title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Communication from the Commission "Promoting Apprenticeship Training in Europe"'

eurovoc_concepts:
apprenticeship
job creation
vocational education
vocational training
young worker

text: 30. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 95/45 of a SLIM initiative project in order to determine whether the benefits are commensurate with the additional costs being imposed on enterprises and governmental administrations. Brussels, 28 January 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission “Promoting Apprenticeship Training in Europe”’ (98/C 95/12) On 23 June 1997 the Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Social, Family, Educational and Cultural Affairs, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 15 January 1998. The rapporteur was Mr Dantin and the co-rapporteur Mr Rodrı´guez Garcı´a Caro. At its 351st plenary session (meeting of 28 January 1998) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 105 votes to two with five abstentions. 1. Introduction 1. 1. The Florence European Council of 21 and 22 June 1996 called on the Commission to undertake a study on the role of apprenticeship in enhancing job creation. 1. 2. This request highlighted the commitment of the heads of state and government to fight, through education and training, youth unemployment, notably young people under the age of 25, which is currently close to 20 %. 1. 3. The study shows that greater promotion of apprenticeship responds to their concern. Indeed, the study shows that apprenticeship training enhances job prospects to the extent that unemployment among young people who have successfully finished apprenticeship training is below average. and looks at conditions and significant trends in the various Member States, highlighting the characteristics and objectives of apprenticeship training: — narrow the gap between schools and the workplace; — get closer to market needs; — promote job flexibility and mobility; — fight social exclusion; — raise the educational level of apprentice diplomas; — give apprentices access to higher education. 1. 4. 2. proposes the following five keys: As regards the areas for action, the Commission — expand and develop new forms of apprenticeship training; — raise the quality of training; — encourage the mobility of apprentices; — involve the social partners; — towards real strategies for apprenticeship training. The Commission communication submitted for 1. 4. the ESC’s opinion takes account of this study and makes proposals for action set out in five keys. 2. General comments The communication draws on the report, which 1. 4. 1. is based on various sources of data and information, 2. 1. The Committee welcomes the initiative taken by the Florence European Council which has resulted in the Commission communication. C 95/46 EN Official Journal of the European Communities 30. 3. 98 2. 1. 1. The Committee notes with interest the innova- tive nature of the communication which rightly high- lights this concept and which follows the line already traced by the Commission in its White Paper on education and training: Teaching and learning — Towards the learning society, which the Committee supported (1). 2. 2. The Committee feels that apprenticeship training is a way of acquiring qualifications which, in both quantitative and qualitative terms, can contribute effec- tively to integration into employment. This means all models of vocational training where enterprises take an active part in the education. It is a contribution to the vocational training of young people and the fact that it raises skill levels is an argument for promoting its development. It should be pointed out however that vocational educational and training policy cannot replace an active employment and labour market policy, although it can support it, particularly in the framework of an active apprenticeship training policy and particu- larly where this responds to young people’s aptitudes and aspirations. Apprenticeship training brings together a firm 2. 3. and an educational establishment in a process of alternate training. The originality of apprenticeship training, in contrast to other forms of sandwich course, lies in the primary role assigned to the firm. In this way, it can, particularly in craft industries, foster an entrepreneurial spirit. 2. 4. The Committee endorses the content of the communication subject to the comments made above and the comments and suggestions which follow. 3. Specific comments 3. 1. In the communication, particularly in chapter 2, the Commission quotes and spells out a number of reforms currently being carried out by the Member States to make apprenticeship training more effective. The Committee has the following comments on this chapter: 3. 1. 1. N a r r o w i n g t h e g a p b e t w e e n s c h o o l s a n d t h e w o r k p l a c e This is necessary to reduce the gap which may exist between theoretical education and practical application, between training and available jobs, between supply and demand. Narrowing the gap between schools and the workplace is a step towards getting closer to market needs, and is a condition for achieving this. However, one particular feature is that the training pathway, which brings together a firm and/or sector and an educational institution, must be drawn up in such a way that conditions for future progress are taken into account in good time and that apprenticeship training constitutes the basis of an apprentice’s qualifi- cations throughout his working life. 3. 1. 2. P r o m o t i n g j o b f l e x i b i l i t y a n d m o b i l i t y Choosing broadly based training, avoiding narrow specialization, will enable individuals to develop and adapt. Backing, e. g. financial and legal, is needed for European mobility. 3. 1. 3. F i g h t i n g s o c i a l e x c l u s i o n As the communication shows apprenticeship training can help the fight against social exclusion by encouraging social integration, via the specific training offered. But another aspect of apprenticeship training is also worth mentioning. This form of training can reduce the school drop-out rate at various levels. Training which judiciously combines the practical and the theoretical, i. e. associates theoretical explanation with practical application, will also appeal to young people who are not attracted by mainly theoretical education. By illustrating theory through practice, apprenticeship training makes it possible to keep in education young people for whom the dispensing of general, theoretical knowledge would not have guaranteed success. In order to bolster the chances of success of this approach, it must be backed up by an effective system for observing and guiding young people. 3. 1. 4. R a i s i n g t h e e d u c a t i o n a l a p p r e n t i c e d i p l o m a s l e v e l o f The Committee agrees that apprenticeship training should be integrated more into the general training system and extended to training up to higher educational level, for example engineering degrees, whilst taking account of the vocational training system of the various Member States. There are several reasons for this: (1) See White Paper on education and training: Teaching and learning — Towards the learning society, particularly point IIA (COM(95) 590 final) (OJ C 295, 7. 10. 1996). — restricting apprenticeship training to lower-level skills is damaging to its image. This makes it more 30. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 95/47 difficult to expand this method of skills acquisition, reducing its impact on social integration and thus employment; Costs can be kept down by ensuring that apprentices are not obliged to repeat training already received. This will necessitate information on knowledge already acquired by the apprentice, when training begins. — constantly accelerating changes in production and services require an ever more skilled workforce. Apprenticeship training must respond to these needs, making these skills available to the largest possible number through methods of learning which tran- scend traditional lifelong learning. teaching and permit 3. 2. Five keys to more effective apprenticeship training 3. 2. 1. E x p a n d i n g n e w f o r m s o f a p p r e n t i c e s h i p t r a i n i n g d e v e l o p i n g a n d The communication under discussion indi- 3. 2. 1. 1. cates that apprenticeship training is generally over- represented in sectors with relatively poor growth prospects. It seems inappropriate to talk of over-representation. It would be more accurate to speak of an imbalance in apprenticeship training’s penetration of the various sectors of the economy. Having said that, this imbalance is detrimental to the image of apprenticeship training. Extension of apprenticeship training to vocations which traditionally rely less on this form of training would correct this imbalance and offer development oppor- tunities geared to market demand. There may be a number of reasons for the relatively poor image of apprenticeship training in some Member States. Economic, social and sectoral trends make it necessary to seek new forms and methods of apprentice- ship training. It is necessary to: — improve its existing forms, for example by dissemin- ating good practice; — develop new forms, taking account of national and sectoral specificities in seeking to make it attractive; — extend it to other economic sectors and skill levels. The opportunities for social advancement offered by apprenticeship training are part of its attraction, and this is inextricably linked with the image of vocational training in general. In order to ensure that apprentice- ships enjoy equal status with other forms of training, it is necessary to improve the image of vocational training across the board. The Committee thinks that the development of appren- ticeship training and its extension to other vocations can be fully achieved only if this is not an end in itself. Apprenticeship training, once completed, should open the way, via systems of access, to further studies, e. g. university education. It is therefore necessary to define and then establish on-going relations between appren- ticeship training and other forms of training. This is essential to improve the image of apprenticeship training and to make it an attractive form of training. 3. 2. 1. 2. — Continuing, or increasing, financial incentives to firms, particularly the financing of training costs and with particular emphasis on SMEs in the high technology and developing sectors and/or sectors where supply of apprenticeship training exceeds demand, can have a snowball effect. However, procedures for evaluating the results obtained would aid the process. — There is a need for greater flexibility, in the sense of on-going adaptation, in the structure of training; this must apply, however, to the quality of training and must not call into question the arrangements for the protection of apprentices. The Member States should therefore promote measures to make training less onerous by giving credit for knowledge acquired. — Apprenticeship training should be extended to all economic sectors, to those where it has not tradition- ally been used and to emerging sectors. The costs of apprenticeship training could in some cases be reduced by redesigning the curriculum and reducing the duration of training. Having said that, the Com- mission particularly stresses that this must not prejudice the objective of offering the broadest possible and high-quality basic training. — The growing importance of the use of multimedia tools and new teaching methods merits greater teaching input, particularly as regards the necessary relationship between teaching staff and apprentices. This should not however prejudice the principle of alternation between classroom and workplace. C 95/48 EN Official Journal of the European Communities 30. 3. 98 — The Committee welcomes the Commission’s decision to undertake a study of the quality of apprenticeship training. However, apart from the qualitative aspects (identifying good practice, inno- vations, factors contributing to an increase in the number of training posts etc. ), it would also be worthwhile measuring the impact of apprenticeship training on social integration and employment. 3. 2. 2. 3. Practical workplace training needs to be continuous as well as of high academic quality. In particular it must be ensured that apprentices are not assigned to menial tasks unrelated to the training which they are supposed to be receiving. Particular attention needs to be paid to the permanent training of training staff, not only from a technical but also from a pedagogical point of view. 3. 2. 2. R a i s i n g t h e q u a l i t y o f t r a i n i n g Sandwich courses, such as apprenticeship 3. 2. 2. 1. training, derive their strength from regular exchanges between the training institution, the firm and the apprentice, as well as from their content. The preparation of the participants, the planning of encounters and regular evaluation of the progress of training all contribute to the quality of training. The communication should specifically stress the essen- tial links between: — the apprentice and his family on the one hand, and the apprentice’s workplace supervisor and teacher on the other, with a view, inter alia, to allowing the apprentice to influence the organization of his own training; — the workplace supervisor and the teacher so that they can assess the apprentice’s progress and any difficulties encountered, continuing, modifying and coordinating the practical and theoretical teaching in order to achieve the best possible result. This is necessary in order to achieve permanent synergies and cooperation agreements in order to help create a climate of confidence and quality. As the role of the workplace supervisor is central to this method of skills acquisition, his status needs to be defined, as do his role, the knowledge required for the job and ways of preparing for it, his rights and his obligations. Apprenticeship training must combine gen- 3. 2. 2. 2. eral and vocational education designed for sandwich course-type teaching, i. e. teaching closely geared to the workplace (preventive action, health and safety). In this way training is neither excessively specialized nor rigid. It encourages involvement in society, teamwork, self-reliance and curiosity. Moreover, the quality guarantee applied to this system of education would make it possible to carry out an ongoing assessment with a view to making the necessary improvements. 3. 2. 3. E n c o u r a g i n g t h e m o b i l i t y o f a p p r e n t i c e s 3. 2. 3. 1. Giving apprentices the opportunity to train in another EU Member State will both enhance the training itself and help reinforce the idea of European citizenship. Mobility is at present restricted by the lack of a Community framework. — The Committee awaits with interest the draft instru- ment intended to lead to the drawing up of a common legal framework with a view to promoting apprenticeship training in Europe. A common legal framework of this kind should lay down guarantees with regard to working and training time, material conditions (lodging, meals, tuition, quality criteria) and social and legal cover. More generally, the legal framework should mitigate or even eliminate altogether the various difficulties in relation to intra-Community training pinpointed by the ESC in its Opinion on the Commission Green Paper on education, training and research — the obstacles to transnational mobility (1). Particular attention should also be paid to the recognition of intra-Community diplomas awarded in connection with apprenticeship training, particu- larly in relation to new sectors, as the Committee indicated in its above mentioned opinion. — The programme to increase the mobility of appren- tices reflects a concern and will contribute to the progress of apprenticeship training and to its qualitative enrichment. — Holding a ‘trade fair’ for firms offering apprentice- ships would make the development of apprentice mobility more credible. It would make it easier to organize exchanges. Moreover, the implementation of this mobility would become more visible and (1) CES 239/97 of 27 February 1977 — OJ C 133, 28. 4. 1997. 30. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 95/49 effective if initially pilot projects were set up bringing together two or more Member States and/or vocations. In addition to geographical mobility, thought needs to be given to: — professional mobility; — the mobility of both public-sector and company training staff; — some projects within the Leonardo programme are already set up in order to promote apprentice mobility. These programmes need to be studied in order to draw experience from them and for them to serve as good examples. 3. 2. 4. I n v o l v i n g t h e s o c i a l p a r t n e r s 3. 2. 4. 1. The participation of firms in apprenticeship training justifies the involvement of all the social partners (employers and workers) in shaping and managing the system. Via their respective representative bodies they have the opportunity to influence apprenticeship training positively, and to help identify needs and provide support to young people in the workplace. Pilot project networks can prepare the way 3. 2. 4. 2. for moving into new vocations and the development of a balanced sense of commitment from the social partners, as is already being done — with success — in some Member States. The Commission and the Member States should encour- age the social partners (employers and workers) to share responsibility for apprenticeship training, e. g. : on training bodies. Indeed, the social partners, given their knowledge of the business environment and the world of work have a vital role to play in the organization, curriculum and qualitative and quantitative develop- ment of apprenticeship training, whether at firm or sectoral level. However, a specific action should be carried out for firms on the quantitative development of apprenticeship training to make it attractive to firms. This depends ultimately on the will and/or capacity of firms to increase the number of apprenticeship training places. Overall, it is often SMEs and craft enterprises which are responsible for the continuation and growth in volume terms of apprenticeship training, in contrast to larger companies and sectors which have little tradition of apprenticeship training. To achieve this, initiatives and incentives need to be put in place removing the obstacles which may be at the root of the lack of interest in creating apprenticeship training places, in particular those linked with costs and legal conditions. In France and Denmark a flat-rate contribution system has been established, which is of interest to all firms. Identical arrangements are being discussed, with differ- ent views at present being expressed, in Germany and Austria. These provisions can be embodied in a collective agreement between the social partners; tax implications, which will vary from one Member State to another, cannot be neglected. 3. 2. 5. T o w a r d s r e a l s t r a t e g i e s f o r a p p r e n t i c e s h i p t r a i n i n g 3. 2. 5. 1. The objective of involving all parties to apprenticeship training in producing and disseminating information prepares the ground for a common culture. If there is to be a coherent strategy it is essential that the data be uniform. It is perhaps not so much differences in programmes and terminology as the diversity of social policies for young people which is the source of problems. The weight of apprenticeship training and its image in a country also depend on other measures relating to access to training and employment. — Regular stocktaking, country by country, could form a basis for a common strategy for the development of apprenticeship training. — The system of standardization needs to be fleshed out. What exactly is being standardized and to what end? 3. 2. 5. 2. The Committee feels that the Commission should be in a position to provide detailed information on the launching, operation and content of the qualitative survey, to which the Committee could contribute its analysis of the questions raised. The survey may be expected to lead to the establishment of ‘reference values’ or minimum criteria serving as a framework for the adaptation and improvement of apprenticeship training systems, with due regard to national and sectoral situations. The purpose of this survey should be to identify the main features of a European apprenticeship training model and to sketch the outline of this in order to encourage the development of apprenticeship training in Europe, whilst enabling full account to be taken of the specific features of the education and training systems of each of the Member States. Among the minimum criteria which could be discussed are: the legal, regulatory or contractual basis of the apprenticeship training framework, the rights and obli- gations of training staff and apprentice, the general provisions of the apprenticeship training contract, its application and operation, the degree of intervention by C 95/50 EN Official Journal of the European Communities 30. 3. 98 the social partners, the form and extent of integration and cooperation between school and workplace, training programmes, examination arrangements, recognition of qualifications etc. 3. 2. 5. 3. the Com- The Committee suggests that mission and the Member States initiate information and awareness campaigns for young people and parents in order to improve the image of apprenticeship training. The campaigns should also be aimed at teachers, supervisors, careers advice centres and the social part- ners, who are the prime movers in the development of apprenticeship training, both in qualitative and quantitative terms. In the framework of campaigns of this kind, and bearing in mind that apprenticeship training is mainly offered in male dominated sectors, the information should also stress the fact that apprenticeship training can also be developed by facilitating access for girls to all the vocational sectors, including access following the com- pletion of training. Careers guidance in schools should stress the fact that apprenticeship training can give young women access to the career of their choice. 3. 2. 5. 4. The Committee also notes that the communi- cation makes no reference to CEDEFOP. The Committee would like emphasis placed on CEDEFOP’s role in training in general and apprenticeship training in particu- lar, and on the contribution it could increasingly make in the future to the dissemination of information and the comparison and exploitation of practices developed in the various Member States. 4. Conclusions The Committee welcomes the Florence European 4. 1. Council’s initiative. 4. 2. The Committee endorses the Commission com- munication, subject to a number of comments and suggestions. The Committee notes with interest the innovative aspect of the communication which rightly highlights the positive role which apprenticeship training can play in contributing to young people’s integration into employment. 4. 3. However, the Committee puts forward the fol- lowing main comments and suggestions: Brussels, 28 January 1998. 4. 3. 1. However, a specific action should be carried out for firms on the quantitative development of apprenticeship training. This depends ultimately on the will and/or capacity of firms to increase the number of apprenticeship training places. 4. 3. 2. The Commission and the Member States should initiate information and awareness campaigns for young people, parents, teachers, careers advice centres and the social partners in order to improve the image of apprenticeship training. To this end the role of CEDEFOP should be reinforced. 4. 3. 3. Practical workplace training needs to be con- tinuous. In particular it must be ensured that apprentices are not assigned to menial tasks unrelated to the training which they are supposed to be receiving. 4. 3. 4. The development of apprenticeship training and its extension to other vocations can be fully achieved only if this is not an end in itself. Apprenticeship training should open the way to further studies, in particular offering ways of transferring to higher or university education, whilst taking account of the vocational training systems of the various Member States. 4. 3. 5. links between: Emphasis should be placed on the essential — the apprentice and his family on the one hand, and the apprentice’s supervisor and teacher on the other, with a view, inter alia, to allowing the apprentice to influence the organization of his own training; — the workplace supervisor (whose status should be spelt out, and role defined, knowledge required for the job and ways of preparing for it, and rights and his obligations) and the teacher. 4. 3. 6. The European Union should encourage the shared responsibility of the social partners (employers and workers) for the operation of apprenticeship train- ing, e. g. on training bodies. 4. 3. 7. The Committee would like to see a quality survey launched. This should set out reference values or minimum criteria with a view to identifying the essential features of a European apprenticeship training model. It would also be useful to measure the impact of apprenticeship training on labour market integration and employment. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 215/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 28ης Ιανουαρίου 1998 για καθορισμό των επιστροφών κατά την εξαγωγή ελαιόλαδου

