title: VERORDENING (EG) Nr. 215/98 VAN DE COMMISSIE van 28 januari 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van olijfolie

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: L 22/12 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 29. 1. 98 VERORDENING (EG) Nr. 215/98 VAN DE COMMISSIE van 28 januari 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van ol¶folie DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector oliën en vetten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 1581/96 (2), en met name op artikel 3, lid 3, Overwegende dat overeenkomstig artikel 3 van Verorde- ning nr. 136/66/EEG, wanneer de pr¶s in de Gemeen- schap hoger is dan de pr¶snoteringen op de wereldmarkt, het verschil tussen deze pr¶zen kan worden overbrugd door een restitutie b¶ de uitvoer van ol¶folie naar derde landen; Overwegende dat de regelen betreffende de vaststelling en de toekenning van de restitutie b¶ uitvoer van ol¶folie z¶n vastgesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 616/72 van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EEG) nr. 2962/77 (4); Overwegende dat de restitutie overeenkomstig artikel 3, lid 3, van Verordening nr. 136/66/EEG voor de gehele Gemeenschap gel¶k moet z¶n; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 4, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie moet worden vastgesteld met inachtneming van de situ- atie en de verwachte ontwikkeling van de ol¶foliepr¶zen en de beschikbare hoeveelheden op de markt van de Gemeenschap en van de ol¶foliepr¶zen op de wereld- markt; dat, ingeval de situatie op de wereldmarkt het niet mogel¶k maakt de gunstigste noteringen voor ol¶folie te bepalen, evenwel rekening kan worden gehouden met de wereldmarktpr¶s concurrerende plantaardige oliën en met het gedurende een representa- tieve periode geconstateerde verschil tussen deze pr¶s en die van ol¶folie; dat het restitutiebedrag niet hoger mag z¶n dan het verschil tussen de pr¶s voor ol¶folie in de Gemeenschap en die op de wereldmarkt, in voorkomend teneinde rekening te houden met de geval aangepast kosten voor de uitvoer van de producten op de wereld- markt; voornaamste van de heeft op het bedrag van de restitutie en kan worden beperkt tot sommige landen van bestemming, bepaalde hoeveelheden, kwaliteiten en aanbiedingsvormen; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 3, tweede alinea, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie echter verschillend kan worden vastgesteld naar gelang van de bestemming, wanneer de situatie op de wereldmarkt of de b¶zondere eisen van bepaalde markten zulks noodzakel¶k maken; Overwegende dat de restitutie ten minste eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat z¶ indien nodig tussent¶ds kan worden gew¶zigd; Overwegende dat de toepassing van deze regelen op de huidige marktsituatie in de sector ol¶folie, en met name op de pr¶zen van dit product in de Gemeenschap, alsmede op de markten van derde landen met zich brengt dat de restitutie moet worden bepaald op de in de b¶lage genoemde bedragen; Overwegende dat de in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 3813/92 van de Raad (5), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Veror- dening (EG) nr. 150/95 (6), gedefinieerde representatieve marktkoersen worden gebruikt voor de omrekening van het in de valuta van derde landen aangegeven bedrag en dat deze koersen de grondslag z¶n voor de bepaling van de landbouwomrekeningskoersen van de valuta’s van de lidstaten; dat de nadere voorschriften voor de toepassing en de vaststelling van deze omrekeningskoersen z¶n vast- gesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 1068/93 van de Commissie (7), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1482/96 (8); Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comité van beheer voor oliën en vetten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ de uitvoer van de in artikel 1, lid 2, onder c), van Verordening nr. 136/66/EEG bedoelde producten, worden vastgesteld op de in de b¶lage aange- geven bedragen. Overwegende dat, overeenkomstig artikel 3, lid 3, derde alinea, onder b), van Verordening nr. 136/66/EEG, kan worden beslist om de restitutie b¶ openbare inschr¶ving vast te stellen; dat de openbare inschr¶ving betrekking Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 29 januari 1998. (1) PB 172 van 30. 9. 1966, blz. 3025/66. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 11. (3) PB L 78 van 31. 3. 1972, blz. 1. (4) PB L 348 van 30. 12. 1977, blz. 53. (5) PB L 387 van 31. 12. 1992, blz. 1. (6) PB L 22 van 31. 1. 1995, blz. 1. (7) PB L 108 van 1. 5. 1993, blz. 106. (8) PB L 188 van 27. 7. 1996, blz. 22. 29. 1. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 22/13 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 28 januari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 28 januari 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van ol¶folie (in ecu/100 kg) Productcode Bedrag van de restitutie (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 6,00 0,00 4,50 0,00 0,00 0,00 (1) Voor de in artikel 34 van de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3665/87 van de Commissie (PB L 351 van 14. 12. 1987, blz. 1) bedoelde bestemmingen, alsmede voor de uitvoer naar derde landen. NB: Productcodes en voetnoten: zie de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu: - dem "Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3975/87 über die Einzelheiten der Anwendung der Wettbewerbsregeln auf Luftfahrtunternehmen", und - dem "Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Anwendung von Artikel 85 Absatz 3 EG-Vertrag auf bestimmte Gruppen von Vereinbarungen und aufeinander abgestimmten Verhaltensweisen im Luftverkehr zwischen der Gemeinschaft und Dritten Ländern"

eurovoc_concepts:
air transport
application of EU law
competition law
liberalisation of the market
transport company

