title: 98/384/EF: Kommissionens beslutning af 21. januar 1998 om Nederlandenes støtte til opførelse af en brintoveriltefabrik i Delfzijl (meddelt under nummer K(1998) 232) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Netherlands
State aid
chemical industry
control of State aid
redemption

text: L 171/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. januar 1998 om Nederlandenes støtte til opførelse af en brintoveriltefabrik i Delfzijl (meddelt under nummer K(1998) 232) (Kun den nederlandske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (98/384/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økono- miske Samarbejdsomr(cid:134)de, særlig artikel 62, stk. l, litra a), efter at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte artikler, og ud fra følgende betragtninger: sig ned i omr(cid:134)det. Som følge heraf accepterede de neder- landske myndigheder virksomhedens ansøgning og bevil- gede en støtte p(cid:134) 25 % af de støtteberettigede omkost- ninger. Støtten er ydet i henhold til ordningen »Besluit subsidies regionale investeringsprojecten (IPR)« (1), som er godkendt af Kommissionen. Den ydede støtte beløb sig til 28,75 mio. NLG. Den 18. september 1996 besluttede Kommissionen at indlede proceduren i traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til ovennævnte foranstaltninger. Den neder- landske regering blev underrettet om denne beslutning ved skrivelse af 3. oktober 1996 (2). Ved skrivelse af 31. oktober de nederlandske myndigheder Kommissionen om en udsættelse af fristen for fremsæt- telse af bemærkninger til den 15. januar 1997, hvilket blev accepteret. Kommissionen modtog disse bemærkninger den 27. januar 1997, og den 28. februar 1997 blev de fulgt op af supplerende oplysninger. 1996 bad I I forbindelse med en klage er Kommissionen blevet gjort opmærksom p(cid:134) opførelsen af en brintoveriltefabrik i Delfzijl i Nederlandene. Virksomheden FMC Industrial Chemicals (Netherlands) BV, i det følgende benævnt »FMC«, som er et dattersel- skab af den amerikanske virksomhed »FMC Corporation«, har ansøgt de nederlandske myndigheder om et tilskud til opførelse af en brintoveriltefabrik i Delfzijl i provinsen Groningen. Produktionen, som skulle kunne indledes i slutningen af 1995, var bestemt for Nordeuropa. Investe- ringen androg 115 mio. NLG og produktionskapaciteten 35 000 tons om (cid:134)ret. FMC’s projekt blev anset for at være af særdeles stor betydning for den økonomiske udvikling i provinsen Groningen, herunder især kommunen Delfzijl, som følge af den lokale økonomis vanskelige situation, og fordi det var første gang siden 1986, at en større virksomhed slog Den skrivelse, hvorved de nederlandske myndigheder blev underrettet om indledningen af proceduren, er offentliggjort ved meddelelse i De Europæiske Fællesska- bers Tidende (3). I anledning af denne meddelelse har fire virksomhedssammenslutninger, virksomheder herunder den koncern, som klageren tilhører, samt den støttemodtagende virksomhed fremsat bemærkninger over for Kommissionen. eller Den 2. juni 1997 holdt Kommissionens tjenestegrene og den støttemodtagende virksomhed et møde, hvor virk- somhedens advokat var til stede. Ved skrivelse af 16. juni 1997 tilsendte Kommissionen de nederlandske myndigheder reaktionerne fra tredjeparter og oversættelserne heraf til nederlandsk. Den 17. juli 1997 modtog Kommissionen myndighedernes bemærkninger hertil. (1) Beslutning af 27. december 1990 (statsstøttesag N 514/90 (cid:190) Nederlandene). (2) SG(96) D/8632. (3) EFT C 112 af 10. 4. 1997, s. 3. 17. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 171/37 Den støttemodtagende virksomheds r(cid:134)dgivere indsendte den 27. oktober og den 6. november 1997 supplerende oplysninger til Kommissionen. Endelig sendte den neder- landske regering den 4. november I997 yderligere oplys- ninger til Kommissionen om de miljømæssige aspekter af den støttemodtagende virksomheds investeringer. II Kommissionen har af nedenst(cid:134)ende grunde besluttet at indlede proceduren: (cid:190) Ifølge den klage, der har givet anledning til proce- i 1994, da de nederlandske duren, herskede der myndigheder afgav tilsagn om støtten til den støtte- modtagende virksomhed, en overkapacitet p(cid:134) brint- overiltemarkedet. Klageren undrede sig over, hvordan den p(cid:134)gældende virksomhed under disse omstændig- heder kunne modtage støtte til en investering i ny kapacitet. subsidies regionale (cid:190) Støtten til FMC overskrider den maksimale støttein- tensitet, som Kommissionen har godkendt i forbin- delse med »Besluit investe- ringsprojecten« (IPR). Skønt de nederlandske myndig- heder maksimalt kunne yde 20 % i bruttoinveste- ringsstøtte, har de ydet lidt mere end 25 % brutto. Endvidere har Kommissionen under den foreløbige undersøgelse konstateret, at støtten til FMC kunne opdeles i tre dele: det allerede nævnte tilskud, et efter- stillet l(cid:134)n og salg af en grund til en lavere pris end markedsværdien. Denne støtte beløb sig til i alt 29,88 mio. NLG. Der gøres opmærksom p(cid:134), at indledningen af proceduren udelukkende ang(cid:134)r den del af støtten, der ligger ud over det tilladte maksimum i henhold til IPR-ordningen (20 % brutto af de støtteberettigede omkostninger). III I forbindelse med proceduren har Nederlandene fremført følgende argumenter: (cid:190) Hvad ang(cid:134)r markedet for brintoverilte har de neder- landske myndigheder fremlagt en analyse, der er mere detaljeret, end den undersøgelse, de havde bestilt hos Chem Systems, som er en uafhængig konsulent i den kemiske sektor, og de andre oplysninger, som de havde indsendt til Kommissionen ved indledningen af proceduren. Af disse undersøgelser fremg(cid:134)r det, at der under hensyntagen til en effektiv udnyttelsesgrad p(cid:134) 90 % i forhold til den teoretiske udnyttelsesgrad forventes en næsten fuldstændig udnyttelse af den effektive kapa- citet i (cid:134)r 2000. En effektiv udnyttelsesgrad p(cid:134) 90 % anses i den p(cid:134)gældende sektor for det maksimale produktionsniveau, der med rimelighed kan forventes p(cid:134) længere sigt, navnlig ud fra miljømæssige hensyn. Ogs(cid:134) de oplysninger, klageren har fremlagt, tyder herp(cid:134), s(cid:134)fremt der tages hensyn til den effektive udnyttelsesgrad. P(cid:134) dette stadium m(cid:134) de f(cid:134) procent- points forskel mellem den effektive kapacitet og efter- spørgslen anses for nødvendige for at kunne klare markedssvingninger. Endvidere fremg(cid:134)r det af disse undersøgelser, at der i 1993 forventedes en vækst p(cid:134) markedet p(cid:134) 6,3 % om (cid:134)ret i perioden 1991-2000. Der var derfor tale om et marked i stærk vækst, hvilket betød, at ogs(cid:134) andre producenter samtidig med FMC meddelte, at de ville udvide deres kapacitet: Aussimont i 1993 og Oxysyn- th(cid:138)se, EKA og Kemira i 1995. (cid:190) Bruttoinvesteringerne l(cid:134) som forventet p(cid:134) 115 mio. NLG og er næsten gennemført fuldt ud. Ifølge IPR- ordningen kan der ikke ydes støtte til 2 mio. NLG heraf, idet støtten s(cid:134) ville beløbe sig til 28,25 mio. NLG. I forhold til en bruttoinvestering p(cid:134) 115 mio. NLG svarer dette til en støtteprocent p(cid:134) 24,57 %. NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij, herefter benævnt NOM, kunne yde et efterstillet l(cid:134)n p(cid:134) 12,5 mio. NLG til en rentesats p(cid:134) 5,92 %, først og frem- mest fordi FMC garanterede 100 % for l(cid:134)net. Som følge af Kommissionens betænkeligheder og mulig- heden for at opn(cid:134) en bedre rentesats hos en ikke- nederlandsk bank har FMC i øvrigt tilbagebetalt l(cid:134)net før tiden i marts 1997. i de seneste (cid:134)r. Med hensyn til salget af grunden konstaterer de nederlandske myndigheder endelig, at Kommissionen forkaster fortilfældet i beslutningen i sagen Fresenius AG, støtteforanstaltning C 36/92 (ex NN 108/92) (1), fordi det ikke skulle være bevist, at denne grund var til salg igennem lang tid, og at værdiforringelsen ikke skyldtes mangel p(cid:134) købere, men grundens anvendel- sesform(cid:134)l (I denne sag havde Kommissionen vurderet, at selv om den betalte pris var 10 % lavere end den af eksperterne ansl(cid:134)ede markedsværdi, havde den p(cid:134)gældende kommune gennem flere (cid:134)r forsøgt at sælge grunden direkte og gennem mellemmænd, men resultat. Kommissionen havde derfor konkluderet, at disse bestræbelser p(cid:134) at sælge grunden svarede til en (cid:134)ben og ubetinget procedure, og at den betalte pris derfor var i overensstemmelse med markedsværdien). uden De kompetente myndigheder har ligeledes bemærket, at grunden i løbet af 1980’erne og begyndelsen af 1990’erne er blevet tilbudt interesserede virksomheder til mindst kostprisen. Resultatet var, at ingen inve- storer har sl(cid:134)et sig ned i det p(cid:134)gældende omr(cid:134)de, navnlig p(cid:134) grund af prisen. Som følge af dette uhel- dige resultat blev det fastsætte prisen p(cid:134) grundlag af markedsværdien og ikke p(cid:134) grundlag af kostprisen. i 1992 besluttet at (1) EFT C 21 af 25. 1. 1994, s. 4. L 171/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 Selv om prisen blev fastsat til en gylden pr. kvadrat- meter eller endog mindre, var det kun FMC, der ønskede at købe. I øvrigt gjorde den nederlandske regering opmærksom p(cid:134), at belgiske og franske regioner har udbudt grunde til priser, der svarer til den pris, der blev forlangt af Delfzijl/Eeemshavens havneforvaltning. (cid:190) Ifølge de nederlandske myndigheder ligger FMC’s i nærheden af Vadehavet. Dette grund i Delfzijl fredet naturomr(cid:134)de. I omr(cid:134)de har særlig status af øvrigt er Vadehavet et naturreservat, jf. artikel 3 i R(cid:134)dets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1) og artikel 4 i R(cid:134)dets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2). Desuden anses omr(cid:134)det for et v(cid:134)domr(cid:134)de i henhold til Ramsar-trak- taten. De kompetente nederlandske myndigheder har fastsat strenge forskrifter, hvorefter der p(cid:134) det sted kun tillades økonomiske aktiviteter, i det omfang de ikke er til skade for omr(cid:134)dets status. »uforholdsmæssigt FMC har derfor truffet en række miljømæssige forholdsregler; en stor del af investeringerne, 62,92 mio. NLG, m(cid:134) anses for en investering af den type. Det m(cid:134) derfor fastsl(cid:134)s, i hvilket omfang de tidligere nævnte investeringer er store«. Denne opgave er blevet overdraget til en konsulent. Ifølge konsulenten betyder »uforholdsmæssigt stor«: højere end det minimumsniveau, der kræves i andre medlemsstater, under hensyntagen til fællesskabsdi- rektiverne. Om en investering er uforholdsmæssig stor, afgøres p(cid:134) grundlag af en sammenligning med de sædvanlige forholdsregler p(cid:134) miljøomr(cid:134)det og med et almindeligt anerkendt miljøbeskyttelsesniveau. Ved hjælp af de ansøgninger om godkendelse, som FMC har indgivet p(cid:134) grundlag af de forskellige lovfæ- stede miljøbeskyttelsesforanstaltninger, der gælder i Nederlandene (miljøbeskyttelseslovgivning, lov om forurening af overfladevand og forskellige kommunale og provinsielle tilladelser, der er givet p(cid:134) grundlag af disse love), er der konstateret en række investeringer og foranstaltninger, som tager sigte p(cid:134) miljøbeskyt- telse. Ud fra disse dokumenter har konsulenten udvalgt de foranstaltninger og initiativer, der udeluk- kende tog sigte p(cid:134) miljøbeskyttelse, og som ikke forekom »uforholdsmæssigt store«. Konsulenten har konstateret, at en række investe- ringer, som beløb sig til mellem (12 og 21 mio. NLG, helt eller delvist var »uforholdsmæssigt store«. Nogle af disse investeringer blev beskrevet som »lokalt ufor- holdsmæssigt store«, dvs. med hensyn til de foranstalt- ninger, der m(cid:134) træffes som følge af s(cid:134)rbarheden af det lokale miljø. Disse »lokalt uforholdsmæssigt store« (1) EFT L 103 af 25. 