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: L 22/12 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 29. 1. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 215/98 TGS EPITQOPGS tgr 28gr Iamouaq(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) aqih. 136/66/EOJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 22ar Septelbq(cid:148)ou 1966, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr aco- q(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1581/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tq(cid:148)to ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, lpoqe(cid:148) ma apovasishe(cid:148) ma jahoqishe(cid:148) g epistqov(cid:147) le diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti o diacymi- sl(cid:149)r avoq(cid:145) to pos(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jai lpoqe(cid:148) ma peqioqi- ste(cid:148) se oqisl(cid:146)mer w(cid:150)qer pqooqislo(cid:151), oqisl(cid:146)mer pos(cid:149)tgter, poi(cid:149)tgter jai paqousi(cid:145)seir· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g jat(cid:145)stasg tgr dieh- mo(cid:151)r acoq(cid:145)r (cid:147) oi eidij(cid:146)r apait(cid:147)seir oqisl(cid:146)mym acoq(cid:150)m to jahisto(cid:151)m apaqa(cid:148)tgto, oi epistqov(cid:146)r cia to ekai(cid:149)kado jahoq(cid:148)fomtai se diavoqetij(cid:145) ep(cid:148)peda am(cid:145)koca le tom pqooqisl(cid:149)· (cid:149)ti oi epistqov(cid:146)r jahoq(cid:148)fomtai touk(cid:145)wistom l(cid:148)a voq(cid:145) to l(cid:147)ma· (cid:149)ti, se peq(cid:148)ptysg am(cid:145)cjgr, tqopopoio(cid:151)mtai emdia- l(cid:146)syr· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g til(cid:147) emt(cid:149)r tgr Joim(cid:149)tgtar e(cid:148)mai uxgk(cid:149)teqg tym diehm(cid:150)m til(cid:150)m, g diavoq(cid:145) letan(cid:151) tym til(cid:150)m aut(cid:150)m d(cid:151)matai ma jak(cid:151)ptetai le lia epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)- kadou pqor tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym keptoleqei(cid:150)m aut(cid:150)m stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou ekai(cid:149)kadou, jai id(cid:148)yr stgm til(cid:147) tou pqo(cid:152)(cid:149)mtor auto(cid:151) stgm Joim(cid:149)tgta jai stgm acoq(cid:145) tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m, odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgla· (cid:149)ti oi tq(cid:149)poi swetij(cid:145) le tom jahoqisl(cid:149) jai tg woq(cid:147)cgsg tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tou ekai(cid:149)kadou hesp(cid:148)- shgjam ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 616/72 tgr Epi- tqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomi- sl(cid:149) (EOJ) aqih. 2962/77 (4)· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) pq(cid:146)pei ma e(cid:148)mai g (cid:148)dia cia (cid:149)kg tgm Joim(cid:149)tgta· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 4 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) cia to ekai(cid:149)kado pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg tgm jat(cid:145)stasg jai tir pqooptij(cid:146)r enek(cid:148)neyr stgm acoq(cid:145) tgr Joim(cid:149)tgtar, tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou jai tir diahesil(cid:149)tgter, jah(cid:150)r jai tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou stg diehm(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti, yst(cid:149)so, stgm peq(cid:148)ptysg jat(cid:145) tgm opo(cid:148)a g jat(cid:145)stasg stg diehm(cid:147) acoq(cid:145) dem epitq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m oi eumo(cid:152)j(cid:149)teqer til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou, lpoqe(cid:148) ma kgvhe(cid:148) up(cid:149)xg g til(cid:147) tym juqi(cid:149)- teqym amtacymistij(cid:150)m vutij(cid:150)m eka(cid:148)ym stgm acoq(cid:145) aut(cid:147), jai g diavoq(cid:145) pou diapist(cid:150)metai stir til(cid:146)r jat(cid:145) tg di(cid:145)q- jeia liar amtipqosypeutij(cid:147)r peqi(cid:149)dou letan(cid:151) tgr til(cid:147)r aut(cid:147)r jai eje(cid:148)mgr tou ekai(cid:149)kadou· (cid:149)ti to pos(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r dem lpoqe(cid:148) ma e(cid:148)mai lecak(cid:151)teqo ap(cid:149) tg diavoq(cid:145) pou up(cid:145)qwei letan(cid:151) tgr til(cid:147)r tou ekai(cid:149)kadou stgm Joi- m(cid:149)tgta jai eje(cid:148)mgr stg diehm(cid:147) acoq(cid:145), pqosaqlosl(cid:146)mgr, jat(cid:145) peq(cid:148)ptysg, cia ma kgvho(cid:151)m up(cid:149)xg oi dap(cid:145)mer enacyc(cid:147)r tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym stgm tekeuta(cid:148)a acoq(cid:145)· (cid:149)ti oi amtipqosypeutij(cid:146)r isotil(cid:148)er tgr acoq(cid:145)r pou jahoq(cid:148)- fomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk(cid:148)ou (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 150/95 (6), wqgsilopoio(cid:151)mtai cia ma letatqape(cid:148) to pos(cid:149) pou ejvq(cid:145)fetai se m(cid:149)lisla tym tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m jai apoteko(cid:151)m tg b(cid:145)sg cia tom jahoqisl(cid:149) tym ceyqcij(cid:150)m isotili(cid:150)m tym molisl(cid:145)tym tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m· (cid:149)ti oi keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r jai o jahoqisl(cid:149)r tym leta- tqop(cid:150)m aut(cid:150)m (cid:146)woum jahoqishe(cid:148) stom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1068/93 tgr Epitqop(cid:147)r (7), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1482/96 (8)· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym pou ama- v(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c) tou jamo- mislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ jahoq(cid:148)fomtai sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)- fomtai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 29 Iamouaq(cid:148)ou 1998. (1) EE 172 tgr 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EE L 206 tgr 16. 8. 1996, s. 11. (3) EE L 78 tgr 31. 3. 1972, s. 1. (4) EE L 348 tgr 30. 12. 1977, s. 53. (5) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (6) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. (7) EE L 108 tgr 1. 5. 1993, s. 106. (8) EE L 188 tgr 27. 7. 1996, s. 22. 29. 1. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 22/13 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 28 Iamouaq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 28gr Iamouaq(cid:148)ou 1998, cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou (Ecu/100 kg) Jydij(cid:149)r pqo(cid:152)(cid:149)mtor Pos(cid:149) epistqov(cid:147)r (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 6,00 0,00 4,50 0,00 0,00 0,00 (1) Cia tour pqooqislo(cid:151)r pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 34 tou tqopopoigl(cid:146)mou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3665/87 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 351 tgr 14. 12. 1987, s. 1), jah(cid:150)r jai cia tir enacyc(cid:146)r pqor tq(cid:148)ter w(cid:150)qer. MB: Oi jydijo(cid:148) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym, sulpeqikalbamol(cid:146)mym tym uposglei(cid:150)seym, jahoq(cid:148)fomtai stom tqopo- poigl(cid:146)mo jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3846/87 tgr Epitqop(cid:147)r