formats: html pdf print

text: 30. 3. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 95/59 Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu: — dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur A¨ nderung der Verordnung (EWG) Nr. 3975/87 über die Einzelheiten der Anwendung der Wettbewerbsregeln auf Luftfahrtunternehmen“, und — dem „Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Anwendung von Artikel 85 Absatz 3 EG-Vertrag auf bestimmte Gruppen von Vereinbarungen und aufeinander abgestimmten Verhaltensweisen im Luftverkehr zwischen der Gemeinschaft und Dritten Ländern“ (1) (98/C 95/15) Der Rat beschloß am 6. Juni 1997, den Wirtschafts- und Sozialausschuß gemäß Artikel 198 des EG-Vertrags um Stellungnahme zu den vorgenannten Vorschla¨gen zu ersuchen. Die mit der Vorbereitung der Arbeiten beauftragte Fachgruppe Verkehr und Kommunika- tionsmittel nahm ihre Stellungnahme am 19. Januar 1998 an. Berichterstatter war Herr Decaillon. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 351. Plenartagung (Sitzung vom 28. Januar 1998) mit 79 Stimmen bei 2 Stimmenthaltungen folgende Stellungnahme. 1. Die Kommissionsvorlage des Die Rates Verordnung (EWG) 1. 1. Nr. 3975/87 (2), geändert durch die Ratsverordnungen 1284/91 (4), 2410/92 (3) und (EWG) (EWG) Nr. beschränkt die Befugnisse der Kommission zur Gewähr- leistung der Einhaltung der Wettbewerbsvorschriften im Luftverkehr auf den internationalen Luftverkehr in der Gemeinschaft. 1. 1. 1. Was den Luftverkehr zwischen der Europäi- schen Union und Drittstaaten angeht, so ist die Kommis- sion nicht befugt, Freistellungen nach Artikel 85 Absatz 3 zu gewähren. Sie kann auch nicht nach einem normalen Verfahren nach Maßgabe von Artikel 86 über den Mißbrauch einer marktbeherrschenden Stellung befin- den. Sie stützt sich auf Artikel 89, um auf indirektem Wege ein entsprechendes Verfahren einzuleiten, was eine Rechtsunsicherheit zur Folge hat, die sich negativ auf die Luftfahrtunternehmen auswirkt. 1. 1. 2. Deswegen hat die Kommission jetzt einen neuen Verordnungsvorschlag unterbreitet, nach dem Bestimmungen, die den Anwendungsbereich der Verord- nung (EWG) Nr. 3975/87 auf den innergemeinschaftli- chen Luftverkehr beschränken, gestrichen werden, so daß der Luftverkehr auf den Flugrouten zwischen der Gemeinschaft und Drittländern ebenfalls unter die besagte Verordnung fällt. Im Zusammenhang mit der A¨ nderung der Ver- 1. 2. ordnung (EWG) Nr. 3976/87 (5) ist darauf hinzuweisen, daß die Kommission aufgrund dieser Verordnung für einen beschränkten Zeitraum in gewissem Umfange Gruppenfreistellungen beschließen kann, um es den Luftfahrtunternehmen zu ermöglichen, sich schrittweise (1) ABl. C 165 vom 31. 5. 1997, S. 13-14. (2) ABl. L 374 vom 31. 12. 1987, S. 1. (3) ABl. L 240 vom 24. 8. 1992, S. 18. (4) ABl. L 122 vom 17. 5. 1991, S. 2. (5) ABl. L 374 vom 31. 12. 1987, S. 9. auf ein stärker wettbewerbsorientiertes Umfeld ein- zustellen. 1. 2. 1. Die Erfahrung zeigt, daß Gruppenfreistellun- gen einem echten Bedürfnis nach Rechtssicherheit unter den Luftfahrtunternehmen und den anderen Marktbetei- ligten entsprechen. 1. 2. 2. Deswegen schlägt die Kommission dem Rat vor, eine Verordnung zu erlassen, die der Kommission unbeschadet der Anwendung der Verordnung (EWG) Nr. 3975/87 und im Einklang mit Artikel 85 Absatz 3 EG-Vertrag das Recht gibt, im Wege einer Verordnung Artikel 85 Absatz 2 auf bestimmte Gruppen von Verein- barungen zwischen Unternehmen, Beschlüssen von Un- ternehmensvereinigungen und aufeinander abgestimm- ten Verhaltensweisen in bezug auf Luftverkehrsstrecken zwischen der Gemeinschaft und einem oder mehreren Drittstaaten für nicht anwendbar zu erklären. 1. 2. 3. Die Kommission kann diesem Vorschlag zufol- ge u. a. auch Verordnungen in bezug auf Vereinbarungen, Beschlüsse oder aufeinander abgestimmte Verhaltens- weisen erlassen, die folgendes zum Gegenstand haben: a) die gemeinsame Planung, die Koordinierung der Kapazitäten und Flugpläne im Linienflugverkehr; b) die Aufteilung der Einnahmen aus dem Linienflug- verkehr; c) die Durchführung von Konsultationen über die Entgelte für die Beförderung von Fluggästen und Gepäck; d) den gemeinsamen Betrieb von Linienflügen auf einer neuen Strecke oder einer Strecke mit geringem Verkehrsaufkommen; e) die Zuweisung von Zeitnischen auf Flughäfen und Ausarbeitung der Flugpläne; die Kommission wird dabei auf die U¨ bereinstimmung dieser Regel mit dem vom Rat erlassenen Verhaltenskodex achten. C 95/60 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 30. 3. 98 2. Allgemeine Bemerkungen Im Bereich des Luftverkehrs, der gegenwärtig 2. 1. weltweit einen umfangreichen Deregulierungsprozeß erfährt, müssen einheitliche Regeln für das Spiel der Wettbewerbskräfte festgelegt werden, die sowohl von der Europäischen Union als auch von den Drittländern auf den Luftverkehrsstrecken, die diese betreffenden geographischen Räume miteinander verbinden, anzu- wenden sind. Die Entwicklung des internationalen Luft- verkehrs veranlaßt die Luftfahrtunternehmen dazu, Al- lianzen zu bilden und Vereinbarungen zu treffen, die sich maßgeblich auf den Wettbewerb auswirken. Es erscheint angezeigt, für solche Allianzen und Vereinba- rungen zwischen gemeinschaftlichen Fluggesellschaften und drittländischen Luftverkehrsunternehmen ein ho- mogenes Umfeld zu schaffen, das eine hinreichende Rechtssicherheit in der gesamten Europäischen Union gewährleistet. 2. 2. Der Wirtschafts- und Sozialausschuß nimmt die Vorschläge der Kommission zur Kenntnis, nach denen der Anwendungsbereich der Verordnung (EWG) Nr. 3975/87 ausgedehnt wird und die Kommission in Anwendung von Artikel 85 Absatz 3 Freistellungsmaß- nahmen für den Luftverkehr ergreifen kann. Er fragt sich allerdings, weshalb die Kommission in ihrer Begründung (Punkt 17) nicht präzisiert, daß die neue Liste der Gruppenfreistellungen gegenüber der früheren Liste gemäß der Verordnung (EWG) Nr. 3976/87 des Rates, geändert durch Verordnung (EWG) Nr. 2411/92 des Rates, erweitert wurde. 2. 3. Diese Ausdehnung der Liste auf die neuen Berei- che Koordinierung der Kapazitäten und Aufteilung der Einnahmen soll eine effiziente und ausgewogene Kontrolle der Wettbewerbsregeln sicherstellen, die es bislang für Luftverkehrsverbindungen zwischen der Europäischen Union und Drittländern nicht gibt. 2. 4. Das Gemeinschaftsrecht in seiner jetzigen Form gibt keine Gewähr für eine wirksame und ausgewogene Kontrolle der Einhaltung der Wettbewerbsregeln im Luftverkehr für Verkehrsverbindungen zwischen den Mitgliedstaaten und den Drittländern her. 2. 