesame di questo tipo è già previsto dal regolamento (CEE) n. 259/93 per quanto riguarda le esportazioni di rifiuti pericolosi verso paesi che non hanno aderito alla Convenzione di Basilea. Il riesame del funzionamento del regolamento qui proposto potrebbe svolgersi in parallelo. 2- 15. Procedura di emendamento semplificata. La proposta prevede una procedura di emendamento semplificata che consentirebbe alla Commissione di decidere, in consultazione con il comitato competente, di modificare la procedura di controllo applicabile a uno o più paesi contemplati dal campo di applicazione della proposta. Tale procedura servirà nel caso in cui, dopo l'entrata in vigore del regolamento, si ricevesse una risposta da un paese che non aveva risposto in precedenza, o nei casi in cui un paese che aveva indicato una determinata posizione dovesse cambiare posizione. Essa consentirebbe inoltre alla CE - nei casi ritenuti opportuni - di tener conto di altri fattori, ad esempio se un paese terzo riservasse alle spedizioni della CE un trattamento meno favorevole di quello accordato alle spedizioni provenienti da altri paesi. 16. Per i suddetti motivi, la Commissione raccomanda al Consiglio di adottare la proposta di regolamento che istituisce norme e procedure comuni applicabili a) ai paesi che non desiderano ricevere spedizioni dalla CE di rifiuti della lista "verde" destinati al ricupero e b) ai paesi che non hanno risposto alle lettere della Commissione. Proposta modificata di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che istituisce norme e procedure comuni applicabili alle spedizioni di alcuni tipi di rifiuti verso determinati paesi non aderenti all'OCSE IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 113, vista la proposta della Commissione1, considerando che l'articolo 1, paragrafo 3, lettera a) del regolamento (CEE) n. 259/93 del Consiglio, del 1° febbraio 1993, relativo alla sorveglianza e al controllo delle spedizioni di rifiuti all'interno della Comunità europea, nonché in entrata e in uscita dal suo territorio2, modificato dalla decisione 94/72I/CE della Commissione3, esclude dal campo di applicazione di tale regolamento le spedizioni di rifiuti destinati unicamente al ricupero eriportati nel relativo Allegato II, fatto salvo quanto previsto, tra l'altro, nell'articolo 17, paragrafi 1, 2 e 3; considerando che, conformemente all'articolo 17, paragrafo 1 del regolamento (CHE) n. 259/93, la Commissione ha notificato a tutti i paesi ai quali non si applica la decisione del Consiglio dell'OCSE del 30 marzo 1992 sul controllo dei movimenti transfrontalieri di rifiuti destinati ad operazioni di ricupero la lista dei rifiuti di cui all'Allegato II del regolamento (CEE) n. 259/93, chiedendo di confermare che tali rifiuti non erano soggetti a controlli nel paese di destinazione o di indicare se detti rifiuti dovessero essere assoggettati alle procedure di controllo applicabili ai rifiuti elencati negli allegati IH o IV del regolamento, o alla procedura di cui all'articolo 15 del regolamento stesso; considerando che alcuni paesi hanno indicato che detti rifiuti dovevano essere assoggettati all'una o all'altra delle suddette procedure di controllo e che il 20 luglio 1994 la Commissione, a norma delle disposizioni dell'articolo 17, paragrafo 3 del regolamento (CEE) n. 259/93, ha adottato la decisione 94/575/CEE4 per determinare le procedure di controllo adeguate; considerando che il secondo comma dell'articolo 17, paragrafo 1 del regolamento (CHE) n. 259/93 prevede che, qualora non riceva tale conferma, la Commissione presenti appropriate proposte al Consiglio; considerando che è pertanto necessario stabilire, a livello comunitario, un sistema che disciplini gli scambi dei suddetti rifiuti a partire dalla Comunità istituendo le opportune norme e procedure comuni relative alle loro esportazioni; 2 GUn. L 30 del 6. 2. 1993, pag. 1. 3 GUn. L 228 del 9. 11. 1994, pag. 36. 4 (ìli n. 220 del 25. 8. 