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 216/98 DER KOMMISSION vom 28. Januar 1998 betreffend die Festsetzung der Höchstbeträge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Olivenöl für die 5. Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 eröffneten Dauerausschreibung

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil

text: L 22/14 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 29. 1. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 216/98 DER KOMMISSION vom 28. Januar 1998 betreffend die Festsetzung der H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die 5. Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 er(cid:148)ffneten Dauerausschreibung DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung Nr. 136/66/EWG des Rates vom 22. September 1966 (cid:129)ber die Errichtung einer gemeinsamen Marktorganisation f(cid:129)r Fette (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1581/96 (2), insbesondere auf Artikel 3, Zuschlag erhalten, deren Angebot dem H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt. Die Anwendung dieser Vorschriften f(cid:129)hrt zur Festsetzung der im Anhang genannten H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Ausfuhrer- stattung. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Fette (cid:190) in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Mit der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 der Kommis- sion (3) wurde eine Dauerausschreibung f(cid:129)r die Festset- zung der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l er(cid:148)ffnet. Gem(cid:132)ß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 wird unter Ber(cid:129)cksichtigung insbesondere der Lage und der voraussichtlichen Entwicklung des Oliven(cid:148)lmarkts in der Gemeinschaft sowie des Weltmarkts und auf der Grund- lage der eingegangenen Angebote ein H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstattung festgesetzt, wobei die Bieter den Artikel 1 Die H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die 5. Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 er(cid:148)ffneten Daueraus- schreibung werden auf der Grundlage der im Anhang bis 23. Januar 1998 eingereichten Angebote festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 29. Januar 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 28. Januar 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. 172 vom 30. 9. 1966, S. 3025/66. (2) ABl. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 11. (3) ABl. L 278 vom 11. 10. 1997, S. 7. 29. 1. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 22/15 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 28. Januar 1998 betreffend die Festsetzung der H(cid:148)chstbetr(cid:132)ge der Erstattungen bei der Ausfuhr von Oliven(cid:148)l f(cid:129)r die 5. Teilausschreibung im Rahmen der mit der Verordnung (EG) Nr. 1978/97 er(cid:148)ffneten Dauerausschreibung Erzeugniscode Erstattungsbetrag (ECU/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 9,00 (cid:190) 8,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) NB: Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verweisungen und Fußnoten sind durch die ge(cid:132)nderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission bestimmt


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 170/98 van Bárbara DÜHRKOP DÜHRKOP aan de Commissie. Plannen voor een sneltram in Vitoria, San Sebastián en Bilbao en mogelijke cofinanciering door de EU

eurovoc_concepts:
Basque Country
EU aid
European Regional Development Fund
carriage of passengers
co-financing
eligible region
public transport
transport infrastructure
underground railway
vehicle on rails

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 167/98 dell'on. David HALLAM alla Commissione. Sentieri di campagna e fuoristrada 4x4

eurovoc_concepts:
United Kingdom
country road
motor car
road safety
road traffic
sporting event

formats: html pdf print

text: C 187/142 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 16. 6. 98 (98/C 187/218) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0167/98 di David Hallam (PSE) alla Commissione (28 gennaio 1998) Oggetto: Sentieri di campagna e fuoristrada 4x4 La Commissione e‘ al corrente del presunto rischio cui sono esposti molti vecchi sentieri di campagna del Regno Unito a causa della crescente presenza di fuoristrada 4x4 utilizzati per gare automobilistiche o attivita‘ sportive? Puo‘ dire se l(cid:146)uso di fuoristrada 4x4 su tali percorsi e‘ vietato in altri paesi UE come l(cid:146)Olanda e la Francia e, nell(cid:146)affermativa, in quali casi? Risposta data dal Sig. Kinnock in nome della Commissione (27 febbraio 1998) La Commissione non dispone delle informazioni richieste. (98/C 187/219) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0195/98 di Helena Torres Marques (PSE) alla Commissione (28 gennaio 1998) Oggetto: Progetti selezionati nel quadro del programma Raffaello L(cid:146)agenzia Europa il 29 dicembre 1997 ha diffuso la notizia che la Commissione europea aveva selezionato 92 progetti di salvaguardia e valorizzazione del patrimonio culturale nell(cid:146)ambito del programma Raffaello per l(cid:146)esercizio 1997. Puo‘ la Commissione comunicare i progetti portoghesi tra i 92 progetti selezionati e precisare gli importi assegnati? Risposta data dal Sig. Oreja a nome della Commissione (13 febbraio 1998) Degli 841 progetti presentati ai fini di ottenere un contributo comunitario nel quadro del programma Raffaello, ne sono stati selezionati 92 per un importo complessivo di 9 416 121 ECU. Ora come ora, nel procedere alla selezione dei progetti, non si tiene conto dello Stato membro che presenta la domanda bens(cid:14)‘ del fatto che un progetto deve essere il frutto di un lavoro di collaborazione basato su una partnership valida ed effettiva, che ne mette in luce la dimensione europea. Ogni singolo progetto, infatti, e· coordinato da un operatore culturale ed occorre dimostrare che alla sua realizzazione hanno preso parte operatori culturali provenienti da altri Stati membri od associati. Fra i progetti selezionati per il 1997, 18 comportano la partecipazione di operatori culturali portoghesi e per uno di essi il coordinamento e‘ assicurato da un operatore di quest(cid:146)ultima nazionalita‘. Si tratta del progetto «Estudo da te·cnica da pintura portuguesa do se·culo XVI» presentato dall(cid:146)«Instituto Jose· de Figueiredo» di Lisbona. Il contributo concesso ammonta complessivamente a 948 125 ECU


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho que altera o Regulamento (CEE) nº 2299/89 do Conselho relativo a um código de conduta para os Sistemas Informatizados de Reserva (SIR)»

eurovoc_concepts:
air transport
code of conduct
computer system
consumer information
reservation