4. 1. In Ermangelung einer Verordnung des Rates gemäß Artikel 87 erfolgt die Anwendung der Wettbe- werbsregeln nämlich auf der Basis der Artikel 88 und 89 des Vertrages, was zu Kompetenzkonflikten im Rechtsprechungsbereich zwischen der Kommission und den zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten führen und somit große Rechtsunsicherheit für die europäischen Luftfahrtunternehmen nach sich ziehen kann. 2. 4. 2. Dies belegen insbesondere die jüngsten Diffe- renzen zwischen der Kommission und den Wettbewerbs- behörden bestimmter Mitgliedstaaten im Zusammen- hang mit der Prüfung von Allianzen zwischen Luftfahrt- unternehmen. gleicher Weise wahrnehmen zu können, wie sie sie in den anderen Bereichen ausübt. Es ist sehr wichtig, daß auf europäischer Ebene eine wirksame und einheitliche Kontrolle auf etwaige Beeinträchtigungen des Wettbe- werbs vorgenommen werden kann, weil dies heute die einzige Ebene ist, auf der man sich im Rahmen der Weiterentwicklung des weltweiten Austausches Gehör verschaffen kann. 2. 6. Es kommt daher entscheidend darauf an, daß die Europäische Wettbewerbsbehörde ihre Stimme in gleicher Weise wirksam zum Tragen bringen kann wie beispielsweise die amerikanischen Wettbewerbsbehör- den. Wie wichtig dies ist, hat sich jüngst erst im Falle der Fusion zwischen Boeing und McDonnell Douglas gezeigt. Genau die gleiche Art von Befugnis muß im Bereich des Luftverkehrs eingeräumt werden. 2. 7. Wie bereits in seinen früheren Stellungnahmen (1) zum Ausdruck gebracht, bekräftigt der Ausschuß seine Forderung, daß die Anwendung der Wettbewerbsregeln auch den Anforderungen im sozialen Bereich zu ihrem Recht verhilft. Es gibt nämlich noch immer keine gemeinschaftsweite Sozialpolitik für die Arbeitnehmer von Luftfahrtunternehmen und Flughäfen. Allmählich ist es an der Zeit, eine Bewertung der Entwicklung der Beschäftigungslage bzw. -bedingungen in diesem Bereich vorzunehmen. Der Ausschuß, der derzeit eine Stellung- nahme zu den „Sektoren und Tätigkeitsbereichen, die von der Arbeitszeitrichtlinie ausgeschlossen sind“ (2) ausarbeitet, unterstreicht, daß parallel dazu die damit zusammenhängenden Fragen geprüft werden müssen, wie z. B. die Begrenzung der Lufteinsatzdauer und die Berücksichtigung von Sicherheits- und Qualitätsaspek- ten im Luftverkehr insbesondere durch die Festlegung von Mindestnormen für Ausbildung und Qualifikation. zur Schaffung Der Ausschuß wiederholt seine diversen Vor- 2. 8. schläge entsprechender Konsultie- rungsmechanismen über die Auswirkungen im sozioöko- nomischen Bereich, damit die sozialen Folgen der Han- delsabkommen berücksichtigt werden. 2. 9. Um die Entwicklungen benachteiligter Regionen und entlegener Inselgebiete zu begünstigen, worauf auch bereits im Vertrag von Amsterdam hingewiesen wird, würde es der Ausschuß begrüßen, wenn die Kommission das Konzept der Dienste von allgemeinem Interesse im Luftverkehr entsprechend den im 3. Maßnahmenpaket für den Luftverkehr verankerten Regeln und ggf. auch unter Bezugnahme auf den neuen Artikel 7 d des Vertrags von Amsterdam und dessen Verzahnung mit den derzeit geltenden Verordnungen vorantreiben würde. Im Zeitverlauf erfolgte die Ausdehnung der 2. 9. 1. Befugnisse der Kommission in bezug auf die Anwendung der Wettbewerbsregeln in der Europäischen Union stets im Zuge der Liberalisierung des Luftverkehrs der Gemeinschaft; der Rat erließ die Verordnung (EWG) Nr. 3975/87 just in dem Moment, als das erste Maßnah- menpaket zur Liberalisierung des Luftverkehrs in der 2. 5. Deswegen muß die Kommission mit dem erfor- derlichen Instrumentarium ausgestattet werden, um ihre Aufsichtsfunktion bezüglich der Wettbewerbsregeln in (1) ABl. C 77 vom 21. 3. 1983, S. 20; ABl. C 303 vom 25. 11. 1985, S. 31; ABl. C 169 vom 6. 7. 1992, S. 15. (2) SOZ/348. 30. 3. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 95/61 Gemeinschaft geschnürt wurde, und ebenso lief die Ausdehnung des Anwendungsbereichs der besagten Ver- ordnung auf innergemeinschaftliche Luftverkehrsrela- tionen mit dem dritten, durch die Verordnung (EWG) Nr. 2410/92 beschlossenen Maßnahmenpaket zur Libe- ralisierung des Luftverkehrs parallel. Es wäre vom Grundsatz her wünschenswert, 2. 10. daß die Liberalisierung des Luftverkehrs von einem System begleitet wird, das die Anwendung der Wettbe- werbsregeln gestattet. 2. 11. Der Ausschuß plädiert deshalb dafür, die Ver- ordnung (EWG) Nr. 3975/87, wie vorgeschlagen, auf sämtliche Luftverkehrsverbindungen mit den Drittlän- dern auszuweiten und parallel zu dieser Ausweitung der Befugnisse der Kommission im Sinne einer kohärenten Außenpolitik der Europäischen Union in diesem Bereich für die Anwendung der Wettbewerbsregeln die Möglich- keit einzuräumen, auf diesen Verbindungen Grup- penfreistellungen zu gewähren. 2. 11. 1. Im Rahmen der künftigen Entwicklungen könnte die Kommission folglich vom Rat entsprechende Verhandlungsmandate erhalten, um nach Bedingungen, die in angemessener Form zwischen der Kommission, den Mitgliedstaaten und dem Luftverkehrssektor ab- gestimmt werden müßten, Befugnisse in bezug auf diese Brüssel, den 28. Januar 1998. Verbindungen mit den Drittländern wahrzunehmen. Mandate dieser Art könnten schrittweise gewährt wer- den, um U¨ bergangsperioden zu ermöglichen. Eine derar- tige Vorgehensweise wäre auch die beste Gewähr für homogene Wettbewerbsbedingungen für die verschiede- nen Luftverkehrsunternehmen, die zwischen der Euro- päischen Union und den Drittländern operieren. 2. 11. 2. Denn so wie die derzeit bestehende Unsicher- heit bezüglich der Anwendung der Wettbewerbsregeln auf Luftverkehrsabkommen zwischen der Europäischen Union und Drittländern die Schaffung kohärenter und ausgewogener Spielregeln für den Wettbewerb auf Unionsebene beeinträchtigen kann, so können auch in eigener Regie von den Mitgliedstaaten geführte bilaterale Verhandlungen mit den Drittländern, wenn sie zu Luftverkehrsfreiheitsabkommen führen, Unterschiede bei den Rahmenbedingungen für die Wirtschaftstätigkeit der verschiedenen europäischen Luftverkehrsunterneh- men bewirken. 2. 11. 3. Außerdem würde die Erweiterung der Befug- nisse der Kommission bezüglich der Anwendung der Wettbewerbsregeln zwischen der Europäischen Union und den Drittländern die Verhandlungsposition der Kommission gegenüber diesen Ländern im Namen der Mitgliedstaaten verbessern und es außerdem erleichtern, begleitend zu den Liberalisierungsabkommen eine Har- monisierung der Wettbewerbsregeln mit den Drittlän- dern auszuhandeln. Der Präsident des Wirtschafts- und Sozialausschusses Tom JENKINS