4. 1979, s. 1. (2) EFT L 206 af 22. 7. 1992, s. 7. investeringer ansl(cid:134)s til mellem 1,4 mio. og 2,65 mio. NLG. Efter den nederlandske regerings opfattelse m(cid:134) det godkendes, at der i en s(cid:134)dan situation ydes supple- rende støtte. IV Inden for rammerne af proceduren har Kommissionen modtaget fem reaktioner i alt, fra henholdsvis fire virk- somheder og en virksomhedssammenslutning i sektoren. Disse fra den koncern, som klageren tilhører, og bemærkningerne fra den støttemodtagende virksomhed. reaktioner omfatter bemærkningerne De fire førstnævnte parter har sendt Kommissionen oplysninger om perioden 1994-1996 samt overslag over perioden 1997-2000 ang(cid:134)ende efterspørgslen efter og produktionskapaciteten for brintoverilte. En gennemgang af disse tal, hvoraf nogle er fortrolige, viser, at efter- spørgslen i Europa er lavere end den installerede produk- tionskapacitet, selv n(cid:134)r den effektive kapacitet udnyttes (90 % af den teoretiske kapacitet, som anført af Chem Systems). Ifølge disse fire parter er udnyttelsesgraden følgende, idet det skal bemærkes, at der ikke er taget hensyn til eksporten (ca. 10 % af den europæiske efter- spørgsel): (%) 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 84,05 85,47 76,90 74,43 75,45 79,79 84,55 77,88 82,72 72,78 77,78 82,26 80,38 74,52 73,12 75,12 78,25 81,48 81,94 83,98 76,61 73,35 74,12 80,62 a) b) c) d) Bemærkningerne fra de interesserede parter kan sammen- fattes s(cid:134)ledes: (cid:190) Ifølge den koncern, som klageren tilhører, er forvent- ningerne for 1994, ifølge hvilke kapacitetsudvidelsen i flere (cid:134)r skulle være større end væksten i efter- spørgslen, hvorved der fortsat skulle best(cid:134) overkapa- citet, blevet bekræftet. (cid:190) Ifølge samme part, der baserer sig p(cid:134) erfaringerne fra de seneste (cid:134)r, ansl(cid:134)s den globale udnyttelsesgrad (der findes ingen anden i Vesteuropa), der skulle kunne opn(cid:134)s p(cid:134) lang sigt, til 95 %. Efterspørgslen m(cid:134) derfor sammenlignes med dette niveau. Ingen af de øvrige parter har taget forbehold over for den af Chem Systems beregnede udnyttelsesgrad p(cid:134) 90 %. 17. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 171/39 (cid:190) Stadig ifølge denne koncern skyldes stagnationen i væksten p(cid:134) brintoveriltemarkedet det forhold, at den udvikling, hvorved klor til blegning af cellulose blev erstattet af dette produkt, der er mindre skadeligt for miljøet, stort set har været afsluttet i Vesteuropa siden 1994, mens Vesteuropa tidligere støttede væksten specifikt. (cid:190) En anden part er af den opfattelse, at presset fra miljøaktivister for at f(cid:134) erstattet klor med brintoverilte var meget stort i begyndelsen af 1990’erne. Dette pres er taget betydeligt af i de seneste (cid:134)r. Efterspørgslen er langsommere, end størstedelen af s(cid:134)ledes producenterne havde forventet i begyndelsen af 1990’erne. steget (cid:190) Endnu en part har anmodet Kommissionen om at se nøje p(cid:134) investeringsomkostningerne for fabrikken i for at undersøge, om disse ikke er blevet Delfzijl forhøjet med FMC’s interne omkostninger. (cid:190) Endelig har en part gjort Kommissionen opmærksom p(cid:134), at andre virksomheder skulle have opført produkti- onsanlæg til brintoverilte i Tyskland. Det skulle dreje sig om Solvay, Aussimont og Oxysynth(cid:138)se. Inden for denne sektor g(cid:134)r der rygter om, at disse virksomheder skulle have modtaget støtte. V nævnt Som allerede tilsendt har Kommissionen sine bemærkninger ang(cid:134)ende indled- ningen af denne procedure. For s(cid:134) vidt som de adskiller sig fra de nederlandske myndigheders argumenter, kan FMC’s bemærkninger sammenfattes s(cid:134)ledes: FMC ogs(cid:134) af (cid:190) Hvad ang(cid:134)r salget af grunden p(cid:134)peger FMC, at det ikke ville have givet nogen særlig mening at indkalde tilbud, idet der i mange (cid:134)r ikke havde været interesse- rede købere. FMC mener, at den vurdering, der er foretaget Stichting Adviesbureau Onroerende Zaken, ikke kan tjene som reference. Dette bureau skulle anvendes i henhold til den aftale, der i 1988 blev indg(cid:134)et mellem de forskellige myndigheder, der berørtes af den finansielle omstrukturering af Delfzijls havneforvaltning. Virksomheden konkluderer heraf, at andre overvejelser end økonomiske overvejelser kan have haft indflydelse p(cid:134) fastsættelsen af en pris. (cid:190) FMC gør opmærksom p(cid:134), at det af NOM ydede l(cid:134)n er tilbagebetalt fuldt ud. I øvrigt forst(cid:134)r virksomheden ikke, hvordan dette l(cid:134)n kan betragtes som en støttefor- anstaltning efter traktatens artikel 92, stk. 1. Ifølge EF-Domstolens dom af 17. marts 1993 i de forenede sager C-72/91 og C-73/91, Sloman Neptune Schif- fahrts AG mod Bodo Ziesemer (1), er en offentlig foranstaltning kun en støtteforanstaltning, n(cid:134)r den omfatter en fordel, som udgør en supplerende byrde for staten eller for offentlige eller private organer, der er udpeget eller oprettet af staten. Eftersom den konto, som de penge, der blev udl(cid:134)nt til FMC, tidligere var indsat p(cid:134), gav NOM en lavere rente, end den der blev opkrævet over for FMC, var der ikke tale om en fordel finansieret med statsmidler i henhold til Domstolens definition. (cid:190) Hvad ang(cid:134)r den formodede overkapacitet p(cid:134) markedet for brintoverilte, skal der ifølge FMC tages hensyn til, at der gik atten m(cid:134)neder mellem beslutningen om at bygge en fabrik og indledningen af produktionen. Heraf følger, at en forventet stigning i efterspørgslen kun kan dækkes gennem en tilsvarende udvidelse af produktionen, som der m(cid:134) træffes beslutning om atten m(cid:134)neder tidligere. Der er derfor tale om en forventning, der idet efter- spørgslen i 1994 udgjorde 647 000 tons og den effek- tive produktionskapacitet i 1992 l(cid:134) p(cid:134) 646 000 tons (ifølge CEFIC-data anført ved indledningen af proce- duren (2)). let kan efterprøves, Da FMC i 1992 traf investeringsbeslutningen, forven- tede virksomheden for perioden 1992-1995 en stig- ning i efterspørgslen p(cid:134) over 10 % om (cid:134)ret. Endvidere bekræfter FMC (cid:190) og underbygger dette med tal (cid:190) at stagnationen i omsætningen mellem 1995 og 1996 hovedsagelig skyldtes den faldende efterspørgsel fra papirindustrien. Denne udvikling var uventet i betragtning af de historiske data og objektive faktorer, der p(cid:134)virker efterspørgslen. (cid:190) Andre virksomheder skulle ogs(cid:134) have modtaget inve- steringsstøtte til investeringer i Tyskland. (cid:190) Skulle Kommissionen erklære den af FMC modtagne støtte for uforenelig med fællesmarkedet, vil kravet om tilbagebetaling heraf være uberettiget og blive fremsat for sent. Et s(cid:134)dant krav om tilbagebetaling vil være i strid med beskyttelsen af FMC’s berettigede forventninger. Virksomheden ser faktisk ud til at have været meget omhyggelig med at holde sig ajour med de gældende støtteregler og sikre sig, at de var godkendt af Kommissionen. FMC hævder endvidere, at det først var i meddelelsen om indledningen af proceduren (3), at FMC fik kendskab til grænsen p(cid:134) 20 % brutto i forbindelse med IPR-ordningen. P(cid:134) baggrund af ovenst(cid:134)ende kunne FMC p(cid:134) grundlag af de oplysninger, som det r(cid:134)dede over p(cid:134) tidspunktet for investeringsbeslutningen, og p(cid:134) grundlag af den juridiske r(cid:134)dgivning, det havde f(cid:134)et, kun konkludere, at investeringsstøtten kunne godkendes i henhold til IPR-ordningen, og at Kommissionen (cid:134)benbart ikke havde »større sager«, med hensyn til hvilke de nederlandske myndigheder mener, at det er muligt at overskride de tilladte støttebeløb og -intensiteter. forbudt bestemmelserne ang(cid:134)ende (1) Sml. 1993, s. I-887. (2) EFT C 112 af 10. 4. 1997, s. 3. (3) EFT C 112 af 10. 4. 1997, s. 3. L 171/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 (cid:190) Da støtten blev ydet i 1994, og Kommissionen har haft kendskab hertil siden 1995, er der efter FMC’s mening g(cid:134)et meget lang tid inden den foreliggende endelige beslutning. P(cid:134) grundlag af EF-Domstolens dom af 24. november 1987 i sag 223/85, RSV mod Kommissionen (1), mener FMC, at den tid, det har taget Kommissionen at træffe en beslutning, er til hinder for at kræve støtten tilbagebetalt. (cid:190) Endelig har FMC’s r(cid:134)dgivere for nylig p(cid:134)peget, at Kommissionen i beslutning 97/542/EF (2) om afgifts- fritagelse for biobrændstoffer i Frankrig, statsstøttesag C 51/94 (cid:190) Frankrig havde fastsl(cid:134)et, at den p(cid:134)gæl- dende støtte var ulovlig og uforenelig med fællesmar- kedet, men alligevel besluttet ikke at anmode Frankrig om at kræve støtten tilbagebetalt. FMC mener, at samme argumenter gælder i virksomhedens tilfælde. VI Som Kommissionen ved indledningen af proceduren i denne sag gjorde FMC opmærksom p(cid:134), skal den ifølge juni 1992 i sag C-47/91, EF-Domstolens dom af 30. i forbindelse med nye Italien mod Kommissionen (3), tilfælde af støtte inden for rammerne af et program, som Kommissionen allerede har godkendt, udelukkende kontrollere, om bestemmelserne i det p(cid:134)gældende program er overholdt. S(cid:134)fremt disse betingelser er over- holdt, er det ikke nødvendigt at vurdere støttens forene- lighed. Hvis Kommissionen derimod konstaterer, at betingelserne i det p(cid:134)gældende program ikke er over- holdt, skal den foretage en dybtg(cid:134)ende undersøgelse af støttens forenelighed. Af nedenst(cid:134)ende grunde er Kommissionen af den opfat- telse, at betingelserne i »Besluit subsidies regionale Inve- steringsprojecten« (statsstøtteforanstaltning N 514/90 (cid:190) Nederlandene) i det aktuelle tilfælde ikke er overholdt. Der er derfor behov for en dybtg(cid:134)ende undersøgelse. Den nederlandske produktionskapacitet forøges gennem ibrugtagningen af FMC’s anlæg i Delfzijl fra 20 000 tons om (cid:134)ret til 55 000 tons. I 1994 blev mellem 30 % og 40 % af den europæiske brintoverilteproduktion (ifølge forskellige kilder) handlet mellem oplysninger medlemsstaterne. Nederlandenes andel af dette samlede tal svinger mellem 10 % og 15 %. Det følger heraf, at den støtte, der er ydet til FMC til fabrikken i Delfzijl, p(cid:134)virker samhandelen mellem medlemsstater negativt. fra Kommissionen beklager, at den nederlandske regering ikke har anmeldt disse foranstaltninger s(cid:134) betids, at den kunne udtale sig herom i overensstemmelse med trakta- (1) Sml. 1987, s. 4617. (2) EFT L 222 af 12. 8. 