text: 30. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 95/27 rodovia´rias. Além disso, entende que o primeiro tipo de acordo na˜o deveria ser abrangido pela proibiça˜o descrita no n4 1 do artigo 854 do Tratado CE. No caso da cooperaça˜o entre empresas ferrovia´rias, a situaça˜o é distinta em termos de concorrência. So´ depois de uma avaliaça˜o caso a caso, se pode decidir se este tipo de cooperaça˜o entrava, limita ou distorce a concorrência no mercado interno. Bruxelas, 28 de Janeiro de 1998. O Presidente do Comité Econo´ mico e Social Tom JENKINS Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de regulamento (CE) do Conselho que altera o Regulamento (CEE) n6 2299/89 do Conselho relativo a um co´ digo de conduta para os Sistemas Informatizados de Reserva (SIR)» (1) (98/C 95/07) Em 5 de Agosto de 1997, o Conselho decidiu, nos termos do disposto no artigo 754 do Tratado que institui a Comunidade Europeia, consultar o Comité Econo´ mico e Social sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Transportes e Comunicaço˜es, incumbida da preparaça˜o dos correspondentes trabalhos, emitiu parecer em 19 de Janeiro de 1998. Foi relator R. Moreland. Na 3511 reunia˜o plena´ria, realizada em 28 e 29 de Janeiro de 1998 (sessa˜o de 28 de Janeiro), o Comité Econo´ mico e Social adoptou o seguinte parecer por 112 votos a favor, 2 votos contra e 3 abstenço˜ es. 1. Introduça˜o 1984, normas relativas à utilizaça˜o dos SIR. Em 1989 (2), a UE estabeleceu as suas pro´prias normas, mais pormeno- rizadas, que foram revistas em 1993 (3). 1. 1. Os Sistemas Informatizados de Reserva (SIR) das companhias aéreas sa˜o instrumentos de marketing extremamente poderosos. Permitem que as agências de viagens tenham acesso aos hora´rios, tarifas, etc. da grande maioria das linhas aéreas regulares de todo o mundo. As reservas, mesmo para itinera´rios recônditos, podem ser confirmadas instantâneamente, o mesmo sucedendo em relaça˜o ao estabelecimento do preço dos bilhetes e à sua emissa˜o. Os SIR trouxeram sem du´vida grandes benefı´cios às companhias aéreas, às agências de viagens e aos consumidores. 1. 2. Todavia, da˜o igualmente azo a pra´ticas abusivas. Os SIR modernos foram inicialmente desenvolvidos nos Estados Unidos por diversas companhias aéreas. Tendiam, invariavelmente, a favorecer a transportadora proprieta´ria. Dado o impacto de tal parcialidade na concorrência leal, o governo dos EUA estabeleceu, em (1) JO C 267 de 3. 9. 1997, p. 67. A regulamentaça˜o dos SIR foi um êxito. A 1. 3. parcialidade inicial, que tanta preocupaça˜o suscitou, especialmente às companhias aéreas de menor dimensa˜o, foi eliminada. Muitas das grandes companhias aéreas na˜o vêem ja´ qualquer vantagem em serem co- -proprieta´rias de um SIR, tendo vendido a totalidade (2) Regulamento (CEE) n4 2299/89 do Conselho, de 24 de Julho de 1989, relativo a um co´digo de conduta para os Sistemas Informatizados de Reserva (SIR) — JO L 220 de 29. 7. 1989, p. 1). Parecer do CES: JO C 56 de 6. 3. 1989, p. 32. (3) Regulamento (CEE) n4 3089/93 do Conselho, de 29 de Ou- tubro de 1992, que altera o Regulamento (CEE) n4 2299/89 relativo a um co´digo de conduta para os Sistemas Informati- zados de Reserva (SIR) — JO L 278 de 11. 11. 1993, p. 1. Parecer do CES: JO C 108 de 19. 4. 1993, p. 16. C 95/28 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 3. 98 ou parte das suas acço˜es. Tem havido uma concentraça˜o considera´vel a nı´vel dos pro´prios SIR. Todos eles sa˜o hoje sistemas globais que operam em diversas partes do mundo. Sempre se reconheceu que, dada a importância 1. 4. do que estava em jogo e o ra´pido desenvolvimento tecnolo´gico, o Co´digo de Conduta para os SIR exigiria actualizaço˜es frequentes. Como ja´ foi referido, a pro- posta em apreço constitui a segunda revisa˜o do regula- mento inicial. 1. 5. A proposta de revisa˜o do regulamento dos SIR apresentada pela Comissa˜o consta de duas partes: um relato´rio sobre a aplicaça˜o do regulamento vigente e um novo regulamento com alteraço˜es pormenorizadas. Analisaremos, em seguida, cada uma delas. 2. Relato´rio sobre a aplicaça˜o do Co´digo de Conduta 2. 1. O relato´ rio alude, de forma pormenorizada, às derrogaço˜es concedidas, às queixas recebidas e aos pedidos de orientaça˜o em matéria de interpretaça˜o do co´digo, bem como a diversas questo˜es de ordem técnica. Fica-se com a impressa˜o geral de que, se bem que tenham surgido muitos problemas relacionados com o co´digo, foi possı´vel resolvê-los a contento de todos. É, porém, evidente que nem todas as partes envolvidas partilham a satisfaça˜o geral da Comissa˜o. Concretamente, foram apresentadas diversas queixas pelas companhias aéreas. Um dos motivos concretos de preocupaça˜o 2. 2. realçados no relato´rio da Comissa˜o é a apresentaça˜o dos voos com partilha de co´digo na visualizaça˜o do SIR. O co´digo vigente exige que os SIR assegurem que nenhuma opça˜o de voo sera´ visualizada mais do que uma vez, excepto se existir uma «joint venture» ou outra relaça˜o contratual (como, por exemplo, a partilha de co´digo) que preveja que duas ou mais transportadoras assumam separadamente a responsabilidade pela oferta e venda de produtos de transporte aéreo. Nesse caso, cada uma das transportadoras — num ma´ximo de duas — pode figurar numa visualizaça˜o separada. A Comissa˜o observa que a selecça˜o dos dois voos 2. 3. a incluir na visualizaça˜o é tecnicamente complexa e na˜o pode ser efectuada isoladamente pelo SIR. É particularmente necessa´rio que as companhias aéreas cooperem com as companhias que fornecem os SIR. Como primeira medida, é deseja´vel um acordo entre as companhias aéreas quanto a uma norma extensiva a todo o sector. É evidente que tem sido difı´cil alcançar tal acordo e que, apesar de se terem ja´ realizado alguns progressos, a aplicaça˜o deste aspecto do co´digo deixa ainda muito a desejar. 2. 4. As restriço˜es à visualizaça˜o dos voos com partilha de co´digo foram sempre elementos-chave do co´digo dos SIR (a revisa˜o do co´ digo efectuada em 1993 suavizou um pouco estas restriço˜es). É de lamentar que as normas na˜o tenham sido ainda inteiramente aplicadas. Na˜o é lı´quido que a Comissa˜o tenha acompanhado esta questa˜o ta˜o de perto quanto deveria nem que lhe tenha concedido a prioridade que merece. 2. 5. Recomendaça˜o O Comité acolhe favoravelmente o facto de a Comissa˜o ter elaborado um relato´ rio sobre a aplicaça˜o do co´ digo de conduta para os SIR, que, embora suscite necessaria- mente questo˜ es técnicas complexas, é de crucial impor- tância para os consumidores e para a concorrência no sector do transporte aéreo. O CES recomenda a elaboraça˜o perio´dica de relato´ rios similares, por exem- plo de três em três anos, mesmo que na˜o sejam propostas alteraço˜es ao regulamento. 3. Propostas de alteraça˜o do co´ digo A Comissa˜o propo˜e diversas alteraço˜ es ao actual co´digo dos SIR que a seguir se apresentam nas suas linhas gerais: 3. 1. Obrigaço˜es dos assinantes (artigo 94-A e Anexo II propostos) As regras vigentes exigem que as informaço˜es 3. 1. 1. fornecidas pelos SIR sejam precisas e compreensı´veis. Todavia, estas disposiço˜es tornam-se ineficazes se a mesma informaça˜o na˜o for prestada ao cliente pela agência de viagens, a qual podera´ receber comisso˜ es adicionais para favorecer determinadas companhias aéreas. As actuais regras impo˜em efectivamente determi- nadas obrigaço˜es às agências de viagens, mas ha´ muito se reconheceu a enorme dificuldade de as fazer cumprir. 3. 1. 2. O co´digo revisto preceitua que, na falta de um pedido especı´fico de um cliente, a agência de viagens é obrigada a utilizar uma visualizaça˜o neutra. Além disso, a agência de viagens na˜o devera´ manipular a informaça˜o fornecida por um SIR de um modo que leve à apresen- taça˜o da informaça˜o ao cliente de uma forma imprecisa, enganadora ou discriminato´ria. Devem igualmente ser prestadas ao cliente informaço˜es completas sobre um conjunto de elementos-chave do voo. Por u´ltimo, devera´ ser fornecido ao cliente, a seu pedido, a co´pia impressa da visualizaça˜o do SIR, por forma a que o cliente disponha da mesma informaça˜o que a agência de viagens. A maior parte destas disposiço˜es esta´ contida no co´digo actual, mas é-lhes atribuı´da maior relevância no regulamento revisto. 30. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 95/29 3. 1. 3. R e c o m e n d a ç a˜ o O Comité acolhe favoravelmente estas alteraço˜es, que considera representarem um passo na direcça˜o certa. Preocupa-o, todavia, a aplicaça˜o pra´tica destas impor- tantes disposiço˜ es. A Comissa˜o deveria prestar mais informaço˜es sobre a forma como tenciona assegurar que as agências de viagens cumpram os requisitos do co´ digo, a fim de salvaguardar os interesses dos consumidores. 3. 1. 4. As agências de viagens foram também critica- das por efectuarem reservas desnecessa´rias, por exemplo, para alcançarem determinadas metas de produtividade, o que leva a que as companhias aéreas paguem taxas de reserva mais elevadas. Para eliminar este problema, o novo co´digo exige que a agência de viagens efectue as reservas e emita os bilhetes de acordo com a informaça˜o contida no SIR utilizado e que, sempre que possı´vel, efectue as operaço˜ es de reserva e de emissa˜o de bilhetes no mesmo SIR. Na˜o sa˜o autorizadas reservas duplas para a mesma viagem. 3. 1. 5. R e c o m e n d a ç a˜ o Trata-se de uma matéria extremamente técnica. Mais uma vez, as propostas de alteraça˜o do co´ digo, especial- mente as contidas no Anexo II, parecem constituir um passo na direcça˜o certa, mas so´ o tempo dira´ se sa˜o suficientes para a resoluça˜o dos problemas. A Comissa˜o deveria ser incumbida de controlar a efica´cia das novas regras conjuntamente com representantes das companhias aéreas e das agências de viagens. 3. 2. Inclusa˜o dos serviços ferrovia´rios (artigos 24-R, 24-S, 24-T e 214-B propostos) precisa, as obrigaço˜es de todas as partes envolvidas. A proposta em exame da´ azo a diferendos e atrasos. Todos e quaisquer custos adicionais deveriam naturalmente cingir-se ao mı´nimo indispensa´vel, ser suportados por quem por eles é responsa´vel e na˜o implicar o aumento das tarifas aplica´veis aos passageiros. A proposta da Comissa˜o é particularmente discriminato´- ria em relaça˜o aos caminhos-de-ferro, ja´ que na˜o faz qualquer distinça˜o entre escalas aéreas e paragens dos comboios, na˜o obstante estas u´ltimas serem geralmente muito mais curtas. O CES propo˜e que a distinça˜o entre «serviços sem escala» e «serviços com escala em pontos intermédios» seja eliminada nos casos em que as escalas tenham uma duraça˜o total inferior a 10 minutos. 3. 3. Polı´tica tarifa´ria [artigos 34-A e 104 (1)] 3. 3. 1. O co´digo actual preceitua que «o preço cobrado por um vendedor de sistemas sera´ na˜o-discriminato´rio, razoavelmente estruturado e relacionado com o custo do serviço prestado e utilizado, devendo nomeadamente ser idêntico para o mesmo nı´vel de serviço». Foram apresentadas algumas queixas por companhias aéreas europeias em relaça˜o às polı´ticas tarifa´rias dos SIR. O problema radica essencialmente no facto de que, embora muitas companhias aéreas se considerem clientes cativos dos SIR, ha´ uma forte concorrência entre os SIR com vista à sua instalaça˜o nas agências de viagens. Em alguns casos, as agências de viagens sa˜o efectivamente pagas para utilizarem um determinado SIR, o que leva ao aumento das taxas de reserva cobradas às companhias aéreas. Serviços aéreos em itinera´rios cada vez mais 3. 2. 1. curtos esta˜o em concorrência directa com os serviços ferrovia´rios de alta velocidade. A Comissa˜o reconhece as vantagens que a visualizaça˜o simultânea das opço˜ es aéreas e ferrovia´rias no ecra˜ dos SIR representa para o consumidor. Propo˜e, pois, que, para efeitos do co´ digo, os serviços ferrovia´rios incluı´dos na visualizaça˜o do SIR sejam objecto do tratamento dado aos serviços aéreos. Apesar de o relato´ rio previamente elaborado 3. 