1994, pag. 15. considerando che, nel caso dei paesi che hanno risposto che non desiderano ricevere qualche tipo o nessun tipo di rifiuti elencati nell'Allegato II del regolamento (CEE) n. 259/93, la loro volontà dev'essere rispettata e non si possono pertanto esportare detti tipi di rifiuti verso tali paesi; considerando che, nel caso dei paesi che non hanno risposto, occorre adottare un sistema per permettere loro di valutare simili spedizioni caso per caso e che è difficile interpretare il loro silenzio come un consenso; considerando che, nel caso dei paesi che hanno risposto che non desiderano ricevere qualche tipo o nessun tipo di rifiuti elencati nell'Allegato II o che non hanno risposto, è possibile che cambino posizione, o che rispondano in futuro, e che deve pert auto esis t e re i• !L_!Meccanismo, ncH'amhilo della procedura dei comitali, per modifieajv_i]_. p_rcsente regolili ì lento; c()i)si(lcrand() cliejl i;cg()laiiienl() (CE) n. l2()/97\victa l'esportazione ili rifilili destinali al riciclaggio considerati pericolosi e che alcune categorie di rifiuti dell'Allegato II ilei regolamento (CHE) n. 259/93 devono essere considerate pericolose e vanno escluse dal campo di applicazione del presente regolamento ; considerando che la Commissione inserirà nell'Allegato V del regolamento (CEE) n. 259/93 le categorie di rifiuti considerate pericolose dalla Convenzione di Basilea e dalla lista dei rifiuti pericolosi dell'Unione6 e adatterà di conseguenza il regolamento (CE)n. 120/97; considerando che, per quanto riguarda le spedizioni verso i paesi ACP, l'articolo 39 della Quarta Convenzione ACP-CE vieta le esportazioni di qualsiasi rifiuto elencato negli allegati I e II della Convenzione di Basilea; considerando inoltre clic alcuni lini di rifiuti si possono trovare nell'Allegato II del regolamento (CEE) n. 259/93; che, date le circostanze e per rispellare gli obblighi internazionali della Comunità, dev'essere chiaro che delti tipi ili rifiuti sono esclusi dal campo di applicazione del regolamento; considerando che le disposizioni previste dal presente regolamento dovrebbero essere assoggettate a periodico riesame da parte della Commissione; ADOTTA IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo Sono vietale le esportazioni dei rifiuti elencali nell'Allegato 11 del regolamento (CHIl) n. 259/93 e figuranti nell'Allegato A verso i paesi elencati nel l'Ai legato A. ' '' CU n. 22 ile-I 2-1. 1. 1997. pag. I I. ( i li n. I. ^77 del 3 l i :. 1991, p;,g. 20. - <- Articolo 2 Alle esportazioni verso i paesi elencati nell'Allegato B per quanto riguarda i rifiuti destinati unicamente al ricupero ed elencati nell'Allegato II del regolamento (CEE) n. 259/93 si applica la procedura di controllo applicabile ai rifiuti elencati nell'Allegato IV del regolamento (CEE) n. 259/93. Articolo 3 Le spedizioni verso i paesi ACP sono consentite unicamente a condizione che non siano vietate dalla Quarta Convenzione ACP-CEE. Articolo 4 Su richiesta del paese destinatario o qualora cambino le circostanze, la procedura di controllo applicabile ai sensi del presente regolamento può essere emendata. La Commissione può stabilire, previa consultazione con il paese destinatario e conformemente alla procedura ili cui all'articolo 18 della direttiva 75/442/CEE del Consiglio7, quale procedura debba applicarsi, cioè quella prevista per le normali operazioni commerciali, eventualmente con un sistema di licenze automatiche preventive di esportazione come previsto all'articolo 17, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 259/93, la procedura applicabile agli allegati 111 o IV dello slesso regolamento o la procedura di cui all'articolo 15 del regolamento (CEE) n. 259/93. Articolo 5 Le procedure di controllo istituite dal presente regolamento sono soggette a periodici riesami, il primo dei quali non oltre il 31 dicembre 1998. da parte della Commissione, tenendo conto dell'esperienza maturata. Qualora l'esito del riesame porti a concludere che ciò è opportuno, la Commissione, fatte salve le disposizioni dell'articolo 4, può presentare nuove proposte al Consiglio. La Commissione, conformemente alla procedura di cui all'articolo 18 della direttiva 75/442/CEE, riesamina e modifica il più rapidamente possibile e non oltre il 1" gennaio 1998 il presente regolamento al fine di allinearlo al regolamento (CEE) n. 259/93 come modificato dal regolamento (CE) n. 120/97, in particolare l'Allegato V del primo di questi due regolamenti. Articolo 6 Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla data della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in lutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Ealto a Bruxelles, (ili il. I. 19» cld 25. 