1997, s. 26. (3) Sml. 1992, s. I-4145. tens artikel 93, stk. 3. De p(cid:134)gældende foranstaltninger er ulovlige, fordi de er blevet gennemført af de nederlandske myndigheder, inden Kommissionen har kunnet udtale sig herom. Denne vigtige rejser Kommissionen m(cid:134) tage stilling til: sag tre spørgsm(cid:134)l, som A. Det m(cid:134) fastsl(cid:134)s, om der ikke allerede var overkapacitet p(cid:134) brintoveriltemarkedet i 1994, da de nederlandske myndigheder besluttede at yde støtten, samt i de efter- følgende (cid:134)r, s(cid:134)ledes som klageren i denne sag p(cid:134)st(cid:134)r. støtteintensitet, som Kommissionen B. Det m(cid:134) afgøres, hvordan overskridelsen af den maksi- male har godkendt i forbindelse med den regionale støtteord- ning for Delfzijl (IPR-ordningen), skal behandles. De nederlandske myndigheder kunne yde indtil 20 % bruttostøtte til investeringen, men har faktisk ydet lidt mere end 25 % brutto. C. I forbindelse med foreg(cid:134)ende punkt skal det under- søges, hvilken vægt der skal tillægges de nederlandske myndigheders p(cid:134)stand om, at FMC har foretaget bety- delige investeringer i miljøbeskyttelse. Endvidere m(cid:134) der tages stilling til den støttemodtagende s(cid:134)fremt virksomheds Kommissionen skulle erklære støtten for uforenelig, vil et krav om tilbagebetaling være uberettiget og for sent fremsat. bemærkninger om, at A. Brintoveriltemarkedet Kommissionen mener, at der ved undersøgelsen af situati- i onen p(cid:134) brintoveriltemarkedet og udviklingen heraf tidens løb m(cid:134) tages udgangspunkt i det tidspunkt, hvor det blev besluttet faktisk at foretage de p(cid:134)gældende inve- steringer. De oplysninger, som virksomheden r(cid:134)dede over p(cid:134) det tidspunkt, er af afgørende betydning ved besva- relsen af spørgsm(cid:134)let om, hvorvidt beslutningen om at foretage investeringen ikke skulle have været truffet. I forbindelse med denne procedure har de interesserede parter fremsendt statistiske oplysninger om markedssitua- tidligere (cid:134)r (til og med 1995 eller 1996 alt tionen i afhængig af tilfældet) samt skøn over den fremtidige udvikling. De oplysninger, som de fire interesserede parter har fremlagt for 1994-1996 har stærke ligheds- punkter. De giver dog ikke desto mindre ikke noget godt billede af det tidspunkt, hvor FMC traf beslutning om den p(cid:134)gældende investering. 17. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 171/41 Det samme gælder for de bemærkninger, som en af de interesserede parter, der i øvrigt er klagerens modersel- skab, fremsætter vedrørende sine forventninger i 1994, hvorefter den p(cid:134) det tidspunkt eksisterende overkapacitet ville gøre sig gældende i mange (cid:134)r, hvilket efterfølgende skulle have vist sig at være korrekt. Der er ikke en klar sammenhæng mellem selskabets erklæringer i dag og selskabets erklæringer fra 1994. I henhold til denne koncerns (cid:134)rsberetning 1994/1995, som de nederlandske var der myndigheder har konstant anføres længere fremme i beretningen, at der forventes en vækst p(cid:134) verdensmarkedet p(cid:134) 7-8 % pr. (cid:134)r. tilsendt Kommissionen, i brintoveriltesektoren. Det vækst Ifølge denne virksomhed skyldes stagnationen i væksten p(cid:134) brintoveriltemarkedet ogs(cid:134) det forhold, at den udvik- ling, hvorved klor til blegning af cellulose blev erstattet af brintoverilte, stort set har været afsluttet i Vesteuropa siden 1994. Det anføres imidlertid i ovennævnte (cid:134)rsberet- ning, at brintoverilte i stigende grad erstatter klorpro- dukter p(cid:134) flere omr(cid:134)der, f. eks. i tekstil- og papirindustrien. Desuden er en anden af de interesserede parter enig med FMC i, at presset fra miljøaktivister for at f(cid:134) klor erstattet med brintoverilte er aftaget i de senere (cid:134)r med det resultat, at efterspørgslen er steget langsommere, end stør- stedelen af producenterne havde forventet i begyndelsen af 1990’erne. Det bør erindres, at 42 % af den produce- rede brintoverilte i 1993 blev brugt til blegning af papir og tekstiler (1). Ifølge samme part forventede man i 1993, at efterspørgslen efter brintoverilte til blegning af papir og tekstil ville stige med henholdsvis 8,2 % og 2,6 % pr. (cid:134)r i perioden 1991-2000. Ved fastlæggelsen af, om der er tale om overkapacitet, skal der tages hensyn til perioden mellem det tidspunkt, hvor investeringsbeslutningen blev truffet, og det tidspunkt, hvor fabrikken faktisk p(cid:134)begyndte sin produktion. En investeringsbeslutning træffes altid p(cid:134) grundlag af forvent- ningerne p(cid:134) beslutningstidspunktet. FMC mener, at denne periode er p(cid:134) 18 m(cid:134)neder. P(cid:134) grundlag af de (cid:134)rlige tal, som Kommissionen har modtaget fra de interesserede parter, m(cid:134) den g(cid:134) ud fra en periode p(cid:134) to (cid:134)r. P(cid:134) grundlag af tabellerne, som er opstillet p(cid:134) basis af oplysninger fra de nederlandske myndigheder og blev forelagt, da proceduren blev indledt, m(cid:134) det konstateres, at den effektive kapacitet (90 % af den teoretiske kapa- citet) for (cid:134)ret »t« er lavere end den forventede efterspørgsel for (cid:134)ret t+2; denne forskel kan kun dækkes ind ved at forhøje den effektive kapacitetsudnyttelse til over 90 % grænsen eller ved at øge kapaciteten. Hvis samme analyse anvendes p(cid:134) de statistiske oplysninger, som tredjeparter har fremlagt under proceduren (cid:190) det skal i den forbin- delse erindres, at disse oplysninger giver et reelt billede af fortiden og ikke indeholder forventninger om fremtiden (cid:190) m(cid:134) det konstateres, at efterspørgslen i 1996 udgjorde mellem 90 % og 100 % af den faktisk installerede kapa- citet i 1994. Endelig m(cid:134) Kommissionen p(cid:134) baggrund af alle de oplys- ninger, den har modtaget, konstatere, at FMC langt fra var den eneste virksomhed, der øgede sin kapacitet i første halvdel af 1990’erne. Flere konkurrenter etablerede nye produktionsanlæg, ofte med en større kapacitet end virk- somheden i Delfzijl p(cid:134) trods af, at der i den periode var overkapacitet p(cid:134) markedet. For perioden 1994-1996 udgjorde den annoncerede kapa- citetsforøgelse i alt 245 000 tons, hvoraf FMC udeluk- kende tegnede sig for 35 000 tons (2). P(cid:134) baggrund heraf mener Kommissionen, at FMC p(cid:134) det tidspunkt, hvor virksomheden besluttede at øge sin kapa- ligesom mange af dens konkurrenter, kunne citet, forvente en vækst p(cid:134) markedet p(cid:134) ca. 7 % om (cid:134)ret, selv om det ikke kan udelukkes, at der var overkapacitet p(cid:134) brintoveriltemarkedet i 1994 (udelukkende oplysninger om tiden før 1994 ville muliggøre en mere præcis vurde- ring). Konkurrenterne bekræfter i øvrigt, at de fleste producenter ikke havde kunnet forudsige den stagnation, der senere indtr(cid:134)dte p(cid:134) markedet. Væksten p(cid:134) markedet var s(cid:134)ledes tilstrækkelig stor til at f(cid:134) virksomhederne til at foretage nye investeringer. I perioden 1993-1995 annon- cerede forskellige andre virksomheder tilsvarende investe- ringer (i det tidligere DDR og i Skandinavien). Under disse omstændigheder var FMC’s beslutning om at bygge en fabrik i Delfzijl ikke usædvanlig. I modsætning til forskellige andre konkurrenter modtog FMC dog støtte hertil. Nogle af de interesserede parter mener derfor, at Kommissionen burde anfægte hele det støttebeløb, som FMC har modtaget. Den støtte, som andre brintoverilte- producenter skulle have modtaget p(cid:134) nogenlunde samme tidspunkt som FMC, er genstand for en særskilt undersø- gelse i Kommissionen. Desuden har de nederlandske myndigheder bekræftet, at de udelukkende yder støtte, hvis ansøgeren opfylder de kriterier, som de relevante forskrifter fastsætter for støtte- berettigede omkostninger. Støtten udbetales først, n(cid:134)r omkostningerne revisorer. Kommissionen agter derfor ikke at foretage en nærmere undersøgelse af dette aspekt. kontrolleret er af (1) Kilde: Chem. myndigheder. Systems; oplysninger fra de nederlandske (2) Kilde: Chem. myndigheder. Systems; oplysninger fra de nederlandske L 171/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 B. Overskridelse af den maksimale støtteintensitet Der er ydet tre former for støtte til FMC: et direkte tilskud, et efterstillet l(cid:134)n og salg af en grund, til en pris, der tilsyneladende ligger under markedsværdien. 1) Med hensyn til tilskuddet kan Kommissionen ikke tilslutte sig de nederlandske myndigheders standpunkt, hvorefter støtteintensiteten skal beregnes p(cid:134) grundlag af de samlede investeringer, selv om de støtteberetti- gede omkostninger er lavere end den samlede investe- ring. »større Ifølge de nederlandske myndigheder foreligger der en misforst(cid:134)else med hensyn til den maksimale støttein- tensitet i forbindelse med IPR-ordningen, som blev godkendt den 27. december 1990 af Kommissionen (statsstøtteforanstaltning N 514/90 (cid:190) Nederlandene). I henhold til ordningen kan der ydes støtte med en maksimal intensitet p(cid:134) 20 % af de støtteberettigede omkostninger, der maksimalt kan udgøre 18 mio. NLG. Denne ordning gælder i normale sager. I de støtteberettigede sager«, hvor de s(cid:134)kaldte omkostninger overstiger det loft p(cid:134) 18 mio. NLG, der er fastsat i ordningen, kan den ansvarlige minister yde en støtte, der overstiger loftet i ordningen (20 % af 18 mio. NLG) (ifølge artikel 5, stk. 2, i »Subsidieregeling regionale investeringsprojecten 1991« kan ministeren beslutte at yde en støtte, der overstiger det maksi- mumsbeløb, der er fastsat i stk. 1, hvis omkostningerne ved et projekt i henhold til stk. 1, litra a) eller b), i samme artikel udgør mere end 18 mio. NLG og det p(cid:134)gældende projekt er af særlig betydning for udvik- lingen af en regional økonomi). De nederlandske myndigheder mener, at ministeren kunne yde et tilskud, der var højere b(cid:134)de med hensyn til beløbsstør- relsen og intensiteten. Det var derfor i overensstem- melse med ordningen at yde et tilskud p(cid:134) 20 % netto til FMC. Kommissionen er ikke enig i denne opfattelse, idet det i ordningen ikke fastsættes, at den maksimale støttein- tensitet kan overskrides i s(cid:134)kaldte »større sager«. Det er alene støttebeløbet, der kan overskride det loft, der er fastsat for normale sager. Da de nederlandske myndig- heder anmeldte IPR-ordningen, oplyste de intetsteds, at de ville fastsætte en særlig støtteintensitet for »større sager«. I beslutningen om støtteforanstaltning N 514/ 90 (cid:190) Nederlandene fastsættes der desuden en maksimal støtteintensitet p(cid:134) 20 % brutto. Den neder- landske regering har ikke anfægtet denne beslutning, før FMC-sagen opstod. Der m(cid:134) derfor tages udgangs- punkt i denne intensitet. Det faktiske tilskud beløber sig imidlertid til 25 % brutto. 