3. 2. por consultores ter sido inconclusivo, a Comissa˜o na˜o defende a causa das companhias aéreas. Em vez disso, aceita o argumento dos SIR de que os incentivos pagos às agências de viagens podem ser legitimamente considerados custos de distribuiça˜o, podendo, como tal, ser incluı´dos no ca´lculo da taxa de reserva. Na˜o é prova´vel que esta lo´ gica satisfaça as companhias aéreas. 3. 2. 2. R e c o m e n d a ç a˜ o Aparentemente, esta proposta é irrepreensı´vel. Todavia, dadas as complexidades pra´ticas envolvidas, a Comissa˜o na˜o especifica as condiço˜es que regem a inclusa˜o dos serviços ferrovia´rios na visualizaça˜o dos SIR. É uma omissa˜o surpreendente, particularmente se se tiver em conta que a Comissa˜o financiou um relato´rio elaborado por consultores sobre a viabilidade de visualizaça˜o de produtos de transporte ferrovia´rio nos SIR das companhias aéreas. Fica-se com a impressa˜o de que a Comissa˜o espera que sejam as companhias aéreas, as companhias ferrovia´rias e os SIR a estabelecer as normas em conjunto. No entender do Comité, seria preferı´vel que fosse o pro´prio co´digo a especificar, de forma A Comissa˜o propo˜e que, de futuro, o supraci- 3. 3. 3. tado n4 1 do artigo 104 do co´digo actual, referente aos nı´veis das tarifas, se aplique apenas às taxas cobradas às transportadoras participantes. É introduzida uma nova alı´nea no mesmo nu´mero com disposiço˜ es relativas às taxas cobradas às agências de viagens pelo aluguer de equipamento, etc. Deste modo, deixaria efectivamente de haver qualquer controlo do nı´vel das chamadas taxas de distribuiça˜o pagas às agências de viagens. Por u´ltimo, a Comissa˜o propo˜e a revisa˜o do co´ digo actual a fim de clarificar uma possı´vel ambiguidade no caso de uma companhia aérea proprieta´ria de um SIR ser solicitada a aceitar uma reserva de outra companhia aérea, de acordo com o n4 1-a, alı´nea a) do artigo 34. O objectivo desta clarificaça˜o é assegurar que na˜o sera˜o cobradas taxas excessivas por tal reserva. C 95/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 3. 98 3. 3. 4. R e c o m e n d a ç a˜ o O Comité considera que a divisa˜o das taxas das agências de viagens entre taxas pelo aluguer de equipamento e taxas de distribuiça˜o é artificial. Na˜o da´, de forma alguma, resposta satisfato´ria às queixas das companhias aéreas, que parecem ter algum fundamento. Em 1995, a Comissa˜o afirmou que, para eliminar o incentivo à efectuaça˜o de reservas passivas desnecessa´rias, os siste- mas de tarifaça˜o baseada na produtividade deveriam basear-se nos bilhetes emitidos e na˜o nas reservas efectuadas. Por outras palavras, apenas as reservas que resultassem na emissa˜o de um bilhete deveriam ser incluı´das no ca´lculo do prémio de incentivo. Na˜o sa˜o claros os motivos por que a Comissa˜o decidiu na˜o aplicar esta polı´tica, que tinha merecido apoio generalizado. 3. 4. Visualizaça˜o dos voos com partilha de co´ digo (ponto 10 do Anexo) Como ja´ foi referido, os SIR têm deparado com 3. 4. 1. dificuldades na aplicaça˜o da regra vigente que permite que as companhias aéreas com acordos de partilha de co´digo, num ma´ximo de duas, disponham de uma visualizaça˜o separada utilizando os respectivos co´digos de identificaça˜o. Apenas um SIR criou um processo satisfato´rio que permite que as transportadoras cum- pram esta disposiça˜o, se bem que outros três tenham anunciado a intença˜o de aplicar a regra, apontando, todavia, diversos problemas concretos. deveria estabelecer com clareza os critérios de visuali- zaça˜o a utilizar pelos SIR. A Comissa˜o deveria ainda ponderar a possibilidade de o co´digo atribuir maior relevância à garantia de que um passageiro potencial dispo˜ e de informaço˜es completas sobre a companhia aérea que presta efectivamente um determinado serviço, o tipo de aeronave utilizado, etc. 3. 5. Inclusa˜o dos sistemas de informaça˜o (n4 1 do artigo 24 e artigos 214 e 214-C propostos) A Comissa˜o faz notar que, presentemente, é 3. 5. 1. difı´cil determinar com rigor que desenvolvimentos ira˜o ocorrer nos métodos de distribuiça˜o de produtos de transporte aéreo por meios electro´ nicos. Ja´ podem ser feitas reservas pela Internet. Neste momento, porém, a Internet funciona apenas como um meio de comunicaça˜o sofisticado entre os fornecedores da informaça˜o, como por exemplo uma companhia aérea ou um SIR, e os seus assinantes, na˜o se afigurando que esteja abrangida pelas definiço˜es de vendedor de sistemas ou SIR. A Comissa˜o propo˜e a alteraça˜o do artigo 214 do 3. 5. 2. co´digo por forma a que as companhias aéreas possam fornecer informaça˜o sobre os seus produtos de trans- porte aéreo via Internet sem estarem sujeitas às disposi- ço˜es do artigo 54 do n4 5 do artigo 94, do mesmo modo que os postos de venda das companhias aéreas na˜o esta˜o abrangidos pelo co´ digo. Contudo, os serviços SIR fornecidos por meios electro´nicos directamente ao utili- zador devera˜o estar abrangidos pelo co´digo. A Comissa˜o propo˜e, pois, que a definiça˜o de assinante seja alterada para assegurar que tais serviços SIR ficara˜o abrangidos. 3. 5. 3. R e c o m e n d a ç a˜ o 3. 4. 2. A Comissa˜o rejeita tanto a possibilidade de inclusa˜o de todos os voos com partilha de co´digo na visualizaça˜o do SIR como a limitaça˜o a um so´ voo com partilha de co´digo prevista no co´ digo inicial dos SIR. Propo˜e que as actuais disposiço˜es se mantenham em vigor mas que, na falta de informaço˜es adequadas das companhias aéreas, o SIR possa seleccionar, de forma na˜o discriminato´ria, os voos com partilha de co´digo a visualizar. A Comissa˜o tem raza˜o quando se mostra cautelosa em relaça˜o à evoluça˜o da Internet em matéria de fornecimento de serviços de reserva de transporte aéreo. É muito difı´cil prever com rigor o que acontecera´ no futuro. Trata-se, todavia, de uma a´rea em que a Comissa˜o devera´ estar particularmente atenta com vista à apresentaça˜o de propostas tendentes a evitar pra´ticas abusivas. 3. 4. 3. R e c o m e n d a ç a˜ o O Comité reconhece as dificuldades encontradas pelos SIR e pelas companhias aéreas na aplicaça˜o das regras vigentes em matéria de visualizaça˜o dos voos com partilha de co´ digo. Continua, porém, preocupado com o facto de a abordagem proposta, ao conceder algum poder discriciona´rio aos SIR, poder prestar-se a pra´ticas abusivas. A experiência ja´ adquirida com os SIR, especialmente nos EUA, demonstrou que um processo de selecça˜o aparentemente na˜o discriminato´rio pode ser, de facto, altamente discriminato´rio. Recomenda-se a eliminaça˜o da possibilidade de os SIR seleccionarem os voos com partilha de co´ digo a visualizar. O co´ digo 3. 6. Ordenamento dos voos (ponto 1 do Anexo) 3. 6. 1. A principal inovaça˜o introduzida pelo Co´digo de Conduta Europeu para os SIR em relaça˜o ao seu equivalente nos EUA foi a especificaça˜o pormenorizada da ordem por que os voos devem ser apresentados na visualizaça˜o. Reflectindo as preferências dos consumido- res, aparecem em primeiro lugar os voos sem escala, seguindo-se os voos directos com escala em pontos intermédios e, por u´ltimo, os voos que implicam mu- dança de aeronave em escala. A Comissa˜o afirma que «com a multiplicaça˜o dos acordos entre transportadoras para uma exploraça˜o em rede radial, o serviço oferecido por voos indirectos pode, agora, ter um nı´vel equivalente ao oferecido por voos directos com escala em pontos intermédios». Propo˜e, consequentemente, que os cri- térios de ordenamento da visualizaça˜o sejam alterados 30. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 95/31 de modo a que, futuramente, seja dada preferência apenas aos voos sem escala. Os voos com escala mas que na˜o impliquem mudança de aeronave deixariam de ter prioridade sobre os voos que impliquem mudança de aeronave. 3. 6. 2. A Comissa˜o na˜o apresenta quaisquer dados que justifiquem esta alteraça˜o. Na˜o faz qualquer referên- cia ao facto de a regra vigente se ter revelado insatisfato´ria nem à apresentaça˜o de queixas a este respeito. É particularmente estranho que a Comissa˜o pretenda alterar a prioridade no ordenamento dos voos num momento em que, apo´ s muitos anos de resistência, os EUA da˜o sinais de alinhamento pela abordagem europeia. 3. 6. 3. R e c o m e n d a ç a˜ o Na˜o ha´ qualquer justificaça˜o para alterar as regras vigentes a este respeito, que têm funcionado correcta- mente em benefı´cio dos consumidores e da concorrência entre companhias aéreas. A Comissa˜o deveria sim incentivar outros paı´ses, especialmente os EUA, a seguirem o exemplo europeu. 3. 7. Outras alteraço˜es Sa˜o propostas diversas outras alteraço˜es ao 3. 7. 1. actual co´digo sob as seguintes rubricas: alcance das auditorias, emissa˜o de bilhetes para voos com o mesmo nu´mero de voo operados pela mesma transportadora, pacote de segurança, direito de ser ouvido, inclusa˜o dos sistemas de informaça˜o no âmbito de aplicaça˜o do co´digo, obrigaço˜ es de terceiros e informaço˜es de factu- raça˜o em suporte magnético. Estas alteraço˜ es dizem essencialmente respeito a aspectos técnicos, na˜o sendo prova´vel que suscitem controvérsia. 4. Concluso˜es O Co´digo de Conduta para os SIR das companhias aéreas foi uma iniciativa europeia coroada de êxito. Eliminou um problema importante na concorrência entre companhias aéreas e contribuiu para a criaça˜o de um mercado interno eficaz no sector do transporte aéreo. Esta matéria pode ser tecnicamente complexa, na˜o sendo de estranhar que tenham surgido problemas. Bruxelas, 28 de Janeiro de 1998. Estes problemas foram provavelmente exacerbados pelos grandes interesses comerciais das partes envolvidas que esta˜o em jogo. De uma maneira geral, o Comité acolhe favoravelmente as alteraço˜ es ao co´digo propostas pela Comissa˜o. Todavia, o CES considera que sa˜o necessa´rias alteraço˜ es adicionais em aspectos pontuais mas importantes, parti- cularmente as seguintes: — a Comissa˜o deveria elaborar relato´ rios regulares sobre a aplicaça˜o do Co´digo dos SIR; — o desenvolvimento da Internet em matéria de serviços de reserva deveria ser acompanhado atentamente com vista à apresentaça˜o de propostas tendentes a evitar pra´ticas abusivas; — a Comissa˜o deveria fornecer mais informaço˜es sobre a forma como tenciona assegurar o cumprimento dos requisitos do co´digo por parte das agências de viagens, a fim de salvaguardar os interesses dos consumidores; — a Comissa˜o deveria controlar a efica´cia das novas regras relativas às reservas desnecessa´rias em coope- raça˜o com representantes das companhias aéreas e das agências de viagens; — o co´ digo deveria estabelecer com precisa˜o as obri- gaço˜ es de todas as partes envolvidas na visualizaça˜o dos serviços ferrovia´rios, por forma a evitar diferen- dos e atrasos; — a Comissa˜o deveria retomar a sua anterior proposta, nos termos da qual, para eliminar o incentivo à efectuaça˜o de reservas passivas desnecessa´rias, os sistemas de tarifaça˜o baseada na produtividade deveriam basear-se nos bilhetes emitidos e na˜o nas reservas efectuadas; — na˜o se deveria conceder aos SIR qualquer poder discriciona´rio quanto à forma de ordenamento da visualizaça˜o dos voos com partilha de co´ digo; — o co´digo deveria atribuir maior relevância à garantia de que o passageiro potencial dispo˜ e de informaço˜es completas sobre a companhia aérea que efectiva- mente presta o serviço, o tipo de aeronave utilizado, etc. ; — as regras vigentes relativas ao ordenamento dos voos na visualizaça˜o dos SIR deveriam manter-se. O Presidente do Comité Econo´ mico e Social Tom JENKINS