7. 1975. pag. *9. ALLEGATO A Paesi e territori che hanno indicato alla Commissione che non desiderano ricevere spedizioni per il ricupero di alcuni tipi di rifìuti elencati nelP Allegato II (la lista "verde") del regolamento (CEE) n. 259/93 del Consiglio. Si riportano anche le categorie di rifìuti elencate nell'Allegato II contemplate. Le spedizioni verso i seguenti paesi e territori di queste categorie di rifìuti dovrebbero essere vietate. ANDORRA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II ARABIA SAUDITA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II BAHAMAS: BARBADOS: BELIZE: BENIN: BHUTAN: BOLIVIA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti d cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti d cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti d cui all'Allegato II BOTSWANA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II BURKINA FASO: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II CAPO VERDE: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II CIAD: CILE: COLOMBIA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II 1. Nella sezione GA ("Rifiuti di metalli e loro leghe sotto forma metallica, non dispersibile") a) i seguenti rifiuti e rottami di metalli non ferrosi e loro leghe: GA 120 G A 130 GA 140 GA 150 G A 160 G A 170 G A 180 ex GA 190 ex GA200ex GA210ex 7404 00 7503 00 7602 00 7802 00 7902 00 8002 00 810191 8102 91 8103 10 8104 20 Rifiuti e rottami di rame Rifiuti e rottami di nichel Rifiuti e rottami di alluminio Rifiuti e rottami di piombo Rifiuti e rottami di zinco Rifiuti e rottami di stagno Rifiuti e rottami di tungsteno Rifiuti e rottami di molibdeno Rifiuti e rottami di tantalio Rifiuti e rottami di magnesio -ì- GA 220 ex GA230ex GA 240 ex G A 250 ex G A 260 ex G A 270 ex G A 280 ex GA 290 ex GA 300 ex G A 310 ex GA 320 ex ex GA 330 GA 340 GA 350 GA 360 GA 370 GA 400 ex GA 410 ex GA 420 ex 8105 10 8106 00 8107 10 810810 8109 10 8110 00 8111 00 8112 11 8112 20 8112 30 8112 40 8112 91 2844 30 2804 50 2805 30 Rifiuti e rottami di cobalto Rifiuti e rottami di bismuto Rifiuti e rottami di cadmio Rifiuti e rottami di titanio Rifiuti e rottami di zirconio Rifiuti e rottami di antimonio Rifiuti e rottami di manganese Rifiuti e rottami di berillio Rifiuti e rottami di cromo Rifiuti e rottami di germànio Rifiuti e rottami di vanadio Rifiuti e rottami di: - Afnio - Indio - Niobio - Renio - Gallio Rifiuti e rottami di selenio Rifiuti e rottami di tellurio Rifiuti e rottami di terre rare 2. Nella sezione GB ("Rifiuti contenenti metalli derivati dalla fonderia, fusione e raffinazione di metalli"): GB 040 ex 2620 90 Scorie dai processi di lavorazione dei metalli preziosi e del rame per ulteriori raffinazioni 3. Nella sezione GC ("Altri rifiuti contenenti metalli"): GC 070 ex 2619 00 Scorie della fabbricazione di ferro e acciaio (compreso l'acciaio debolmente legato) eseluse le scorie specificamente prodotte per soddisfare i requisiti e le norme nazionali e i requisiti e le norme internazionali applicabili * * Questa rubrica prevede l'utilizzazione di tali scorie come fonte di biossido di titanio e vanadio. 4. Nella sezione GD ("Rifiuti provenienti da operazioni minerarie, sotto forma non dispersibile"): GD 040 ex 2529 30 Rifiuti di leucite, nefelina e rifiuti di nefelina sienite GD 050 ex 2529 21 Rifiuti di fluorspato ex 2529 22 5. Nella sezione GG ("Altri rifiuti contenenti principalmente costituenti inorganici che possono a loro volta contenere metalli o materie organiche"): • «• GG 030 ex 2621 Ceneri pesanti e scorie di ferro delle centrali elettriche a carbone GG040ex 2621 Ceneri volanti delle centrali elettriche a carbone GG 060 ex 2803 GG 080 ex 262100 Carbone attivo utilizzato, derivante dal trattamento dell'acqua potabile e dai processi dell'industria alimentare e dalla produzione di vitamine Scorie dalla produzione del rame, stabilizzazione chimica, aventi un alto contenuto di ferro (circa 20%) e lavorate in accordo con le specificazioni (quali DIN 4301 e DIN 8201), industriali principalmente per la costruzione ed applicazione abrasive GG 100 Calcare proveniente dalla produzione del calcio cianamidc (con un pH inferiore a 9) 6. Nella sezione GH ("Rifiuti di plastiche solide"): GH 013 ex 3915 30 GH 015 ex 3915 90 Rifiuti, trucioli e frammenti