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 30/98 του John CORRIE προς το Συμβούλ ο. Βοήθεια της ΕΕ προς την Κύπρο

eurovoc_concepts:
Cyprus
EIB loan
EU aid
European Investment Bank
economic development
environmental cooperation
financial cooperation
non-refundable aid
venture capital

formats: html print


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse "Fremme af lærlingeuddannelsen i Europa"«

eurovoc_concepts:
apprenticeship
job creation
vocational education
vocational training
young worker

text: 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/45 forslaget bør indgå som et projekt i SLIM-initiativet, så det kan afgøres, om fordelene opvejer de merom- kostninger, der pålægges virksomhederne og de admi- nistrative myndigheder. Bruxelles, den 28. januar 1998. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse “Fremme af lærlingeuddannelsen i Europa”« (98/C 95/12) Kommissionen besluttede den 23. juni 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Dantin til ordfører og Rodrı´guez Garcı´a Caro til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. januar 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 351. plenarforsamling af 28. og 29. januar 1998, mødet den 28. januar 1998, med 105 stemmer for, 2 stemmer imod og 5 stemmer hverken for eller imod følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. På sit møde i Firenze den 21. og 22. juni 1996 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at foretage en undersøgelse af »lærlingeuddannelsens rolle med henblik på jobskabelse«. Anmodningen fremhævede stats- og regerings- 1. 2. chefernes engagement i bekæmpelsen af ungdomsar- bejdsløsheden via undervisning og uddannelse, navnlig for unge under 25 år, hvor ledigheden nu er oppe på næsten 20 %. 1. 3. Undersøgelsen viser især, at dette ønske kan imødekommes ved at fremme lærlingeuddannelsen, der forbedrer jobudsigterne, idet arbejdsløsheden er under gennemsnittet hos de unge, der har afsluttet en lærlinge- uddannelse. 1. 4. Formålet med den meddelelse, Kommissionen har forelagt ØSU, er at fremlægge indholdet af undersø- gelsen og samtidig præsentere en række forslag til handling fordelt på fem nøgler. på den aktuelle situation og de konkrete reformer, der er igangsat i de forskellige medlemsstater. I meddelelsen lægges der især vægt på foranstaltningerne inden for lærlingeuddannelsen, som drejer sig om at: — mindske kløften mellem skole og arbejdsplads; — nærme sig markedets behov; — fremme arbejdsfleksibilitet og -mobilitet; — bekæmpe social udstødelse; — højne uddannelsesniveauet i lærlingeuddannelserne; — give lærlinge adgang til højere uddannelser. I meddelelsen foreslås følgende fem nøgler til 1. 4. 2. handling: — udvidelse og udvikling af nye former for lærlingeud- dannelse; — forbedring af kvaliteten i uddannelsen; — fremme af lærlinges mobilitet; — inddragelse af arbejdsmarkedets parter; — mod en egentlig strategi for lærlingeuddannelsen. 2. Generelle bemærkninger 1. 4. 1. Mens undersøgelsen er udarbejdet på grundlag af indholdet af flere databaser, er meddelelsen baseret 2. 1. ØSU udtrykker glæde over det initiativ, der blev taget på Det Europæiske Råd i Firenze, og som har ført til den foreliggende meddelelse fra Kommissionen. C 95/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 2. 1. 1. ØSU noterer med interesse det nyskabende aspekt i meddelelsen, som følger de retningslinjer, som Kommissionen allerede har fremlagt i hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse »Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund (1)«, som ØSU støtter. som aktivt 2. 2. ØSU vurderer, at lærlingeuddannelsen er en uddannelsesform, der takket være sin særlige karakteri- stik gennem en både kvantitativ og kvalitativ udvikling effektivt kan bidrage til indslusning på arbejdsmarkedet. Dette gælder i øvrigt visse andre erhvervsuddannelses- modeller, involverer virksomhederne. Lærlingeuddannelsen bidrager til de unges erhvervsud- dannelse, og uddannelsens bidrag til højnelse af kvalifi- kationerne udgør et argument fremme den økonomiske udvikling. Man må dog konstatere, at en uddannelses- og erhvervsuddannelsespolitik ikke kan erstatte en aktiv beskæftigelsesog arbejdsmarkedspoli- tik, men kan supplere den, særligt i forbindelse med en aktiv politik på lærlingeområdet, specielt når den opfylder de unges kvalifikationer og ønsker. for at 2. 3. Lærlingeuddannelsen knytter en virksomhed og en uddannelsesinstitution tæt sammen i en vekseluddan- nelsesproces. Dens egenart i forhold til vekseluddannel- sen ligger først og fremmest i virksomhedens gennemfø- relse af den erhvervsmæssige uddannelse. Gennem denne uddannelse kan der, særligt i håndværkervirksomheder skabes en virksomhedskultur. 2. 4. ØSU tilslutter sig meddelelsens indhold under forudsætning af de ovennævnte bemærkninger og de følgende forslag og bemærkninger. 3. Særlige bemærkninger 3. 1. Navnlig i meddelelsens kapitel 2 opregner og forklarer Kommissionen en række reformer under gennemførelse i de forskellige medlemsstater til forbed- ring af lærlingeuddannelsen. ØSU fremsætter følgende bemærkninger vedrørende dette kapitel: Begrebet »Mindskelse af kløften mellem skole og arbejds- plads« bidrager faktisk også til at stræbe mod begrebet »Tilnærmelse til markedets behov«. Førstnævnte begreb er en af de nødvendige forudsætninger for gennemfø- relsen af det andet begreb. Et af de særlige forhold ligger dog i skabelsen af et uddannelsesforløb, som binder virksomheden og/eller en branche og en uddannelsesinstitution sammen. Ud- dannelsen bør indrettes således, at betingelserne for fremtidig udvikling i tide bliver taget i betragtning, således at uddannelsen for lærlingen danner hjørnestenen i en livslang uddannelse. Uddannelsesplanerne må udar- bejdes i nært samarbejde med de relevante virksomheder og brancher. 3. 1. 2. F r e m m e a f a r b e j d s f l e k s i b i l i t e t o g - m o b i l i t e t Ved at vælge en bred uddannelse, og altså undgå en for snæver og for specifik uddannelse, bliver det muligt for enhver at udvikle og tilpasse sig. Bistand til fremme af mobilitet i Europa bør ske på både finansielt og juridisk niveau. 3. 1. 3. B e k æ m p e l s e a f s o c i a l u d s t ø d e l s e Som det understreges i meddelelsen kan lærlingeuddan- nelsen via det særlige uddannelsessystem, der tilbydes, medvirke til at bekæmpe social udstødelse, idet den fremmer indslusningen på arbejdsmarkedet. Et andet særligt aspekt ved lærlingeuddannelsen skal dog også fremhæves. Den særlige form for undervisning, som lærlingeuddannelsen tilbyder, kan medvirke til at mindske skolefrafald blandt elever på forskellige uddannelsesniveauer. Ved effektivt at blande praktisk knowhow og teoretisk undervisning, dvs. ved at sammenkæde praktisk erfaring med teoretiske forklarin- ger, kan lærlingeuddannelsen henvende sig til unge, der ikke er tiltrukket af mere teoretiske undervisningsfor- mer. Ved at forklare teorien på baggrund af praktisk knowhow gør lærlingeuddannelsen det muligt at beholde de unge i uddannelsessystemet, som ellers ville være faldet fra den mere teoretiske uddannelse. For at forbedre chancerne for gennemførelse af dette forsøg bør der oprettes et effektivt vejledningssystem for de unge. 3. 1. 1. M i n d s k e l s e a f k l ø f t e n m e l l e m s k o l e o g a r b e j d s p l a d s 3. 1. 4. H ø j n e l s e u d d a n n e l s e s n i v e a u e t i l æ r l i n g e u d d a n n e l s e n Mindskelsen af kløften mellem skole og arbejdsplads er nødvendig for at mindske den afstand, der kan være mellem den teoretiske undervisning og den praktiske udførelse, samt for at stræbe mod en tilnærmelse mellem uddannelse og ledige arbejdspladser, mellem udbud og efterspørgsel. ØSU tilslutter sig Kommissionens forslag om at styrke lærlingeuddannelsens integration i grunduddannelses- systemet og udvide lærlingeuddannelsen helt op til de videregående uddannelser (f. eks. ingeniørstudiet) under hensyntagen til erhvervsuddannelsessystemerne i de enkelte medlemsstater. (1) Hvidbog om almen uddannelse og erhvervsuddannelse »Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund«, særligt punkt II, A (KOM(95) 590 endelig udg. og udtalelse CES 880/96 af 10. juli 1996 — EFT C 295 af 7. 10. 1996. — ved at begrænse lærlingeuddannelsen til lave kvalifi- kationer giver man uddannelsen en lav status. Dette gør det sværere at udbrede lærlingeuddannelsen Dette forslag støttes af flere grunde: 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/47 og mindsker dermed også dens indvirkning på indslusningen af de unge og dermed på beskæfti- gelsen; En omkostningsnedsættelse kan opnås, hvis lærlingene kan undgå at følge undervisning i fag, de allerede har taget. Dette forudsætter et grundigt kendskab til lærlingens kvalifikationer ved ansættelsen. — den konstante ændring i produktionsapparatet og i behovet for tjenesteydelser kræver en mere og mere kvalificeret arbejdskraft. Lærlingeuddannelsen bør leve op til disse krav, således at flere kan få adgang til denne uddannelsesform uden for det traditionelle uddannelsessystem, ligesom den bør give dem adgang til livslang uddannelse. 