2) Kommissionen tager til efterretning, at FMC har tilba- gebetalt hele l(cid:134)net fra NOM før tiden og optaget et andet l(cid:134)n i en udenlandsk bank p(cid:134) gunstigere vilk(cid:134)r. Ifølge b(cid:134)de den støttemodtagende virksomhed og de nederlandske myndigheder udgør l(cid:134)net fra NOM ikke støtte, da NOM handlede ud fra rent kommercielle overvejelser. NOM kunne nemlig yde dette efterstil- lede l(cid:134)n p(cid:134) 12,5 mio. NLG til en rentesats p(cid:134) 5,92 %, fordi FMC stillede en garanti p(cid:134) 100 % for l(cid:134)net. Da den konto, som de penge, der blev udl(cid:134)nt til FMC, tidligere var indsat p(cid:134), gav NOM en lavere rente, end den, NOM afkrævede FMC, er der ikke tale om en fordel finansieret med statsmidler efter EF-Domstolens dom af 17. marts 1993 (1), som den støttemodtagende virksomhed p(cid:134)ber(cid:134)ber sig. Endelig udgjorde den refe- rencesats, som Kommissionen anvendte til beregning regionalstøtte i 1994, 6,27 %, hvilket giver en af forskel p(cid:134) 35 basispoint i forhold til den sats, der blev afkrævet FMC. Denne referencesats omfatter en risiko- præmie, der for Nederlandene er beregnet til 75 basis- point, og repræsenterer den risiko, der er forbundet med en gennemsnitsdebitor. Da FMC garanterede hele l(cid:134)nebeløbet, og NOM selv under disse omstændig- heder beregnede FMC en risikopræmie p(cid:134) 40 basis- point m(cid:134) det konkluderes, at det p(cid:134)gældende l(cid:134)n ikke udgør statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. 3) Med hensyn til salget af byggegrunden mener den nederlandske regering af de grunde, der er anført i afsnit III, at dette salg ikke udgør statsstøtte efter trak- tatens artikel 92, stk. 1. Det forhold, at der i meget lang tid ikke kunne findes nogen køber til grunden, viser efter regeringens opfattelse tilstrækkelig tydeligt, at den pris, FMC betalte, svarer til markedsværdien. Som Kommissionen fastslog ved indledningen af proceduren, mener den generelt, at værdien af en grund, som de offentlige myndigheder sætter til salg, kan fastlægges mest præcist ved en (cid:134)ben og ubetinget udbudsprocedure. Under en s(cid:134)dan procedure kan potentielle købere afgive bud, hvoraf det højeste vælges. En s(cid:134)dan procedure beviser samtidig, at sælgeren har gjort sit bedste for at opn(cid:134) de bedste markedsbetingelser. Der henvises i den forbindelse til Kommissionens beslutning i Fresenius AG-sagen (2). (1) Sml. 1993, s. I-887. (2) EFT C 21 af 25. 1. 1994, s. 4. 17. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 171/43 Hvis myndighederne ikke anvender denne procedure, bør markedsprisen p(cid:134) en grund efter Kommissionens opfattelse fastlægges af uafhængige vurderingsmænd p(cid:134) grundlag af de almindeligt anerkendte metoder, som især baseres p(cid:134) det seneste salg af tilsvarende grunde. Disse kriterier er for nylig blevet fastsl(cid:134)et i Kommis- sionens meddelelse om statsstøtteelementer i forbin- delse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (1). Kommissionen deler ikke virksomhedens skeptiske holdning med hensyn til det r(cid:134)dgivningsbureau, der vurderede den p(cid:134)gældende grund i marts 1994. Den vurderingsrapport, der var vedlagt de nederlandske myndigheders skrivelse af 9. januar 1997, er tilstræk- kelig detaljeret og tager ved den endelige vurdering hensyn til en lang række faktorer (geografisk belig- genhed, adgang til vandveje og jernbaner, grundens tilstand samt tidligere vurderinger). Der indg(cid:134)r udeluk- kende økonomiske overvejelser i rapporten, m(cid:134)ske bortset fra bemærkningen om, at staten lægger stor vægt p(cid:134), at skødet færdiggøres med henblik p(cid:134) over- dragelse af ejendomsretten og etablering af virksom- heden p(cid:134) grunden. Ikke desto mindre ansatte vurde- til 10 NLG pr. m2, ringsmanden grundens værdi medens havneforvaltningen solgte den for en tiendedel af denne pris. Da vurderingsmanden har anført, at hans firma selv vurderede grunden i 1987, og tilføjer, at parcellerne ved anden vurdering i 1994 i mellemtiden (1993) havde udgjort en del af et slamdeponeringsomr(cid:134)de, der nu var blevet renset og kunne anvendes som industri- grund, mener Kommissionen, at vurderingsmanden ved vurderingen har taget højde for alle relevante faktorer. Det er i den forbindelse vigtigt at bemærke, at virksomheden ganske vist har givet udtryk for forskel- lige indvendinger, men at den samtidig erkender, at vurderingen m(cid:134)ske at anvende grunden til erhvervsform(cid:134)l. afspejler muligheden for Kommissionen mener derfor, at markedsprisen for grunden som industrigrund p(cid:134) det tidspunkt, hvor FMC købte den, udgjorde 10 NLG pr. m2 som fastsat af vurderingsmanden, der i sin rapport klart anfører, at grunden kan anvendes til dette form(cid:134)l, og at grunden ikke er behæftet med servitutter eller andre forplig- telser, der kunne reducere dens værdi. Ved vurderingen af, om der er tale om støtte, m(cid:134) der derfor tages udgangspunkt i denne pris. Kommissionen noterer at de nederlandske myndigheder forgæves har forsøgt at sælge grunden i 1980’erne og i begyndelsen af 1990’erne. Den mener sig, at fortilfældet i Fresenius-beslutningen (2) derfor, finder anvendelse p(cid:134) denne sag, og at vurderingsprisen kan reduceres med 10 %, da ingen anden har vist interesse for grunden. Dette bekræftes i Kommissio- nens meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med og bygninger, der finder anvendelse siden 1996. Der er dog den forskel, at markedsprisen i henhold til denne meddelelse kan reduceres med 5 %, hvis de offentlige myndigheder forgæves har forsøgt at sælge grunden. offentlige myndigheders jord salg af at efter IPR-ordningen, beløber Med udgangspunkt i grundens areal (10,5 ha) og den pris, som Kommissionen mener er forenelig med markedsforholdene, n(cid:134)r der tages højde for de neder- landske myndigheders bestræbelser p(cid:134) sælge grunden (9 NLG pr. m2), skulle FMC have betalt i alt 945 000 NLG for grunden. Statsstøtteelementet udgør s(cid:134)ledes 840 000 NLG. Dette bringer den samlede støtte til FMC op p(cid:134) 29,09 mio. NLG (28,25 mio. NLG + 840 000 NLG). Da de omkostninger, der er støtte- berettigede til 113,945 mio. NLG (113 mio. + den korrigerede grundværdi), udgør støtteintensiteten 25,52 % brutto. Dette giver et støttebeløb p(cid:134) 6,3 mio. NLG. I betragt- ning af den stilling, som Nederlandene indtager i den EF-interne samhandel med brintoverilte, p(cid:134)virker denne støtte samhandelen negativt. Da støtten blev ydet, uden at det loft, der er fastsat i den relevante regionalstøtteordning, blev respekteret, m(cid:134) det konsta- teres, at den fordrejer eller fordreje konkurrencen, idet den reducerer investeringsomkost- ningerne, der udgør en byrde, som normalt skal bæres af virksomheden. Støtten falder derfor ind under EF- traktatens artikel 92, stk. 1, og den kan ikke nyde godt af nogen af undtagelserne fra denne bestemmelse. truer med at sig Støtten blev ogs(cid:134) ydet p(cid:134) grund af de problemer og ulemper, der gør sig gældende i Delfzijl-omr(cid:134)det, samt de positive virkninger, som projektet forventedes at give. Der er imidlertid allerede taget hensyn til disse overvejelser i forbindelse med den relevante regionale støtteordning og det godkendte støtteloft, der er baseret p(cid:134) objektive kriterier (arbejdsløshedstal, BNP pr. indbygger osv. ). Selv om det p(cid:134)gældende beløb er lille, udgør overskridelsen af den godkendte regionale støtteintensitet et principielt problem. Kommissionen kan vanskeligt godkende overskridelsen af det støtte- loft, der er i ordningen, uden at berøve ordningen sit indhold og skabe et meget farligt fortil- fælde, der vil blive p(cid:134)ber(cid:134)bt systematisk i tilsvarende tilfælde i fremtiden. fastsat (1) EFT C 209 af 10. 7. 1997, s. 3. (2) EFT C 21 af 25. 1. 1994, s. 4. L 171/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 C. Miljøinvesteringerne Selv om Kommissionen ikke kan acceptere, at den maksi- male støtteintensitet overskrides, n(cid:134)r der udelukkende er tale om investeringsstøtte, ville en s(cid:134)dan overskridelse meget vel kunne godkendes, hvis de nederlandske myndigheder yder forskellige former for støtte til forskel- lige typer støtteberettigede omkostninger (f. eks. regional investeringsstøtte og miljøstøtte), som sammenlagt over- stiger den maksimale regionalstøtte. Kommissionen bekræftede ved indledningen af proce- duren, at den ville undersøge, om FMC kom i betragtning til støtte efter fællesskabsrammebestemmelserne for stats- støtte til miljøbeskyttelse (1). intensitet for Som retfærdiggørelse af overskridelsen af det regionale støtteloft har de nederlandske myndigheder hele tiden anført, at en stor del af investeringerne har karakter af miljøforanstaltninger (63 mio. NLG af 115 mio. NLG). Følgende anføres i rammebestemmelsernes punkt 3. 2. B: retligt »Støtte til investeringer, der gør det muligt at opn(cid:134) betydeligt højere grader af miljøbeskyttelse end de fastsatte forpligtende miljøstandarder, kan godkendes for indtil 30 % brutto af de støtteberetti- gede omkostninger. Det faktiske niveau for støtten til at g(cid:134) videre, end de fastsatte standarder p(cid:134)kræver, skal st(cid:134) i forhold til den opn(cid:134)ede forbedring af miljøet og til den til opn(cid:134)else af forbedringen nødvendige inve- stering (. ). Hvis der findes b(cid:134)de fællesskabs- og nati- onale standarder for (cid:130)n og samme type gene eller forurening, anvendes den ved vurderingen ifølge denne bestemmelse strengeste standard. « I dette tilfælde st(cid:134)r det fast, at det omr(cid:134)de, hvori FMC er etableret, er et naturomr(cid:134)de, der er beskyttet b(cid:134)de efter EF-direktiver og national lovgivning. Den nederlandske regering bekræfter i øvrigt, at FMC har m(cid:134)ttet ansøge om en række godkendelser fra forskellige myndigheder for at kunne bygge fabrikken i Delfzijl. Det kan heraf udledes, at der for omr(cid:134)det er fastsat obligatoriske miljøstandarder, der i betragtning af omr(cid:134)dets særlige karakter er særligt strenge. For at vise at FMC har gjort sig store anstrengelser p(cid:134) miljøomr(cid:134)det, har de nederlandske myndigheder for nylig tilsendt Kommissionen en rapport, der beskriver hvilken del af investeringerne, der kan betragtes som »uforholds- mæssigt store« i forhold til det i de øvrige medlemsstater gældende niveau. Med henblik p(cid:134) at m(cid:134)le de »uforholds- mæssigt store« anstrengelser i Delfzijl anvendes et FMC- anlæg i Spanien som m(cid:134)lestok. Denne sammenligning udviste et investeringsbeløb p(cid:134) mellem 12 mio. NLG og 21 mio. NLG. Desuden anfører de nederlandske myndig- heder, at nogle af disse investeringer (mellem 1,4 mio. NLG og 2,65 mio. NLG) er »lokalt uforholdsmæssigt store«, hvilket betyder, at virksomheden m(cid:134)tte foretage disse investeringer for at tilpasse sig de lokale forhold (et beskyttet og s(cid:134)rbart omr(cid:134)de). Kommissionen m(cid:134) konstatere, at de nederlandske myndigheder ikke er i stand til at angive et præcist beløb for FMC’s »ekstra« investeringer. Kommissionen spørger derfor sig selv, hvilke tal den skal tage udgangspunkt i for at kunne vurdere, om disse miljørelaterede støtteforan- staltninger er forenelige med traktaten. Desuden vedrører en stor del af de relevante beløb sikkerhedsforanstalt- ninger og foranstaltninger til forebyggelse af ulykker, som Kommissionen i en for nylig afsluttet statsstøttesag, (C 6/96 (cid:190) Hoffmann La Roche mod Østrig) (2), fandt var i virksomhedens egen interesse (virksomheden er objektivt ansvarlig i tilfælde af driftsforstyrrelser) og derfor ikke kunne komme i betragtning ved tildeling af støtte. De nederlandske myndigheder har p(cid:134) ingen m(cid:134)de p(cid:134)vist, at FMC er g(cid:134)et længere end foreskrevet i den neder- landske miljølovgivning, eller at denne ekstra indsats er af væsentlig betydning. De har heller ikke p(cid:134)vist, at støtten st(cid:134)r i et rimeligt forhold til investeringen eller den ekstra indsats. Det at Kommissionen udelukkende tillader den i rammebestem- melserne anførte støtte p(cid:134) 30 % af de støtteberettigede omkostninger i tilfælde, hvor foranstaltningerne g(cid:134)r bety- deligt videre end de retligt forpligtende miljøstandarder. den forbindelse tilføjes, skal i ikke tilladt Ifølge rammebestemmelserne er det at godkende støtte til investeringer, der g(cid:134)r videre end de i andre medlemsstater gældende standarder, men udeluk- kende til investeringer, der g(cid:134)r videre end de retligt forpligtende miljøstandarder i den p(cid:134)gældende medlems- stat. Kommissionen mener derfor, at de investeringer, som FMC af miljøhensyn har foretaget i grunden, ikke opfylder betingelserne for at modtage støtte ifølge oven- rammebestemmelser. Overskridelsen af det nævnte gældende regionale støtteloft kan derfor ikke retfærdig- gøres med disse miljøovervejelser. VII Konklusionen er, at det støttebeløb p(cid:134) 6,3 mio. NLG, hvormed det regionale støtteloft i IPR-ordningen over- skrides, m(cid:134) betragtes som ulovligt og uforeneligt med fællesmarkedet. (1) EFT C 72 af 10. 