title: Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av direktiv 93/109/EG -Rösträtt och valbarhet i val till Europaparlamentet för EU-medborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare

eurovoc_concepts:
EU national
European election
European electoral system
right to stand for election
right to vote

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 07. 01. 1998 KOM(97)731 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET OM TILLÄMPNINGEN AV DIREKTIV 93/109/EG Rösträtt och valbarhet i val till Europaparlamentet för EV-medborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare SAMMANFATTNING Samtliga medlemsstater tillämpade rådets direktiv 93/109/EG vid valen till Europa parlamentet i juni 1994. Även Sverige, Österrike och Finland tillämpade direktivet vid deras första val till Europaparlamentet som hölls under 1995 och 1996. Därför kunde ca 4 471 647 röstberättigade unionsmedborgare som var bosatta i en annan medlemsstat än sin egen delta i valen om de så önskade. Lågt valdeltagande Resultaten av valen i juni 1994 belyste emellertid två brister i utländska unions medborgares deltagande. Först och främst var informationen om de nya rättigheterna bristfällig. För det andra var andelen framgångsrika utländska kandidater synnerligen låg. Deltagandet för utländska väljare i bosättningsstaten varierade mellan 44,11 % i Irland, där denna rättighet hade funnits sedan 1979, och 1,55 % i Grekland. Det sammanlagda valdeltagandet för utländska unionsmedborgare i de femton medlemsstaterna var omkring 5,87 %. Det var bara en utländsk kandidat som valdes i sin bosättningsstat. Dessa siffror bör bedömas jämsides med den ständiga nedgången i nationella väljares deltagande i val till Europaparlamentet, som minskat från 63,0 % år 1979 till 56,5 % år 1994. Genomförande Kommissionen har avslutat analysen av genomförandelagarna och konstaterat att medlemsstaterna i stort har genomfört direktivet på ett tillfredsställande sätt. På begäran av kommissionen har ett antal mindre justeringar av genomförandelagarna utförts i medlemsstaterna. Med hänsyn till de senaste befolkningssiffrorna bör det undantag som beviljats Luxemburg avseende en minimiperiod för bosättning behållas för nästa val till Europaparlamentet. På grundval av denna analys hävdar kommissionen att direktivet i sig inte behöver ändras i detta skede. Kommissionen anser dock att medlemsstaterna bör förbättra tillämpningen av direktivet, särskilt vad gäller artiklarna 12 och 13, i syfte att öka valdeltagandet för utländska väljare och kandidater och tor att fmjustera metoden för informationsutbyte mellan medlemsstaterna om EU-medborgare som önskar rösta i sin bosättningsstat. Informationskampanj Medlemsstaterna bör väsentligt öka sitt arbete för att informera sina utländska EU- medborgare i enlighet med artikel 12 i direktivet. Detta gäller särskilt de medlemsstater som inte kontaktar sina EU-medborgare personligen utan endast använder affischering. 1 detta hänseende kommer kommissionen tillsammans med Europaparlamentet att fortsätta att tillhandahålla detaljerad information om hur rösträttigheter bör utövas. Denna information bygger på informationsinitiativet Medborgarnas Europa och den förestående dialogen med medborgarna. Informationsutbyte För att förhindra att dess medborgare röstar mer än en gång åläggs medlemsstaterna enligt artikel 13 att utbyta information om de medborgare som röstar i sin bosättningsstat. Kommissionen anser att tillämpningen av de nuvarande bestämmelserna bör förbättras väsentligt. "7 För att uppnå detta arbetar kommissionen för närvarande tillsammans med medlems staterna för att förbättra det administrativa samarbetet. Målet är att hitta en pålitlig, flexibel och kostnadseffektiv metod som kommer att möjliggöra för medlemsstaterna att utbyta information om sina medborgare som röstar i bosättningsstaten i tillräckligt god tid för att de skall kunna införa ändringar i sina röstlängder och med iakttagande av reglerna om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter. Deltagande i den politiska processen före valet Trots att det inte regleras av någon särskild bestämmelse i direktivet förefaller det, för att säkerställa att rätten att kandidera används i större utsträckning av utländska EU- medborgare, vara viktigt att förenkla för dem att delta i det politiska livet i den medlems stat där de är bosatta. Politiska partier, både på nationell och europeisk nivå, är naturligtvis av största vikt för att detta mål skall uppnås. Även på nationell nivå bör dock ansträngningar göras för att avlägsna alla potentiella hinder mot unionsmedborgares politiska verksamhet. Kommissionen för sin del kommer att fullgöra sin roll som fördragets väktare och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att diskriminering på grund av nationalitet inte hindrar unionsmedborgare från att kandidera. 4 ^- INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING 1. Situationen före direktivets ikraftträdande 2. Räckvidden för artikel 8b. 2 i EG-fördraget och de mål som föreskrivs i direktiv 93/109 AVSNITT I: VALET I JUNI 1994 3. Informationskampanjen 3. 1 Informationsskyldighet 3. 2 Genomförandet 3. 3 De europeiska institutionemas roll 4. Vem har rätt att delta och vilka är villkoren för att utöva denna rätt 4. 1 Första anmälan om upptagning i röstlängden 4. 2 Bibehållen registrering i röstlängden 4. 3 Diskvalificeringsregeln AVSNITT II: UTVÄRDERING AV TILLÄMPNINGEN AV DIREKTIVET. 5. Utländskt valdeltagande och utländska kandidaturer 6. Orsakerna till ett lågt valdeltagande 7. Informationsutbytet mellan medlemsstaterna 8. Undantag och övergångsbestämmelser AVSNITT III: SLUTSATSER 9. Förslag till förbättringar av tillämpningen av direktivet AX- INLEDNING Rösträtt i valet till Europaparlamentet och i lokala val i den medlemsstat man är bosatt i är en av de viktigaste nya rättigheterna som tilldelades alla medlemsstaternas medborgare genom Maastrichtfördraget. Att delta i värdmedlemsstatens demokratiska process på samma villkor som landets egna medborgare förkroppsligar inte bara idén om unions medborgarskap som en rad gemensamma värderingar som delas av alla, utan stärker även på ett personligt plan EU-medborgarens integration i värdmedlemsstaten1. Första gången dessa nya rättigheter tillämpades var i valet till Europaparlamentet i juni 1994, i vilket 4 471 647 röstberättigade unionsmedborgare som var bosatta i en annan medlemsstat än sin egen hade möjlighet att delta i valet om de så önskade. En kort tid senare hade de som var bosatta i någon av de tre nya medlemsstaterna samma möjlighet, i samband med att de allra första valen till Europaparlamentet ägde rum, den 17 september 1995 i Sverige och den 13 respektive 20 oktober 1996 i Österrike och Finland. Syftet med denna rapport är att utvärdera tillämpningen av rådets direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993, i vilket det ges detaljerade föreskrifter om utövandet av rösträtten och valbarheten i val till Europaparlamentet för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare2. I rapporten beskrivs kortfattat huvudprinciperna bakom direktivet och de förfaranden som har tillämpats i de femton medlemsstaterna för att göra det möjligt för utländska medborgare att delta innehåller även en analys av hur genomförandelagstiftningen fungerade tillsammans med den nationella lagstiftningen för att respektera principen om icke-diskriminering. Slutligen granskas responsen från väljarkåren och vilka förbättringsmöjligheter som finns för tillämpningen av direktivet. i valen. Rapporten Kommissionen vill ta detta tillfälle i akt att tacka medlemsstaterna för att de har ställt information till förfogande för sammanställningen av denna rapport. Under loppet av 1995 anordnade kommissionen två möten med experter från medlemsstaterna och bilaterala kontakter fortsatte under 1996. Innehållet i de sex tabellerna i bilagan till denna rapport har granskats av medlemsstaterna. 1. Situationen före direktivets ikraftträdande Innan direktivet infördes tillät de flesta medlemsstaterna sina medborgare bosatta i utlandet att rösta i val till Europaparlamentet genom ombud eller på konsulat och ambassader, medan endast fyra medlemsstater hade infört rösträtt för utländska EU- medborgare. Jfr Andra rapporten från kommissionen om unionsmedborgarskap, KOM(97)230, 27. 5. 1997. EGT nr L 329/34, 30. 12. 1993. I artikel 16 i detta direktiv anmodas kommissionen att senast den 31 december 1995 lägga fram en rapport om enbart valet till Europaparlamentet i juni 1994. Rapporten uppsköts dock i syfte att möjliggöra en total utvärdering av tillämpningen av direktivet, även i de tre nya medlemsstaterna. I Irland har medborgare i andra medlemsstater kunnat delta i valet till Europa parlamentet sedan det första direktvalet 1979. I Nederländerna tilläts de utländska EU-medborgare som hade förlorat rösträtten i sina ursprungsländer på grund av vistelse utomlands, att rösta. I Belgien kunde medborgare i andra medlemsstater rösta under förutsättning att de hade varit folkbokförda i Belgien i minst tre år och förlorat sin rösträtt i hemlandet på grund av att de var bosatta i Belgien. Slutligen hade samtliga irländska medborgare och medborgare i Brittiska samväldet rösträtt i Förenade kungariket. Vad beträffar valbarheten var det bara två medlemsstater som före direktivet tillät utländska medborgare att kandidera på deras territorium. I Italien var det sedan 1979 tillåtet för alla EU-medborgare oberoende av hemvist att ställa upp i valen till Europaparlamentet och i Förenade kungariket har irländska medborgare denna rättighet. 2, Räckvidden för artikel 8b. 2 i EG-fördraget och de mål som föreskrivs i direktiv 93/109 Genom att rösträtt och valbarhet tilldelas unionsmedborgare som är bosatta i medlemsstater där de inte är medborgare syftar inte artikel 8b i EG-fördraget till att harmonisera medlemsstaternas vallagstiftning, utan endast till att undanröja nationalitetsvillkoret, som i de flesta fall innebar att unionsmedborgare inte hade rösträtt utanför sin egen medlemsstat. Därför gäller bestämmelserna i och genomförandet av artikeln utan att det påverkar tillämpningen av artikel 138. 3 i EG-fördraget. I artikel 8b behandlas uteslutande utvidgningen av rösträtten för de unionsmedborgare som är bosatta i medlemsstater där de inte är medborgare till att gälla på samma villkor som för medborgarna i den staten, medan artikel 138. 