3. 2. Fem nøgler til en mere effektiv lærlingeuddannelse 3. 2. 1. U d v i d e l s e o g u d v i k l i n g a f n y e f o r m e r f o r l æ r l i n g e u d d a n n e l s e I Kommissionens meddelelse anføres det, at 3. 2. 1. 1. lærlingeuddannelsen ofte er overrepræsenteret i sekto- rer, hvor vækstprognoserne er forholdsvis dårlige. Udtrykket »overrepræsenteret« synes ikke at være pas- sende. Det ville være mere passende at betegne dette forhold ved en »skæv« udbredelse af lærlingeuddannel- sen i de forskellige sektorer. Denne skævhed giver lærlingeuddannelsen en lav status. Ved at udbrede lærlingeuddannelsen til de sektorer, der traditionelt ikke anvender lærlinge, vil der blive rettet op på denne skævhed, og den kan samtidig tilbyde udviklingssegmenter, der ligger tæt op ad den efterspørg- sel, der findes på markedet. i visse relativt Lærlingeuddannelsens medlemsstater har diverse årsager. Den økonomiske, sociale og sektorielle udvikling gør det nødvendigt at søge at udvikle nye former for lærlingeuddannelse. status lave Man bør derfor: — forbedre de eksisterende uddannelsesformer særligt ved at udbrede kendskabet til god praksis; — udvikle nye former for lærlingeuddannelse og samti- dig tage de fremtidige nationale og sektorbestemte foranstaltninger i betragtning med henblik på incita- menter; — udvide lærlingeuddannelsen til også at omfatte nye erhvervsgrene og andre kvalifikationsniveauer. Den mulighed for social opstigning, som lærlingeuddan- nelsen giver dem, der følger den, hænger tæt sammen med erhvervsuddannelsernes image. For at blive betrag- tet som ligeværdige med de andre uddannelsesformer, må man forsøge at give erhvervsuddannelserne betragtet under ét et bedre image. Det er ØSU’s opfattelse, at lærlingeuddannelsens udvik- ling og udvidelse til andre erhvervsgrene kun kan gennemføres fuldt ud, hvis dette ikke er et mål i sig selv. Det er nødvendigt, at lærlingene i slutningen af forløbet får mulighed for at fortsætte deres studier og især, at de får adgang til videregående uddannelser. Det er derfor nødvendigt at definere og skabe et forbindelsesled mellem lærlingeuddannelsen og de andre uddannelses- former. Dette er en væsentlig forudsætning for, at lærlingeuddannelsens image kan forbedres og gøres til en attraktiv uddannelsesform. 3. 2. 1. 2. — Fortsættelsen eller snarere forøgelsen af de finansielle incitamenter, som navnlig bør gå til dækning af de pædagogiske omkostninger, og som bl. a. er beregnet på de små og mellemstore virksomheder i højteknolo- giske sektorer og nye sektorer og/eller de sektorer, hvor udbudet af lærlingepladser overgår efterspørg- slen, er faktorer, der kunne skabe fremgang. Dog ville metoden blive bedre, hvis der også blev forudset en evaluering af de opnåede resultater. — Fleksibilitet forstået som en vedvarende tilpasning af undervisningsformerne er et reelt behov i og med, at den omhandler undervisningens kvalitet og ikke eventuelt stiller spørgsmålstegn ved reglerne for beskyttelse af lærlingene. Derfor burde medlemslan- dene fremme foranstaltninger, der letter gennemfø- relsen af lærlingeuddannelsen ved at indføre regler for sanktionering af resultaterne. — Udvidelsen af lærlingeuddannelsen bør berøre samt- lige erhvervsområder, navnlig de områder, hvor den endnu ikke findes fx i nye sektorer, hvor der opstår nye arbejdspladser. Den økonomiske omkostning, der er forbundet med en lærling, kan i visse tilfælde mindskes ved at overføre indsatsen til pædagogisk udvikling og forlængelse af forløbet. Men ØSU vil dog i den forbindelse understrege, at dette ikke må være i modstrid med målet om en så bred og god basisuddannelse som muligt. — Den øgede anvendelse af multimedie-værktøjer samt moderne undervisningsmetoder bør undersøges med hensyn til pædagogisk islæt herunder også den nødvendige kontakt mellem undervisere og lærlinge. Brugen af multimedie-værktøjer bør dog ikke over- skygge vekseluddannelsessystemet. C 95/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 — ØSU bifalder Kommissionens beslutning om at foretage en kvalitativ undersøgelse på lærlingeområ- det. Foruden at måle de kvalitative aspekter (eksem- pler på god praksis, fornyelser og faktorer, der bidrager til at øge antallet af uddannelsespladser) ville det dog ligeledes være nyttigt at måle lærlingeud- dannelsens indvirkning på indslusningen på arbejds- markedet og på beskæftigelsen. 3. 2. 2. F o r b e d r i n g a f k v a l i t e t e n i u d d a n - n e l s e n Bortset fra sit indhold udmærker en vekselud- 3. 2. 2. 1. dannelse som lærlingeuddannelsen sig ved de regelmæs- sige kontakter, der finder sted mellem uddannelsesinsti- tutionen, virksomheden og lærlingen. Aktørernes forberedelse, afholdelsen af møder og regel- mæssige evalueringer af uddannelsesforløbet bidrager til uddannelsens kvalitet. Det er derfor vigtigt at understrege de nødvendige forbindelser mellem: — lærlingen og hans/hendes familie på den ene side og virksomhedens instruktør samt den ansvarlige underviser på den anden side, for på den måde at give lærlingen mulighed for at påvirke tilrettelæggelsen af uddannelsen; — virksomhedens instruktør og underviseren bør sam- arbejde om at foretage en evaluering af de fremskridt eller problemer, som lærlingen har haft, for derigen- nem at videreføre, ændre eller koordinere den praktiske såvel som den teoretiske undervisning for således at opnå det optimale resultat. Dette er nødvendigt for at kunne skabe permanent synergi og samarbejde, hvorved der opstår et klima præget af tillid og kvalitet. Da den rolle, som instruktøren spiller i virksomheden, er central i dette uddannelsesforløb, bør instruktørens status defineres og hans/hendes rolle, kvalifikationer og forberedelse samt rettigheder og pligter defineres. 3. 2. 2. 2. Lærlingeuddannelsen bør både omfatte almen og praktisk undervisning, som tilsammen skaber et pædagogisk aspekt i vekseluddannelsen. Hermed menes en pædagogik, der understøttes af de forskellige arbejdssituationer herunder forebyggelse, hygiejne og sikkerhed. På den måde lukkes lærlingen ikke inde i en specialiseret undervisningsform. disciplinær Lærlingeuddannelsen fremmer på denne måde en interes- se for samfundet, evnen til teamwork og udvikler selvstændighed og videbegærlighed. og 3. 2. 2. 3. Bortset fra den teoretiske kvalitet af den praktiske undervisning i virksomheden, er det af stor betydning, at denne undervisning gives på kontinuerlig og konstant vis. Derfor må man sørge for, at lærlingen ikke blot får tildelt underordnede opgaver, der kun har meget lidt eller intet til fælles med den uddannelse, han/hun tager. I den forbindelse bør man være særligt opmærksom på instruktørernes uddannelse og deres både tekniske og pædagogiske videreuddannelse. Derudover kunne lærlingeuddannelsens kvalitetsgaranti gøre det muligt at evaluere uddannelsen på permanent basis for derigennem at gennemføre de nødvendige forbedringer. 3. 2. 3. F r e m m e a f l æ r l i n g e s m o b i l i t e t 3. 2. 3. 1. Lærlingenes muligheder for at følge uddan- nelseskurser i et andet EU-medlemsland udgør en del af lærlingeuddannelsens forbedring, samtidig med at dette bidrager til at styrke unionsborgerskabets identitet. I øjeblikket er lærlingenes mobilitet bremset, da der ikke eksisterer nogen fælles lovramme på dette område. — ØSU venter med interesse på det forslag til foranstalt- ning, der skal føre til udarbejdelsen af en fælles lovramme til fremme af lærlingeuddannelsen i Euro- pa. I en sådan fælles lovramme bør man hovedsageligt søge at definere garantier med hensyn til arbejdstid og uddannelse, modtagelse (bolig — kantineforhold, vejledning, kvalitetskriterier), social sikring og juri- disk beskyttelse. Mere generelt bør den fælles lov- ramme også søge at mindske eller sågar fjerne de problemer, som ØSU påpegede vedrørende uddan- nelser inden for Fællesskabet i sin udtalelse om Kommissionens grønbog »Almen uddannelse, er- hvervsuddannelse, forskning — Hindringer for mo- biliteten (1)«. I øvrigt bør man være særligt opmærksom på problemerne omkring anerkendelse af eksamensbe- viser på lærlingeuddannelser inden for Fællesskabet, navnlig for så vidt angår de nye sektorer, hvilket ØSU allerede gjorde opmærksom på i ovennævnte udtalelse. — Det fælles program for lærlinges mobilitet angiver en interesse for lærlingeuddannelsen og bidrager til dens udvikling og kvalitetsforbedring. — Oprettelsen af en oversigt over virksomheder, der kan modtage lærlinge ville øge tilliden til udviklingen i lærlingenes mobilitet. Den ville samtidig lette udvekslingsstrømmen. I øvrigt ville iværksættelsen af denne mobilitet blive tydeligere og mere effektiv, (1) CES 239/97 af 27. februar 1997 — EFT C 133 af 28. 4. 1997. 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/49 hvis man i starten oprettede pilotprojekter mellem to eller flere medlemslande og/eller forskellige grene af erhvervslivet. Bortset fra den geografiske mobilitet bør man ligeledes overveje: — den erhvervsmæssige mobilitet, — instruktørernes og undervisernes mobilitet. — Under LEONARDO-programmet er der allerede etableret projekter, der har til formål at fremme lærlingenes mobilitet. Disse programmer bør stude- res, så man kan udnytte erfaringerne og bruge dem som eksempler. 