3. 1994, s. 3. (2) EFT L 103 af 3. 4. 1998, s. 28. 17. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 171/45 Hvis en støtte er uforenelig med fællesmarkedet, skal Kommissionen i henhold til traktatens artikel 93, stk. 2, anmode den p(cid:134)gældende medlemsstat om at kræve den ulovlige støtte tilbagebetalt af den virksomhed, der har modtaget beløbet, hvilket EF-Domstolen har stadfæstet i sine domme af henholdsvis 12. juli 1973 i sag 70/72 (1) af 14. februar 1987 i sag 310/85 og af 20. september 1996 i sag C 5/89 (2). ning, hvorefter denne medlemsstat skal søge støtten tilbage. For dersom dette blev anerkendt, ville bestem- melserne i traktatens artikel 92 og 93 ikke kunne virke efter hensigten, idet de nationale myndigheder i deres egen ulovlige adfærd med udgangspunkt kunne ophæve den effektive gennemførelse af de beslutninger, Kommissionen har truffet i medfør af disse traktatbestemmelser«. I den forbindelse har FMC’s advokater anført, at det (cid:190) hvis Kommissionen finder, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet og skal tilbagebetales (cid:190) ikke blot ville være i strid med princippet om beskyttelse af berettigede forventninger at kræve beløbet tilbagebetalt, men at kravet ogs(cid:134) ville være for sent fremsat. EF-Domstolen anfører følgende i sin dom i sag C 5/89: at den kontrol, »Det m(cid:134) dog fremhæves, som Kommissionen i medfør af traktatens artikel 93 fører med statsstøtte, har sit grundlag i ufravigelige prin- cipper, hvorfor der hos støttemodtagerne principielt ikke kan best(cid:134) en berettiget forventning om, at den støtte, de har modtaget, er lovlig, medmindre den er blevet ydet under iagttagelse af de i nævnte traktatbe- stemmelse fastlagte procedure. En p(cid:134)passelig erhvervs- drivende m(cid:134) nemlig normalt være i stand til at forvisse sig om, at denne procedure er blevet fulgt. I den forbindelse bemærkes, at Kommissionen i en i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggjort meddelelse (EFT 1983, C 318, s. 3) har underrettet de potentielle modtagere af statsstøtte om, at retten til støttebeløb, som m(cid:134)tte blive ydet dem ulovligt, i givet fald vil blive anfægtet og støtten eventuelt krævet tilbagebetalt. Det kan ganske vist ikke udelukkes, at en virksomhed, der har modtaget en ulovlig støtte, muligt vil kunne henvise til ekstraordinære omstændigheder, der hos skabe en berettiget den retmæssigt har kunnet forventning om, at denne støtte var lovlig og p(cid:134) grundlag heraf undg(cid:134) tilbagebetaling. Det tilkommer i et s(cid:134)dant tilfælde den nationale ret, der eventuelt har f(cid:134)et sagen forelagt, eventuelt efter at have anmodet Domstolen om en præjudiciel fortolkning, at afgøre sagen p(cid:134) baggrund heraf. Det skal i forbindelse med det foreg(cid:134)ende bemærkes, at FMC ifølge virksomhedens egne bemærkninger havde en berettiget forventning om, at støtten var forenelig med fællesmarkedet, idet virksomheden havde informeret sig meget grundig om, hvorvidt støtteordningen fandt anven- delse og var godkendt af Kommissionen. Under mødet med Kommissionens tjenestegrene underbyggede FMC dette argument og erklærede, at virksomheden havde f(cid:134)et garantier af de nederlandske myndigheder om, at støtten var omfattet af Kommissionens godkendelse. Det er p(cid:134) intet tidspunkt under den nuværende procedure blevet præciseret eller bevist, hvilke henvendelser FMC har rettet til myndighederne. FMC henviser desuden til punkt 330 i 20. beretning om konkurrencepolitikken fra 1991, hvor det dog klart anføres, at Kommissionen ikke har gjort indsigelse mod en investeringsstøtte p(cid:134) 20 % brutto for »regionalpro- grammerne i Nederlandene«. Der henvises i denne beret- ning ikke til »større sager«, idet ordningen ikke fastsætter en særlig støtteintensitet for s(cid:134)danne. Det skal tilføjes, at FMC p(cid:134) intet tidspunkt har bevist, at selskabets »berettigede forventning« kan tilskrives en eller anden handling fra Kommissionens side. Det kan i s(cid:134) henseende anføres, at FMC ikke bad og ikke p(cid:134)st(cid:134)r at have bedt Kommissionen om en kopi af beslutningen af 12. december 1990 om den p(cid:134)gældende støtteordning, da virksomheden modtog støtten. Denne anmodning blev først fremsat over for Kommissionen, da støtten var blevet ydet, egentlig først da Kommissionen havde besluttet at indlede proceduren i henhold til artikel 93, stk. 2. Det er klart, at ovennævnte beslutning om at indlede proceduren p(cid:134) grund af sin karakter p(cid:134) ingen m(cid:134)de kan begrunde en »berettiget forventning« om, at den p(cid:134)gæl- dende støtte er forenelig med fællesmarkedet. Derimod kan en medlemsstat, hvis myndigheder har ydet støtte i strid med de i artikel 93 fastlagte proce- dureregler, ikke p(cid:134)ber(cid:134)be sig støttemodtagerens beret- tigede forventning, og dermed unddrage sig sin forpligtelse til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre en kommissionsbeslut- (1) Sml. 1973, s. 813. (2) Sml. 1987, s. 901, henholdsvis Sml. 1990, s. I-3437. Med hensyn til p(cid:134)standen om, at Kommissionens ende- lige beslutning ville blive truffet for sent, er det tilstræk- keligt for det første at erindre om tidsforløbet for de foranstaltninger, som Kommissionen traf efter at have modtaget klagen (tidsforløbet er anført i beslutningen om at indlede procedure), og p(cid:134) den anden side gøre opmærksom p(cid:134), at Kommissionen blandt andet m(cid:134)tte basere sin vurdering p(cid:134) situationen p(cid:134) brintoveriltemar- L 171/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 6. 98 kedet, hvorfor det var nødvendigt at høre andre parter under proceduren. Det skal i øvrigt anføres, at de seneste oplysninger om »uforholdsmæssigt store« og »lokalt ufor- holdsmæssigt tilgik store« miljøinvesteringer Kommissionen den 4. november 1997. Kommissionen kunne s(cid:134)ledes først træffe en afgørelse efter at have modtaget alle nødvendige oplysninger, for derved i fuldt omfang at kunne sikre den p(cid:134)gældende medlemsstats ret til at forsvare sig under proceduren. først Det er derfor Kommissionens konklusion, at de argu- menter, som FMC har fremført, ikke giver Kommissionen anledning til at se bort fra en tilbagebetaling af den uforenelige støtte (cid:190) VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Den støtte p(cid:134) 6,3 mio. NLG, som Nederlandene ydede virksomheden FMC Industrial Chemicals (Netherlands) BV, ud over det i den af støtteloft, der er Kommissionen støtteordning »Besluit subsidies regionale Investeringsprojecten« (IPR), er ulovlig, da den blev ydet, inden Kommissionen havde fremsat sine bemærkninger hertil i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 3. godkendte regionale fastsat Støtten er desuden uforenelig med fællesmarkedet, jf. EF- traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og kan ikke nyde godt af nogen af undtagelserne i EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, og EØS-aftalens artikel 61, stk. 2 og 3. Artikel 2 Nederlandene træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik p(cid:134) at kræve den i artikel omhandlede ulovlige støtte tilbagebetalt. Tilbagebetalingen skal ske i overens- stemmelse med de i nederlandsk ret gældende procedurer og bestemmelser, ider der beregnes renter fra det tids- punkt, hvor støtten blev udbetalt, til det tidspunkt, hvor den faktisk tilbagebetales, med en rentesats svarende til den referencesats, der p(cid:134) tilbagebetalingsdagen anvendes til beregning af nettosubventionsækvivalenten for regio- nalstøtte i Nederlandene. Artikel 3 Senest to m(cid:134)neder efter meddelelsen af denne beslutning meddeler Nederlandene Kommissionen de foranstalt- ninger, Nederlandene har for at efterkomme beslutningen. truffet Artikel 4 Denne beslutning er rettet til Kongeriget Nederlandene. Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen de anvender advokater argumenter, FMC’s som Kommissionen har anført for ikke at kræve støtten tilba- gebetalt i statsstøttesagen C 51/94 (cid:190) Frankrig (støtte til anmoder biobrændstof) (1), produktion Kommissionen om at følge dette fortilfælde i indevæ- rende sag: og af (cid:190) ligesom biobrændstof bidrager brintoverilte til at redu- cere miljøforurening, og det er dyrere end det produkt, det erstatter (cid:190) investeringsstøtten overkompenserer ikke for produk- tionsomkostningerne (cid:190) der er intet, der tyder p(cid:134), at støtten vil øge salget og fortjenesten, da FMC’s fabrik stadig lider tab (cid:190) tilbagebetaling af støtten ville kunne genskabe den tidligere situation. Det skal for det første anføres, at Fællesskabet ikke har en politik til fremme af produktionen af brintoverilte, hvilket er tilfældet for biobrændstofs vedkommende. For det andet skal støtten til biobrændstof delvis kompensere for de højere produktionsomkostninger ved biobrændstof sammenlignet med fossilt brændsel. I FMC’s tilfælde ville produktions- eller driftsstøtte ikke kunne godkendes. finansieringsomkostninger, Da støtten har reduceret FMC’s investeringsomkostninger kunne denne virksomhed logisk set skaffe sig kapital p(cid:134) gunstigere vilk(cid:134)r end konkurrenterne, der ikke har modtaget statsstøtte. Denne fordel kan f. eks. tage form af lavere virksomheden uden støtten muligvis ville have været nødt til at hente det beløb, der blev givet i støtte, p(cid:134) kapitalmarkedet. Det kan ikke udelukkes, at en s(cid:134)dan besparelse i finansierings- omkostninger kan have konsekvenser for FMC’s driftsre- sultat i form af en højere fortjeneste eller et mindre tab end tidligere. De nederlandske myndigheder har ikke p(cid:134)vist, at dette ikke skulle være tilfældet. idet Endelig vil tilbagebetalingen ifølge Kommissionen kunne bringe finansieringsomkostningerne op p(cid:134) det niveau, som virksomheden havde m(cid:134)ttet acceptere, hvis den ikke havde modtaget støtte, som var uforenelig med fællesmar- kedet, hvilket gav den en gunstig fordel. Ved at kræve støtten tilbagebetalt kan den tidligere situation s(cid:134)ledes genskabes. (1) EFT L 222 af 12. 8. 1997, s. 26