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Valkoisen kirjan 'Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa' seurannasta tehty arviointi"

eurovoc_concepts:
continuing education
education
information technology
professional qualifications
vocational training

text: C 95/62 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 30. 3. 98 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto – Valkoisen kirjan ‘Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa‘ seurannasta tehty arviointi” (98/C 95/16) Komissio päätti 3. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta tiedonan- nosta. Asian valmistelusta vastannut sosiaali-, perhe-, koulutus- ja kulttuuriasiain jaosto antoi lausuntonsa 18. joulukuuta 1997. Esittelijä oli Christoforos Koryfidis. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. tammikuuta 1998 pitämässään 351. täysistunnossa (tammikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 53 ääntä puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto koinen kirja koulutuksesta – Oppiminen ja opettaminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa” seuraavia näkökohtia: Lausunnon pohjana olevassa asiakirjassa py- 1. 1. ritään esittämään tiivistelmä komission viime aikoina saamista poliittisista viesteistä, jotka ovat tulosta valkoi- sen kirjan ”Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivis- ta yhteiskuntaa” synnyttämästä keskustelusta. – Valkoista kirjaa pidetään ”erittäin tärkeänä pohjana vuoropuhelulle, jossa tutkitaan Euroopan nykytodel- lisuutta ja tulevaisuudennäkymiä”. 1. 2. Keskusteluissa oli osallistujina yhteisön toimieli- met, jäsenvaltiot, asiantuntijoita, ammattijärjestöjä (ty- önantaja- ja työntekijäjärjestöjä), korkeakouluja ja muita koulutuslaitoksia sekä kansalaisjärjestöjä. Kes- kusteluiden pohjalta päädyttiin seuraaviin yleisiin päätelmiin: – Kansalaiset on saatava tietoisiksi siitä, että ammatti- taitoja ja -tietoja on kehitettävä koko elämän ajan. – Yksilön ammattitaidot ja -tiedot ovat yhteydessä työn saamiseen sekä yhteiskuntaelämään integroitumiseen ja kansalaisoikeuksien harjoittamiseen. – Kognitiivisen eli oppimisen yhteiskunnan ja Euroopan kilpailukyvyn sekä sen itsetuntemuksen ja omien arvojensa tunnustamisen välillä on yhdysside. – Koulutuksen edistämisen perusperiaatteet ja -ehdot on määriteltävä siten, että koulutusta pidetään ”yh- teiskuntasuunnitelman ydintekijänä”. Tämä on val- koisen kirjan merkittävin poliittinen panos nykyiselle ja tulevalle Euroopalle. 2. Yleistä 2. 1. Komitea painottaa lausunnossaan aiheesta ”Val- – Komitea katsoo valkoisen kirjan ”kirjaavan euroop- palaisen yhteiskunnan ja Euroopan talouden kehitys- vaiheita samoin kuin tyydytettäviä tarpeita joustavan siirtymän aikaansaamiseksi tulossa olevaan kognitii- visen yhteiskunnan todellisuuteen”. – Komitea huomauttaa myös, että ”kognitiivisen yhteis- kunnan tavoittaminen ei voi onnistua jäsenvaltioiden eikä huipputason yksittäisten suuntausten, strategioi- den ja kokeilujen kautta. Se onnistuu vain kokonais- valtaisen, tietoisen ja järjestelmällisen yhteiskunnalli- sen ponnistuksen kautta, jolla on yhteisesti hyväksytty koordinaattori, yhteisesti hyväksytyt erimielisyyksien sovittelumenettelyt sekä yhteisesti hyväksytyt näkyvät välitavoitteet. Tämän kognitiivisen yhteiskunnan saa- vuttamiseksi tarvittavan yhteiskunnallisen ponnistuk- sen koordinointi kuuluu ilman muuta EU:lle ja sen toimielimille, erityisesti komissiolle. ” 2. 2. Komitea on tyytyväinen, että: – komissio on julkaissut tiedonannon, jossa luodaan katsaus valkoiseen kirjaan sekä annetaan tietoa siitä ja sen kattamista toimista. Tämä on poikkeuksellista ja ansaitseekin siten erityisen kiitoksen; – keskustelujen tulokset vahvistavat komitean valkoi- sesta kirjasta antaman lausunnon yleishuomiot ja kannanotot sekä suurimman osan komitean tekemistä erityishuomioista. 30. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 95/63 2. 3. Samalla komitea: – on sitä mieltä, ettei valkoisen kirjan julkaisemisesta ole kulunut tarpeeksi aikaa lopullisten johtopäätöksien tekemiseksi arvioinnin muodossa; – korostaa edelleenkin, että yhteiskunnallista keskuste- lua on laajennettava, sen on oltava komission vastuul- la ja siihen on liityttävä konkreettisia toimia, joita asiaan tutustuneet toimijat kehittävät. järjestöt Komitean mielestä jäsenvaltiossa on jo tämän 2. 4. suuntaiselle toiminnalle otollinen ympäristö ja olosuh- teet. Keskusteluun osallistuneet ja yksilöt pitävät valkoista kirjaa viitekehyksenä sekä idea- ja todistuslähteenä kaikille koulutuksen tulevaisuutta kos- keville näkemyksilleen ja tutkimuksilleen sekä kartoi- tukselle, jolla pyritään löytämään väylä kohti kognitii- vista yhteiskuntaa. Komission tulee käyttää tätä tilannet- ta hyväkseen mahdollisimman pian ja mahdollisimman tarkkaan. jakaa Komitea komission asiakirjassaan 2. 5. esittämän käsityksen, että keskusteluissa vahvistettiin valkoisen kirjan pääteemat ja -tavoitteet. Komitea on myös samaa mieltä koulutuksen ja työllisyyden välisen yhteyden taloudellisesta ulottuvuudesta ja vaikutuksista sekä tarpeesta arvioida koulutusohjelmia laadittaessa toimien puhtaasti koulutuksellisten näkökohtien lisäksi tunne-elämään liittyvät moraaliset, henkiset ja kulttuuri- set näkökohdat. 2. 6. jotka Komitea haluaa vielä korostaa riskejä, liittyvät sellaiseen uuteen maailmaan johtavaan kehityk- seen, jossa on rajoittamaton mahdollisuus saada tietoja, jossa tieto välittyy käsittämättömän nopeasti ja jossa on täysin erilaiset viestintäolosuhteet ja -keinot. 2. 6. 1. Mikäli ei ryhdytä toimiin eurooppalaisten saa- miseksi mahdollisimman tiiviisti mukaan kaikkiin muu- tosmenettelyihin ja -toimiin, yhteiskuntien sisällä ja valtioiden välillä syntyy uusia ja entistä syvempiä eroja tiedon haltijoiden ja niiden välillä, joilla tietoa ei ole. Tällaisella ennaltaehkäisevällä 2. 6. 3. toiminnalla voidaan hoitaa elinikäisen oppimisen käsitteen kon- kreettinen ja mahdollisimman laaja toteuttaminen. Näin kaikille unionin kansalaisille taataan mahdollisuus uuden tieto- ja viestintäteknologian käyttöön ja hyödynt- ämiseen sekä luodaan yleisellä tasolla olosuhteet, joissa kansalaiset voivat aktiivisesti ja asteittain saavuttaa oppimisen yhteiskunnan. 2. 6. 4. Komitean mukaan näiden tärkeiden aloitteiden onnistumisen kannalta on välttämätöntä, että keskus- hallinto ja alueet (EU, jäsenvaltiot ja paikallisyhteisöt), yksilöt, yhteiskunnat sekä julkinen ja yksityinen sektori toimivat yhteistyössä. 2. 6. 5. Komitean mielestä komission ja EU:n muiden toimielinten on oltava käynnistämässä ja viemässä loppuun toimenpiteitä, joilla päästään oppimisen yhteis- kunnan luomiseen Euroopan unionissa. Kognitiiviseen yhteiskuntaan johtavien ohjel- 2. 7. mien rahoitukseen tarvittavien varojen irrottamisen osalta komitea kannattaa seuraavia näkökohtia. Komitean mielestä näiden aloitteiden rahoituk- 2. 7. 1. sen ja laatimisen edellyttämän poliittisen tahdon osoitta- minen on tämän hetken tärkein poliittinen päätös, joka Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja alueviranomaisten on tehtävä. 2. 7. 2. Tämän poliittisen päätöksen toteuttamiseksi on välttämätöntä, että EU:n kaikki yhteiskunnalliset osapuolet saavat täyttää asiassa oman tehtävänsä. Julki- sella ja yksityisellä sektorilla, työmarkkinaosapuolilla, ammatinharjoittajien, työntekijöiden ja työnantajien järjestöillä, yrityksillä ja asiantuntijoilla, opettajilla ja kansalaisjärjestöillä, jotka ovat kiinnostuneita näistä kysymyksistä, on mahdollisuus osallistua pohdinnoil- laan ja toiminnallaan siirtymiseen kohti kognitiivista yhteiskuntaa. 3. Erityistä Komitea tekee tarkasteltavana olevan komission tiedo- nannon pohjalta seuraavat huomiot valkoisessa kirjassa mainituista kokeiluista. 3. 1. Tavoite I: Pätevyyden tunnustaminen ja henkilö- kohtaista ammattitaitokorttia koskeva periaate 3. 1. 1. Valkoisen kirjan ensimmäisenä yleistavoittee- na oli ”Uusien tietojen hankkimiseen kannustaminen”. Tavoitteeseen liittyvät tavoitteet olivat seuraavat: 2. 6. 2. Tämä on syynä siihen, että komitea painottaa tarvetta luoda ja kehittää viipymättä toimintalinjoja, joilla voidaan estää syrjäytyminen, joka uhkaa mer- kittävää väestönosaa ja erityisesti riskiryhmiä, joilla eri syistä ei ole mahdollisuutta tai tilaisuutta käyttää uutta teknologiaa ja päästä sen avulla uuden tiedon lähteille. – pätevyyden tunnustaminen; – liikkuvuus; – multimediaopetusohjelmistot. C 95/64 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 30. 3. 98 3. 1. 2. Komitea tekee valkoisesta kirjasta antamas- saan lausunnossa seuraavat huomiot ensimmäisestä yleistavoitteesta: – Komitea yhtyy toteamukseen, jonka mukaan kognitii- visen yhteiskunnan tulo edellyttää uusien tietojen hankkimiseen kannustamista. – Komitean mukaan koulutuksen eurooppalaisella ulot- tuvuudella ja jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmiä täy- dentävällä toiminnalla on edessään rajattomat näkymät, kunhan komissioon suhtaudutaan huomaa- vaisesti ja suopeasti, kun se pyytää jäsenvaltioita ottamaan käyttöön uusia pätevyydentunnustamis- malleja, tukemaan liikkuvuutta ja hyödyntämään uutta viestintäteknologiaa koulutuksen palveluk- sessa. Komitea esittää edellä mainitussa lausunnossa komis- sion ehdottamien Euroopan tason toimien osalta seuraa- vat ehdotukset: – Komitea myöntää, että pätevyyden tunnustamiseen on luotava eurooppalaisen menettelyn kautta toisen- lainen yksinkertainen ja nykyaikainen lähestymistapa. Komitea painottaa kuitenkin, että on huolehdittava siitä, että tällä vahvistettujen tietojen ja taitojen vertailulla on konkreettiset ja oleelliset tulokset. Komitea korostaa, että työmarkkinaosapuolilla voi olla tässä keskeinen osuus. – Komitea painottaa Erasmus-ohjelman puitteissa opis- kelijoiden liikkuvuudesta saatuja etuja ja ehdottaa määrärahojen lisäämistä ja käytettävissä olevien määrärahojen entistä rationaalisempaa käyttöä, jotta ohjelmaan osallistuvien määrää voidaan lisätä. Samal- la komitean mielestä tulee kehittää erityinen liikku- vuusohjelma ammattikoulujen opettajille ja opiskeli- joille sekä oppisopimuskoulutukseen. – Multimediaopetusohjelmistojen osalta komitea kat- soo, että yhteisön on voitettava olemassa olevat esteet ja tehtävä päätöksiä, jotta käyttöön saadaan eurooppalaisia multimediaopetusvälineitä. On myös annettava opettajille lisäkoulutusta uuden teknolo- gian käyttämiseen, niin että he pystyvät hyö- dyntämään sitä ja opettamaan sen käyttöä. 3. 1. 3. Komission tiedonannossa ”Valkoisen kirjan ‘Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteis- kuntaa‘ seurannasta tehty arviointi” esitetty ensimmäi- nen yleistavoite käsittelee vain pätevyyden tunnustamis- ta ja siinä rajoitutaan määrittelemään henkilökohtaista ammattitaitokorttia koskeva periaate. Keskusteluista on kuitenkin käynyt ilmi, että koulujärjestelmän ulkopuo- lella erityisesti tieto- ja multimediatekniikan avulla tehtävä automaattinen pätevyyden todistamismenettely herättää epäilyjä ja vastustusta jopa näin rajatusti määriteltynä. Komitea seuraa joka tapauksessa kiinnos- tuneena komission kokeiluhankkeita pätevyyden tun- nustamisessa perustietojen hankkimisesta, esimerkkeinä matematiikka, luonnontieteet, vieraat kielet; teknisten ja ammatillisten taitojen hankkimisesta pankkitoimin- samoin kuin nassa, avain- eli horisontaalisten pätevyyksien hankkimisesta. toimistotekniikassa, lakialalla, 3. 