3. 2. 4. I n d d r a g e l s e n a f a r b e j d s m a r k e d e t s p a r t e r Virksomhedernes deltagelse i uddannelsen af 3. 2. 4. 1. lærlinge er et argument for arbejdsmarkedets parters (arbejdsgivere og arbejdstagere) deltagelse i vejledningen og styringen af lærlingeuddannelsen. Via deres repræsen- tanter kan de positivt påvirke lærlingeuddannelsens image, medvirke til at fastlægge behovene og til at fastlægge vejledningen af lærlingene i virksomheden. 3. 2. 4. 2. Pilotprojektnetværkene kan være drivkraften i udvidelsen af lærlingeuddannelsen til nye erhvervsgrene og kan føre til, at arbejdsmarkedets parter tager ansvar for lærlingeuddannelsens fremtid, sådan som det allerede er sket med stor succes i flere medlemslande. Kommissionen og medlemslandene burde opfordre ar- bejdsmarkedets parter (arbejdsgivere og -tagere) til i fællesskab at tage ansvar for, at lærlingeuddannelsen fungerer korrekt, særligt i uddannelsesinstitutionerne. Den rolle, arbejdsmarkedets parter spiller, er essentiel særligt på baggrund af deres kendskab til virksomhed- erne og til arbejdslivet, når det drejer sig om lærlingeud- dannelsernes tilrettelæggelse, pædagogiske indhold og udvikling — såvel kvalitativt som kvantitativt, hvad- enten det er på virksomhedsniveau eller på branche- niveau. Man bør være særlig opmærksom på den kvantitative udvikling af lærlingeuddannelsen, således at den kan blive så attraktiv som mulig for virksomhederne. I virkeligheden afhænger dette mest af virksomhedernes vilje og/eller evne til at øge antallet af lærepladser. Det må konstateres, at det på globalt plan ofte er SMV-virksomhederne og håndværksvirksomhederne, der bevarer eller snarere øger antallet af lærepladser i modsætning til de større virksomheder og sektorer, der sjældent anvender lærlinge. For at dette kan føres ud i livet, må der iværksættes foranstaltninger eller incitamenter til at lette tøjlerne, særligt hvad angår omkostningerne og de juridiske forhold, således at den manglende interesse i at skabe lærepladser eventuelt kan afhjælpes. I Frankrig og Danmark har man fundet en løsning, der berører alle virksomheder i form af et fast årligt bidrag. Lignende foranstaltninger diskuteres i øjeblikket med flere forskellige holdninger i Tyskland og Østrig. Disse foranstaltninger kan udmøntes i en overenskomst mel- lem arbejdsmarkedets parter, da der i forbindelse med denne løsning ikke kan ses bort fra betydningen af beskatningsreglerne i de forskellige medlemslande. 3. 2. 5. M o d e n e g e n t l i g s t r a t e g i f o r l æ r l i n g e u d d a n n e l s e n 3. 2. 5. 1. Målet om at forene alle aktørerne på lærlinge- uddannelsesområdet fra produktion til spredning af oplysninger udgør et af holdepunkterne i en fælles kultur. Rådighed over ensartede oplysninger er en forudsætning for en sammenhængende strategi. Det er ikke så meget forskellene mellem programmerne og sprogbrugen, der skaber problemer, men derimod de forskellige sociale politikker på ungdomsområdet. Lærlingeuddannelsens indflydelse og status i et land afhænger også af andre foranstaltninger vedrørende adgang til uddannelse og beskæftigelse. — En regelmæssig status over forholdene i hvert land kunne danne grundlag for en fælles strategi for udvikling af lærlingeuddannelsen. — Oplysninger om standardiseringssystemer forekom- mer nyttige. Hvad vil man standardisere og hvor- for? 3. 2. 5. 2. ØSU mener, at Kommissionen burde give præcise oplysninger om iværksættelsen af projektet, dets forløb og indholdet af den »kvalitetsundersøgelse«, hvis analyse ØSU kan bidrage til. Under normale omstændigheder burde denne undersø- gelse lede til en fastsættelse af »referenceværdier« eller minimumsbasiskriterier, som kan danne rammen om en tilpasning og forbedring af lærlingeuddannelserne under hensyntagen til de særlige nationale og sektorbestemte forhold. Undersøgelsens mål bør være at fremdrage de vigtigste elementer til en europæisk model for lærlingeuddannelsen samt fastlægge retningslinjerne for at fremme udviklingen af lærlingeuddannelsen i Europa, samtidig med at man dog tager højde for de særlige uddannelsessystemer, der findes i hvert af medlemslan- dene. Blandt de minimumsbasiskriterier, der bør undersøges er: den lovmæssige eller ved overenskomst fastsatte ramme for lærlingeuddannelsen, lærlingens og undervi- serens rettigheder og pligter, de generelle regler for lærlingekontrakter og de nærmere regler for anvendelsen heraf, regler for arbejdsmarkedets parters indgriben, C 95/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 systemer for integration og samarbejde mellem skole og virksomhed, uddannelsesprogrammer, eksamensfor- mer, anerkendelse af eksamensbeviser osv. 3. 2. 5. 3. ØSU foreslår derfor, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne igangsætter en op- lysningskampagne for de unge og deres forældre for at skærpe deres interesse og for at forbedre lærlingeuddan- nelsens image. Kampagnen bør ligeledes henvende sig til lærerkorpset, instruktørerne i virksomhederne, er- hvervsvejledningscentrene og arbejdsmarkedets parter, der jo er de vigtigste faktorer for lærlingeuddannelsens udvikling både kvalitativt og kvantitativt. Da lærlingeuddannelsen i dag hovedsageligt anvendes i mandsdominerede sektorer, bør oplysningerne i denne kampagne understrege, at lærlingeuddannelsen også skaber adgang til beskæftigelse i alle erhvervsgrene for unge piger efter endt uddannelse. Ved erhvervsvejledning i skolerne bør der lægges ekstra vægt på kvinders mulighed for adgang til et erhverv efter deres eget valg via en lærlingeuddannelse. 3. 2. 5. 4. Derudover konstaterer ØSU, at der ikke refereres til CEDEFOP. ØSU ønsker, at den rolle, som CEDEFOP har spillet hvad angår uddannelse og særligt lærlingeuddannelsen, fremhæves, og at man understre- ger CEDEFOP’s fremtidige aktioner angående lærlinge- uddannelsen mht. oplysninger og anerkendelse af praksis udviklet i andre EU-lande. 4. Konklusioner 4. 1. ØSU glæder sig over det initiativ, der blev taget ved Det Europæiske Råds møde i Firenze. 4. 2. ØSU godkender Kommissionens meddelelse under forbehold af enkelte bemærkninger og forslag. ØSU noterer sig med interesse meddelelsens nyskabende islæt, der i den forbindelse fremhæver den positive rolle, som lærlingeuddannelsen kan spille i forbindelse med indslusningen af de unge på arbejdsmarkedet. 4. 3. ØSU ønsker dog at fremsætte følgende vigtige bemærkninger og forslag: Bruxelles, den 28. januar 1998. 4. 3. 1. Der bør dog iværksættes særlige aktioner for virksomhederne angående den kvantitative udvikling af lærlingeuddannelsen. Denne udvikling afhænger særligt af virksomhedernes vilje og/eller evne til at øge antallet af lærepladser. 4. 3. 2. Kommissionen bør i samarbejde med medlems- staterne iværksætte oplysningskampagner for de unge, deres forældre, underviserne, erhvervsvejledningscentre- ne og arbejdsmarkedets parter for at skærpe deres interesse og for at forbedre lærlingeuddannelsens image. I denne forbindelse kan CEDEFOP’s rolle forstærkes. Den praktiske undervisning bør gives på konti- 4. 3. 3. nuerlig vis. Til dette formål må man sørge for, at lærlingen ikke udnyttes til underordnede opgaver, der ikke har relation til den uddannelse han/hun tager. Udvidelsen af lærlingeuddannelsen, særligt til 4. 3. 4. nye erhvervsgrene, kan sandsynligvis kun ske, hvis udvidelsen ikke bliver et mål i sig selv. Det er derfor nødvendigt, at uddannelsen giver mulighed for at fort- sætte studierne gennem tilpassede adgangskrav særligt ved de højere læreanstalter, dog under hensyntagen til erhvervsuddannelsessystemerne i de enkelte medlems- stater. 4. 3. 5. delserne mellem: Det er yderst nødvendigt at understrege forbin- — på den ene side lærlingen og hans/hendes familie og læremesteren og den ansvarlige underviser på den anden for på den måde at give lærlingen mulighed for at påvirke tilrettelæggelsen af uddannelsen; — instruktøren i virksomheden (hvis stilling bør fast- lægges og hvis rolle, nødvendige kvalifikationer og uddannelse, rettigheder og pligter bør defineres) og underviseren. 4. 3. 6. EU bør opfordre arbejdsmarkedets parter (ar- bejdsgivere og -tagere) til sammen at tage ansvar for lærlingeuddannelsen, navnlig i uddannelsesinstitutio- nerne. 4. 3. 7. ØSU ønsker, at der gennemføres en kvalitativ undersøgelse. Undersøgelsen bør belyse referenceværdi- er eller minimumskriterier, således at de vigtigste elemen- ter i en europæisk lærlingeuddannelse klart fremstår. Det er ligeledes hensigtsmæssigt at måle lærlingsuddan- nelsens virkning på indslusning og beskæftigelse. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Commission Regulation (EC) No 213/98 of 28 January 1998 amending Regulation (EC) No 2190/96 as regards certain detailed rules for the application of the system of export refunds on fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
fruit
vegetable