3 syftar till att införa en rad gemensamma regler för hur valet till Europaparlamentet skall gå till i hela unionen. Dessa regler berör exempelvis valsystem, granskning av kandidaternas meriter, regler om oförenlighet, mandatfördelning och andra frågor. Nuvarande rösträttslagstiftning påverkas inte heller av bestämmelserna i artikel 8b. 2. Medlemsstaterna har även i framtiden befogenhet att upprätthålla eller bevilja rösträtt för medborgare från tredje land som är bosatta inom deras territorum. På samma sätt faller de regler som gäller beträffande rösträtt för unionsmedborgare bosatta utomlands till förmån för deras egna nationella kandidater genom röstning på ambassader, konsulat eller genom ombud, uttryckligen utanför direktivets tillämpningsområde. I direktiv 93/109 fastställs i enlighet med de mål som anges i artikel 8b. 2 principerna för hur unionsmedborgare som är bosatta i en annan medlemsstat kan utöva sina rättigheter i den medlemsstat där de är bosatta under förutsättning att de uppfyller de villkor som föreskrivs genom den medlemsstatens val lagstiftning med avseende på landets egna medborgare. Dessa principer är följande: • Valfrihet - Unionsmedborgare har rätt att välja om de vill utöva sina rättigheter i sin ursprungsmedlemsstat eller i den medlemsstat där de är bosatta. • En enda röst och en enda kandidatur - ingen får rösta eller ställa upp som kandidat i mer än en medlemsstat i ett och samma val till Europaparlamentet. Genom att välja att rösta eller att ställa upp som kandidat i en medlemsstat förlorar EU-medborgaren andra medlemsstaten. För att förhindra dubbelt valdeltagande och dubbla kandidaturer utbyter medlemsstaterna information om medborgare som utövar sina rättigheter utomlands. automatiskt rättighet i den samma Man måste ansöka om att hli upptagen i röstlängden i den medlemsstat där man bor - EU-medborgare som önskar utöva sin rösträtt i den medlemsstat där de är bosatta måste ansöka om att bli upptagna i röstlängden. Jämlikt tillträde till rösträttigheter - På grundval av principen om icke diskriminering skall EU-medborgare åtnjuta sin rösträtt på samma villkor som medborgare i den stat där de är bosatta. Detta innebär exempelvis tillträde till samma överklagandeförfaranden beträffande uteslutande eller fel i röstlängen eller i ansökan att ställa upp som kandidat eller att obligatoriskt valdeltagande utvidgas till att även omfatta registrerade utlänningar. Enligt samma princip står man kvar som EU-medborgare i röstlängden när man väl har hamnat där, på samma villkor som landets egna medborgare, fram till dess att man begär att avlägsnas. Effekten av regler om diskvalificering av kandidater gäller även utanför ett lands gränser - Ingen som har fråntagits rätten att ställa upp som kandidat i ett val i sin ursprungsmedlemsstat kan väljas till Europaparlamentet i en annan medlemsstat där man är bosatt. i Informationsplikt - För att säkerställa att röstberättigade medborgare gemenskapen som är bosatta i andra medlemsstater än sina egna blir medvetna om sina nya rättigheter, så föreskrivs i direktivet en skyldighet att i alla medlemsstater informera utländska medborgare "i god tid och på lämpligt sätt" om hur deras rättigheter kan utövas. Undantag tillåts enbart om de är motiverade genom en specifik situation i en medlemsstat - Artikel 8b ger utrymme för att införa undantag från principen om likabehandling i sådana undantagsfall där den specifika situationen i en medlemsstat så kräver. Direktivet innehåller två undantag. Det första hänför sig till de minimikrav för bosättning som kan krävas av utländska medborgare av sådana medlemsstater som har en andel utländska EU-medborgare som är högre än 20 %. Det andra gäller sådana medlemsstater där EU-medborgare redan har tillåtits delta i nationella val och därför tagits upp i röstlängden på exakt samma villkor som landets egna medborgare. Det är möjligt för dessa medlemsstater att avstå från att tillämpa några av direktivets bestämmelser beträffande sådana medborgare. Övergångsbestämmelser som var tillämpliga endast på valet i juni 1994: De fyra övergångsbestämmelserna gäller det förfarande som krävs för upptagande i röstlängden och offentliggörande av kandidaturer som i några medlemsstater redan var införda vid tiden för direktivets antagande. Dessa bestämmelser var nödvändiga med tanke på hur kort tid som stod till förfogande mellan antagandet av direktivet och det fjärde direkta valet till Europaparlamentet. AVSNITT I: VALET I JUNI 1994 Nationella regler dominerar I väntan på att ett enhetlig valförfarande skall antas styrs valen till Europaparlamentet av nationell lagstiftning, av lagen från 1976 om direkta val till Europaparlamentet3 och slutligen av bestämmelserna i artikel 8b. 2 och i direktiv 109/93 om tillämpningen av dessa bestämmelser. 1994 års val till Europaparlamentet hölls den 9 juni i Danmark, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket och den 12 juni i Belgien, Grekland, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg och Portugal. I anslutningsfördraget fastställdes att de nya medlemsstaterna skulle hålla sina första direkta, allmänna val till Europaparlamentet inom två år efter sin anslutning till EU4. Sverige valde att välja sina representanter den 17 september 1995, medan Österrike och Finland höll sina första Europaparlamentsval under 1996, nämligen den 13 respektive den 20 oktober. Alla tolv medlemsstaterna genomförde bestämmelserna i direktiv 93/109 inom den föreskrivna tidsfristen och i tid inför valet i juni 1994. De tre nya medlemsstaterna antog de nödvändiga bestämmelserna 1996 och tillämpade dem i sina första val till Europaparlamentet. Exakta hänvisningar till alla genomförandelagar finns i tabell 6 i bilagan. 3. Informationskampanjen 3. 1 Informationsskyldighet Den skyldighet som anges i artikel 12 i direktivet att i god tid och på lämpligt sätt informera medborgarna lämnar medlemsstaterna fria att besluta hur de skall genomföra informationskampanjen. Målet är naturligtvis att underrätta de medborgare som är bosatta utomlands i tillräckligt god tid för att de skall kunna begära att bli upptagna i röstlängden eller, när det gäller kandidaterna, för att de skall kunna vidta de nödvändiga åtgärderna för att ställa upp som kandidater. Behovet av en effektiv informationskampanj betonades från första början av Europaparlamentet, vars medlemmar antog resolutioner som krävde en lämplig informationskampanj och för ". att unionsmedborgare skulle ha samma rätt till information som medlemsstatens egna medborgare och särskilt att få personliga skrivelser tillsända. "5. Under genomförandeperioden lades en rad yrkanden och 3 EGT nr L 278, 8. 10. 1976 4 Artikel 31. 1 och 31. 2 i Anslutningsfördraget i EGT nr C 241 /27 av den 29. 8. 1994. 5 Resolution B3-0064/94 av den 20 januari 1994 om rösträtt för unionsmedborgare i val till Europaparlamentet, EGT nr C 44, 14. 2. 1994, s. 159 och resolution B3-0433/94 om hinder för och diskriminering mot EU-medborgare som deltar i val till Europaparlamentet, EGT nr C 128, 9. 5. 1994, s. 316. muntliga frågor fram av parlamentsledamöter, med inriktning på utländska medborgares tillträde till sina nya rättigheter och särskilt deras rätt till information. 3. 2 Genomförandet I allmänhet valde medlemsstaterna en av (oljande tvä metoder för valen till Europaparlamentet i juni 1994: Antingen genomfördes en informationskampanj mot allmänheten registrerade eller unionsmedborgare. sändes personliga brev ut också till I den förstnämnda gruppen befann sig Belgien, Frankrike, Spanien, Tyskland, Grekland, Irland, Italien, Portugal, Österrike och Förenade kungariket. I dessa medlemsstater tog regeringen initiativet till en informationskampanj, men det slutliga ansvaret för att få fram informationen till allmänheten låg hos de lokala myndigheterna. lokala myndigheterna själva för att vända sig till de röstberättigade personligen genom direktutskick. Detta var exempelvis fallet för några distrikt i Belgien och för några tyska delstater. I några av dessa medlemsstater beslutade sig de I tabell 1 redovisas för varje medlemsstat de åtgärder som vidtogs för att informera allmänheten. De sträckte sig från pressmeddelanden och distribution av flygblad på olika språk till affischering av officiella meddelanden. Det förefaller som om TV- mediet i hela unionen spelade en underordnad roll för informationsspridningen. Andra medlemsstater använde den andra metoden och informerade registrerade unionsmedborgare om deras rösträtt genom direktutskick. Detta var fallet i Luxemburg, där en informationsbroschyr trycktes på fem språk och sändes ut till alla unionsmedborgare som var bosatta i landet. I Danmark, Sverige och Finland skickades personliga brev ut till alla röstberättigade unionsmedborgare, med en kort förklaring om de nya rättigheterna samt en ansökan om att rösta, tre till sex månader före valdagen. I Nordirland distribuerades en informationsbroschyr till samtliga hushåll. I Nederländerna slutligen, skickades ett brev ut till alla EU-medborgare i enlighet med artikel 15 c i direktivet, där alla EU-medborgare som fanns registrerade i folkbokföringen informerades om att de skulle upptas i den nederländska röstlängden om de inte särskilt anmälde att de ville utöva sin rösträtt i ursprungsstaten. Privata föreningar och företag bidrog också frivilligt till att sprida information till i Belgien, Spanien, Frankrike, allmänheten. Sådana kampanjen genomfördes Tyskland och Luxemburg, där organisationer för inflyttade var särskilt aktiva. Under de utvärderingsmöten som ägde rum mellan experter från kommissionen och från medlemsstaterna visade det sig att man var medveten om fördelarna med att informera EU-medborgarna direkt. Särskilt två medlemsstater, Portugal och Spanien, angav att de övervägde att flytta tyngdpunkten till denna typ av kontakter inför nästa val till Europaparlamentet, medan Förenade kungariket och Irland inte kan införa ett sådant system, eftersom de inte har någon central folkbokföring. När man bedömer informationskampanjens betydelse bör man tänka på att det var i juni 1994 som utlänningar för första gången någonsin hade rösträtt i de flesta medlemsstaterna. EU-medborgarna var inte alltid medvetna om hur dessa nya rättigheter kunde utövas, eftersom de oundvikligen skilde sig åt från de regler som gällde i deras egna ursprungsstater. Dessutom gjorde den korta tidsfristen mellan dagen för direktivets genomförande (6 februari 1994) och valdagen (9-12 juni 1994) att det var svårt att sprida tillräcklig information om de nya reglerna. informera medborgarna På grundval av ovanstående kan man dra slutsatsen att det inte alltid kan garanteras att informationen finns tillgänglig på samma sätt i hela landet om man delegerar ansvaret för att lokal nivå, även om detta tillvägagångssätt gör det möjligt att skräddarsy kampanjen efter särskilda behov. Genom direktutskick säkerställs å andra sidan ett likformigt tillvägagångssätt och denna metod har fördelen att den i god tid gör den utländske medborgaren medveten om inte bara förekomsten av en rättighet utan även om de villkor som gäller för dess utövande. Denna metod bör därför uppmuntras. till Icke-statliga organisationer bidrar också till att aktivera EU-väljarna och deras deltagande i informationsarbetet bör uppmuntras genom ekonomiskt stöd. I Tyskland upptäckte man exempelvis att andelen registrerade väljare var högre i sådana regioner där direktutskick hade kombinerats med en effektiv kampanj från privata organisationer. 3. 3 De europeiska institutionernas roll Inför 1994 års val till Europaparlamentet genomfördes arbetet med att informera EU-medborgarna om deras nya rättigheter huvudsakligen av medlemsstaterna6. i För att följa upp effekterna av rättigheterna i anslutning till unionsmedborgarskap lät kommissionen juni 1995 genomföra en opinionsundersökning genom Eurobarometer i vilken ett antal frågor med anknytning till kännedom om och känslomässigt engagemang i unionsmedborgarskapet och de rättigheter som sammanhänger med detta togs upp7. Beträffande rätten att rösta i valen till Europaparlamentet i bosättningsstaten var 82 % av de intervjuade personerna medvetna om denna. Den högsta medvetandegraden konstaterades i Tyskland och i Nederländerna (89 %), medan den lägsta registrerades i Grekland (64 %). Rätten att kandidera i bosättningsstaten var känd för 76 % av de intervjuade personerna, med högst kännedomsnivå uppmätt i Luxemburg (82 %) och lägst återigen i Grekland med 56 %. Av de intervjuade personerna trodde 12 % inte att de hade någon rösträtt i sin bosättningsstat medan 16% var övertygade om att EU- medborgare inte kunde ställa upp som valkandidater utanför sina ursprungsstater. Europaparlamentet offentliggjorde en trycksak om rösträtt i bosättningsstaten som innehöll en översikt över vallagarna i de olika medlemsstaterna och som spreds genom parlamentets pressavdelningar i de olika medlemsstaterna (Infomemo: Särskilda val den 18 maj 1994). 7 Opinionsundersökningen baserades på 500 telefonintervjuer i varje medlemsstat. 7 Även om dessa resultat är helt preliminära visar de att det krävs ytterligare arbete för att säkerställa att den europeiska väljarkåren är fullständigt informerad om en av de grundläggande rättigheter som är kopplade till medborgarskapet i unionen. 