title: PERGUNTA ESCRITA n. 4128/97 do Deputado Monica BALDI à Comissão. Grupo "Fondiaria Asscurazioni"

eurovoc_concepts:
Italy
freedom to provide services
insurance company
job cuts
legal status
pay cut
production cost
restriction on competition
right of establishment

formats: html print


title: PREGUNTA ESCRITA n. 4191/97 de los diputados Rijk van DAM , Bartho PRONK a la Comisión. Situación de las minorías cristianas en Turquía

eurovoc_concepts:
Christianity
EU relations
Orthodoxy
Türkiye
democratisation
denominational education
freedom of religious beliefs
human rights
religious discrimination
religious group


title: RÈGLEMENT (CE) N° 145/98 DE LA COMMISSION du 21 janvier 1998 fixant les droits à l'importation dans le secteur du riz

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice
third country

formats: pdf print

text: L 17/20 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes 22. 1. 98 RÈGLEMENT (CE) No 145/98 DE LA COMMISSION du 21 janvier 1998 fixant les droits à l’importation dans le secteur du riz LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement (CE) no 3072/95 du Conseil, du 22 décembre 1995, portant organisation commune du marché du riz (1), vu le règlement (CE) no 1503/96 de la Commission, du 29 juillet 1996, portant modalités d’application du règle- ment (CE) no 3072/95 du Conseil en ce qui concerne les droits à l’importation dans le secteur du riz (2), modifié en (CE) no 1403/97 (3), et dernier notamment son article 4 paragraphe 1, le règlement lieu par considérant que l’article 11 du règlement (CE) no 3072/95 prévoit que, lors de l’importation des produits visés à l’ar- ticle 1er dudit règlement, les taux des droits du tarif doua- nier commun sont perçus; que, toutefois, pour les produits visés au paragraphe 2 de cet article, le droit à l’impor- tation est égal au prix d’intervention valable pour ces produits lors de l’importation et majoré d’un certain pour- centage selon qu’il s’agit du riz décortiqué ou blanchi, diminué du prix à l’importation, pour autant que ce droit ne dépasse pas le taux des droits du tarif douanier commun; considérant que, en vertu de l’article 12 paragraphe 3 du règlement (CE) no 3072/95, les prix à l’importation caf sont calculés sur la base des prix représentatifs pour le produit en question sur le marché mondial ou sur le marché d’importation communautaire du produit; considérant que le règlement (CE) no 1503/96 a fixé des modalités d’application du règlement (CE) no 3072/95 en ce qui concerne les droits à l’importation dans le secteur du riz; considérant que les droits à l’importation sont applicables jusqu’à ce qu’une nouvelle fixation entre en vigueur; qu’ils restent également en vigueur si aucune cotation n’est disponible dans la source de référence prévue à l’article 5 du règlement (CE) no 1503/96 au cours des deux semaines précédant la prochaine fixation périodique; considérant que, afin de permettre le fonctionnement normal du régime des droits à l’importation, il convient de retenir pour le calcul de ces derniers les taux de marché constatés au cours d’une période de référence; que considérant (CE) no 1503/96 conduit à fixer les droits à l’importation conformément aux annexes du présent règlement, l’application règlement du A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les droits à l’importation dans le secteur du riz visés à (CE) l’article 11 paragraphes 1 et 2 du règlement no 3072/95 sont fixés à l’annexe I du présent règlement sur la base des éléments repris à l’annexe II. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 22 janvier 1998. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 21 janvier 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 329 du 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 189 du 30. 7. 1996, p. 71. (3) JO L 194 du 23. 7. 1997, p. 2. 22. 1. 98 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes L 17/21 ANNEXE I du règlement de la Commission, du 21 janvier 1998, fixant les droits à l’importation applicables au riz et aux brisures Code NC 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 Droit à l’importation (5) (en écus par tonne) Pays tiers (sauf ACP et Bangladesh) (3) (7) ACP Bangladesh (1) (2) (3) (4) Basmati Inde et Pakistan (6) Égypte (8) 0,00 0,00 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 324,86 324,86 324,86 225,56 324,86 324,86 324,86 225,56 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 158,09 158,09 158,09 108,44 158,09 158,09 158,09 108,44 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 78,38 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 243,65 243,65 243,65 169,17 243,65 243,65 243,65 169,17 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 123,00 (1) Sous réserve des dispositions des articles 12 et 13 du règlement (CEE) no 715/90 du Conseil (JO L 84 du 30. 3. 1990, p. 85), modifié. (2) Conformément au règlement (CEE) no 715/90, les droits à l’importation ne sont pas appliqués aux produits originaires des États d’Afrique, des Caraïbes et du Pacifique et importés directement dans le département d’outre-mer de la Réunion. (3) Le droit à l’importation de riz dans le département d’outre-mer de la Réunion est défini à l’article 11 paragraphe 3 du règlement (CE) no 3072/95. (4) Pour les importations de riz, excepté les brisures de riz (code NC 1006 40 00), originaires du Bangladesh, le droit à l’importation est applicable dans le cadre du régime défini par les règlements (CEE) no 3491/90 du Conseil (JO L 337 du 4. 12. 1990, p. 1) et (CEE) no 862/91 de la Commission (JO L 88 du 9. 4. 1991, p. 7), modifié. (5) L’importation de produits originaires des PTOM est exemptée de droit à l’importation, conformément à l’article 101 paragraphe 1 de la décision 91/482/CEE du Conseil (JO L 263 du 19. 9. 1991, p. 1), modifiée. (6) Pour le riz décortiqué de la variété Basmati originaire d’Inde et du Pakistan, réduction de 250 écus par tonne [article 4 bis du règlement (CE) no 1503/96, modifié]. (7) Droit de douane fixé dans le tarif douanier commun. (8) Pour les importations de riz orginaire et en provenance d’Égypte, le droit à l’importation est applicable dans le cadre du régime défini par les règlements (CE) no 2184/96 du Conseil (JO L 292 du 15. 11. 1996, p. 1) et (CE) no 196/97 de la Commission (JO L 31 du 1. 2. 1997, p. 53). L 17/22 ‹ FR ‹ Journal officiel des Communautés européennes 22. 1. 98 ANNEXE II Calcul des droits à l’importation dans le secteur du riz Paddy Type Indica Type Japonica Brisures décortiqué blanchi décortiqué blanchi 1. Droit à l’importation (écus par (1) 225,56 533,00 324,86 533,00 (1) tonne) 2. Éléments de calcul: a) Prix caf Arag (écus par tonne) b) Prix fob (écus par tonne) c) Frets maritimes (écus par tonne) d) Source — — — — 374,65 318,34 302,03 348,50 — — — — 274,15 320,62 27,88 27,88 USDA USDA Opérateurs Opérateurs — — — — (1) Droit de douane fixé dans le tarif douanier commun