text: L 22/8 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 29. 1. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 213/98 of 28 January 1998 amending Regulation (EC) No 2190/96 as regards certain detailed rules for the application of the system of export refunds on fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the market and vegetables (1), amended by Commission Regulation (EC) No 2520/97 (2), and in par- ticular Article 35(11) thereof, in fruit as Whereas Commission Regulation (EC) No 2190/96 (3), as last amended by Regulation (EC) No 610/97 (4), lays down detailed rules for the application of the system of export refunds on fruit and vegetables; Whereas the same information need not be given several times on export the refund; licences with advance fixing of Whereas, for the purposes of effective application of the system whereby applications for licences under system B are rejected as from a certain date during the period for submitting applications, the time allowed for applying for the licences and for forwarding the applications from the Member States to the Commission should be reduced; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Fruit and Vegetables, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Regulation (EC) No 2190/96 is amended as follows: 1. Article 4 is amended as follows: (a) in paragraph 5, — Certificado v ´alido a partir del (fecha de comienzo del per(cid:146)odo de validez) — Licensen er gyldig fra (gyldighedsperiodens begyndelse) — Lizenz g(cid:129)ltig ab (Beginn der G(cid:129)ltigkeits- dauer) — Pistopoigtij ˜o isw ˜uom ap ˜o (gleqolgm˜ia ˜emaqngr isw ˜uor) — Licence valid from (date of commencement of validity) — Certificat valable (cid:133) partir du (date de d(cid:130)but de validit(cid:130)) — Titolo valido dal (data di decorrenza della validit(cid:133)) — Certificaat geldig vanaf (datum van begin van de geldigheidsduur) — Certificado v ´alido a partir de (data de in(cid:146)cio da validade) — Todistus voimassa (voimassaolon alkamis- p(cid:132)iv(cid:132)) alkaen — Licens giltig fr(cid:134)n (datum f(cid:148)r giltighetstidens b(cid:148)rjan)’; (b) the following paragraph is inserted after paragraph 5: The refund rate applicable shall be indicated ‘5a. as follows in box 22 of the licence: — Certificado con fijaci(cid:155)n anticipada de la restitu- ci(cid:155)n a un tipo de. ecus/t — Licens med forudfastsættelse af restitutionen til. ECU/ton — Lizenz mit Vorausfestsetzung der Erstattung zum Satz von. ECU/t — Pistopoigtij ˜o pqojahoqisl ˜o le epistqov ˜gr le posost ˜o. Ecu/t ˜omo — Licence with refund fixed in advance at ECU tgr (i) in the second subparagraph, ‘Hong Kong’ is. /t replaced by ‘Hong Kong SAR’; (ii) the fourth subparagraph is replaced by the following: ‘Where the date on which the period of validity begins is not the same as the date of issue within the meaning of the first subparagraph, it shall be indicated as follows in box 22 of the licence: (1) OJ L 297, 21. 11. 1996, p. 1. (2) OJ L 346, 17. 12. 1997, p. 41. (3) OJ L 292, 15. 11. 1996, p. 12. (4) OJ L 93, 8. 4. 1997, p. 16. — Certificat avec fixation (cid:133) l’avance de la restitu- tion au taux de. (cid:130)cus/t — Titolo con fissazione anticipata della restitu- zione al tasso di. ecu/t — Certificaat met vaststelling vooraf van de resti- tutie op. ECU/ton — Certificado com prefixa(cid:135)˜ao da restitui(cid:135)˜ao (cid:133) taxa de. ecus/t — Todistus, jonka vientitueksi on vahvistettu ennalta. ecua/tonni — Licens med f(cid:148)rutfastst(cid:132)llelse av bidraget p(cid:134) ett belopp av. ecu/ton’. 29. 1. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 22/9 2. Article 5 is amended as follows: (a) in pragraph 1, (i) in the first subparagraph, ‘on the fifth working is replaced by ‘on the second working day’ day’; (ii) the second sentence of the second subpara- graph is deleted; (iii) in the third subparagraph, ‘Hong Kong’ is replaced by ‘Hong Kong SAR’; (b) in paragraph 4, (i) in the first subparagraph ‘on Thursday of each replaced by ‘on Monday and on is week’ Thursday of each week’; (ii) the second subparagraph is replaced by the following: ‘The information shall cover eligible applica- tions received by the Member States between the day before notification and the preceding notification. ’ Article 2 Applications for system B licences in respect of exports the export declaration for which was accepted before the entry into force of this Regulation shall, where the appli- cation has not been notified to the Commission by the date on which this Regulation enters into force, be communicated to the Commission at the same time as the information to be notified under Article 5(4) of Regu- lation (EC) No 2190/96. Article 3 This Regulation shall enter into force on the seventh day following its publication in the Official Journal of the European Communities. Article 1(2) shall apply to export declarations accepted as from the date on which this Regulation enters into force and to communications to be made by the Member States as from that date. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 January 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 217/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 28ης Ιανουαρίου 1998 για την τροποποίηση των δασμών κατά την εισαγωγή στον τομέα του ρυζιού