4. Vem har rätt att delta och vilka är villkoren för att utöva denna rätt? De som har rätt att rösta och att ställa upp som kandidater i sina bosättningsstater under förutsättning att de anmäler en önskan att göra det är unionsmedborgare • som inte är medborgare i sin bosättningsstat, • som uppfyller de villkor för röstning och valbarhet som gäller för medborgarna i den staten, samt • som inte har förlorat dessa rättigheter i sin ursprungsstat. 4. 1 Första anmälan om upptagning i röstlängden "Väljare kan utöva sin rösträtt i bosättningsstaten, om de har anmält att de vill göra det". Denna bestämmelse innebär i praktiken att varje EU-medborgare måste ansöka om att bli upptagen i bosättningsstatens röstlängd. Denna skyldighet kan te sig diskriminerande i sådana medlemsstater där alla landets egna medborgare automatiskt förs in i röstlängden, på grundval av exempelvis befolkningsregistret8. Men man bör ha i åtanke att en sådan ansökan, som endast gäller att bli upptagen i röstlängden första gången, faktiskt skyddar EU- medborgarens frihet att välja om han eller hon vill delta i valet i sin bosättningsstat eller inte. För valet 1994 tog alla medlemsstater utom Irland, Nederländerna och Förenade kungariket upp sina utländska EU-medborgare i röstlängden på grundval av en ansökan. Irland utnyttjade den övergångsbestämmelse som finns angiven i artikel 15 a, eftersom de unionsmedborgare som är bosatta där fanns upptagna i röstlängden innan direktivet antogs. Nederländerna hade i enlighet med artikel 15 c rätt att upprätthålla sitt nationella system for automatiskt upptagande i röstlängden pä grundval av befolkningsregistret för valet 19949 och Förenade kungariket och Irland hade återigen undantag från registreringsförfarandet för sina respektive medborgare enligt artikel 14. 2, eftersom dessa medborgare redan hade rösträtt vid val till det nationella parlamentet. Ansökan om att bli upptagen i röstlängden måste göras på grundval av en formell anmälan med uppgift om väljarens nationalitet och adress samt, i förekommande fall, senaste valkrets i ursprungsstaten. EU-väljaren är också skyldig att försäkra att Faktum är att automatisk registrering är regel i samtliga medlemsstater med undantag av Grekland, Frankrike och Portugal. Jfr artikel 9. han eller hon kommer att utöva sin rösträtt enbart i bosättningsstaten. En falsk försäkran är i alla medlemsstater straffbar med böter eller fängelse. De sanktioner som är möjliga varierar dock mycket från en medlemsstat till en annan, med fängelse på mellan åtta dagar och åtta år eller motsvarande böter (jfr tabell 1 för väljare och tabell 3 för kandidater). Om röstning är obligatorisk i bosättningsstaten är EU-medborgare som har anmält att de önskar rösta skyldiga att göra det. Detta är fallet i Belgien, Luxemburg och Grekland. Nedan följer en översikt över tillämpningen av olika kriterier som måste uppfyllas av EU-medborgare: Nationalitetskriteriet: Förutom uppgift om väljarens nationalitet kräver tre medlemsstater att de sökande skall ange hur länge de har varit medborgare i en medlemsstat. Det enda fall då detta kriterium är kopplat till utövandet av rätten att kandidera är i Tyskland. Där måste landets egna medborgare ha haft tyskt medborgarskap i minst ett år på valdagen, medan andra unionsmedborgare i enlighet med artikel 3. 2 i direktivet anses ha uppfyllt detta villkor om de har innehaft medborgarskap i en medlemsstat under samma period10 och därmed är villkoret om icke-diskriminering uppfyllt. Identitetsbevis: Artiklarna 9. 3 och 10. 3 i direktivet gör det möjligt för medlemsstater att tillämpa möjligheten att kräva att en giltig identitetshandling visas upp i samband med upptagandet av väljare i röstlängden och registreringen av kandidater. Endast sex medlemsstater har använt denna möjlighet, medan övriga har valt att gå efter medborgarnas skriftliga försäkran (jfr tabell 5). Kommissionens mål i detta sammanhang var att se till att unionsmedborgare i praktiken skulle kunna upptas i röstlängden genom att helt enkelt visa en giltig identitetshandling utställd av deras egna nationella myndigheter. Ett exempel på detta är Spaniens antagande av Real Decreto 157/1996, genom vilken unionsmedborgare befrias från skyldigheten att visa ett spanskt uppehållstillstånd för att bli upptagna i röstlängden. Bosättningskriteriet : Eftersom en definition av begreppet bosättning saknas både i fördraget och i direktivets text är det upp till de enskilda medlemsstaterna att på ett icke diskriminerande sätt tillämpa bosättningsbegreppet, såsom det definieras i deras egen nationella lagstiftning, för såväl sina egna medborgare som unionsmedborgare. Direktivet innehåller dock en bestämmelse om detta. För att undvika att medlemsstaterna kräver att alla väljare skall ha fullföljt en bosättningsperiod som i praktiken lätt kan uppnås av landets egna medborgare men endast med svårighet av utländska medborgare, så anges i artikel 5 att ett krav på en minimiperiod för bosättning skall anses vara uppfyllt av utländska medborgare om de har varit bosatta under en motsvarande tid i en annan medlemsstat. Denna bestämmelse skall gälla 10 Avsnitt 6b § 1. 1 och § 2. 1 i lagen om Europaval - EuWG. Följaktligen är icke-tyska kandidater skyldiga att till myndigheterna tillsammans med sin kandidatur lämna in en officiell deklaration med uppgift om hur länge de har varit medborgare i en av de andra medlemsstaterna i Europeiska uinionen (Jfr avsnistt 11. 2 av lagen om Europaval - EuWG). oavsett alla särskilda villkor för bosättningstid i en viss valkrets, under förutsättning att den tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt. På detta sätt anses det krav på en bosättningstid på minst tre månader som gäller i Tyskland för såväl landets egna medborgare som utländska EU-medborgare vara uppfyllt av de sistnämnda om samma tidsperiod har tillbringats i någon annan av Europeiska unionens medlemsstater11. 1 Frankrike däremot är både nationella väljare och gemenskapsväljare tvungna att ha fullgjort en bosättningsperiod på sex månader om de väljer att rösta i den ort där de är bosatta, medan ingen bosättningsperiod krävs om de röstar i sin ursprungshemort12. I Nordirland måste både nationella och utländska väljare ha varit bosatta minst tre månader i en viss valkrets innan de kan rösta där. Tillämpningen av regeln om likabehandling avseende bosättningsvillkoret innebär även att gemenskapsväljare åtnjuter samma behandling som nationella väljare om de senare exempelvis tillåts att utöva sin rösträtt i den ort där de har sin andra bostad. Ett exempel på detta finns i den franska lagstiftningen, som tillåter både nationella och utländska väljare att på vissa villkor registrera sig som väljare i den ort där de har sin andra bostad, givetvis under förutsättning att de utländska väljarna har sin huvudsakliga bostad någon annanstans på franskt territorium13. 4. 2 Bibehållen registrering i röstlängden När EU-medborgare väl en gång har upptagits i röstlängden i sin bosättningsstat blir de kvar där, på samma villkor som nationella väljare, till dess att de ansöker om att avlägsnas från den eller till dess att de avlägsnas automatiskt på grund av att de inte längre uppfyller de nödvändiga bosättningsvillkoren. Detta är en särskilt viktig bestämmelse i direktivet som faktiskt gör det möjligt för unionsmedborgare som är bosatta i värdmedlemsstaten. i en annan medlemsstat att gradvis i valprocessen integreras Inför nästa val till Europaparlamentet måste nyinflyttade EU-medborgare eller de utländska EU-medborgare som inte deltog i 1994 års val till Europaparlamentet i sin bosättningsstat, men som önskar göra det 1999, lämna in sin första ansökan om att bli upptagna i röstlängden, inom de nationella tidsfrister som råder i respektive land (jfr tabell 7). De EU-medborgare som redan fanns upptagna i röstlängden 1994 behöver däremot inte förnya sin ansökan14. Denna uppdelning av befolkningen inom EU kommer att kräva noggrann uppföljning, särskilt i de medlemsstater som upprättar röstlängder på grundval av sina befolkningsregister. 1 ' Jfr avsnitt 6 § 1. 2 och § 3. 2 i lagen om Europaval - EuWG. 12 Jfr artikel Ll 1 i den franska vallagen. 13 Lag av den 5 februari 1994 nr 94-104, artikel Ll 1. 2 i vallagen. 14 Utom i Grekland, Portugal och Frankrike, där både nationella och utländska väljare alltid måste ansöka om att bli upptagna i röstlängden. 10 I Tyskland däremot, där det inte finns någon stadigvarande röstlängd, måste till unionsmedborgare ansöka om upptagning Europaparlamentet som de önskar delta i, även om de deltog i det föregående valet och upptogs i röstlängden i Tyskland i samband med det. Eftersom tyska medborgare tas upp i röstlängden automatiskt på grundval av befolkningsregistret och därför inte behöver ansöka om att bli upptagna, är det många EU-medborgare som betraktar detta tillvägagångssätt som diskriminerande mot dem. Kommissionen utreder för närvarande denna situation med den berörda medlemsstaten. i röstlängden för varje val 4. 3 Diskvalificeringsregeln Unionsmedborgare som förlorar sin rösträtt eller sin rätt att kandidera i sin ursprungsstat genom ett individuellt straffrättsligt eller civilrättsligt beslut, kan inte återfå denna rätt genom att helt enkelt flytta till en annan medlemsstat. Förutom att de omfattas av diskvalificeringsreglerna i sina ursprungsstater är de även underställda de regler som gäller i deras bosättningsstater och som är tillämpliga för det landets egna medborgare. För att upprätta ett gränsöverskridande system för diskvalificeringar anges i direktivet att medlemsstaterna skall utbyta information om väljarna på frivillig grund och begära intyg från kandidaternas urssprungsstater som bekräftar deras valbarhet. Alla medlemsstater utom Irland15, Sverige och Förenade kungariket använde den möjlighet som ges i artikel 9. 3 a och krävde att väljarna i sin skriftliga försäkran angav att de inte hade blivit fråntagna rätten att rösta i sin ursprungsmedlemsstat. Det var emellertid bara fyra medlemsstater som faktiskt kontrollerade att dessa uppgifter var korrekta, vilket gjorde artikel 7. 1 till den minst använda möjligheten i direktiv 93/109 (jfr tabell 5). I Italien är ett klarläggande av genomförande lagstiftningen fortfarande under utarbetande16. Beträffande kandidater var kommissionens viktigaste målsättning att säkerställa att de intyg från ursprungsmedlemsstaterna som avses i artikel 10. 3 begärs in vid tiden för tillkännagivandet av kandidaturen även i de medlemsstater där det är upp till de nationella parlamenten att efter valet besluta om kandidaturerna är giltiga. De nederländska myndigheterna har informerat kommissionen om sin avsikt att införa ett sådant system17. i enlighet med detta nyligen Under kontrollen av genomförandet var det mycket få medlemsstater som anmälde fall där EU-medborgare som hade fråntagits sin rösträtt försökte rösta i sina bosättningsstater. Ansökningar om upptagning i röstlängder avvisades oftare på grund av att tidsfrister för registrering löpt ut än på grund av fråntagen rösträtt. 15 I det irländska rättssystemet saknas möjligheten att förlora rösträtten genom ett domstolsbeslut. 16 Artikel 14, lagförslag 95/97 om ändring av lag nr 483 granskas för närvarande av Camera dei Deputati. 17 Utkast till lagförslag antaget av den nederländska regeringen den 19 september 1997. 11 Det är värt att lägga märke till att Förenade kungariket är den enda medlemsstaten som fråntar sina egna medborgare rösträtt och valbarhet om de har bott utomlands i mer än 20 år. Dessa brittiska medborgare har rätt att rösta och kandidera i sina bosättningsstater om de är bosatta i andra medlemsstater, eftersom de har blivit fråntagna sina rättigheter bara för att de har varit bosatta utomlands. För att bevilja sina utländska EU-medborgare denna rätt har Luxemburg, som kan kräva en femårig bosättningsperiod av utländska medborgare, därför infört en särskild bestämmelse i sin lagstiftning, som gör att utländska medborgare som har förlorat sin rösträtt på grund av utlandsvistelse är undantagna från detta krav18 i enlighet med artikel 14. 