1. 4. Komitea painottaa kannattavansa periaat- teessa komission esittämiä näkemyksiä pätevyyden tun- nustamisesta, mutta haluaa kiinnittää komission huo- mion tapaan, jolla tätä käsitettä edistetään. Komitea pitääkin myönteisenä komission tiedonannossaan esittämää huomiota, jonka mukaan ”pätevyyden tun- nustamisen tavoitteena ei ole korvata perinteisiä tutkin- totodistuksia eikä vähentää koulujärjestelmän tunnusta- man pätevyyden arvoa eikä etenkään lisätä byrokratiaa Euroopan tasolla. ” Komitea ehdottaa, että keskustelua jatketaan kaikkien syntyneiden väärinkäsitysten poista- miseksi, yksimielisyyden saavuttamiseksi sekä konkreet- tisemmin sellaiseen pätevyyden tunnustamisen järjes- telmään pääsemiseksi, jonka asianosaiset piirit, joilla on valtuudet ottaa kantaa asiaan, voivat hyväksyä. Komitea ehdottaa lisäksi keskustelun laajentamista koko yhteis- kunnan tasolle niin, että koko prosessi saa todellisen sisältönsä ja avoimuutensa ansiosta yleistä hyväksyntää yhteiskunnassa. Tätä hyväksyntää tarvitaan eri eturyh- mien välisten erimielisyyksien haihduttamiseksi, mutta myös kaikkien osapuolten hyväksymien ratkaisujen asteittaiseksi löytämiseksi. 3. 2. Tavoite II: Koulun ja yritysten lähentäminen sekä harjoittelun kehittäminen 3. 2. 1. Valkoisen kirjan toista yleistavoitetta ”Koulun ja yritysten lähentäminen” perusteltiin tarpeella luoda koulun ja yritysmaailman välille yhteydet, jotka pohjau- tuvat niiden täydentäviin tehtäviin oppimisen ja työlli- syyden alalla. Valkoisen kirjan mukaan tämän lähentymisen toteutta- miseksi on täytettävä seuraavat ehdot: – koulutuksen käyttöönottaminen työelämässä; – yritysten osallistuminen koulutukseen – ei vain työnte- kijöidensä koulutukseen, vaan myös nuorten ja aikui- sen koulutukseen; – koulutuslaitosten ja yritysten välisen yhteistyön ke- hittäminen. Valkoisessa kirjassa mainitaan seuraavat välineet koulu- ja yritysmaailman lähentämiseksi: – harjoittelu; – ammatillinen koulutus. 30. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 95/65 3. 2. 2. Komitea painottaa valkoisesta kirjasta anta- massaan lausunnossa koulu- ja yritysmaailman yhteyk- sien merkitystä oppimisen yhteiskuntaan siirtymisessä. Komitea huomauttaa myös, että tämän yhteyden tulee toimia kummankin osapuolen hyödyksi (koulu- ja yritys- maailma). Komitean mukaan erityisesti pk-yritysten ”tulee nähdä, mitä tarkoittaa korkeatasoinen koulutus niiden tuotteiden markkinoinnille, laadulle ja kilpailuky- vylle” ja olla siten tietoisia tarpeesta investoida koulutuk- seen yleisesti ja erityisesti oman alueensa kouluihin. pätevyyden vastavuoroista tunnustamista sekä edistää liikkuvuuden kehittämistä ja opetuksen laadun yleistä parantamista kuitenkin sillä ehdolla, että se täydentää kansallisia järjestelmiä eikä kilpaile niiden kanssa ja että se tarjoaa ohjelmia, jotka todella vastaavat olemassa olevia tarpeita. Komitea tähdentää, että harjoittelua eurooppalaisella tasolla edistäviä konkreettisia toimia on ollut tähän mennessä vähän. Komitean mielestä tarkoitukseen myönnetyt varat ovat erittäin vaatimat- tomat. Komission tiedonannossa mainitaan valkoises- 3. 2. 3. ta kirjasta käydyn keskustelun ensimmäisistä tuloksista muun muassa seuraavat: – koulutuksen ja työelämän lähentämisen tarpeen tun- nustaminen kuitenkin niin, ”ettei tarkoituksena ole mukauttaa koulutusjärjestelmiä mekaanisesti ainoas- taan työelämän tarpeisiin”; – eurooppalaisen harjoittelujärjestelmän ajatuksen hyväksyminen; tämä järjestelmä antaa suuntaa liikku- vuuden helpottamiseksi ja harjoittelun laadun paran- tamiseksi; – velvoite edistää ja kartoittaa tekijöitä, jotka vaikutta- vat koulujen ja yritysten kumppanuuden onnistumi- seen harjoittelun aikana. Tavoitteen II toteuttamiseksi tarvittavista toimista ko- missio mainitsee seuraavat: – erityisesti nuorille suunnattujen (työssä käyvät, har- joittelijat ja opiskelijat) kansainvälisten erityisohjel- mien laatiminen; – korkeakouluasteen harjoittelun ja koulutuksen vuo- rottelun kehittämisen tukeminen; – 500 opettajalle annettava tuki, yrityksiin harjoittelemaan, opetuksen ja työelämän välisiä suhteita. jotta he pääsevät jolloin voidaan lujittaa Komitea arvioi – yhdenmukaisesti valkoisesta 3. 2. 4. kirjasta antamassaan lausunnossa esittämiensä ammatti- koulutuksen edistämistä sekä harjoittelun ja vuorottelun tukemista, uudenaikaistamista ja edistämistä koskevien kannanottojen kanssa –, että koulu- ja yritysmaailman välisten suhteiden luomisessa on merkittävä asema sillä, miten työ- ja koulutusmaailma pystyvät muuttamaan käsitystään näistä suhteista. Komitea kannattaakin kaik- kia komission tekemiä valintoja ja toimia, joilla pyritään muuttamaan nykyisiä asenteita sekä palkitsemaan kum- mankin osapuolen pyrkimyksiä edistää näitä suhteita rakentavan vuoropuhelun hengessä. Komitea huomauttaa lopuksi, että ammatillisen koulu- tuksen, harjoittelun ja vuorottelun edistämisellä Euroo- pan tasolla pyritään parantamaan Euroopan kykyä vastata jatkuvan kasvun ja kilpailukyvyn prarantamisen haasteisiin sekä unionin kansalaisten kykyä täyttää syntymässä olevan kognitiivisen yhteiskunnan vaati- mukset. Komitea painottaa tämän tavoitteen merkitystä ja arvoa Euroopan tulevaisuudennäkymien kannalta ja pyytää, että komissio tiivistää toimintaansa, jotta voidaan välttyä kaikenlaisilta tavoitetta ja sen saavutta- mista koskevilta dogmaattisilta asenteilta. Komissio on selvästi asettumassa tälle linjalle todetessaan, että ”ei ole olemassa harjoittelumallia, jota olisi pidettävä ainoana ammatilliseen koulutukseen johtavana tienä”. 3. 3. Tavoite III: Syrjäytymisen torjuminen koulutuk- sen avulla Valkoisen kirjan kolmas yleistavoite on ”Syr- 3. 3. 1. jäytymisen torjuminen”. Komission perusteet tavoitteen valitsemiselle ja pyrkimykselle saavuttaa se pohjautuvat todelliseen tilanteeseen, jossa suuri väestönosa on suljet- tu pois työmarkkinoilta ja siten syrjäytynyt. Tämän ilmiön torjumiseksi jäsenvaltiot ja EU ovat komission mukaan toteuttaneet useita merkittäviä aloitteita, joihin komissio ehdottaa lisättäväksi seuraavat: – toisen mahdollisuuden tarjoavat koulut (1); – eurooppalainen vapaaehtoispalvelu. 3. 3. 2. Komitea esittää valkoisesta kirjassa antamas- saan lausunnossa kolmannesta yleistavoitteesta seuraa- vat arviot: – Komitea pitää välttämättömänä tarjota koulutus- järjestelmästä syrjäytyneille tai syrjäytymässä oleville nuorille toinen mahdollisuus sopeutua yhteiskuntaan. Komitea on samaa mieltä siitä, että ammattikoulutuksen ja harjoittelun eurooppalainen ulottuvuus voi helpottaa (1) Komitean mielestä tässä yhteydessä olisi parempi puhua ”toisen mahdollisuuden tarjoavasta koulutuksesta”. C 95/66 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 30. 3. 98 Komitean mielestä komission ehdotus toisen mahdol- lisuuden tarjoavien koulujen perustamisesta on ”toi- vottava ja hyväksyttävä” ratkaisu. – Vaikka mukana olleet osapuolet ovat jo komission toiminnan tuloksena hyväksyneet ohjelman, komitea ei ole tyytyväinen ohjelman edistymisvauhtiin. – Komitea painottaa, että tämän koulujärjestelmän tulee olla niin joustava, että se voi tarjota toisen mahdollisuuden aikuisille, joilla on alhainen perus- jotta voidaan välttää heidän vain tästä koulutus, syystä johtuva syrjäytymisensä. – Komitean mielestä nämä toisen mahdollisuuden tarjo- avat koulut ovat vain lisäratkaisu ja se korostaa ”ensimmäisen mahdollisuuden” tarjoavan koulun tu- kemisen merkitystä. – Komitea viittaa lausuntoonsa aiheesta ”Nuorten eu- rooppalainen vapaaehtoispalvelu” (1) sekä siinä esitet- tyihin kannanottoihin. 3. 3. 3. Tiedonannossaan valkoisen kirjan seurannasta tehdystä arvioinnista komissio korostaa tarvetta torjua syrjäytymistä ”kaikin keinoin” ja viittaa jälleen uuden mahdollisuuden antavaan kouluun kokeiluhankkeena. Komissio selittää, ettei tarkoituksena ole asettaa kysee- nalaiseksi tavallisen koulun kykyä huolehtia kaikista lapsista eikä tarvetta ”parantaa peruskoulutusta anta- vien järjestelmien laatua epäonnistumisten välttämisek- si”. Näiden koulujen tavoitteena on saada oppivelvolli- suusiän ylittäneet, suurissa vaikeuksissa olevat nuoret takaisin mukaan yhteiskunnan ja talouden toimintaan. Kyseinen tehtävä edellyttää kaikkien paikallistasolla nuorten ongelmien parissa työskentelevien sekä julkisen ja yksityisen sektorin yritysten välistä kumppanuutta. Komission mukaan tämän aloitteen merkitys tulee esille eri jäsenvaltioissa saatuja kokemuksia ja tuloksia hyö- dyntävän laajan verkon perustamisen ja toiminnan kautta. 3. 3. 4. Komitea tekee seuraavat huomiot kolmannesta yleistavoitteesta eli syrjäytymisen torjunnasta koulutuk- sen avulla: – Komitea arvostaa komission esittämiä tarkennuksia, jotka liittyvät toisen mahdollisuuden antavan koulun luonteeseen, sen kohderyhmään sekä siihen, miten se liitetään koulutusjärjestelmään. Komitea pitää kuitenkin ongelmallisena ohjelman osaa, joka liittyy näiden koulutuslaitosten ja työmarkkinaosapuolten yhteistyöhön. Komitea pyytääkin komissiota varmis- tamaan, että työmarkkinaosapuolet pääsevät osallis- tumaan koko järjestelmän toimintaan ja että ne ovat siitä osaltaan vastuussa avoimuuden hengessä ja tunnustettujen ja yhteisesti hyväksyttyjen menettelyi- den kautta. – Komitea ei vastusta toisen mahdollisuuden tarjoavien koulujen kehittämistä, mutta se on joka tapauksessa sitä mieltä, ettei ohjelman laajuus koulutuslaitosten lukumäärän ja kustannusten valossa oikeuta puhu- maan yhteiskunnallisen syrjäytymisen vastaisesta kamppailusta, jota käydään koulutuksen keinoin. Tämä kamppailu on tehokasta vain, mikäli koulutus- järjestelmät uudistetaan, niiden arvostusta lisätään ja mikäli ne ryhtyvät toimimaan ennaltaehkäisevästi pyrkien välttämään yksilöiden ja yhteiskuntaryhmien syrjäytymistä. Komission on edelleenkin täytettävä oma tärkeä tehtävänsä tämän tavoitteen saavuttami- seksi. – Lopuksi komitea on yllättynyt, ettei komission tiedo- nannossa arvioida lainkaan nuorten eurooppalaista vapaaehtoispalvelua. 3. 4. Tavoite IV: Kolmen yhteisön kielen hallitseminen ja eurooppalaisen laatumerkinnän myöntäminen 3. 4. 1. yhteisön kielen hallitseminen”. Valkoisen kirjan neljäs tavoite on ”Kolmen Komissio toteaa, että unionin kansalaisten on hallittava useita yhteisön kieliä voidakseen hyödyntää sisämarkki- noiden avautumisen myötä tarjoutuvia ammatillisia ja henkilökohtaisia tilaisuuksia. Komissio asettaakin tavoitteeksi, että äidinkielen lisäksi hallitaan kahta muuta yhteisön kieltä. Ensimmäisen vieraan kielen opettelu tulisi aloittaa jo varhaiskasvatustasolla ja järjes- telmällinen opetus ala-asteella. Toisen vieraan kielen opiskelu alkaa keskiasteella siten, että peruskoulutuksen päättyessä jokainen unionin kansalainen hallitsee äidin- kielensä lisäksi kahta yhteisön kieltä. Tavoitteen saavuttamiseksi ehdotetaan muun muassa seuraavia yhteisön tason toimia: – luodaan eurooppalainen laatumerkintä; (1) EYVL C 204, 15. 7. 1996. vaihtoa; – tuetaan erilaisille kohderyhmille tarkoitetun aineiston 30. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 95/67 – kannustetaan yhteisön kielten varhaisopetusta erityi- sesti pedagogisen aineiston ja kokemustenvaihdon avulla. 