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
rice

text: L 22/16 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 29. 1. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 217/98 TGS EPITQOPGS tgr 28gr Iamouaq˜iou 1998 cia tgm tqopopo˜igsg tym dasl ˜ym jat ˜a tgm eisacyc ˜g stom tol ˜ea tou qufio ˜u G EPITQOPG TYM EUQYPA˘IJYM JOIMOTGTYM, ˜Ewomtar up ˜oxg: tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 3072/95 tou Sulbouk˜iou, tgr 22ar Dejelbq˜iou 1995, peq˜i joim ˜gr oqcam ˜yseyr tgr acoq ˜ar oq ˜ufgr (1), tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 1503/96 tgr Epitqop ˜gr, tgr 29gr Iouk˜iou 1996, peq˜i keptoleqei ˜ym evaqloc ˜gr tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95 tou Sulbouk˜iou ˜osom avoq ˜a tour daslo ˜ur jat ˜a tgm eisacyc ˜g stom tol ˜ea tou qufio ˜u (2), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 1403/97 (3), jai id˜iyr to ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 1, Ejtil ˜ymtar: ˜oti oi daslo˜i jat ˜a tgm eisacyc ˜g stom tol ˜ea tou qufio ˜u ˜ewoum jahoqiste˜i ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 145/98 tgr Epitqop ˜gr (4)· peqi ˜odou evaqloc ˜gr tou, o l ˜esor ˜oqor tym upokocifol ˜emym dasl ˜ym jat ˜a tgm eisacyc ˜g apojk˜imei jat ˜a 10 Ecu am ˜a t ˜omo tou jahoqisl ˜emou daslo ˜u, ep ˜eqwetai amt˜istoiwg pqosaqloc ˜g· ˜oti pq ˜epei, ˜oti up ˜gqne g em k ˜ocy ap ˜ojkisg· sumep ˜yr, ma pqosaqlosto ˜um oi daslo˜i jat ˜a tgm eisacyc ˜g pou jahoq˜istgjam stom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 145/98, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: ˜Aqhqo 1 Ta paqaqt ˜glata I jai II tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 145/98 amtijah˜istamtai ap ˜o ta paqaqt ˜glata I jai II tou paq ˜omtor jamomislo ˜u. ˜Aqhqo 2 ˜oti to ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 1 tou jamomislo ˜u (EJ) ˜oti am jat ˜a tg di ˜aqjeia tgr aqih. 1503/96 pqobk ˜epei O paq ˜ym jamomisl ˜or aqw˜ifei ma isw ˜uei stir 29 Iamouaq˜iou 1998. O paq ˜ym jamomisl ˜or e˜imai desleutij ˜or yr pqor ˜oka ta l ˜eqg tou jai isw ˜uei ˜alesa se j ˜ahe jq ˜ator l ˜ekor. Bqun ˜ekker, 28 Iamouaq˜iou 1998. Cia tgm Epitqop˜g Franz FISCHLER L˜ekor tgr Epitqop˜gr (1) EE L 329 tgr 30. 12. 1995, s. 18. (2) EE L 189 tgr 30. 7. 1996, s. 71. (3) EE L 194 tgr 23. 7. 1997, s. 2. (4) EE L 17 tgr 22. 1. 1998, s. 20. 29. 1. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 22/17 PAQAQTGLA I tou jamomislo ˜u tgr Epitqop ˜gr, tgr 28gr Iamouaq˜iou 1998, cia tqopopo˜igsg tym eisacycij ˜ym dasl ˜ym pou evaql ˜ofomtai sto q ˜ufi jai sta hqa ˜uslata qufio ˜u Jydij ˜or SO 1006 10 21 1006 10 23 1006 10 25 1006 10 27 1006 10 92 1006 10 94 1006 10 96 1006 10 98 1006 20 11 1006 20 13 1006 20 15 1006 20 17 1006 20 92 1006 20 94 1006 20 96 1006 20 98 1006 30 21 1006 30 23 1006 30 25 1006 30 27 1006 30 42 1006 30 44 1006 30 46 1006 30 48 1006 30 61 1006 30 63 1006 30 65 1006 30 67 1006 30 92 1006 30 94 1006 30 96 1006 30 98 1006 40 00 Eisacycij ˜or dasl ˜or (5) (se Ecu/t˜omo) Tq˜iter w ˜yqer (ejt ˜or AJE jai Lpacjkamt ˜er) (3) (7) AJE Lpacjkamt ˜er (1) (2) (3) (4) Q ˜ufi Basmati Imd˜iar jai Pajist ˜am (6) A˜icuptor (8) 0,00 0,00 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 337,13 337,13 337,13 237,10 337,13 337,13 337,13 237,10 (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) (7) 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 130,91 164,23 164,23 164,23 114,21 164,23 164,23 164,23 114,21 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 251,59 78,38 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 202,88 252,85 252,85 252,85 177,83 252,85 252,85 252,85 177,83 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 399,75 123,00 (1) Up ˜o tgm epiv ˜ukang tym diat ˜aneym tym ˜aqhqym 12 jai 13 tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 715/90 tou Sulbouk˜iou (EE L 84 tgr 30. 3. 1990, s. 85), (2) S ˜ulvyma le tom jamomisl ˜o (EOJ) aqih. 715/90, oi eisacycijo˜i daslo˜i dem evaql ˜ofomtai sta pqoˇi ˜omta jatacyc ˜gr tym jqat ˜ym tgr Avqij ˜gr, Jaqaˇibij ˜gr jai ˜opyr tqopopoi ˜ghgje. Eiqgmijo ˜u, ta opo˜ia eis ˜acomtai apeuhe˜iar sto upeqp ˜omtio dial ˜eqisla tgr Reuni(cid:155)n. (3) O eisacycij ˜or dasl ˜or qufio ˜u sto upeqp ˜omtio dial ˜eqisla tgr Reuni(cid:155)n jahoq˜ifetai sto ˜aqhqo 11 paq ˜acqavor 3 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95. (4) Cia tir eisacyc ˜er qufio ˜u, ejt ˜or tym hqausl ˜atym qufio ˜u (jydij ˜or SO 1006 40 00), jatacyc ˜gr Lpacjkamt ˜er, o eisacycij ˜or dasl ˜or evaql ˜ofetai sto pka˜isio tou jahest ˜ytor pou jahoq˜ifetai ap ˜o tour jamomislo ˜ur (EOJ) aqih. 3491/90 tou Sulbouk˜iou (EE L 337 tgr 4. 12. 1990, s. 1) jai (EOJ) aqih. 862/91 tgr Epitqop ˜gr (EE L 88 tgr 9. 4. 1991, s. 7), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje. (5) G eisacyc ˜g pqoˇi ˜omtym jatacyc ˜gr tym upeqpomt˜iym wyq ˜ym jai edav ˜ym apakk ˜assetai tou eisacycijo ˜u daslo ˜u s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 101 paq ˜acqavor 1 tgr ap ˜ovasgr 91/482/EOJ tou Sulbouk˜iou (EE L 263 tgr 19. 9. 1991, s. 1), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje. (6) Cia to apovkoiyl ˜emo q ˜ufi tgr poijik˜iar Basmati, jatacyc ˜gr Imd˜iar jai Pajist ˜am, le˜iysg 250 Ecu/t ˜omo [ ˜aqhqo 4a tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1503/96, tqopopoi ˜ghgje]. ˜opyr (7) Dasl ˜or pou jahoq˜ifetai sto joim ˜o daslok ˜ocio. (8) Cia tir eisacyc ˜er qufio ˜u jatacyc ˜gr jai pqoeke ˜useyr Aic ˜uptou, o eisacycij ˜or dasl ˜or evaql ˜ofetai sto pka˜isio tou jahest ˜ytor pou jahoq˜ifetai ap ˜o tour jamomislo ˜ur (EJ) aqih. 2184/96 tou Sulbouk˜iou (EE L 292 tgr 15. 11. 1996, s. 1) jai (EJ) aqih. 196/97 tgr Epitqop ˜gr (EE L 31 tgr 1. 2. 1997, s. 53). L 22/18 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 29. 1. 98 PAQAQTGLA II Upokocisl ˜or tym eisacycij ˜ym dasl ˜ym stom tol ˜ea tou qufio ˜u 1. Eisacycij ˜or dasl ˜or (Ecu/t ˜omo) 2. Stoiwe˜ia upokocislo ˜u: a) Til ˜g cif Arag (Ecu/t ˜omo) b) Til ˜g fob (Ecu/t ˜omo) c) Hak ˜assioi ma ˜ukoi (Ecu/t ˜omo) d) Pgc ˜g (1) Dasl ˜or pou jahoq˜ifetai sto joim ˜o daslok ˜ocio. T ˜upor Paddy (1) — — — — T ˜upor Indica T ˜upor Japonica Hqa ˜uslata Apovkoiyl ˜emo Keujasl ˜emo Apovkoiyl ˜emo Keujasl ˜emo 237,10 533,00 337,13 533,00 363,03 317,03 — — — — 289,76 262,59 27,17 335,04 307,87 27,17 USDA USDA Op(cid:130)rateurs Op(cid:130)rateurs (1) — — — —


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 194/98 af Antoni GUTIÉRREZ DÍAZ til Kommissionen. Ulovlige EU-finansierede anlægsarbejder

eurovoc_concepts:
Catalonia
fraud
fund (EU)
littoral
public works
town and country planning
town planning
use of aid


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 193/98 dell'on. Paul LANNOYE alla Commissione. Zoonosi

eurovoc_concepts:
animal disease
animal product
foodstuff
foodstuffs legislation
health control
health legislation
meat processing industry
veterinary legislation

text: 2. 10. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee C 304/47 2. La Commissione vigila sulla corretta applicazione delle direttive europee da parte degli Stati membri. Per quanto riguarda la direttiva 92/43/CEE, visto il ritardo dell(cid:146)invio degli elenchi spagnoli, la Commissione ha avviato una procedura d(cid:146)infrazione nei confronti della Spagna. Successivamente all(cid:146)invio di un parere motivato nel novembre 1997, la Spagna ha comunicato un elenco di siti. La Commissione sta attualmente esaminando i documenti forniti dalle autorita‘ spagnole per verificare se occorre dare seguito alla procedura. 3. La Commissione valuta d(cid:146)intesa con gli Stati membri e con esperti indipendenti, nell(cid:146)ambito di riunioni bio-geografiche specifiche, gli elenchi dei luoghi proposti dagli Stati membri per essere inseriti nella rete Natura 2000. Vista la grande quantita‘ di siti proposti (diverse migliaia) non e‘ possibile verificare in situ il valore di ciascuno di essi. (1) GU L 103 del 25. 4. 1979. (2) GU L 206 del 22. 7. 1992. (98/C 304/65) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0185/98 di Mark Watts (PSE) alla Commissione (5 febbraio 1998) Oggetto: Indennita‘ di handicap negli Stati membri dell(cid:146)Unione europea Puo‘ la Commissione indicare per tutti i singoli Stati membri le somme di danaro spese da ciascuno di essi per le indennita‘ in oggetto? (98/C 304/66) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0186/98 di Mark Watts (PSE) alla Commissione (5 febbraio 1998) Oggetto: Indennita‘ di handicap negli Stati membri dell(cid:146)Unione europea Puo‘ la Commissione indicare per tutti i singoli Stati membri le somme di danaro spese da ciascuno di essi in percentuale sulla spesa pubblica totale per le indennita‘ in oggetto? Risposta comune data dal sig. Flynn in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-0185/98 e E-0186/98 (30 marzo 1998 La Commissione invia direttamente all(cid:146)Onorevole Parlamentare e al Segretariato generale del Parlamento le informazioni richieste. (98/C 304/67) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0193/98 di Paul Lannoye (V) alla Commissione (28 gennaio 1998) Oggetto: Zoonosi La direttiva 97/22/CE (1) del Consiglio che modifica la direttiva 92/117/CEE (2) riguardante le misure di protezione da talune zoonosi, inserisce in quest(cid:146)ultima un art. 15 bis ai sensi del quale, anteriormente al 1o novembre 1997, la Commissione deve presentare al Consiglio una relazione sulle misure da applicare per la prevenzione e la lotta contro le zoonosi. Puo‘ la Commissione comunicare le conclusioni della relazione? Quali Stati membri, alla data dell(cid:146)1. 1. 1998, non avevano ancora applicato le misure minime previste nell(cid:146)allegato III, sezione I (dir. 92/117/CEE, art. 10, par. 1, e dir. 97/22/CE, art. 1, par. 4)contro le salmonelle? A partire dal 1992, quanti sono stati i casi di salmonellosi nel pollame registrati annualmente nei vari Stati membri? Quanti casi sono stati registrati nello stesso periodo negli esseri umani?