1. AVSNITT II: UTVÄRDERING AV TILLÄMPNINGEN AV DIREKTIVET 5. Utländskt valdeltagande och utländska kandidaturer Väljare Den information som finns tillgänglig visar att de utländska väljarnas valdeltagande i sina bosättningsstater var. mycket lågt i 1994 års val. I de tolv dåvarande medlemsstaterna var det totala valdeltagandet för utländska medborgare 5,11 %. I de nya medlemsstaterna, där de första valen till Europaparlamentet hölls 1995 och 1996 ökade denna andel betydligt, till 18,19 %. Totalt utfall för alla 15 medlemsstater var 5,87 %. Dessa siffror hänför sig endast till andelen registrerade väljare. Med undantag för Grekland, Luxemburg och Belgien, där röstningen är obligatorisk, är det omöjligt att fastställa hur många av de utländska medborgarna som faktiskt röstade i sina bosättningsstater. Detta beror på att de utländska medborgarna finns med i samma röstlängd som landets egna medborgare och valhemligheten gör att det i de flesta medlemsstater är författningsvidrigt att ta reda på om och hur en medborgare har röstat. Tabell 1 visar det allmänna valdeltagandet per medlemsstat, väljarkårens storlek, antalet potentiella utländska väljare och det antal som faktiskt skrev in sig i röstlängden i sina bosättningsstater. Andelen utländska registrerade väljare varierade mellan en högsta andel på 44,11% i Irland, där rätten att rösta i val till Europaparlamentet infördes redan 1979, och en lägsta andel på 1,55 % i Grekland. Det bör noteras att det inte finns några tillgängliga siffror från Nederländerna på grund av att man där tillämpar en övergångsbestämmelse om automatisk väljarregistrering på grundval av befolkningsregistret. Det finns heller inga siffror som gäller irländska medborgare som röstar i Förenade kungariket och brittiska medborgare som röstar i Irland, på grund av att dessa medborgare infördes i röstlängderna på exakt samma sätt som ländernas egna medborgare, i enlighet med det undantag som avses i artikel 14. 2. 18 Artikel 1. 4 i lagen av den 28 januari 1994. 12 Självklart innefattar ovanstående siffror inte de EU-medborgare som röstade i sina bosättningsstater men på kandidater från sina ursprungsstater, på ambassader och konsulat eller genom ombud (jfr tabell 2). Kandidater I hela unionen ställde 53 utländska kandidater upp i valen och en blev vald i sin bosättningsstat19 (jfr tabell 3). 6. Orsakerna till ett lågt valdeltagande • Rättigheternas nyhetskaraktär: Utländska EU-medborgare fick sin rösträtt genom Maastrichtfördraget i november 1992. Innan dess var det bara fyra medlemsstater som beviljade rösträtt för medborgare från andra medlemsstater. • Korta tidsfrister för registrering: Direktiv 93/109 antogs den 6 december 1993. Medlemsstaterna var skyldiga att införa sin genomförande lagstiftning senast den 1 februari 1994 och tillämpa den i samband med valen i juni 1994. I de flesta medlemsstater förlängdes de normala tidsfristerna för registrering för att göra det möjligt för utländska medborgare att upptas i röstlängden, i enlighet med vad i en av i artikel 9. 1 som särskilt krävs resolutioner20. Trots dessa åtgärder hade utländska Europaparlamentets medborgare i några medlemsstater endast 14 dagar på sig att se till att de blev upptagna i röstlängden. De korta tidsfristerna hade oundvikligen även en inverkan på kandidaturerna för utländska medborgare, som hade svårigheter med att hinna bygga upp en väljarkår och stärka sina ställningar (jfr tabell 1 för väljare och tabell 3 för kandidater). i direktivet och bekräftas Otillräcklig informationskampanj: I enlighet med vad som redan förklarats ovan i punkt 3. 2 uppnåddes de bästa resultaten när den utländska väljarkåren aktiverades genom direktutskick och med stöd av icke-statliga organisationer. Detta skedde dock endast i undantagsfall - tio medlemsstater använde officiell affischering för att sprida information. Möjligheten att välja alt rösta på kandidater i ursprungsstaten: En av direktivets grundläggande principer är att säkerställa medborgarnas frihet att välja var de vill utöva sina rättigheter. Alla medlemsstater utom Irland ger sina utomlands bosatta medborgare rätt att rösta på sina egna nationella kandidater på ambassader och konsulat, genom ombud eller genom poströstning. Uppgifter som inte är fullständiga tyder på att runt 6,57 % av de EU-medborgare som är bosatta i andra medlemsstater använde denna möjlighet (jfr tabell 2). Möjlighet till politisk verksamhet före valet och betydelsen av detta för utländska medborgares deltagande kandidater. Även om de nuvarande bestämmelserna i EG-fördraget endast beviljar rösträtt, utan att nämna andra som 19 Wilmya Zimmermann, en nederländsk medborgare som är bosatt i Tyskland (PSF/D). 20 I Europaparlamentets resolution nr B3-0433, 21. 4. 1994, yrkas på att tidsfristen itir registrering skall förlängas till den 31 maj 1994 i hela unionen, EGT nr C 128/316, 9. 5. 1994. 13 politiska rättigheter som föreningsrätt och yttrandefrihet, så tyder den information som medlemsstaterna har lämnat på att möjligheterna att utöva politisk verksamhet är öppna för EU-medborgare. Några medlemsstater ställer emellertid ett antal villkor för att utländska medborgare skall kunna utöva politisk aktivitet och politiska partier är fria att välja om de tar emot utländska medborgare som medlemmar eller inte (jfr tabell 2). Kopplingen mellan rösträtt och deltagande i den politiska debatten blir ännu tydligare om man betänker att det finns några medlemsstater där endast politiska partier har rätt att välja ut kandidater för valen till Europaparlamentet. • Debatt frågorna är nationella snarare än europeiska: I nästan alla medlemsstater har valen till Europaparlamentet kretsat kring nationella frågor. Följaktligen kan EU-medborgare bosatta utomlands ha känt sig bättre hemmastadda med att rösta på en kandidat från sin egen ursprungsstat, vars valprogram var bekant för dem i ett välkänt politiskt sammanhang21. En medlemsstat, Luxemburg, kom fram till att den största andelen registrerade väljare fanns bland andra eller tredje generationens invandrare. Detta skulle kunna tyda på att de som kunde relatera till nationella frågor och som var tillräckligt integrerade i sina värdmedlemsstater var mer benägna att delta i valprocessen i dessa stater. • Övergripande nedgång i valdeltagande: Parallellt med ovanstående skäl som är specifika för utländska väljare och kandidater, bör den stadigt nedåtgående trenden i nationellt valdeltagande i valen till Europaparlamentet till en lägsta nivå någonsin på 56,5 % i juni 1994 betraktas som en bidragande orsak. 7. Informationsutbytet mellan medlemsstaterna Den metod som upprättades genom direktivet Informationsutbytet som föreskrivs i artikel 13 upprättades huvudsakligen för att förhindra dubbel röstning och dubbla kandidaturer och samtidigt skydda medborgarnas frihet att välja i vilken medlemsstat de vill avge sin röst. Dessutom syftar det till att förhindra att medborgare som har förlorat rätten att rösta och ställa upp som kandidat i sina ursprungsstater återfår den genom att helt enkelt flytta till en annan medlemsstat, men denna aspekt av informationsutbytet har behandlats under punkt 4. 3. Metoden går ut på att bosättningsstaten på grundval av väljarnas skriftliga försäkran skall ge ursprungsstaten namnen på alla de medborgare som har införts i röstlängden eller som ställt upp som valkandidater. I anslutning till detta vidtar ursprungsstaten lämpliga åtgärder för att förhindra att dess egna medborgare röstar eller kandiderar 21 En spontan enkät bland tjänstemännen vid de europeiska institutionerna som besvarades av runt 2 % av personalen visade att den viktigaste orsaken till att de inte röstade i sin bosättningsstat var att valkampanjen uteslutande kretsade runt nationella frågor. Jfr även Eurobarometer-undersökningen om möjliga faktorer som kunde påverka röstandet samt Blondel, Sinnott, Svensson: Participation and the legitimacy of European integration: The nature, sources and implications of low turnout in EP elections, European University Institute, Florens, april 1997. 14 mer än en gång, vilket i allmänhet sker genom att deras namn avlägsnas från ursprungsstatens egen röstlängd. Genomförandet Under det expertmöte som hölls i juli 1995 rådde enighet mellan delegationerna om att informationsutbytet inte fungerade tillfredsställande inför valet i juni 1994. Problemen hängde dels samman med svårigheter att hinna med själva informationsutbytet, dels med praktiska svårigheter som påverkade informationens pålitlighet. Några exempel: a) Uppgifterna kom fram för sent och kunde inte behandlas. b) Informationen var otillräcklig och inte riktad till rätt myndigheter. c) Informationsmedlen var inte kompatibla. I samband med valen som hölls i de tre nya medlemsstaterna under 1995 och 1996 tacklades problemet med att förhindra dubbel röstning huvudsakligen genom medborgarnas försäkran att de inte hade deltagit i valet till Europaparlamentet i juni 1994 i sina ursprungsstater. Detta berodde på att man, även om samarbetet med de tolv tidigare medlemsstaterna i EU höll på att upprättas, inte alltid hade tillgång till dessa länders röstlängder. Vid sidan av dessa problem som var gemensamma för alla medlemsstater finns det andra frågor som är specifika för endast några medlemsstater. I Förenade kungariket och Republiken Irland till exempel, kan väljarnas namn inte avlägsnas från den årliga röstlängden när de väl en gång blivit införda där. Dessa medlemsstater kan alltså inte använda de uppgifter som gäller fall där deras medborgare finns registrerade som väljare i andra medlemsstater som anmäls just före valen för några praktiska ändamål, eftersom deras röstlängder upprättas i februari varje år och informationsutbytet med de andra medlemsstaterna äger rum i juni. Denna situation motverkas dock genom det faktum att det sker en årlig uppdatering av röstlängden på grundval av en enkät till hushållen. Nationella och utländska medborgare som lämnar Irland eller Förenade kungariket behöver inte ansöka om att bli avlägsnade från röstlängden, eftersom detta görs automatiskt i samband med den årliga översynen. En annan underlättande faktor när det gäller Irland är att irländska medborgare som är bosatta utomlands, förutom diplomater och deras äkta makar, inte får vara registrerade för eller rösta i valen till Europaparlamentet. I en annan medlemsstat inte några bestämmelser om att anmäla namnen på gemenskaps välj are som finns upptagna i röstlängden sedan ett tidigare val till deras ursprungsmedlemsstater. Denna situation har nu förändrats genom en ändring av genomförandelagen22. innehöll genomförandelagstiftningen Ett liknande problem finns i Irland. De stadigvarande bosatta EU-medborgare som deltog i valet i juni 1994 har aldrig tillkännagivit sin avsikt att rösta där eftersom de togs upp i röstlängden på exakt samma sätt som nationella medborgare i enlighet 22 Lag som ändrar vallagen om danska representanter till Europaparlamentet av den 13 januari 1997. 15 med artikel 15 c i direktivet. Om de stannar kvar i Irland kommer dessa EU- medborgare att stå kvar i röstlängden på samma villkor som irländska medborgare enligt artikel 8. 