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 140/98 DER KOMMISSION vom 21. Januar 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen für Weißzucker und Rohzucker in unverändertem Zustand

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: 22. 1. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 17/5 VERORDNUNG (EG) Nr. 140/98 DER KOMMISSION vom 21. Januar 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen f(cid:129)r Weißzucker und Rohzucker in unver(cid:132)ndertem Zustand DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 1. Juni 1981 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorga- nisation f(cid:129)r Zucker (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1599/96 (2), insbesondere auf Artikel 19 Absatz 4 erster Unterabsatz Buchstabe a), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Nach Artikel 19 der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 kann der Unterschied zwischen den Notierungen oder Preisen auf dem Weltmarkt der in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe a) der angef(cid:129)hrten Verordnung genannten Erzeugnisse und den Preisen dieser Erzeugnisse in der Gemeinschaft durch eine Erstattung bei der Ausfuhr ausgeglichen werden. ausgef(cid:129)hrten Weißzucker Gem(cid:132)ß der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 sind die Erstattungen f(cid:129)r den nicht denaturierten und in unver(cid:132)n- dertem Zustand und Rohzucker unter Ber(cid:129)cksichtigung der Lage auf dem Markt der Gemeinschaft und auf dem Weltzuckermarkt und insbesondere der in Artikel 17a der angef(cid:129)hrten Verordnung genannten Preise und Kostenelemente fest- zusetzen. Nach demselben Artikel sind zugleich die wirt- schaftlichen Aspekte der beabsichtigten Ausfuhr zu ber(cid:129)cksichtigen. F(cid:129)r Rohzucker ist die Erstattung f(cid:129)r die Standardqualit(cid:132)t festzusetzen. Diese ist in Artikel 1 der Verordnung (EWG) Nr. 431/68 des Rates vom 9. April 1968 (cid:129)ber die Bestimmung der Standardqualit(cid:132)t f(cid:129)r Rohzucker und des Grenz(cid:129)bergangsorts der Gemeinschaft f(cid:129)r die Berech- nung der cif-Preise f(cid:129)r Zucker (3), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 3290/94 (4), festgelegt worden. Diese Erstattung ist im (cid:129)brigen gem(cid:132)ß Artikel 17a Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 festzusetzen. Kandis- zucker wurde in der Verordnung (EG) Nr. 2135/95 der Kommission vom 7. September 1995 mit Durchf(cid:129)h- rungsvorschriften f(cid:129)r die Gew(cid:132)hrung von Ausfuhrerstat- tungen im Zuckersektor (5) definiert. Die so berechnete Erstattung muß bei aromatisiertem oder gef(cid:132)rbtem Zucker f(cid:129)r dessen Saccharosegehalt gelten und somit f(cid:129)r 1 v. H. dieses Gehalts festgesetzt werden. Die Lage auf dem Weltmarkt oder die besonderen Erfor- dernisse bestimmter M(cid:132)rkte k(cid:148)nnen es notwendig machen, die Erstattung f(cid:129)r Zucker nach der Bestimmung in unterschiedlicher H(cid:148)he festzusetzen. In besonderen F(cid:132)llen kann der Erstattungsbetrag durch Rechtsakte anderer Art festgesetzt werden. Die mit Artikel 1 der Verordnung (EWG) Nr. 3813/92 des Rates (6), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 150/95 (7), festgelegten repr(cid:132)sentativen Marktkurse werden bei der Umrechnung der in den Drittlandsw(cid:132)h- rungen ausgedr(cid:129)ckten Betr(cid:132)ge ber(cid:129)cksichtigt. Außerdem werden sie bei der Bestimmung der den W(cid:132)hrungen der Mitgliedstaaten landwirtschaftlichen f(cid:129)r diese Umrechnungskurse Umrechnungen erforderlichen Durchf(cid:129)hrungsbestimm- ungen wurden mit der Verordnung (EWG) Nr. 1068/93 der Kommission (8), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1482/96 (9), erlassen. zugrunde gelegt. Die entsprechenden Die Erstattung wird alle zwei Wochen festgesetzt. Sie kann zwischenzeitlich ge(cid:132)ndert werden. Die Anwendung dieser Regeln auf die gegenw(cid:132)rtige Marktlage im Zuckersektor und insbesondere die Notie- rungen und Preise f(cid:129)r Zucker in der Gemeinschaft und auf dem Weltmarkt f(cid:129)hrt dazu, die im Anhang angege- benen Erstattungsbetr(cid:132)ge festzusetzen. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Zucker (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Erstattungen bei der Ausfuhr in unver(cid:132)ndertem Zustand der in Artikel 1 Absatz 1 Buchstabe a) der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 genannten und nicht denaturierten Erzeugnisse werden wie im Anhang ange- geben festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 22. Januar 1998 in Kraft. (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 43. (3) ABl. L 89 vom 10. 4. 1968, S. 3. (4) ABl. L 349 vom 31. 12. 1994, S. 105. (5) ABl. L 214 vom 8. 9. 1995, S. 16. (6) ABl. L 387 vom 31. 12. 1992, S. 1. (7) ABl. L 22 vom 31. 1. 1995, S. 1. (8) ABl. L 108 vom 1. 5. 1993, S. 106. (9) ABl. L 188 vom 27. 7. 1996, S. 22. L 17/6 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 22. 1. 98 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 21. Januar 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission zur Verordnung der Kommission vom 21. Januar 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen f(cid:129)r Weißzucker und Rohzucker in unver(cid:132)ndertem Zustand ANHANG Erzeugniscode 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Betrag der Erstattung (cid:190) in ECU/100 kg (cid:190) 36,66 33,91 36,66 33,91 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) in ECU/1 % Saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 91 00 9000 0,3985 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) in ECU/100 kg (cid:190) 39,85 39,46 39,46 (cid:190) in ECU/1 % Saccharose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,3985 (1) Dieser Betrag gilt f(cid:129)r Rohzucker mit einem Rendementwert von 92 v. H. Wenn der Rendementwert des ausgef(cid:129)hrten Rohzuckers von 92 v. H. abweicht, wird der anwendbare Erstattungsbetrag gem(cid:132)ß den Bestimmungen von Artikel 17a Absatz 4 der Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 errechnet. (2) Diese Festsetzung wurde ausgesetzt durch die Verordnung (EWG) Nr. 2689/85 der Kommission (ABl. L 255 vom 26. 9. 1985, S. 12), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EWG) Nr. 3251/85 (ABl. L 309 vom 21. 11. 1985, S. 14)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 4142/97 del Francisco SANZ FERNÁNDEZ a la Comisión. Educación intercultural/Programa SÓCRATES

eurovoc_concepts:
Community budget
EU financing
EU programme
Roma
education of foreigners
schooling

formats: html pdf print

text: 22. 6. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 196/85 (98/C 196/117) PREGUNTA ESCRITA E-4137/97 de David Bowe (PSE) a la Comisio·n (21 de enero de 1998) Asunto: Importacio·n de primates de Indonesia ¿Que· acciones tiene previsto emprender la Comisio·n a la vista de las violaciones de la Convencio·n Internacional sobre el Comercio de Especies Amenazadas de Fauna y Flora (CITES) y el enorme sufrimiento que se ocasiona a los animales, tal como se recoge en el reciente informe sobre el comercio de primates no humanos procedentes de Indonesia recibido por la Comisio·n? (98/C 196/118) PREGUNTA ESCRITA E-4138/97 de David Bowe (PSE) a la Comisio·n (21 de enero de 1998) Asunto: Importacio·n de primates de Indonesia A la vista de las conclusiones del reciente informe sobre el comercio de primates no humanos procedentes de Indonesia y, en particular, las graves violaciones de las disposiciones de la CITES y el enorme sufrimiento ocasionado a los animales que se han constatado, ¿esta· considerando la Comisio·n la posibilidad de llevar a cabo su propia investigacio·n sobre el comercio de primates? Por otro lado, ¿va a estudiar la Comisio·n la imposicio·n de un embargo sobre la utilizacio·n de primates originarios de Indonesia en los experimentos realizados en la UE hasta que se disponga de los resultados de la investigacio·n? Respuesta comu· n a las preguntas escritas E-4137/97 y E-4138/97 dada por el Sra. Bjerregaard en nombre de la Comisio·n (18 de febrero de 1998) La Comisio·n tiene conocimiento del estudio de noviembre de 1997 de la Unio·n brita·nica para la abolicio·n de la viviseccio·n (BUAV) sobre un nu·mero de cargamentos de primates de Indonesia a los Estados Unidos. Dado que al menos uno de los cargamentos de primates paso· en tra·nsito por la Comunidad, la Comisio·n hizo un llamamiento al Estado miembro correspondiente para recordarle las disposiciones del Reglamento (CE) no 338/97 del Consejo, de 9 de diciembre de 1996, sobre la proteccio·n de especies de la fauna y flora silvestres mediante el control de su comercio (1) y en particular el apartado 5 del art(cid:14)·culo 9 del mismo. La Comisio·n adema·s solicito· una reaccio·n por parte de la autoridad administrativa de Indonesia para la Convencio·n Internacional sobre el Comercio de Especies Amenazadas de Fauna y Flora (CITES) en respuesta al informe de la BUAV y le pidio· que indicara su pol(cid:14)·tica en relacio·n con la normativa de la IATA (Asociacio·n de transporte ae·reo internacional) y en materia de reproduccio·n en cautiverio. La Comisio·n considerara· si son necesarias las medidas con arreglo a la letra c) del apartado 6) del art(cid:14)·culo 4 del Reglamento (CE) no 338/97 a la luz de los resultados de las consultas pertinentes. (1) DO L 61 de 3. 3. 1997. (98/C 196/119) PREGUNTA ESCRITA E-4142/97 de Francisco Sanz Ferna·ndez (PSE) a la Comisio·n (21 de enero de 1998) Asunto: Educacio·n intercultural/Programa SO· CRATES ¿Puede comunicar la Comisio·n cua·l ha sido el presupuesto destinado durante 1997 a la Accio·n 2 del Cap(cid:14)·tulo II (COMENIUS) del Programa SO· CRATES? De este presupuesto, ¿que· cantidad ha sido destinada a la educacio·n de gitanos? ¿Que· proyectos destinados a la educacio·n de gitanos han sido subvencionados durante 1997? ¿Han sido subvencionados otros tipos de proyectos destinados a gitanos en el marco de este programa?