3. 4. 2. Komitea korosti valkoisesta kirjasta antamassa lausunnossaan tarvetta paneutua eurooppalaisten väli- sen kielellisen kommunikaation ongelmaan, mutta toi esille myös Euroopan kielellisen monimuotoisuuden mittaamattoman, ennen kaikkea kulttuurisen arvon. yksilö pystyy todella kommunikoimaan kaltaistensa kanssa sekä ymmärtämään eri järjestelmien lainalai- suudet. Kognitiivisen yhteiskunnan asettamien haas- teiden edessä komission onkin tutkittava ja tunnistet- tava ongelmat, joita monilla eurooppalaisilla on äidinkielensä oppimisessa. Komission on myös poh- dittava tämän ilmiön syitä ja keinoja sen poistamisek- si. On selvää, että hyvä äidinkielen taito helpottaa muilla kielillä tapahtuvan kommunikaation taitojen oppimista. Komitea kannattaa tavoitetta, jonka mukaan jokaisen eurooppalaisen on voitava kommunikoida oman äidin- kielensä lisäksi ainakin kahdella kielellä, vaikka pitää sitä hyvin kunnianhimoisena. Tulee kuitenkin suojella Euroopan kielellistä monimuotoisuutta, samalla kun edistetään ajatusta, että ensimmäinen vieras kieli on keskiasteella tietyissä aineissa opetuskielenä. 3. 4. 3. Tämän lausunnon aiheena olevassa komission tiedonannossa pidetään tärkeänä tavoitetta antaa kaikil- le unionin kansalaisille taidot kommunikoida äidinkie- len lisäksi kahdella yhteisön kielellä, mikä katsotaan merkittäväksi unionin kansalaisuuden ja työpaikan saannin kannalta. Tiedonannossa painotetaan kuitenkin myös keskusteluissa esiin tulleita epäilyksiä siitä, että hanke saattaa haitata välttämätöntä hyvän äidinkielen- taidon hankkimista. Samoin on esitetty epäilyksiä siitä, että eurooppalainen laatumerkintä syventää eroja eikä hävitä niitä. Näiden epäilysten takia komissio on ehdottanut laatu- merkinnän myöntämistä vain innovatiivisille aloitteille, jotka rohkaisevat kieltenoppimiseen. Neuvosto on jo hyväksynyt toukokuuta 1996 pitämässä kokouksessaan. tämän ehdotuksen 6. Edellä mainittujen tekijöiden lisäksi keskusteluissa tuli esille muita ongelmia, jotka liittyvät opettajiin, oppilai- siin (nuoriin tai aikuisiin), vieraiden kielten opetuksen pedagogisiin välineisiin ja etenkin uuteen tietotekniik- kaan. Komissio käsittelee tai sen tulee vielä käsitellä näitä ongelmia niiden merkityksen ja vaikutuksien kauaskantoisuuden takia. 3. 4. 4. Valkoisesta kirjasta annetussa lausunnossa te- kemiensä huomioiden lisäksi komitea esittää seuraavat huomiot neljänteen tavoitteeseen liittyvistä keskustelui- den tuloksista ja komission toimista: – Komitea kannattaa ajatusta, jonka mukaan kaikille unionin kansalaisille on tärkeintä hankkia oman äidinkielensä hyvä suullinen ja kirjallinen hallinta. Tämä tarkoittaa muun muassa kykyä ilmaista ja välittää kulttuurisia arvoja, jotka ovat tulosta ihmis- ten henkisestä tai muusta monimuotoisesta toiminnas- ta. Hyvä äidinkielen taito onkin perusehto sille, että – Kuten komitea on huomauttanut, valkoisessa kirjassa asetettu tavoite, jonka mukaan jokaisen eurooppalai- sen on osattava ilmaista itseään äidinkielen lisäksi kahdella yhteisön kielellä on merkittävä, mutta myös kunnianhimoinen. Tämän huomion tarkoituksena ei ole vastustaa tavoitetta, vaan korostaa, että sen saavuttaminen vaatii paljon työtä ja ponnistuksia, jotka on aina koordinoitava. – Yhtenä tehtävänä on yrittää kartoittaa ongelma eli tutkia sitä, sijoittaa se oikeaan yhteyteen ja määrittää sen osatekijät. Kielen hallitsemisen käsitteen määritte- ly tai tilastotiedot muun muassa siitä, paljonko on eurooppalaisia, jotka hallitsevan toisen tai kolmannen yhteisössä käytettävän kielen, ovat kysymyksiä, joita komission on käsiteltävä ja joista sen on tiedotettava. – Toisena tehtävänä on vieraiden kielten opetuksen sisällyttäminen kansallisiin koulutusjärjestelmiin. Eri- kielisten valtioiden väliset vaihtosopimukset ovat yksi tapa edistää tätä. Nämä sopimukset auttavat säilyttämään Euroopan monikielisyyden ja monikult- tuurisuuden tarjoten samalla paremmat mahdollisuu- det saada työtä ja edistää eurooppalaista identiteettiä. 3. 5. Tavoite V: Aineellisten ja koulutukseen liittyvien investointien kohtelu samalla tavalla 3. 5. 1. Valkoisen kirjan viidennellä tavoitteella py- ritään siihen, että koulutusta pidetään investointina eikä toiminnallisena menoeränä. Tämä on ehtona sille, ettei koulutus ole enää yhtä riippuvaista suhdannekehityk- sestä ja -vaihteluista kuin nyt. Komissio tunnustaa, C 95/68 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 30. 3. 98 että ammattitaitoon investointi on kilpailukyvyn ja työelämän valmiuksien keskeinen tekijä. Komissio eh- dottaakin seuraavia toimia: Komissio tekee seuraavat huomiot tämän tavoitteen toteuttamisesta: – koulutusalan toimijoiden hyväksymän rahoituksen tason vakauttaminen (joka edellyttää sen arvioimista), henkilöstöön investoimisen suorien ja välillisten me- kanismien kehittäminen sekä kirjanpitomenettelyn ja varainkäytön seurannan parantaminen; – koulutusmenojen kirjanpidollinen ja verotuksellinen kohtelu. 3. 5. 2. Valkoisesta kirjasta antamassaan lausunnossa komitea esittää muun muassa seuraavat huomiot viiden- nestä tavoitteesta: – Komitean mukaan jäsenvaltioiden ja EU:n keskeisenä velvollisuutena kannustaa ja tukea yksilöitä (nuoria ja vanhoja, työssä käyviä ja muita) investoimaan jatkuvasti tietojen ja taitojen hankkimiseen. – Komitean mielestä yritysten velvollisuutena on – tulevaisuudennäkymiensä ja tuotteidensa kilpailuky- kyisyyden kannalta – harkita tarkkaan panostustaan tutkimukseen sekä tiedon ja taitojen hankkimiseen. – Komitea hyväksyy komission ehdotuksen, jolla py- ritään vahvistamaan koulutukseen myönnettävän ra- hoituksen tasot. Sen mukaan koko EU:lla ja erityisesti komissiolla on merkittävä asema viidennen yleista- voitteen toteuttamisessa. 3. 5. 3. Valkoisen kirjan seurannasta tehdystä arvioin- nista annetussa tiedonannossa esitetään seuraavat päätelmät viidennestä yleistavoitteesta käydystä keskus- telusta: – Tavoite on hyväksytty sikäli, että tunnustetaan tarve investoida osaamiseen ja ammattitaitoon eri tavalla kuin ennen. – On tarpeen tasapainottaa uudelleen kulujen jakautu- minen eri toimijoiden kesken sekä luoda uudet suhteet pääoman ja työn välille. – Erityisesti yritysten sekä julkisia ja yksityisiä inves- tointeja käsittelevien päättäjien on tarpeen muuttaa lähestymistapojaan, käyttäytymistään ja jopa ajatus- tapojaan, jotta siirretään painopistettä kohti aineetto- mia investointeja, joilla on yhä keskeisempi osuus nykytaloudessa. – Tärkeä askel otettiin, kun kaikki jäsenvaltiot suostui- vat osallistumaan ensimmäiseen julkaisuun, jossa vertaillaan rahoituskysymyksiä koulutuksen eri ta- soilla. – On selvitettävä systemaattisesti jäsenvaltioissa voi- massa olevat kirjanpito- ja verotuskäytännöt, jotta koulutusinvestointeja voidaan tukea. – Komissio suosittaa koulutuksen kustannusten ja sen tuottaman hyödyn välisen suhteen tutkimista. 3. 5. 4. Valkoisesta kirjasta antamassaan lausunnossa komitea on sitä mieltä, että komission asettamista tavoitteista viides (”Aineellisten ja koulutukseen liitty- vien investointien kohtelu samalla tavalla”) on kaukaisin ja hankalin saavuttaa, koska siihen liittyy piintyneitä asenteita ja ajatusmalleja, jotka eivät suosi avokätistä investointia koulutukseen. Edellä mainitut näkökannat huomioon ottaen komitea on tyytyväinen tuloksiin, joihin viidennestä tavoitteesta käydyissä keskusteluissa on päädytty. Komitean mie- lestä tavoitteen hyväksyminen merkitsee myönteistä kehitystä koulutuksen kannalta, etenkin seuraavista aiheista annettujen myönteisten kannanottojen ansiosta: – menojen tasapainottaminen uudelleen toimijoiden välillä; – uudet suhteet työn ja pääoman välille; – tarve muuttaa lähestymistapoja, käyttäytymistä ja jopa ajatustapoja, jotta aineettomat investoinnit saa- vat tasapainoisen kohtelun. Komitea on lisäksi sitä mieltä, että komissio on toiminut oikein korostaessaan tarvetta tämän tavoitteen saavutta- miseen. Jäsenvaltiot ovat ottaneet tärkeän askeleen hyväk- syessään komission ehdotuksen suorittaa vertaileva tutkimus varojen jakamisesta koulutuksen eri tasoilla. Samalla koulutukselle on annettu uutta pontta. Sama jossa tarkoituksena on selvittää pätee hankkeeseen, unionin jäsenvaltioiden verotukselliset ja kirjanpidolli- set käytännöt koulutusinvestointien tukemiseksi sekä alan kustannus–hyöty-suhteesta tehtävään tutkimuk- seen. Komitea on sitä mieltä, että edellä mainitut kehityskulut voivat luoda pohjan uudelle koulutukseen investoinnin politiikalle, jossa varainkäyttö ei ole sidoksissa poliitti- siin ja taloudellisiin suhdanteisiin, jossa koulutusinves- 30. 3. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 95/69 toinnit saavat saman arvon kuin tuotantoinvestoinnit ja joka lisää Euroopan ja eurooppalaisten kilpailukykyä parantaen samalla kansalaisten tietoisuutta historias- taan, arvoistaan ja tulevaisuudennäkymistään. Bryssel, 28. tammikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys- ten lähentämisestä 25 päivänä heinäkuuta 1985 annetun direktiivin 85/374/ETY muuttamises- ta” (1) (98/C 95/17) Neuvosto päätti 30. lokakuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 6. tammikuuta 1998. Esittelijä oli Bernardo Herna´ndez Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. –29. tammikuuta 1998 pitämässään 351. täysistunnossa (tammikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 99 ääntä puolesta ja 14 vastaan 7:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto tuotteiden aiheuttamista vahingoista ja joka muodostuu pääosin seuraavista tekijöistä: 1. 1. Neuvoston 25. heinäkuuta 1985 tuotevastuuta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnol- listen määräysten lähentämisestä antamassa direktii- vissä (2) jätettiin maatalouden alkutuotteet sekä riista- tuotteet direktiivin soveltamisalueeseen kuuluvien ”tuot- teiden” ulkopuolelle. Direktiivissä määriteltiin maata- louden alkutuotteiksi maanpinnan kasvutuotteet sekä kotieläintalouden ja kalastuksen tuotteet sellaisia tuot- teita lukuunottamatta, joille on suoritettu ensimmäisen asteen jalostus. 1. 2. Komission alkuperäisessä direktiiviehdotuksessa ei tällaista poikkeusta ollut, vaan se liitettiin siihen ehdotuksen käsittelyvaiheessa Euroopan parlamentin pyynnöstä. Direktiivillä 1. 3. 85/374/ETY säädetään järjes- telmästä, joka koskee valmistajan vastuuta viallisten – Objektiivinen eli tuottamuksesta riippumaton vastuu: vahinkoa kärsineen osapuolen on näytettävä toteen vahinko, tuotteen puutteellinen turvallisuus sekä tämän ja vahingon välinen syy-yhteys ilman, että hänen täytyy näyttää toteen tuottamuksellisuutta. – Tuote on turvallisuudeltaan puutteellinen, jos se ei ole niin turvallinen kuin on ollut aihetta odottaa ottaen huomioon kaikki seikat, kuten tuotteesta annetut tiedot, tuotteen kohtuudella ennakoitavissa oleva käyttö ja ajankohta, jona tuote laskettiin liik- keelle. Tuotetta ei pidetä turvallisuudeltaan puutteel- lisena pelkästään sen vuoksi, että myöhemmin on laskettu liikkeelle parempi tuote. (1) EYVL C 337, 7. 11. 1997, s. 54. (2) EYVL L 210, 7. 8. 1985. – ”Vahingolla” tarkoitetaan kuolemaa ja muuta henkil- övahinkoa tai muun esineen kuin tuotteen itsensä vahingoittumista tai tuhoutumista vähennettynä kui- tenkin 500 ecun omavastuumäärällä