4 i direktivet. Men eftersom de inte fyllde i någon skriftlig försäkran inför upptagandet i röstlängden år 1994 förfogar de irländska myndigheterna för närvarande inte över de uppgifter som behövs för att kunna anmäla dem till deras ursprungsstater inför valet 1999 och därmed göra det möjligt för dessa att avlägsna deras namn från sina egna röstlängder23. Förbättringsmöjligheter Vid varje förbättring av metoden för informationsutbyte måste man beakta att direktiv 93/109 som är baserat på artikel 8b24 inte får inkräkta på ett enhetligt valförfarande. Detta innebär att ingen planerad lösning kan baseras på att man inför en tidsperiod under vilken informationsutbytet måste ske eller en tidsfrist för dess fullständiga genomförande. Båda dessa alternativ skulle innebära en förändring av registreringsfrister, vilket tur skulle kräva att nationella vallagar harmoniserades. i sin En annan fråga som måste undersökas är storleken på det problem som informationsutbytet skall lösa. Under kontrollen av genomförandet av direktivet förekom det inga rapporter från några medlemsstater om väsentliga fall av dubbel röstning. Tvärtom rapporterade medlemsstaterna att de få fallen av dubbel registrering föreföll hänga samman med misstag, som åtminstone delvis berodde på att de berörda rättigheterna var så nya. Det är därför viktigt att eventuella förbättringar av mekanismen för informationsutbyte sker i proportion till det befintliga problemet. Detta är kanske inte fallet om exempelvis den metod som väljs är en hårdare kontroll av dubbel röstning efter valet. Sättet att uppnå det skulle kunna vara att skärpa sanktionerna för falska försäkringar. Fördelen med detta är att kontroller kan genomföras utan tidspress. Nackdelen är att sanktionerna skulle kopplas till dubbel registrering och inte till det faktiska dubbla röstandet, eftersom det saknas uppföljning om faktisk röstning. Dessutom måste sanktioner för att vara effektiva verka avskräckande inom hela unionen och detta skulle oundvikligen leda till anpassningar eftersom de varierar stort från en medlemsstat till en annan (jfr tabell 3). Slutligen kan, som framhålls i några klagomål till kommissionen, ett ökat hot om sanktioner avskräcka några medborgare från att utöva sina möjligheter att rösta i bosättningsstaten. Så länge det inte finns något enhetligt valförfarande måste svaret därför sökas inom det nuvarande systemet25. 23 Detta problem berör inte nyinflyttade personer i Irland eftersom de kommer att införas i röstlängden i enlighet med artikel 9, genom en skriftlig försäkran, vars innehåll kommer att anmälas till hemstaten (Sec 6. 1 och 6. 2 i lagen om val till Europaparlamentet [European Parliament Elections Act] 1997) och nedan punkt 8. 2. 24 I artikel 8b. 2 anges särskilt att rösträtt i valen till Europaparlmentet skall beviljas ". utan att det påverkar tillämpningen av artikel 138. 3 och de bestämmelser som har antagits för att genomföra denna. " 25 Jfr nedan avsnitt III, § 9. 16 8. Undantag och övergångsbestämmelser 8. 1 Undantag Direktiv 93/109 innehåller två undantag från den allmänna principen om icke diskriminering. Dessa undantag som tillkommit till följd av specifika situationer i ett fåtal medlemsstater fastställs i artikel 14 och håller för närvarande på att granskas. I direktivet åläggs kommissionen att senast den 31 december 1997 och därefter 18 månader till Europaparlamentet och rådet i vilken den kontrollerar om undantag för den berörda medlemsstaten fortfarande är motiverat. Kommissionen kan vid behov föreslå att anpassningar görs. europaparlamentsval överlämna rapport varje före en Genom det första undantaget i artikel 14. 1 får medlemsstater, begränsa rösträtten och valbarheten till dem som har varit bosatta i medlemsstaten i fem respektive tio år, om antalet unionsmedborgare som uppfyller ålderskravet för rösträtt och som bor i medlemsstaten utan att vara medborgare där den 1 januari 1993, utgör mer än 20 % av det totala antalet unionsmedborgare som uppfyller ålderskravet för rösträtt och som är bosatta i medlemsstaten. Luxemburg var den enda medlemsstaten som ansökte om ett sådant undantag fram till referensdatumet och man var helt berättigad till detta eftersom andelen utländska EU-medborgare som i januari 1994 bodde i Luxemburg var 29,4 %. Rätten att rösta tillerkänns utländska EU-medborgare som innan de begär att bli införda i röstlängden har bott minst fem år i Luxemburg under de senaste sex åren. Rätten att kandidera ges efter det att man under de senaste tolv åren varit bosatt minst tio år i Luxemburg26. Dessa bestämmelser låter i själva verket dem som är varaktigt bosatta i Luxemburg lämna landet under upp till ett år utan att de förlorar sin rösträtt i ursprungsstaten på grund av att de bosatt sig utomlands omfattas inte av detta minimikrav på bosättning. i Luxemburg. Unionsmedborgare som förlorat sin rösträtt För att bli upptagen i röstlängden måste man lämna ett intyg om bosättning utfärdat av en offentlig myndighet som intygar att EU-medborgaren i fråga varit bosatt i Luxemburg under denna tid. Eftersom detta krav inte omnämns i direktivet undersökte kommissionen frågan hos de luxemburgska myndigheterna. Man kom fram till att ett sådant krav var motiverat och proportionerligt så till vida att det var det enda sättet att avgöra om bosättningsvillkoret var uppfyllt. Intyget begärs endast en gång - då personen tas upp i röstlängden - och kan erhållas ganska lätt från den kommun man är bosatt i, till en låg kostnad. Dessutom icke- i Luxemburg luxemburgare27. Denna bestämmelse ställdes mot artikel 14. 128 och befanns vara inte enbart bestå av får kandidatlistorna 26 27 Artiklarna 1. 4 och 98. 4 i lag av den 28 januari 1994. Artikel 106. 2 i lag av den 28 januari 1994. 17 förenlig med direktivet. Luxemburg åtnjuter ett undantag därför att en stor andel av dess befolkning består av utländska EU-medborgare. Åtgärden förefaller motiverad för att undvika en polarisering mellan nationella och utländska listor och för att uppmuntra utländska kandidater att delta tillsammans med luxemburgare, på samma listor29. De luxemburgska myndigheterna har meddelat kommissionen att det för närvarande finns 109 613 utländska EU-medborgare i Luxemburg som uppfyller ålderskravet för rösträtt och att de utgör 33,4 % av det sammanlagda antalet röstberättigade EU- medborgare i landet. Dessa siffror kan vara överskattade med 7-8 %3(). Eftersom dessa siffror ligger inom ramen för de gränser som fastställs genom artikel 14. 1, enligt ovan, hävdar kommissionen att undantaget för Luxemburg bör förlängas på samma grunder till nästa val till Europaparlamentet. Det andra undantaget gäller de medlemsstater som den 1 februari 1994 erbjöd rösträtt till medborgare från andra medlemsstater i sina nationella val och som därför förde upp dessa på röstlängden på samma villkor som medlemsstatens egna väljare. Dessa medlemsstater behöver inte tillämpa bestämmelserna i artiklarna 6 till 13 i samband med registrering. Irland och Förenade kungariket uppfyller kraven för ett sådant undantag för varandras medborgare. Med tanke på att dessa väljare utövar sina rättigheter på exakt samma villkor som landets egna medborgare i alla andra val godtar kommissionen till system kan användas Europaparlamentet. att detta framtida för val 8. 2. Övergångsbestämmelser Direktivet innehåller fyra övergångsbestämmelser som endast gällde valen till Europaparlamentet 1994. Den första bestämmelsen finns i artikel 15 a och berör de medlemsstater där unionsmedborgare redan den 15 februari 1994 hade rösträtt i bosättningsstaten. Om de fanns upptagna i röstlängden vid detta datum behövde de inte ansöka om registrering. Detta gällde Irland där EU-medborgare sedan 1979 har haft rätt att rösta i valen till Europaparlamentet. Därför förblev registreringsförfarandet för utländska EU-medborgare det samma som för tidigare val och identiskt med registreringsförfarandet för irländska 28 "Dessa bestämmelser (om bosättning under viss tid) skall inte påverka tillämpningen av de åtgärder i fråga om listor över kandidater som en medlemsstat kan vidta och som tar sikte på att främja integrationen av sådana unionsmedborgare som inte är medborgare i medlemsstaten. " 29 30 Jfr. näst sista stycket i ingressen. Repertoire Général des Personnes Physiques (referensperioden oktober 1997) 18 medborgare eftersom registreringsmyndigheterna var tvungna att registrera alla röstberättigade väljare. Detta kommer att ändras för nästa val till Europaparlamentet. Alla utländska EU- medborgare, utom brittiska medborgare, som inte fanns i röstlängden för valen till Europaparlamentet 1994 måste skriftligen ansöka om att in i på den irländska röstlängden. Ansökan kan göras under hela året och senast femton arbetsdagar före valdagen31. Den andra och fjärde övergångsbestämmelsen inrättades i stort sett för att trots de stränga tidsfristerna för genomförande av direktivet säkerställa att de gällande nationella lagstiftningarna verkligen gjorde det möjligt för EU-medborgare att föras upp på röstlängden eller att kandidera i tid för valen till Europaparlamentet i juni. De normala tidsfristerna för registrering förlängdes i de flesta medlemsstaterna så att utländska EU-medborgare kunde föras in i röstlängden eller kandidera (jfr. tabell 1 och 3). Genom den tredje övergångsbestämmelsen, artikel 15. c, fick de medlemsstater som inte upprättar särskilda röstlängder utan använder folkbokföringen tillåtelse att tillämpa samma system för bosatta utländska EU-medborgare och att åsidosätta artikel 8 (anmälan om att utöva sin rösträtt i bosättningsstaten) och artikel 9 (ansökan om att bli upptagen i röstlängden). Nederländerna uppfyllde kravet och använde sig av denna bestämmelse. I maj 1994 fördes alla röstberättigade väljare, oavsett nationalitet, in i röstlängden på grundval av folkbokföringen. Dessutom meddelades utländska EU-medborgare var för sig om detta och fick en standardblankett hemskickad där de skulle ange om de ville rösta i sin ursprungsstat eller i Nederländerna32. Blanketten skulle skickas tillbaka senast tre veckor före valdagen, i annat fall skulle EU-väljaren automatiskt registreras på den nederländska röstlängden. Väljarens ursprungsstat meddelades om detta och EU- medborgaren förlorade då automatiskt sin rösträtt i ursprungsstaten. Men en situation där en EU-medborgare automatiskt förlorar rösträtten i sin ursprungsstat för att han eller hon inte har svarat i tid pä ett brev förefaller inte erbjuda tillräckligt skydd för medborgarens rätt att välja i vilken stat han eller hon vill rösta. Den nederländska regeringen meddelade vid tiden för genomförandet av direktivet att systemet troligtvis kommer att ändras. Därför lade regeringen den 19 september 1997 fram ett lagförslag där det föreslogs att utländska EU-medborgare som är registrerade i sin bosättningskommun skall fortsätta att inför valen få en standardblankett där de ombeds att uppge i vilken medlemsstat de vill rösta. Om blanketten inte lämnas tillbaka i tid anses EU-medborgaren ha valt att rösta i sin ursprungsstat. Därigenom uppfylls de två villkoren i direktivet - skyldigheten att 31 32 Del 6. 1 och 6. 2 i lagen om val till Europaparlamentet 1997 (European Parliament Elections Act). Artiklarna Y 3 b4 och Y33 i lag av den 26 januari 1994 om ändring av vallagen. 19 meddela medborgarna om rösträtten i god tid och på ett lämpligt sätt, samt att respektera medborgarnas rätt att välja om de vill delta i val i bosättningsstaten eller inte. AVSNITT III: SLUTSATSER Rådets direktiv 93/109/EG tillämpades i alla medlemsstaterna för de senaste valen till Europaparlamentet och gjorde det möjligt för EU-medborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare att delta i valen i bosättningsstaten. Analysen av genomförandelagstiftningen är slutförd och kommissionen anser utifrån den att direktivet har genomförts tillfredsställande av medlemsstaterna. Samtidigt har medlemsstaterna gjort ett antal små anpassningar av dessa lagar. Men resultaten från valet 1994 underströk två brister i de utländska EU-medborgarnas deltagande. För det första var informationen om nya rättigheter bristande. För det andra var andelen framgångsrika utländska kandidater påfallande låg. Kommissionen anser inte på detta stadium att direktivet behöver ändras. Men samtidigt måste medlemsstaterna förbättra tillämpningen av det, särskilt vad gäller artiklarna 12 och 13 för att öka valdeltagandet för utländska väljare och kandidater och för att förbättra informationsutbytet mellan medlemsstaterna. Slutligen skall undantaget för Luxemburg med avseende på minimiperiod för bosättning, med angivande av de senaste befolkningssiffrorna, bekräftas för nästa val till Europaparlamentet. 