title: QUESTION ECRITE no 4207/97 de Gerardo FERNÁNDEZ-ALBOR à la Commission. Livre bleu sur la pêche dans l'Union européenne

eurovoc_concepts:
Community fisheries
aquaculture
common fisheries policy
consultation procedure
fishery management
fishing regulations
report

text: C 196/102 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 22. 6. 98 Ne·anmoins, la Commission, tout en respectant cette compe·tence exclusive des E· tats membres, soutient et finance dans le cadre de la mise en (cid:156)uvre de Comenius, chapitre II du programme Socrates, plusieurs activite·s qui contribuent a‘ une meilleure inte·gration des the‘mes concernant la Communaute· dans l(cid:146)enseignement scolaire. En plus, la cre·ation d(cid:146)un re·seau the·matique sur la citoyennete· europe·enne est pre·vue pour le courant de cette anne·e. Ce re·seau, groupant des e·tablissements d(cid:146)enseignement ainsi que d(cid:146)autres institutions travaillant dans ce domaine, aura pour ta(cid:136)ches, notamment, de re·pertorier l(cid:146)information pertinente dans le domaine de la citoyennete· europe·enne, d(cid:146)organiser la diffusion des bonnes pratiques en ce qui concerne l(cid:146)enseignement des the‘mes relatifs a‘ la Communaute·, ainsi que d(cid:146)organiser des e·ve·nements contribuant au de·veloppement de projets sur ces the‘mes et a‘ augmenter leur impact sur les syste‘mes e·ducatifs. (98/C 196/142) QUESTION E· CRITE E-4207/97 pose·e par Gerardo Ferna·ndez-Albor (PPE) a‘ la Commission (21 janvier 1998) Objet: Livre bleu sur la pe(cid:136)che dans l(cid:146)Union europe·enne Les vicissitudes qu(cid:146)a connues le secteur de la pe(cid:136)che, au sein de l(cid:146)Union europe·enne, ont donne· lieu a‘ une situation ine·dite qui appelle une re·flexion et un re·examen de la dimension du proble‘me de la pe(cid:136)che communautaire. C(cid:146)est ainsi que, de l(cid:146)avis de plusieurs groupements de pe(cid:136)che des E· tats membres, il conviendrait de tenir compte de l(cid:146)expe·rience du passe·, afin d(cid:146)e·tablir, pour l(cid:146)avenir, les pre·visions qui s(cid:146)imposent. La Commission estime-t-elle, par conse·quent, qu(cid:146)il conviendrait d(cid:146)e·laborer un livre bleu sur la situation de la pe(cid:136)che dans la Communaute·, de fa(cid:231)on a‘ pouvoir fixer des crite‘res et e·tablir des pre·visions qui consolident le secteur en le mettant a‘ l(cid:146)abri des a‘-coups et des soubresauts qui ont une incidence ne·faste sur un secteur aussi fragile? Re·ponse donne·e par Mme Bonino au nom de la Commission (13 fe·vrier 1998) Comme de·ja‘ annonce· a‘ plusieurs reprises, tant au Parlement qu(cid:146)a‘ d(cid:146)autres instances, la Commission entamera une large consultation sur la politique commune de la pe(cid:136)che (PCP) apre‘s 2002 avec toutes les parties inte·resse·es, et notamment l(cid:146)ensemble de la filie‘re «pe(cid:136)che». La Commission entend effectuer cette consultation par le biais d(cid:146)un questionnaire ainsi que par la tenue de re·unions dans les E· tats membres durant 1998 et 1999. Apre‘s cette large consultation la Commission re·digera son rapport au Parlement et au Conseil sur la situation de la pe(cid:136)che dans la Communaute· conforme·ment a‘ l(cid:146)article 14, § 2 du re‘glement no 3760/92 instituant un re·gime communautaire de la pe(cid:136)che et de l(cid:146)aquaculture (1). (1) JO L 389 du 31. 12. 1992. (98/C 196/143) QUESTION E· CRITE E-4215/97 pose·e par Francesco Baldarelli (PSE) a‘ la Commission (21 janvier 1998) Objet: Respect des droits des consommateurs et des re‘gles de la libre concurrence en Italie Depuis plus de dix-sept ans, Gaetano Di Bari, un ressortissant italien, est en proce‘s contre la filiale italienne d(cid:146)une grande entreprise internationale qui produit des machines de bureau. L(cid:146)inte·resse· faisait office de revendeur de ces machines dans une re·gion du centre de l(cid:146)Italie


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 4159/97 van Leonie van BLADEL aan de Commissie. Mislukken TACIS-project in Rusland

eurovoc_concepts:
EU aid
EU programme
Netherlands
Russia
building subsidy
financial aid
supermarket
technical cooperation

text: 17. 7. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 223/65 Naar aanleiding van de door de geachte parlementsleden vermelde feiten heeft de Commissie stappen ondernomen en heeft zij de Spaanse autoriteiten in een brief om inlichtingen gevraagd. De Spaanse autoriteiten hebben geantwoord dat voor het betreffende project een milieueffectbeoordelingspro- cedure was gevolgd, die ook een inspraakprocedure omvatte. Na afloop van de inspraakprocedure is de projectontwikkelaar gevraagd om aanvullende studies, met name over de hydrogeologie, het gebruik van bestrijdingsmiddelen en de effecten op de fauna. Volgens de Spaanse autoriteiten blijkt uit deze studies, en uit rapporten waarover de Autonome Gemeenschap beschikt, dat het betreffende project geen negatieve gevolgen zal hebben voor de vogels, waarvoor dit gebied tot speciale beschermingszone is verklaard. Bovenstaande informatie is voor de Commissie geen reden om aan te nemen dat er sprake is van schending van de uit bovengenoemde Richtlijn 92/43/EEG voortvloeiende verplichtingen. (1) PB L 103 van 25. 4. 1979. (98/C 223/78) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-4159/97 van Leonie van Bladel (UPE) aan de Commissie (21 januari 1998) Betreft: Mislukken TACIS-project in Rusland 1. De staat der Nederlanden en zijn adviseur Koninklijke Ahold NV zijn 4 december 1997 door de Russische partner Tonar voor de rechter gedaagd voor betaling van een schade van negen miljoen gulden toegebracht door het onrechtmatig bee¤indigen van een TACIS-hulpprogramma (TAGOS) ge(cid:14)¤nitieerd door de EU. Volgens uitspraak van het Amsterdamse gerechtshof is de bee¤indiging van het hulpprogramma onrechtmatig geweest. Zowel de Staat der Nederlanden als Koninklijke Ahold NV weigeren de schade op een correcte manier af te wikkelen en dwingen de Russische partner tot een kostbare, nodeloze en langdurige procedure. Realiseert de Commissie zich dat de naar verwachting jarenlange procedure, los van een positief of negatief resultaat voor de eiseres, een negatief effect zal hebben op toekomstige subsidieprogramma(cid:146)s en het wederzijdse vertrouwen en stabiliteit in de relatie met Oost-Europa en is de Commissie niet van mening dat er sprake is van grove nalatigheid van de zijde van Koninklijke Ahold NV, nu ondanks de vingerwijzing van het Amsterdamse gerechtshof, dat Koninklijke Ahold NV schadeplichtig achtte, als wel van de zijde van de Staat der Nederlanden, iedere vorm van redelijk overleg met de benadeelde partij, in dezen de Russische partner Tonar, wordt geweigerd? 2. In het door de EU opgedragen onderzoek dat door Koninklijke Ahold NV is uitgevoerd, blijkt dat het realiseren van een levensmiddelengroothandel, c. q. distributiecentrum, de hoogste prioriteit heeft. Koninklijke Ahold heeft deze conclusie als prioriteit in haar rapportage van augustus 1992 vastgelegd. Bevreemdt het de Commissie niet dat het hulp uitvoerende land, in dit geval Nederland, in het kader van het TACIS- hulpprogramma weigert op de primaire wensen van het hulp ontvangende land, in dit geval Rusland, in te gaan en dat tevens de afspraken die door Nederland met de Russen zijn gemaakt consequent niet worden nagekomen, zelfs nadat is gebleken dat de Russen volledig hebben voldaan aan alle voorwaarden die door de Europese Unie en door het Nederlandse Ministerie van Economische Zaken aan de Russen zijn gesteld? Antwoord van de heer Van den Broek namens de Commissie (4 februari 1998) De Commissie moge het geachte Parlementslid verwijzen naar haar antwoord op schriftelijke vraag E-3887/97 (1). Het door het geachte Parlementslid vermelde project, dat onderwerp is van een rechtszaak tussen de Russische en de Nederlandse partij, werd gefinancierd door de Nederlandse regering. Er was geen financiering door Tacis mee gemoeid. De Commissie kan zich derhalve niet mengen in deze kwestie. De Commissie streeft ernaar synergie tussen Tacis en de programma(cid:146)s voor technische bijstand van de lidstaten te bewerkstelligen. Dit betekent evenwel niet dat de Commissie de uitvoering kan be(cid:14)¤nvloeden of voorwaarden kan stellen voor deze programma(cid:146)s van de lidstaten, zoals ge(cid:14)¤mpliceerd is in de vraag. (1) Zie blz. 30


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4171/97 af María SORNOSA MARTÍNEZ til Kommissionen. Problemer med anerkendelsen af Erasmus-legater

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
approximation of laws
education grant
equivalence of diplomas
foreign student
higher education
recognition of diplomas
recognition of studies
university