di plastiche di polimeri di cloruro di vinile Rifiuti, trucioli e frammenti di plastiche di resine o prodotti di condensazione, ad esempio: - resine urea formaldeide - resine fenoli formaldeidi - resine melanine formaldeidi - resine epossidiche - resine alchilichc - poliammidi 7. Nella sezione GJ ("Rifiuti tessili"): GJ 050 ex 5302 90 Rifiuti e stoppe (inclusi rifiuti filati e di catarzo) di canapa (Cannabis sativa L. ) 8. Nella sezione GK ("Oggetti solidi in caucciù"): GK020 4012 20 Pneumatici usati GK030ex 4017 00 Rifiuti e residui di caucciù indurito (es. : ebanite) 9. Nella sezione GO ("Altri rifiuti contenenti principalmente costituenti organici che possono a loro volta contenere metalli o materie inorganiche"): GO 040 GO 050 Rifiuti di film fotografici e rifiuti di film fotografici non contenenti argento Macchine fotografiche monouso senza batterie COMORE: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato COSTA RICA: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato DOMINICA: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato EGITTO: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato FIGI: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato GAMBIA: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato GHANA: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato GIBOUTI: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato GUYANA:- Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato KIRIBATI: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato KUWAIT: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato LIBANO: Tutti tipid fiuti di cui all'Allegato MALAWI: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato MALDIVE: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato MOLDOVIA: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato MONGOLIA: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato MOZAMBICO: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato MYANMAR: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato NICARAGUA: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato NIGER: Tutti tipid rifiuti di cui all'Allegato NIGERIA: Tutti tipi d fiuti di cui all'Allegato PAKISTAN: 1. Nella sezione GK ("Oggetti solidi in caucciù"): GK 020 401220 Pneumatici usati 2. Nella sezione GM ("Rifiuti derivati da industrie agroalimentari"): GM 070 ex 2307 Fecce di vino IP 3. Nella sezione GN ("Rifiuti derivati da operazioni di conciatura e dall'utilizzo del cuoio"): GN 010 ex 0502 00 Rifiuti di setole di maiale e di cinghiale e peli di tasso ed altre forme di peli PAPUA NUOVA GUINEA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II PERÙ: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II SAMOA OCCIDENTALI: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II SAO TOME E PRINCIPE: Tutti i tipi della sezione GM ("Rifiuti derivati da industrie agroalimentari") SENEGAL: SEICELLE: ST. LUCIA: ST VINCENT E GRENADINE: TAIWAN: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato li Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato il Nella sezione GA ("Rifiuti di metalli e loro leghe sotto forma metallica, non dispersibile") GA 090 720449 Altri rifiuti e rottami ferrosi TANZANIA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II TUVALU: UGANDA: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato li VANUATU: Tutti i tipi di rifiuti di cui all'Allegato II [\ ALLEGATO B Paesi e territori che non hanno ancora risposto alle comunicazioni della Commissione sulle spedizioni per il ricupero di alcuni tipi di rifìuti elencati nell'Allegato II del regolamento (CEE) n. 259/93 del Consiglio. Le spedizioni verso i seguenti paesi e territori di queste categorie di rifìuti dovrebbero essére effettuate nell'ambito della procedura di controllo applicabile ai rifìuti elencati nell'Allegato IV (la lista "rossa") del regolamento (CEE) n. 259/93. AFGHANISTAN ALGERIA ANGOLA ANTIGUA e BARBUDA ARMENIA AZERBAIGIAN BAHREIN BANGLADESH BRUNEI BURUNDI CAMBOGIA CAMERUN CONGO CONGO, REPUBBLICA DEMOCRATICA COSTA D'AVORIO ECUADOR EL SALVADOR ERITREA ETIOPIA GABON GUATEMALA GUINEA -il- GUINEA-BISSAU GUINEA EQUATORIALE HAITI HONDURAS KENYA KIRGHIZISTAN LAOS LESOTHO MALI MAROCCO MAURITANIA NAMIBIA NEPAL OMAN PANAMA QATAR REPUBBLICA CENTRAFRICANA REPUBBLICA DOMINICANA RUANDA ST. KITTS E NEVIS SIRIA SOLOMONE, ISOLE SUDAN SWAZILAND TAGIKISTAN TONGA TURKMENISTAN -13- UZBEKISTAN VATICANO, CITTÀ DEL VENEZUELA VIET NAM ZIMBABWE UV ISSN 0254-1505 COM(97) 685 def. DOCUMENTI IT 02 10 14 N. di catalogo : CB-CO-97-706-IT-C ISBN 92-78-29052- Ufficio delle pubblica/ioni ufficiali delle Comunità europee I ,-2()85 I -ussemburgo [5


title: Regolamento (CE) n. 201/98 della Commissione del 26 gennaio 1998 relativo alla classificazione di talune merci nella nomenclatura combinata

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
medical device
tariff nomenclature

text: 28. 1. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 21/3 REGOLAMENTO (CE) N. 201/98 DELLA COMMISSIONE del 26 gennaio 1998 relativo alla classificazione di talune merci nella nomenclatura combinata LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statisca ed alla tariffa doganale comune (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2509/97 della Commis- sione (2), in particolare l’articolo 9, considerando che, al fine di garantire l’applicazione uniforme della nomenclatura combinata allegata al rego- lamento citato, (cid:138) necessario adottare disposizioni relative alla classificazione delle merci di cui in allegato al presente regolamento; considerando che il regolamento (CEE) n. 2658/87 ha fissato le regole generali per l’interpretazione della nomenclatura combinata; che tali regole si applicano pure a qualsiasi nomenclatura che la riprenda anche in parte aggiungendovi eventualmente suddivisioni, e sia stabilita da regolamentazioni comunitarie specifiche per l’applicazione di misure tariffarie o d’altra natura nel quadro degli scambi di merci; considerando che, in applicazione di tali regole generali, le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante nell’allegato del presente regolamento debbono essere classificate nei corrispondenti codici NC indicati nella colonna 2, e precisamente in virt(cid:151) delle motivazioni indi- cate nella colonna 3; considerando che (cid:138) opportuno che le informazioni tarif- farie vincolanti, rilasciate dalle autorit(cid:133) doganali degli in materia di classificazione delle merci Stati membri nella nomenclatura doganale e che non sono conformi alla legislazione comunitaria stabilita dal presente regola- mento, possano continuare ad essere invocate dal titolare per un periodo di tre mesi, conformemente alle disposi- zioni dell’articolo 12, paragrafo 6 del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che isti- tuisce il codice doganale comunitario (3); considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato del codice doganale, sezione della nomenclatura tariffaria e statistica, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante in allegato devono essere classificate nella nomenclatura combinata nei corrispondenti codici NC indicati nella colonna 2 di detta tabella. Articolo 2 Le informazioni tariffarie vincolanti rilasciate dalle auto- rit(cid:133) doganali degli Stati membri che non sono conformi alla legislazione comunitaria stabilita dal presente regola- mento, possono continuare ad essere invocate conforme- mente alle disposizioni dell’articolo 12, paragrafo 6 del regolamento (CEE) n. 2913/92, per un periodo di tre mesi. Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il ventunesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta uffi- ciale delle Comunit(cid:133) europee. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 26 gennaio 1998. Per la Commissione Mario MONTI Membro della Commissione (1) GU L 256 del 7. 9. 1987, pag. 1. (2) GU L 345 del 16. 12. 1997, pag. 44. (3) GU L 302 del 19. 10. 1992, pag. 1. L 21/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 28. 1. 98 Designazione delle merci ALLEGATO Classificazione (codice NC) Motivazione (1) (2) (3) Foglio di politetrafluoroetilene micropo- roso, di forma rettangolare. Il prodotto si presenta in sacchetti sterili ed (cid:138) utilizzato nel corso di operazioni chirurgiche per riparare lesioni locali o separare organi che non devono aderite fra loro. Talvolta, deve essere ritagliato prima dell’uso 3921 19 90 La classificazione (cid:138) determinata dalle regole generali 1 e 6 per l’interpretazione della nomenclatura combinata, dalla nota 10 del capitolo 39 nonch(cid:130) dal testo dei codici NC 3921, 3921 19 e 3921 19 90