9. Förslag till förbättringar av tillämpningen av direktivet Informationskampanj Medlemsstaterna skall avsevärt öka sina insatser för att informera sina bofasta utländska EU-medborgare enligt vad som fastställs i artikel 12 i direktivet. Detta gäller i synnerhet de medlemsstater som inte meddelat sina EU-medborgare individuellt och som enbart använder sig av administrativa anslag. Särskilda insatser skall göras för att informera EU-medborgare om tidsfristerna för registrering. De som redan registrerade sig i sin bosättningsstat inför valet 1994 kommer att kvarstå i röstlängden till dess att de begär att avlägsnas från den, men nyligen anlända personer kanske inte ens känner till tidsfristen för registrering i värdstaten. I flertalet medlemsstater är den genomsnittliga tidsfristen för registrering i röstlängden åtta veckor innan valdagen, men i vissa medlemsstater måste medborgarna ansöka minst ett år innan valen skall hållas (jfr. tabell 7) För att råda bot på den bristande informationen inledde Europeiska kommissionen tillsammans med Europaparlamentet 1996 ett omfattande informationsinitiativ med namnet Medborgarnas Europa som syftade till att främja information om medborgarnas följd av gemenskapslagstiftningen. Genom Medborgarnas Europa tillkom bland många andra handledningar, "Att bo i ett annat land i Europeiska unionen", som innehåller allmän information om rättigheter och rättigheter till 20 skyldigheter när man flyttar till en annan medlemsstat, samt information om rösträtt och valbarhet i bosättningsstaten. Förutom handledningen "Att bo i ett annat land i Europeiska unionen" finns det femton faktablad om hur man röstar och kandiderar i val till Europaparlamentet. Faktabladen, ett för varje medlemsstat, finns på Internet på samtliga officiella språk och kan även beställas gratis per telefon33. De har utarbetats av kommissionen och godkänts av de nationella myndigheterna. De innehåller praktisk och detaljerad information om lagstiftningen i varje medlemsstat och beskriver vilka dokument som måste lämnas för att man skall bli införd i röstlängden, tidsfristerna för registrering, möjligheter som finns för att överklaga och kontaktpunkter i medlemsstaterna där medborgaren kan få ytterligare hjälp och stöd. En permanent dialog med medborgarna kommer att inrättas som en efterföljare till Medborgarnas Europa och som en del av handlingsplanen för den inre marknaden som antogs av medlemsstaterna vid toppmötet i Amsterdam. Därför kommer Europeiska kommissionen tillsammans med Europaparlamentet att inför nästa val till Europaparlamentet kunna lämna tydlig och detaljerad i alla medlemsstater och på samtliga officiella EU-språk om hur man utövar sin rösträtt. information Dessutom kommer rådgivningstjänsten för Medborgarnas Europa att finnas tillgänglig för att hjälpa dem som stöter på svårigheter vid utövandet av sina rättigheter. Rådgivningstjänsten lämpliga kontaktpunkter på europeisk, nationell och lokal nivå. Rådgivningstjänsten har funnits sedan 1996 och frågor kan ställas via telefon eller Internet. Medborgarnas frågor är viktiga eftersom de ger kommissionen en direkt återkoppling om de praktiska problem som EU-medborgarna stöter på vid utövandet av sina rättigheter. uppgifter lämnar främst om Informationsutbyte mellan medlemsstaterna I artikel 13 åläggs medlemsstaterna att för att säkerställa att dess medborgare inte röstar mer än en gång utbyta information om medborgare som röstar i sin bosättningsstat. Kommissionen anser att det måste ske en avsevärd förbättring av tillämpningen av de nuvarande bestämmelserna. Målet är att hitta en tillförlitlig, flexibel och kostnadseffektiv metod för medlemsstaterna att i god tid utbyta information om medborgare som röstar i en annan medlemsstat så att man hinner ändra i röstlängderna. Dessutom skall informationsutbytet utföras i enlighet med bestämmelserna om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och det fria flödet av 33 Internet-adress: http://europa. eu. int/citizens. Telefonnummer i de olika medlemsstaterna: Österrike (0660-6811), Nederländerna (0800-8051), Italien (167- 876166), Belgien (0800-92038 på nederländska och 0800-92039 på franska), Sverige (020-794949), Luxemburg (0800-2550), Frankrike (0800 90-9700), Grekland (00800-3212254), Portugal (0800-222001), Spanien (900-983198), Tyskland (0130- 850400), Förenade kungariket (0800-581591), Irland (1-800-553188), Finland (08001- 13191), Danmark (8001 -0201 ). 21 sådana uppgifter34. Kommissionens tjänstemän håller därför på att samarbeta med medlemsstaterna för att • fastställa vilka nationella myndigheter som bosättningsstaten skall meddela, • fastställa exakt vilka uppgifter som medlemsstaterna behöver för att avlägsna väljarens namn från sin egen röstlängd, • komma överens om ett gemensamt format för en standardblankett för informationsutbyte, • undersöka metoder att utföra informationsutbytet på elektronisk väg så att förfarandet kan påskyndas. Om dessa frågor kan lösas, kommer de viktigaste problemen som identifierats vid övervakningen av genomförandet, nämligen informationens tillförlitlighet och tidsbegränsningar att behandlas. Men om försöket skulle misslyckas och om det nuvarande systemet skulle visa sig vara oförenligt med långa tidsfrister för registrering i medlemsstaterna (jfr. tabell 7) skulle det enda alternativet vara att ändra direktivet. I detta fall skulle emellertid alternativet vara att ta bort medborgarnas frihet att välja i vilken medlemsstat man vill rösta eller att begränsa denna valmöjlighet till en specifik tidsperiod, vilket skulle göra det möjligt att rätta till dubbelregistrering i röstlängderna. ansökningar Beträffande kandidater föreslår kommissionen för att underlätta för dem som behandlar att medlemsstaterna inför nästa val till Europaparlamentet i förväg skickar ut uppgifter om de behöriga nationella myndigheter som kommer att utfärda det intyg om valbarhet som krävs enligt artikel 10. 2 och, om möjligt, bifoga ett exempel på ett sådant intyg. från kandiderande utländska EU-medborgare Möjlighet att verka politiskt före valen Kommissionen skulle vilja uppmärksamma behovet av att underlätta för utländska EU-medborgare att delta i det politiska livet i bosättningsstaten, även om inga särskilda bestämmelser för detta förekommer i direktivet. Man gör detta för att säkerställa att rätten att kandidera blir mera tillgänglig och i högre grad utnyttjas av utländska EU-medborgare. Europaparlamentet har redan krävt att de europeiska politiska partierna skall få spela en större roll35 och håller för närvarande på att utarbeta ett förslag till ett förfarande som införlivar gemensamma principer för val av ledamöter till Europaparlamentet i 34 Rådets direktiv 95/46/EG av den 24 juli 1995 om skydd av personuppgifter, EGT nr L 281/31, 23. 11. 1995. 35 Jfr. även Europaparlamentets resolution av den 10 december 1996 om de politiska partiernas konstitutionella ställning - Doc PE 254. 448 22 enlighet med artikel 138. 3, omarbetad genom Amsterdamfördraget36. Under detta arbete skall särskild vikt läggas vid vad EU-medborgare som bor i en medlemsstat där de inte är medborgare kan tillföra den demokratiska processen i unionen. Information som lämnats av medlemsstaterna visar att alla EU-medborgare, teoretiskt sett, har möjlighet att bedriva politisk verksamhet (jfr. tabell 2). Samtidigt måste insatser göras på nationell nivå för att avlägsna alla möjliga hinder för utländska medborgare att bedriva politisk verksamhet. De politiska partierna spelar givetvis en avgörande roll för att denna målsättning skall kunna uppfyllas. De är viktiga beståndsdelar i den demokratiska processen, men viktigast är att de har möjlighet att aktivt stödja utländska EU-medborgares kandidaturer. I en del medlemsstater avgör de politiska partierna själva om de accepterar utländska medlemmar eller inte. Kopplingen mellan rösträtt och deltagande i den politiska debatten blir ännu tydligare om man betänker att det i vissa medlemsstater endast är de politiska partierna som har rätt att föreslå kandidater till europaparlamentsval. Kommissionen skall för sin del fullgöra sin roll som fördragets väktare och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att diskriminering på grund av nationalitet inte hindrar EU-medborgare från att kandidera. 36 Arbetsdokument av den 22 oktober 1997- Utskottet för institutionella frågor- Doc PE 224. 331 23 GENOMFORANDE AV RÅDETS DIREKTIV 93/109/EG UTLÄNDSKA VÄLJARES VALDELTAGANDE - VAL TILL EUROPAPARLAMENTET 1994 TABELL 1* Medlemsstat Generellt valdeltagande Tidsgräns för upp tagande i röstlängden Potentiellt antal utländska väljare Belgien 7. 2. - 31. 3. 94 90,7 % 471 277 (total valmanskår: 7 096 273) Danmark 9. 3. - 28. 4. 94 52,9 % 27 042 6 719 Antal utländska medborgare upptagna i röst längden och som procentandel av den utländska valmanskaren 24 000 (5,1 %) (24,85 %) Påförd vid röstning mer än en gäng eller vid falsk försäkran Information Fängelse i 8-15 dagar och/eller böter på mellan 26 och 200 BEF (artikel 1, lag 23. 3. 1989 ändrad) Röstning mer än en gång: böter Falsk försäkran: böter eller fängelse i upp till fyra månader Presskonferens anordnad av inrikes ministeriet, information i officiell tidning, informationsbroschyrer. Kommunerna ansvariga för decentrali serad informationskampanj. Individuella skrivelser till alla utländska unionsmedborgare över 18 år. -C Tyskland Grekland Spanien Slutet av mars - 9. 5. 94 (kl. 16. 00) 8. 1. - 31. 3. 94 3. 1. - 15. 2. 94 och 25. 4. - 2. 5. 94 (total valmanskår: 3 994 200) 60 % (total valmanskår: 60 473 927) 1 200 000 80 000 Böter eller fängelse i högst tre år (6,66 %) 71,2 % Noin 40 000 622 (total valmanskår: 8 485 495) (1,55 %) 59,1 % 192 074 24 227 (total valmanskår: 18 664 053) (12,61 %) (inkl. minderåriga den 31 december 1993) Fängelse från tre månader till fem år och frånkännande av rätten till offentlig anställning enligt artikel 63 i strafflagen. Fängelse från ett till fem år enligt artiklarna 104 och 108 i vallagen Fängelse i sex månader, förlust av medborgerliga rättigheter och böter på mellan 30 000 och 300 000 ESP (artikel 142 LOREG) Kommunerna ansvariga för decentralise rad informationskampanj. Olika åtgärder från foldrar på nio språk till individuell information på olika språk. Radio- och TV-program. Ett regeringsfinansierat TV-inslag. I januari 1994 lokalmyndigheterna förmedlade information från inrikesministeriet. Regeringsfinansierade radioinslag, pressmeddelanden och affischer. 1 Frankrike 14. 3. - 15. 4. 94 52,7 % 1427 315 47 508 (total valmanskår: 39 044 441) (3,38 %) Irland 44 % ca 13 600 6000 - 24. 5. 94 Italien 26. 2. - 24. 3. 94 (total valmanskår: 2 639 000 inkl. brittiska medborgare) 73,7 % (total valmanskår: 48 372 726) (exkl. brittiska medborgare) (exkl. brittiska medborgare) (44,11 %) 152 139 2 809 (1,8 %) Falsk försäkran: fängelse i ett år och böter på 100 000 FRF Röstning mer än en gång: fängelse i två år och böter på 100 000 FRF Röstning mer än en gång: böter på högst 1 000 EIP och/eller fängelse i högst två år. Falsk försäkran: böter på högst 50 EIP och/eller fängelse i högst tre månader Röstning mer än en gång: fängelse i ett till tre år och böter på 100 000/500 000 ITL Luxemburg 88,5 % 105 000 6 907 Böter på 10 000/100 000 LUF - 1. 3. 94 (total valmanskår: 198 370) (6,58 %) Inga uppgifter tillgängliga Nederländerna Tidsgräns för att avstå 19. 5. 94 Österrike** 30. 8. - 10. 10. 96 35,6 % ca 160 000 (total valmanskår: 11618 677) 67,73 % (total valmanskår: 5 800 377) 91 385 7 261 (7,94 %) Röstning mer än en gång: fängelse i högst en månad eller böter på högst 5 000 NLG Falsk försäkran: fängelse i högst sex år eller böter på högst 100 000 NLG Falsk försäkran: böter på högst 3 000 ÖS eller fängelse i två veckan Röstning olagligt: fängelse i 6 månad eller 360 dagsböter Obligatoriskt administrativt anslag i varje kommun. Polisprefekterna anpassade in formationskampanjen i överensstämmelse med antalet utländska unionsmedborgare i varje departement genom pressmedde landen och tillkännagivanden i radio. Privata organisationer deltog också. Pressmeddelanden, obligatoriskt ' offentligt tillkännagivande och utdelning av informationsblad till EU-ambassader i Dublin. Utsändning av informationsfoldrar till borgmästarna för obligatoriskt anslag i kommunerna. Informationsfoldrar offentliggjorda på fem språk och skickade till alla invånare, med eller utan medborgarskap. Individuella skrivelser till alla utländska unionsmedborgare. Inrikesrninisterietfinansierade informationsfoldrar på tyska. I stora kommuner skriftligt information. Ytterligare upplysningar från radio, tv och press. Portugal 1- 15. 3. 94 35. 5 % 30 519 715 (total valmanskår: 8 555 733) (inkl. Personer under 18 år) (2. 34 %) Finland** Juni- 15. 8. 97 60. 3 % 11296 2 515 (total valmanskår: 4 108 703) (22 %) Sverige** 1. 5. -3. 7. 95 41,64% Ca 150 000 36 191 Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland (ft 17. 2-29. 3. (sena anspråk pä upptagande i röstlängden godtogs t. o. m. 22. 4. 94) Total (total valmanskår: 6 551781) (24 %) 36. 4 % Ca 400 000 7 845 (total valmanskår: 43 770 000 (inkl. irländska med borgare) (exkl. Irländska medborgare) (exkl. Irländska medborgare [1. 96%]) Ca 4 471 647 (-Nederländerna 4 311647) Ca 253 319 (exkl. Nederländerna) Röstning mer än en gäng och falsk försäkran fängelse i upp till ett ar och 50 dagsböter (artikel 14 lag 14/87 och artikel 53B lag 69/78). Röstning mer än en gäng i Portugal: fängelse i mellan sex månader och tvä ar och böter pä 20 000/100 000 PTE (artikel 149 lag 14/79) Röstning mer än en gång: böter eller fängelse i upp till ett är Falsk försäkran: böter eller fängelse i upp till tvä år Röstning mer än en gäng: Ingenting Falsk försäkran: böter eller fängelse i upp till sex månader Böter på högst 1 000 GBP i båda fallen Pressemeddelandcn. radio. tv. Rege- ringsfinansierade informationsbroschyrer och anslag pä fem språk distribuerade till lokala myndigheter och ambassader. I juni personlig brev med ansökningsbilagan för alla EU- medborgare (folkbokföring). Informationen på finska, svenska, engelska, tyska och franska. Brev med registreringbilagan 6. 4. för alla EU-medborgare (folkbokföring). Senare information samtidigt med flyttningsanmälan. Pressmeddelande och tv-sändningar endast på svenska. Pressmeddelanden, officiellt meddelande och information till ambassader och konsulat, privata organisationer, tjänstemän vid valbyråer och byråer för rådgivning till medborgarna. In Nord- Irland informationsfoldrar till alla hemkunskapen. * uppgifter anmälda av medlemsstaterna ** Sverige hade sitt första val till Europaparlamentet den 17 september 1995, Österrike den 13 oktober 1996 och Finland den 13 oktober 1996 TABELL 2* Medlemsstat Belgien (röstplikt) Danmark Tyskland Grekland (röstplikt) Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg (röstplikt) Nederländerna Österrike** Portugal GENOMFORANDE AV RÅDETS DIREKTIV 93/109/EG MÖJLIGHETER TILL DELTAGANDE FÖR VÄLJARE BOSAnA UTOMLANDS - VAL TILL EUROPAPARLAMENTET 1994 Medborgare som bor i en annan EU-medlemsstat Medborgare som bor i en annan medlemsstat och som röstar pä kandidater frän sitt ursprungsland genom brev eller ombud eller vid loakla ambassader eller konsulat 130 000 40 000 290 000 360 000 470 000 (av vilka 199 439 är upptagna i den spanska röstlängden) 343 828 Ca 38 000 (exkl. 592 000 irländska medborgare bosatta i Förenade kungariket) 1 200 000 11000 240 000 220 000 Ja, genom brev, på konsulat, efter särskild begäran. Artikel 1. 2. 1. 1 162 belgis ka medborgare utnyttjade denna möjlighet i valen till Europaparlamentet 1994. Ja. (Ambassader och konsulat. ) Upptagande i röstlängden på begäran. Ja, genom brev. Ja, vid ambassader och konsulat. 47 947 röstade på grekiska kandidater. Ja. Uppskattningsvis 50 000 spanska medborgare utnyttjade denna möjlighet i valen till Europaparlamentet 1994. Ja, vid konsulat. 17 139 franska medborgare utnyttjade denna möjlighet i valen till Europaparlamentet 1994. Nej, utom poströstning för diplomater och deras makar/makor stationerade utomlands. Ja. Ambassader och konsulat. Ja, genom brev. Art 1. 1. 4. Ja. Y 6 1. Ja. Nästan 840 000 (inkl. 87 307 upptagna i röstlängden) Ja. Genom brev. DL 95-C/76. Upptagande i röstlängden inte obligatoriskt, men nödvändigt för att rösta. I valet 1994 utnyttjade 20 844 portugisiska medborgare denna möjlighet. Medborgare som bor i en annan EU-medlemsstat och som valde att rosta i bosättningslandet pä kandi dater frän bosättningslandet Inga uppgifter tillgängliga Uppskattningsvis mellan 5 000 och 6 000 24 708 10 510 4 571 16 300 1 899 (exkl. irländska medborgare bosatta i Förenade kungariket) 54 000 Inga uppgifter tillgängliga Inga uppgifter tillgängliga Inte tillämpligt ** 16 219 Finland** Sverige** 150 000 57 000 Förenade kungariket ca 600 000 (exkl. Bosatta I Irland) Ja, vid ambassader och konsulat. Ja, vid ambassader och konsulat och genom brev för svenska medborgare bosatta i Tyskland. Ja, genom ombud, om de inte har varit borta från Förenade kungariket i mer än 20 år. Inte tillämpligt ** Inte tillämpligt ** Inga uppgifter tillgängliga * uppgifter anmälda av medlemsstaterna ** Österrike, Finland och Sverige anslöt sig till EU den 1 januari 1995, och deltog inte i valen till Europaparlamentet 1994 TABELL 3* UTLÄNDSKA KANDIDATER FRÄN ANDRA EU-LÄNDER - VAL TILL EUROPAPARLAMENTET 1994 GENOMFÖRANDE AV RÅDETS DIREKTIV 93/109/EG Villkor för att kunna kandidera Finansiering Påföljd vid mer än en kandidatur EU- kandidater Medlemsstat Belgien Sista dag för registrering som kandidat 1. 4. 94 Danmark 4 veckor före val Tyskland 66 dagar före val för delstatslistor och 68 dagar före val för förbundslistor (förbundsdagen) Grekland Senast 10 dagar efter tillkänna givandet av valet 21 år listor som läggs fram av fem valda ombud eller med stöd från 5 000 väljare 18 år listor som läggs fram av partier som är representerade i det nationella parlamentet eller Europaparlamentet eller med stöd av ett antal väljare som motsvarar 2 % av de giltiga röster som avgivits i föregående allmänna val 18 år. Listor får läggas fram av politiska partier eller organisatio ner. För listor från partier eller politiska organisationer som inte är representerade med minst fem valda ledamöter i Europa parlamentet, förbundsdagen eller delstatsparlamentet behövs 4 000 underskrifter (listor för förbunds dagen) respektive underskrifter från 1/1000 av de väljare som är upptagna i röstlängden i delstaten, dock högst 2 000 godkända väljare (listor för delstaterna). 25 år Privat Privat 8-15 dagars fängelse och böter på 26-200 BEF (artikel 1 lag 23. 3. 1989 ändrad) Böter. Valet av den kandidat som kandiderade mer än en gång förklaras ogiltigt. Valda EU- kandi dater Ingen 18 (ut av 534) 1 Ingen Delvis statlig finansiering av politiska partier och organisationer. Återbetalning av delar av kostnaderna om mer än 0,5 % av det totala antalet röster erhålls (1 DEM per röst). Fängelse i upp till tre år eller böter. 12 1 Privat Inga uppgifter tillgängliga Ingen Fängelse i mellan sex månader och fem år och avstängning från offentlig tjänst i mellan två och fem år enligt artikel 63 i straff lagen och artikel 32 i presi dentens dekret 92/1994. Spanien 4. - 9. 5. 94 Frankrike 27. 5. 94 Irland 7. - 14. 5. 94 Italien 39 dagar före val Luxemburg 60 dagar före val CAJ O Nederländerna 27. 4. 94 Österrike** 6. 9. 96 18 år. Listor framlagda av partier, koalitioner eller federationer, med stöd av 15 000 väljare eller 50 valda representanter (artikel 220. 4) 23 år. 100 000 FRF deposition (återbetalas om listan får mer än 5 % av rösterna) 21 år. 1 000 IEP deposition (återbetalas om kandidaten erhåller 1/3 av de röster som krävs för att vinna). 25 år. Listor framlagda av politiska grupper eller partier som är representerade i en av de två kamrarna, eller stöd av 30 000 väljare i valmanskåren. Sedan 1979 får alla EU-medborgare kandidera. 21 år. Listor framlagda av 250 väljare, eller en ledamot i Europaparlamen tet eller en nationell parlaments ledamot. Listor får inte innehålla mer än 50 % utländska kandidater. 18 år. Tio underskrifter av väljare och 25 000 NLG deposition. Högst 30 kandidater per lista. Fyllt 19 år före den 1 januari valåret. Politiska partier, tre medlemmar av nationella parlamentet, en ledamot i Europaparlamentet eller 2,600 registrerade väljare kan nominera kandidater. Delvis offentlig 3 000 000 ESP per mandat, 100 ESP per röst om vald - Artikel 227 ley2). Utskick till väljarna finansieras också av staten. Delvis offentlig Privat Delvis offentlig Som lögn i ett offentligt dokument: Fängelse i mellan sex och åtta år och böter på mellan 100 000 och 1 000 000 ESP. Valet av den kandidat som kandiderade mer ån en gång förklaras ogiltigt. Böter för falsk försäkran på nomineringspappret på högst 500 IEP och/eller fängelse i högst sex månader. För falsk försäkran: fängelse i upp till tre år 1 5 Ingen (exkl. brittiska medborgare) 2 Ingen Ingen Ingen (exkl. brittiska med borgare) Ingen Delvis offentlig om listan erhåller mer än 5 % av rösterna 25 000/750 000 LUF böter 8 (utav 120) Ingen Privat Efter valet är varje politisk parti som är representerad i Europaparlamentet på begäran befogad till bidrag till sina kampanjekostnader (art. 2B av partilag) Mer än en kandidatur: fängelse i högst en månad, böter på upp till 5 000 NLG Böter för falsk försäkran på högst 3,000 ÖS eller fängelse i högst två veckor (art. 31(6) av förordnande om valen till Europaparlamentet) 2 (ut av 246) Ingen Ingen Ingen Portugal 4. - 18. 4. 94 18 ar. Endast listor framlagda av politiska partier eller koalitioner av politiska partier Privat eller frän politiska partiers medel (Lei 72/93). 100 dagsböter och 2 ars fängelse Ingen Ingen Finland** 31 dagar före valet (dvs. 10 september 96) Fyllt 18 ar före valdagen. Politiska partier (max. 16 kandidater), val mansföreningar av 1. 000 personer (max 1 kandidat), valkoalitioner av- partier och gemensamma listor av valmansföreningar (max 16 kandidater) Delvis offentlig före valet till partier som är representerade i parlamentet och också till vissa medborgarsorganisationers privata medarbetare Sverige** [rJ X Förenade kungariket 16juni 96-för registrerade partier - annars att kandidera pä en valsedel möjligt sä länge valsedlar han tryckas i tid före valdagen 17. 2. -29. 3. 94 (förlängning till 22. 4. 94) Fyllt 18 ar senast pä valdagen. Inga särskilda begränsningar för nomination av kandidater Offentlig: Beloppet av SKR 30 miljoner fördelas mellan de partier som är representerade i den svenska riksdagen 21 är. Deposition pä 1 000 GBP. Stöd av 30 väljare. Privat Tilläggsstraff: Förlust av passiva rösträttigheter för nästkommande val. (Artikeln 14 A Lei 14/87) Mer än en kandidatur: böter eller fängelse upp till två ar. För falsk försäkran: röster som har avgivits till kandidaten förklaras ogiltiga men partiet eller gemensamma listan som har föreslagit kandidaten kan utnyttja dem. Falsk försäkran: böter eller fängelse upp till sex månader. Inget straff för mer än en kandidatur Ingen (ut av 207) Ingen 2 (ut av 577) Ingen 2 (ut av 545) Ingen Falskt uppgift i synnerhet: Böter pa högst 1 000 GBP. Allvarlig lagöverträdelse. Mer än en kandidatur: böter pa högst 5 000 GBP och fängelsedom på högst sex månader. * uppgifter anmälda av medlemsstaterna ** Sverige hade sitt första val till Europaparlamentet den 17 september 1995, Österrike den 13 oktober 1996 och Finland den 13 oktober 1996 TABELL 4* Medlemsstat Belgien Danmark Tyskland vA Grekland Spanien Frankrike Irland Italien POLITISKT DELTAGANDE BLAND UTLÄNDSKA EU-MEDBORGARE FÖRE VALEN Kan utländska medborgare grunda ett politiskt parti? Ja Kan utländska medborgare bli medlemmar i ett politiskt parti? Ja Ja Ja Finns det en kvotbegränsning? Andra begränsningar? Nej Nej Nej Nej Ja, om partiets stadgar tillåter det. Ja, utländska medborgare kan vara med och grunda ett parti. Det förlorar dock sin status som parti om majoriteten av dess medlemmar eller av styrelsemedlemmarna är utländska medborgare. Nej Avgörs av det politiska partiet. Ja: Såväl politiska partier som deras styrelser får inte ha mer än 50 % utländska medborgare som medlemmar. Artikel 2. 3 partilagen. I valen till Europaparlamentet betraktas andra politiska organisationer som politiska partier och för dem finns det inga kvoter. Inga uppgifter tillgängliga Ja. Lagen om politiska partier från 1978 som endast medger rätten för spanska medborgare anses vara författningsstridig. Ja Ja Ja Ja Ja Ja Ja Nej Nej Nej Nej Ja. Utländska medborgares politiska aktiviteter kan vara föremål för begränsningar, under vissa omständigheter. Artiklarna 6 och 37 i utlänningslagen. Inga uppgifter tillgängliga Partimedlemmen måste vara demokratisk (grundlag, art. 6) Nej Nej Nej Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Finland Sverige Författningen ger endast med borgarna rätt till medlemskap, men i praktiken har även utländska medborgare denna rätt. Ja Ja Artikel 15 av grundlagen ger politiska rättigheter endast till medborgare. Dessa har utvidgats till icke-portugisiska EU-med borgare (i val till Europa parlamentet och I kommunalt val). Lag om politiska partier (DL 595) tar inte hänsyn till politiska partier av icke portugisiska. En reform av dessa bestämmelser har intagits i rege ringens lagstiftningsprogram. Ja. om de är bosatta i Finalnd och är över 15 år. Ja Förenade kungariket Ja uppgifter anmälda av medlemsstaterna Ja Ja Ja Ja enligt prov ning av politiska partier. De viktigaste politiska partierna har icke-nationella medlemmar. Ja. om de är bosatta i Finland. Ja Ja Nej Nej Nej Ingen Nej Nej Nej Såsom direktivet tillåter far en lista med kandidater inte bestå av en majoritet utländska medborga re (artikel 106. 5. lag 25. 2. 79) Utländska medborgare far endast kandidera till Europaparlamentet och lokala myndigheter. Nej Valnämnderna får inte utgöras endast av utländska medborgare. Artikel 9° B lag 14/87 (för att undvika polarisationen) Nej Nej Nej TABELL 5* Medlemsstat Belgien r Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Ja GENOMFORANDE AV RÅDETS DIREKTIV 93/109/EG MEDLEMSSTATERNAS GENOMFÖRANDE AV DnŒKTIVETS ALTERNATIV ART. 7. 1: Bosättningsstaten har rätt att kontrollera att unionsmedborgare, som anmält att de vill utöva sin rösträtt där. inte har förlorat den rätten i hemstaten genom ett civilrättsligt eller straffrättsligt beslut. ART. 9 J : Bosättningsstaten fir kräva att väljaren dessutom a) anger att rösträtten i hemstaten inte har gått forlorad,b) visar upp en giltig identitetshandling, och c) anger vilken dag han eller hon bosatte sig i den staten eller i någon annan medlemsstat. ART. 10 J : Bosättningsstaten fär dessutom kräva av en gemenskapsmedborgare som är berättigad att kandidera att en giltig identitetshandling visas upp. Den får också kräva besked om vilken dag personen i fråga blev medborgare i en medlemsstat. Ja. Art 3 bis L (d'office) Nej Ja. Art 6a § 2 Nr 2 EU WG i förening med Art. 17 a §5 EuWO. (om nödvändigt, i tveksamma fall) Ja, efter utbyte av den nödvändiga informationen med de andra medlemsstaterna (Art. 6 lag 2196/94. Ja. Art 3 d) RD (om nödvändigt) a) Ja. Art 1 §3, 2, 2° lag 23 mars b) Nej c) Nej Nej Nej Nej a) Ja. Art. 6 § 2 Nr 2 EUW i förening med 17a(4) EuWO b) Ja. c) Ja a) Ja. Art 4 §3 a) b) Ja. Art 4 §3 b) c) Ja. Art 4 §3 c) a) Ja. Art 3 §ld) RD. b) Ja. Art 3 § 2 RD c) Nej a) Ja. Art 2 §4 b) Ja c) Nej a) Ja. 11 §2 Nr lb-ld Eu WG b) Ja. 11 § 2 Nr lb-ld EuWG a) Ja. Art 5 §2. b) Ja. Art 5 §2. a) Ja. Art 220 bis §2 LO b) Ja. Art 220 bis §2 LO Nej ART. 14. 1 : Om antalet berättigade utländska medborgare utgör mer än 20 5f av de berättigade väljarna är undantag från villkoren för att få rösta och kandidera möjliga. ART. 14 J : Om den nationella lagstiftningen tillåter utländska medborgare att rösta vid val till det nationella parlamentet är artikel 6-13 inte tillämpliga på dem. Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Irland Italien Luxemburg Nederländerna Österrike (/I Portugal Nej Nej Nej Nej Nej Nej Finland Sverige Förenade kungariket Ja (om nödvändigt) Nej Nej uppgifter anmälda av medlemsstaterna Nej a) Ja. Art 2 §2 - helst uppvisande av intyg. b) Nej c) Nej a) Ja. Art 1. (2) I°d) bWa. Art 1. (2)2° c) Ja. Art 1. (2) 3° a) Ja. Y33 1 b) Nej c) Nej a) Ja. Section 5(1) WEG b) Ja. - c) Nej. a) Ja Art 20 (9 -d) lag 69/78 (RE) b) Ja. Art 20 (3) (RE). c) Nej a) Ja. om nödvändigt b) Nej c) Nej Nej Nej Nej. Nej Nej. Ja. endast för bosatta brittiska medborgare. Nej Nej a) Ja. Art 98 (2°) b) Nej Ja. Art 106 (5) § 1 Nej Nej Nej. a) Ja. art 24. lei 14/79 b) Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej Nej. Ja. Endast för irländska medborgare. GENOM FÖRAN DB AV RÅDETS DIREKTIV 93/109/liG T A B E LL 6* ÅTGÄRDER FÖR INFÖRLIVANDE I MEDLEMSSTATERNA Medlemsstat Direktivet genomfört genom Belgien L-oi du 11. 4. 94 modifiant la Ix>i du 23 mars 1989 relative à l'élection du PE et portant exécution de la Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland directive du Conseil des Communautés Européennes 93/109 du 6. 12. 93 in MB n°10288 du 16. 4. 94 Lov nr. 1086 af 22. 12. 93 om amdring af lov nr. 746 af 7. 12. 1988 om valg af danske representanter til Europa-Parlamentet (L); Indenrigsministeriets bekendtgorelse nr. 79 af 31. 1. 1994 om slettelse af den danske valgliste al' personer, der er optaget pä valglisten i en anden medlemsstat (N79); Indenrigsministeriets bekendtgorelse nr. 80 al' 31. 1. 1994 om EU- borgeres optagelse på valglisten til valg til Europa-Parlamentet (N80); Lov af 13; 1. 1997 om aendring af lov om valg af danske representanter til Europa-Parlamentet. Drittes Gesetz ?ur Anderung des Europawahlgesctyes of 8. 3. 94 in IKÏBI 1994, I, p. 419 f of 12. 3. 1994, Zweite Verordnung /ur Anderung der Europawahlordnung of 15. 3. 94 in BGBI 1994,1, P. 544 of 19. 03. 1994 Nôp. oç rxpiO. 2196 XT)Ç 22 MupTioi) 1994, K7ciar|ur| I'l<pr|ur. piou TTJC r. W. t|viKf|ç KT){V:pvr|crr|ç, TÔUXK; 1 rrmpû 41 TTÏÇ 22 Maptiot) 1994 K(xt 7tpor,6piKÔ flt<XT<xy|j,(X cxptO. 60/1994 (49 A) Ley Organica 13/94 de 30. 3 94, MOI'! n° 77,102259 de 31. 3. 94 (IX)); Real Decreto 2118/93 de 3. 12. 93, BOE n° 290, 34662 de 4. 12. 94 (RD); Orden del Ministerio de Econoinia y I lacienda 30393 de 20 12 1993, BOE n° 305 de 22. 12. 1993 (O. 30) e Orden del Ministerio de Econoinia v Hacienda de 28. 1 94, BOE n° 25 de 29. 1. 94 (( )20). Real Decreto 157/1996 de 2. 2 1996 por el que se dispone la actuali/acion mensual del censo electoral y se rcgulan los datos necesarios par la inscripeion en el misino modilïcado con Ley Organica 1/1997 de 30. 5. 1997, BOE n° 130 de 31. 5. 97 \ ol n° 94-|()4 du 5 février relative à l'exercice par les citoyens de l'Union Européenne résidant en France ; ' du droit de vote et de l'éligibilité au Parlement Européen (L); Décret n°94-206 du 10 mars 1994 pris pour l'application de la loi 94-104 du 5 février 1994 (D). European Parliament Elections (Voting and Candidature) Regulations 1994 of 31. 12. 1994; European Parliament Elections Act 1993, Electoral Act 1992; European Assembly Elections Acts 1977 and 1984, Statutory Declarations Act 1938 Italien Decreto I-egge n° 128 del 21. 2. 1994 in GU n° 47 of 26. 2. 1994 reiterato dal DL n° 408 del 24. 6. 94 Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Finland Sverige Förenade Kungariket convertito dalla I. egge n° 483 del 3. 8. 1994 in GU n° 183 del 6. 8. 1994 I^)i du 28 janvier 1994 fixant les modalités de l'élection des représentants du (îrand Duché de Luxembourg au Parlement Européen. Wet van 26 januari 1994 houdende wij/iging van de Kieswet ter uitvocring van richtlijn n. 93/109/EG van 6. 12. 93 tot vaststelling an de wij/e van uitoefening in de Lid-staal van verblijf van het actieve en passieve kiesrechl bij de verkie/ingen van hel europesc parlement, Staatsblad 1994,58. Bundesgesetz uber die Wahl der von Osterreich zu enlsendenden Abgeordneten zum Euro- päisehen Parlament (Europawahlordnung EuWO, BGB1. Nr 117/1996) Mundesgesetx uber die I ilhrung ständiger Evidenz der Wahl- und Stimmberechtiglen bei Wahlen zum Europäischen Parlament (lluropa-Wählerevidenzgesetz l. ej 3/94 de 28. 2. 94 (RE); U\ 4/94 de 9. 3. 94 (PE)in Diario da Republica Serie A n°57 de 9. 3. 94 lùiWIXi, BOBI. Nr 118/1996) I. aki Suomesta liuroopan parlamenttiin valittavien edlustajien vaaleista (272/95) 3. 3. 1995 Lag om val till Europaparlamentet utfärdad den 20 april 1995, SFS 1995. 374 (repealed) 1 kap. 4, 8 och 13 §, 5 kap. 16 och 18 §, 7 kap. 5 och 12 § vallagen (SFS 1997:157) European Parliamentary Elections (Changes to the Franchise and Qualification of Representatives) Regulations 1994 of 17. 2. 1994 * uppgifter anmälda av medlemsstaterna '3> G TABELL 7* i IDSIKISI KU FOR ANSÖKAN OM A ll BLI HI'PTAGI. N I KOM LÄNGDEN Enligt artikel 9. 4 i direktiv 93/109 har personer, som är medborgare i en medlemsstat men bosatta i en annan medlemsstat och som upptogs i röstlängden i bosäUningsmcdlcnisslalcn lörc valen till Europaparlamentet i juni 1994, rätt att stä kvar i röstlängden pä samma villkor som statens egna medborgare (ills han eller hon stryks frän den pa egen begäran eller därför att villkoren för rösträtt inte längre är uppfyllda. Andra EU-mcdborgarc som vill rösta i bosätlningsmcdlcmsslalcn vid nästa val till Europaparlamentet mästc begära att bli upptagna i röstlängden! nedanstående tabell anges var och när ansökan skall lämnas in i de olika medlemsstaterna. Medlemsstat Ansökan om att bli upptagen i röstlängden skall lämnas till: Sista ansökningsdag Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Den kommun där man är När som helst under aret utom mellan den 1 april och valdagen under valaret. Sista ansökningsdag för nästa val till bosatt Europaparlamentet: 31 mars 1999. Senast sex veckor före valdagen. Den kommun där man är skriven Den kommun där man är Senast 34 dagar före valdagen. bosatt Den kommun där man är Den I 10 april varje är. Sista ansökningsdag för nästa val (ill Europaparlamentet; K) april 1999. bosalt Den kommun där man är Senast 41 dagar före valdagen. bosatt Den kommun där man är Sista arbetsdagen i december för att bli slutgiltigt upptagen i röstlängden den I mars följande är. Sista ansökningsdag för bosatt nästa val till Europaparlamentet:. 30 december 1998. Ansökningar kan göras aret om. Sista ansökningsdag för nästa val till Europaparlamentet: 13 arbetsdagar före valdagen, Grcvskapsrädet (County Council) eller kommun- fullmäktige (City Council) pä bostadsorten Den kommun där man är Senast 90 dagar före valdagen. bosatt Den kommun där man är Senast den 1 april varje är. Sista ansökningsdag för nästa val bosatt till Europaparlamentet: 31 mars 1998. Nederländerna Den kommun där man är Mästc vara upptagen i bcfolkningsrcgistrcl senast 42 dagar före valdagen. Sista ansökningsdag för nästa val till Europa parlamentet: Blanketten mästc inlämnas till de kommunala myndigheterna pä bostadsorten senast. 3 veckor före valdagen. bosatt Österrike Portugal Finland Den kommun där man är Senast 65 dagar före valdagen. bosatt Valnämnden i den kom- Mellan den 2 och den 31 maj varje är. Sista ansökningsdag för mun där man är bosatt Befolkningsregistrel nästa val till Europaparlamentet: 31 maj 1998. Senast 66 dagar före valdagen. Sverige Lokala skattemyndigheten Senast 30 dagar före valdagen. Förenade kungariket Lokala registerings- kontoret (ERO) Måste vara bosatt i Förenade kungariket ett visst datum, näm- ligen den K) oktober varje är. för Nordirland den 1 september. För nästa val till Europaparlamentet måste ansökan vara inlämnad till det lokala registcringskontoret senast den 16 december 1998. uppgifter anmälda av medlemsstaterna ~SJ ISSN 1024-4506 KOM(97) 731 slutlig DOKUMENT SV 06 01 05 Katalognummer : CB-CO-97-752-SV-C ISBN 92-78-29916-2 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ^