title: Komisijas Direktīva 98/12/EK (1998. gada 27. janvāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtāmDokuments attiecas uz EEZ.

eurovoc_concepts:
Community certification
commercial vehicle
marketing standard
motor vehicle
safety device
technical standard

formats: html pdf print

text: 124 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 31998L0012 18. 3. 1998. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 81/1 KOMISIJAS DIREKTĪVA 98/12/EK (1998. gada 27. janvāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām (dokuments attiecas uz EEZ) EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, pievienots informācijas dokuments, kurā iekļauti minētās direk- tīvas I pielikuma attiecīgie punkti, un arī VI pielikumā noteik- tais tipa apstiprinājuma sertifikāts, lai šo tipa apstiprinājumu var datorizēt, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstip- rinājumu (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parla- menta un Padomes Direktīvu 92/27/EK (2), un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu, tā kā, ievērojot rezerves bremžu uzliku tirgus nozīmi, tagad ir jānosaka kvalitātes un darbības kritēriji tirgū piedāvātajām rezerves bremžu uzlikām ar šīs direktīvas palīdzību, lai nodro- šinātu, ka tiek ievēroti drošības un uzticamības standarti; vērā Padomes 1971. ņemot jūlija Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to pie- kabju bremžu iekārtām (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 91/422/EEK (4), un jo īpaši tās 5. pantu, gada 26. tā kā Direktīva 71/320/EEK ir viena no atsevišķajām direktī- vām, kas attiecas uz EK tipa apstiprinājuma procedūru, kura izstrādāta ar Direktīvu 70/156/EEK; tā kā līdz ar to Direktīvā 70/156/EEK izklāstītie noteikumi, ko piemēro transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, attiecas uz šo Direktīvu; tā kā jo īpaši Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktā un 4. panta 3. punktā paredzēts, ka katrai atsevišķajai direktīvai ir tā kā ir vēlams atzīt starptautisko noteikumu, jo īpaši Apvie- noto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas notei- kumu un atsevišķu direktīvu līdzvērtību; tā kā līdz ar to par svarīgu tiek uzskatīta Direktīvas 71/32/EEK noteikumu saska- ņošana ar ANO/EEK Noteikumiem Nr. 13 attiecībā uz bremžu iekārtām un Noteikumiem Nr. 90 attiecībā uz rezerves bremžu uzliku komplektiem; tā kā sākotnējā Direktīva 71/320/EEK ir jākonsolidē, ir lietderī- gi konsolidēt visus šos labojumus vienā direktīvā; (1) OV L 42, 23. 2. 1970. , 1. lpp. (2) OV L 233, 25. 8. 1997. , 1. lpp. (3) OV L 202, 6. 9. 1971. , 37. lpp. (4) OV L 233, 22. 8. 1991. , 21. lpp. tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvu 70/156/EEK izveidotā Komiteja pielāgoša- nai tehnikas attīstībai, 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 125 IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants jauna tipa transportlīdzeklim bremžu sistēmas dēļ un jauna tipa bremžu uzlikām, ja nav izpildītas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 71/320/EEK prasības. 1. Direktīvas 71/320/EEK pantus groza šādi. 3. No 2001. gada 31. marta dalībvalstis — Direktīvas 1. panta 1. punkts ir šāds: Šajā direktīvā “transportlīdzeklis” ir jebkurš transport- “1. līdzeklis, kā definēts Direktīvas 70/156/EEK 2. pantā. — uzskata, ka atbilstības sertifikāti, kas pievienoti jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK no- teikumiem, vairs nav derīgi minētās direktīvas 7. panta 1. punkta mērķiem, Transportlīdzekļu ir 70/156/EEK II pielikuma A iedaļā. ”. kategorijas definētas Direktīvas un Svītro a), b) un c) apakšpunktu. Svītro 3. un 5. punktu, un 4. punkts kļūst par 3. punktu, — var atteikties reģistrēt, aizliegt pārdot un nodot ekspluatācijā jaunus transportlīdzekļus — Direktīvas 2. pantā “I līdz VIII pielikums un XI pielikums” aizstāj ar “attiecīgie pielikumi”, līdz XII to bremžu sistēmu dēļ, ja nav izpildītas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 71/320/EEK prasības. — Direktīvas 2. a pantā “I līdz VIII pielikums” aizstāj ar “attie- cīgie pielikumi”, — Direktīvas 5. pantā “Padomes 1970. gada 6. februāra Di- rektīva” aizstāj ar “Padomes Direktīva 70/156/EEK”. Direktīvas 71/320/EEK pielikumus aizstāj ar pielikumu 2. sarakstu un šīs direktīvas pielikumiem. 2. pants Dalībvalstis no 1999. gada 1. 1. bremžu sistēmu dēļ nevar: janvāra transportlīdzekļu — atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu kāda tipa transportlīdzeklim, — aizliegt reģistrēt, pārdot vai sākt transportlīdzekļu eksplua- tāciju, — aizliegt pārdot vai sākt rezerves bremžu uzliku lietošanu, ja transportlīdzekļi vai rezerves bremžu uzlikas atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 71/320/EEK prasībām. 2. No 1999. gada 1. oktobra dalībvalstis — vairs nepiešķir EK tipa apstiprinājumu, un — var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu No 2001. gada 31. marta ar šo direktīvu grozītās Direk- 4. tīvas 71/320/EEK prasības attiecībā uz rezerves bremžu uzli- kām kā atsevišķām tehniskām vienībām ir piemērojamas Di- rektīvas 70/156/EEK 7. panta 2. punkta mērķiem. Neatkarīgi no 2. un 4. punkta noteikumiem dalībvalstis 5. atļauj tādu rezerves bremžu uzliku tirdzniecību vai nodošanu lietošanā, kas paredzētas tiem transportlīdzekļu tipiem, kuriem tika piešķirts tipa apstiprinājums pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā, un saskaņā ar nosacījumu, ka šādas bremžu uzlikas nav pretrunā ar noteikumiem, kas paredzēti Direktīvas 71/320/EEK iepriekšējā variantā, kas tika piemērots laikā, kad šie trans- portlīdzekļi tika nodoti lietošanā. Katrā ziņā šīs bremžu uzlikas nesatur azbestu. No 1999. gada 1. oktobra dalībvalstis aizliedz nodot 6. lietošanā transportlīdzekļus, kuri aprīkoti ar azbestu saturošām bremžu uzlikām. Tomēr apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar Direktīvu 91/422/EEK transportlīdzekļiem, kuri aprīkoti ar azbestu nesaturošām bremžu uzlikām, līdz 2001. gada 31. martam. joprojām ir derīgi 3. pants Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1999. 1. kas vajadzīgi, gada 1. janvārim, un tās par to tūlīt informē Komisiju. lai 126 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos iekļauj atsau- 2. ci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas at- sauces. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos savu tiesību aktu notei- 3. kumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva. 5. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1998. gada 27. janvārī 4. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Martin BANGEMANN 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis PIELIKUMU SARAKSTS I pielikums Definīcijas, uzbūves un montāžas prasības, EK tipa apstiprinājuma pieteikums, EK tipa apstiprinājuma piešķir- šana, tipa modifikācijas un apstiprinājumu grozījumi, ražojumu atbilstība. II pielikums Bremžu testi un bremžu sistēmu darbība. Papildinājums: Bremzēšanas spēka sadalījums pa transportlīdzekļa asīm 127 lappuse 6 17 III pielikums Reakcijas laika mērīšanas metode transportlīdzekļiem ar bremžu pneimatiskā pievada sistēmām. 41 Papildinājums: Simulatora paraugs IV pielikums Enerģijas akumulatori un enerģijas avoti. 45 A. Bremžu pneimatiskā pievada sistēmas B. Vakuumbremžu sistēmas C. Bremžu hidrauliskā pievada sistēmas ar uzkrāto enerģiju V pielikums Atsperu bremzes. VI pielikums Stāvbremzes ar bremžu cilindru mehānisko bloķētāju (bloķētāju piedziņa). VII pielikums Gadījumi, kuros nav jāveic I un/vai transportlīdzeklim, kas nodots tipa tipa vai apstiprināšanai. tipa testi IIA) (vai III II 51 53 54 1. papildinājums: Alternatīvas procedūras piekabju bremžu I un III tipa testiem 2. papildinājums: Standarta ass testa ziņojuma veidlapas paraugs VIII pielikums Nosacījumi, kas attiecas uz transportlīdzekļu ar inerces bremžu sistēmu testēšanu. 64 1. papildinājums: 2. papildinājums: 3. papildinājums: 4. papildinājums: Izskaidrojošās diagrammas Testa ziņojums par vadības ierīci Testa ziņojums par bremžu darbību Testa ziņojums par vadības ierīces, pievada un bremžu savietojamību IX pielikums Tipa apstiprinājuma dokumentācija. 82 1. papildinājums: 2. papildinājums: 3. papildinājums: Tipa apstiprinājuma sertifikāts Testa ziņojums Transportlīdzekļa datu saraksts, kas paredzēts apstiprinājumiem atbilstīgi XV pielikumam X pielikums Testa nosacījumi transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām. 90 Simboli un definīcijas Saķeres izmantošana 1. papildinājums: 2. papildinājums: 3. papildinājums: Darbība uz ceļa segumiem ar dažādu saķeri 4. papildinājums: Zemas saķeres ceļa seguma izvēles metode XI pielikums Testa nosacījumi piekabēm ar elektriskajām bremžu sistēmām. 107 Papildinājums: Savietojamības diagramma 128 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XII pielikums XIII pielikums XIV pielikums XV pielikums Bremžu uzliku testa metode ar inerces dinamometra palīdzību. Bremzēšanas un sānslīdes tests transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar pagaidu rezerves riteņiem/riepām. Alternatīvā procedūra piekabju pretbloķēšanas sistēmu testam. 1. papildinājums: 2. papildinājums: Piekabes pretbloķēšanas sistēmas apstiprinājuma ziņojums Simboli un definīcijas Rezerves bremžu uzliku komplektu kā atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājums. 1. papildinājums: Apstiprinājuma zīmes izvietojums un apstiprinājuma dati 2. papildinājums: Prasības rezerves bremžu uzliku komplektiem, kas paredzēti M1, M2 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem Prasības rezerves bremžu uzliku komplektiem, kas paredzēti O1 un O2 kategorijas trans- portlīdzekļiem Bremzes berzes darbības noteikšana ar testa stenda palīdzību 3. papildinājums: 4. papildinājums: lappuse 110 113 114 123 XVI pielikums XVII pielikums XVIII pielikums XIX pielikums EK tipa apstiprinājuma sertifikāts (atsevišķas tehniskas vienības). Informācijas dokuments par rezerves bremžu uzliku komplektiem. Informācijas dokuments par mehāniskajiem transportlīdzekļiem. Informācijas dokuments par piekabēm. 137 139 140 144 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 129 Definīcijas, uzbūves un montāžas prasības, EK tipa apstiprinājuma pieteikums, EK tipa apstiprinājuma piešķiršana, tipa modifikācijas un apstiprinājumu grozījumi, ražojumu atbilstība I PIELIKUMS 1. DEFINĪCIJAS Šajā direktīvā ir šādas definīcijas. 1. 1. “Transportlīdzekļa tips, ciktāl tas attiecas uz bremžu iekārtām” ir tie transportlīdzekļi, kas būtiski neatšķiras pēc turpmāk minētajiem parametriem. 1. 1. 1. Me hā ni sko t ranspor tl īdz ekļu ga dīj umā 1. 1. 1. 1. transportlīdzekļa kategorija, kā definēts šīs direktīvas 1. pantā; 1. 1. 1. 2. 1. 1. 1. 3. 1. 1. 1. 4. 1. 1. 1. 5. maksimālā masa, kā definēts 1. 14. punktā; masas sadalījums pa asīm; maksimālais paredzētais ātrums; atšķirīga tipa bremžu iekārta ar īpašu norādi uz piekabes bremžu iekārtas esamību vai neesamību; 1. 1. 1. 6. asu skaits un izvietojums; 1. 1. 1. 7. motora tips; 1. 1. 1. 8. pārnesumu skaits un attiecība; 1. 1. 1. 9. pakaļējā(-o) dzenošā(-o) tilta(-u) attiecība(-as); 1. 1. 1. 10. riepu izmēri. 1. 1. 2. Pieka bj u gad īj umā 1. 1. 2. 1. transportlīdzekļa kategorija, kā definēts šīs direktīvas 1. pantā; 1. 1. 2. 2. 1. 1. 2. 3. maksimālā masa, kā definēts 1. 14. punktā; masas sadalījums pa asīm; 1. 1. 2. 4. dažāda tipa bremžu iekārtas; 1. 1. 2. 5. asu skaits un izvietojums; 1. 1. 2. 6. riepu izmēri. 1. 2. “Bremžu sistēma” ir tādu sastāvdaļu kombinācija, kuras funkcija ir pakāpeniski samazināt braucoša transportlīdzekļa ātrumu, apturēt transportlīdzekli vai noturēt nekustīgi jau apturētu transportlīdzekli. Šīs funkcijas ir norādītas 2. 1. 2. punktā. Sistēmu veido bremžu vadības ierīces, pievads un bremzes. 1. 3. “Pakāpeniska bremzēšana” ir bremzēšana, kuras laikā bremžu iekārtas normālā darbības diapazonā pēc bremžu iedarbināšanas vai atlaišanas — vadītājs var jebkurā laikā ar vadības ierīces palīdzību palielināt vai samazināt bremzēšanas spēku, — bremzēšanas spēks darbojas tajā pašā virzienā, kurā notiek iedarbība uz vadības ierīci (monotoniska funkcija), — bremzēšanas spēku var viegli un pietiekami precīzi regulēt. 130 1. 4. LV “Vadības ierīce” Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. ir tā daļa, kuru tieši iedarbina vadītājs (vai palīgs, dažu piekabju gadījumā), lai piegādātu pievadam enerģiju, kas vajadzīga bremzēšanai vai tā regulēšanai. Minētā enerģija var būt vadītāja muskuļu enerģija vai cita avota enerģija, ko kontrolē vadītājs, vai, attiecīgajos piekabes kinētiskās enerģijas gadījumos, šo dažādo enerģijas veidu apvienojums. 1. 5. “Pievads” ir to detaļu kombinācija, kas atrodas starp vadības ierīci un bremzi un operatīvi tās savieno. Pievads var būt mehāniska, hidrauliska, pneimatiska, elektriska vai jaukta tipa. Ja bremzēšanas spēku iegūst no enerģijas avota, kas ir neatkarīgs no vadītāja, bet kas ir vadītāja kontrolē, vai to papildina no šāda enerģijas avota, tad enerģijas rezervi iekārtā līdzīgi uzskata par pievada daļu. 1. 6. “Bremze” ir tā daļa, kurā rodas spēki, kas vērsti pretēji transportlīdzekļa kustības virzienam. Tā var būt berzes bremze (ja minētos spēkus rada berze starp divām transportlīdzekļa daļām, kas kustas viena pret otru); elektriskā bremze (kad minētos spēkus rada elektro- magnētiskā darbība starp divām transportlīdzekļa daļām, kas kustas viena attiecība pret otru, bet savstarpēji nesaskaras); hidrauliskā bremze (kad minētos spēkus rada tāda šķidruma darbība, kas atrodas starp divām transportlīdzekļa daļām, kas kustas viena pret otru); vai motora bremze (ja minētos spēkus rada kontrolēts motora bremzēšanas darbības pieaugums, ko pārvada uz riteņiem). 1. 7. “Dažāda tipa bremžu iekārtas” ir iekārtas, kurām būtiski atšķirīgas turpmāk minētās pazīmes: detaļas, kurām ir atšķirīgi rādītāji; detaļa, kas izgatavota no dažādiem materiāliem, vai detaļa, kura atšķiras pēc formas vai izmēriem; detaļu kombinācijas dažādos veidos. 1. 7. 1. 1. 7. 2. 1. 7. 3. 1. 8. “Bremžu sistēmas detaļa” ir viena no atsevišķajām daļām, kas pēc samontēšanas veido bremžu iekārtu. 1. 9. “Nepārtraukta bremzēšana” ir sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšana, izmantojot iekārtu, ko raksturo šādas īpašības: ir viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas pakāpeniski iedarbina ar vienu kustību; sakabinātu transportlīdzekļu sastāvā ietilpstošo transportlīdzekļu bremzēšanai vajadzīgo enerģiju pievada no viena avota (tā var būt arī vadītāja muskuļu enerģija); bremžu iekārta nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi bremzēšanu atbilstīgi tā novietojumam. saskaņotu katra sakabināto transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa 1. 9. 1. 1. 9. 2. 1. 9. 3. 1. 10. “Daļēji pārtraukta bremzēšana” ir sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšana, izmantojot iekārtu, ko raksturo šādas īpašības: 1. 10. 1. ir viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas var pakāpeniski iedarbināt ar vienu kustību; 1. 10. 2. 1. 10. 3. sakabinātu transportlīdzekļu sastāvā ietilpstošo transportlīdzekļu bremzēšanai vajadzīgo enerģiju pievada no diviem dažādiem avotiem (viens no tiem var būt vadītāja muskuļi); bremžu iekārta nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi bremzēšanu atbilstīgi tā novietojumam. saskaņotu katra sakabināto transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa 1. 11. “Automātiskā bremzēšana” ieskaitot gadījumu, ir piekabes vai piekabju bremzēšana, kas notiek automātiski, atdalīšanās notiek sakabes lūzuma dēļ; pārējā sakabināto transportlīdzekļu sastāva bremzēšanas efektivitāte būtiski nemazinās. ja sakabinātie transportlīdzekļi atdalās, ja tāda 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 131 1. 12. “Inerces bremzēšana” ir bremzēšana, izmantojot spēkus, kas radušies piekabei pārvietojoties uz velkošā transportlīdzekļa pusi. 1. 13. “Transportlīdzeklis ar kravu” ir transportlīdzeklis, kas piekrauts līdz tā “maksimālajai masai”, ja vien nav norādīts citādi. 1. 14. “Maksimālā masa” ir transportlīdzekļa ražotāja norādītā maksimālā masa, kas ir tehniski pieļaujama (šī masa var būt lielāka kā “maksimālā pieļaujamā masa”). 1. 14. 1. “ M as as sa da l īj um s p a a sīm” ir smaguma spēka ietekmes sadalījums uz transportlīdzekļa un/vai tā kravas masu pa asīm. 1. 14. 2. “ Rite ņa / a s s sl o d z e” ir ceļa seguma vertikālā statiskā reakcija (spēks) uz ass riteni/riteņiem saskares laukumā. 1. 14. 3. “ Mak simā lā st ā voš a r iteņ a / a s s s l o dz e” ir stāvoša riteņa/ass slodze, kuru sasniedz tad, kad transportlīdzeklis ir piekrauts. 1. 15. “Bremžu hidrauliskā pievada sistēma ar uzkrāto enerģiju” ir bremžu sistēma, kurai enerģiju piegādā zem spiediena esošs hidrauliskais šķidrums, kas tiek glabāts vienā vai vairākos akumulatoros, kurus uzpilda viens vai vairāki spiedējsūkņi, katrs no kuriem ir apgādāts ar maksimālā spiediena lieluma ierobežotāju. Šo lielumu norāda ražotājs. 1. 16. 1. 16. “O3 un O4 kategorijas piekabju tipi” “ Pus pie kab e” ir velkamais transportlīdzeklis, kuram ass(-is) ir novietota(-s) aiz transportlīdzekļa smaguma centra (kad tas ir vienmērīgi piekrauts) un kas ir aprīkots ar savienojošu ierīci, kas ļauj pārnest horizontālos un vertikālos spēkus uz velkošo transportlīdzekli. 1. 16. 2. “ Div a su p ieka be” ir velkamais transportlīdzeklis, kuram ir vismaz divas asis un kas ir aprīkots ar jūgierīci, kura var kustēties vertikāli (attiecībā pret piekabi) un kontrolē priekšējās(-o) ass(-u) virzienu, bet kura nepārnes būtisku statisko slodzi uz velkošo transportlīdzekli. 1. 16. 3. “ Pieka be ar centrā l i n ov i e to t u a s i ” (attiecībā pret piekabi), un kura ass(-is) ir velkamais transportlīdzeklis, kas aprīkots ar jūgierīci, kura nevar pārvietoties vertikāli ir novietota(-as) tuvu transportlīdzekļa smaguma centram (kad to vienmērīgi piekrauj) tā, lai tikai neliela statiskā vertikālā slodze, kas nepārsniedz 10 % no tās slodzes, kas atbilst piekabes maksimālajai masai vai 1 000 daN kravas (atkarībā no tā, kas ir mazāk), tiktu pārnesta uz velkošo transportlīdzekli. 1. 17. “Palēninātājs” (1) ir papildu bremžu sistēma, kura spēj nodrošināt bremzējošu darbību ilgākā laika posmā bez ievērojama darbības samazinājuma. Termins “palēninātājs” attiecas uz visu bremzēšanas sistēmu, ieskaitot vadības ierīci. (1) Līdz brīdim, kad tiks izstrādāta vienota kārtība, kādā aprēķināt palēninātāju darbības ietekmi uz II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma noteikumiem, šī definīcija neattiecas uz transportlīdzekļiem, kuri ir aprīkoti ar reģeneratīvajām bremžu sistēmām. 132 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. 17. 1. “ Neatkar īga is p a l ēnin āt ā j s” ir palēninātājs, kura vadības ierīce atrodas atsevišķi no darba bremžu un citu bremžu sistēmu vadības ierīcēm. 1. 17. 2. “ In tegrēt a i s pa l ēn i nā t āj s” ( 1) ir palēninātājs, kura vadības ierīce ir savienota kopā ar darba bremžu sistēmas vadības ierīci tādā veidā, ka gan palēninātājs, gan darba bremžu sistēma tiek iedarbināta vienlaicīgi vai arī to darbība ir vienmērīgi sadalīta kombinētās vadības ierīces iedarbināšanas rezultātā. 1. 17. 3. “ Ko mbin ēt ai s p al ēninā t ā js ” ir integrētais palēninātājs, kuram papildus ir atslēgšanas ierīce, kas ļauj ar kombinēto vadības ierīci sistēmu. iedarbināt tikai darba bremžu 1. 18. “Starppilsētu autobuss” ir transportlīdzeklis, kas projektēts un aprīkots starppilsētu transporta vajadzībām, kuram nav īpaši stāvošiem pasažieriem paredzētu vietu, bet ar kuru var īsos attālumos pārvadāt pasažierus, kas stāv galvenajā ejā. 1. 19. “Tālsatiksmes tūristu autobuss” ir transportlīdzeklis, kas projektēts un aprīkots lielu attālumu veikšanai, kurš veidots tā, lai nodrošinātu ērtības sēdošajiem pasažieriem un kurš nepārvadā stāvošus pasažierus. 1. 20. “Pretbloķēšanas sistēma” Skatīt X pielikuma 2. 1. punktu. 2. 2. 1. UZBŪVES UN MONTĀŽAS PRASĪBAS Vispārīgas piezīmes 2. 1. 1. Br emžu iekā r t a 2. 1. 1. 1. Bremžu iekārta ir projektēta, konstruēta un uzmontēta tā, prasībām neatkarīgi no jebkādas vibrācijas, kas uz to var iedarboties. lai transportlīdzekli normāli lietojot, tā atbilstu še turpmāk minētajām 2. 1. 1. 2. Jo īpaši bremžu iekārta ir projektēta, konstruēta un uzmontēta tā, lai varētu pretoties korozijai un novecošanai. 2. 1. 1. 3. Bremžu uzlikas nesatur azbestu. 2. 1. 2. Br emžu iekā r t a s funk cij as Bremžu iekārtai, kas definēta 1. 2. punktā, ir šādas funkcijas. 2. 1. 2. 1. Darba bremžu sistēma Darba bremžu sistēma ļauj vadītājam kontrolēt transportlīdzekļa kustību un apturēt to droši, ātri un efektīvi gan augšup, gan lejup vērstā ceļa slīpumā, neatkarīgi no tā ātruma un slogojuma. Ir iespējams kalibrēt šo bremzēšanu darbību. Vadītājs var iedarbināt bremzes no savas vietas, neatraujot rokas no stūres vadības ierīces. (1) Līdz brīdim, kad tiks izstrādāta vienota kārtība, kādā aprēķināt palēninātāju darbības ietekmi uz II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma noteikumiem, trans- portlīdzekļi, kas aprīkoti ar integrēto palēninātāju, jāaprīko arī ar pretbloķēšanas iekārtu, kas iedarbojas vismaz uz tās ass darba bremzēm, ko kontrolē palēninātājs, uz pašu palēninātāju un atbilst X pielikumā norādītajām prasībām. robežās pat īslaicīgas atvienošanas laikā. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 133 2. 1. 2. 2. Sekundāro bremžu sistēma Sekundāro bremžu sistēma darba bremžu sistēmas defekta gadījumā ļauj apturēt transportlīdzekli samērīgā attālumā. Ir iespējams regulēt šo bremzēšanas darbību. Vadītājs var iedarbināt bremzes no savas vietas, neatraujot rokas no stūres vadības ierīces. Šo prasību nolūkā pieņem, ka vienā reizē darba bremžu sistēmā var notikt ne vairāk kā viens defekts. 2. 1. 2. 3. Stāvbremžu sistēma Stāvbremze ļauj noturēt transportlīdzekli nekustīgi gan augšup, gan lejup vērstā ceļa slīpumā pat vadītāja prombūtnē, tādā gadījumā darba daļas noturot bloķētā stāvoklī ar tīri mehānisku ierīci. Vadītājs var iedarbināt šīs bremzes no savas vietas, kas piekabes gadījumā pakļauta 2. 2. 2. 10. punkta prasībām. Piekabes pneimatiskā pievada bremžu sistēmu un velkošā transportlīdzekļa stāvbremzes var darbināt vienlaicīgi ar noteikumu, ka vadītājs jebkurā laikā var pārliecināties, ka sakabināto transportlīdzekļu stāvbremzes darbība, ko nodrošina ar tīri mehānisku stāvbremžu iekārtas darbību, ir pietiekama. 2. 1. 3. Pne imat is kie savien oj umi s t ar p meh ān i s ko t r a n s p o r t l īdzekli u n pi ekab i 2. 1. 3. 1. Bremžu sistēmas gadījumā, kuru darbina ar saspiestu gaisu, pneimatiskais savienojums ar piekabi sastāv no divām vai vairākām maģistrālēm. Tomēr visos gadījumos šīs direktīvas prasības izpilda, lietojot tikai divas maģistrāles. Nav atļautas noslēgšanas ierīces, kas nav iedarbināmas automātiski. Sakabināto transportlīdzekļu gadījumā elastīgās šļūtenes ir daļa no velkošā transportlīdzekļa. Visos pārējos gadījumos elastīgās šļūtenes ir daļa no piekabes. 2. 2. Bremžu sistēmu raksturlielumi 2. 2. 1. M un N ka teg o r ija s t ra n sp or t līdzek ļi 2. 2. 1. 1. Bremžu sistēmas, ar ko aprīko transportlīdzekļus, atbilst prasībām, kuras noteiktas darba bremžu sistēmām, sekundāro bremžu sistēmām un stāvbremžu sistēmām. 2. 2. 1. 2. Darba bremžu, sekundāro bremžu un stāvbremžu sistēmām var būt kopīgas detaļas, ja tās atbilst turpmāk minētajiem nosacījumiem. 2. 2. 1. 2. 1. Ir vismaz divas savstarpēji neatkarīgas un vadītājam no viņa parastās sēdvietas novietojuma viegli pieejamas vadības ierīces. Visām transportlīdzekļu kategorijām, izņemot M2 un M3 kategoriju, visas vadības ierīces (izņemot palēninātāja vadības ierīci) ir projektētas tā, lai pēc atlaišanas pilnībā atgrieztos izslēgtā stāvoklī. Šī prasība neattiecas uz stāvbremžu vadības ierīci (vai tās daļu kombinētajā vadības ierīcē), ja tā ir mehāniski bloķēta konkrētajā stāvoklī. 2. 2. 1. 2. 2. Darba bremžu sistēmas vadības ierīce ir neatkarīga no stāvbremžu sistēmas vadības ierīces. 2. 2. 1. 2. 3. Ja darba bremžu un sekundāro bremžu sistēmai ir viena vadības ierīce, savienojuma starp vadības ierīci un dažādām pievada sistēmas daļām efektivitāte nesamazinās pēc noteikta lietošanas laika beigām. 2. 2. 1. 2. 4. Ja darba bremžu un sekundāro bremžu sistēmai ir viena vadības ierīce, stāvbremžu sistēmu projektē tā, lai to var iedarbināt tad, kad transportlīdzeklis ir kustībā. Šo noteikumu nepiemēro, 2. 1. 3. 6. punktā. ja palīgvadības ierīce pieļauj vismaz daļēju darba bremžu sistēmas iedarbināšanu, kā noteikts II pielikuma 2. 2. 1. 2. 5. Jebkuras bremžu iekārtas detaļas, kas saskaņā ar definīciju 1. 6. punktā nav bremzes, lūzuma gadījumā vai to detaļu, kuras norādītas 2. 2. 1. 2. 7. punktā, lūzuma gadījumā, vai jebkura cita darba bremžu sistēmas defekta gadījumā (darbības traucējumi, daļējs vai pilnīgs enerģijas rezervju izsīkums), sekundāro bremžu sistēma vai tā darba bremžu sistēma, kuru nav ietekmējis defekts, var apturēt transportlīdzekli atbilstīgi nosacījumiem, kas norādīti sekundārajām bremzēm. 2. 2. 1. 2. 6. Jo īpaši tad, ja sekundārajai bremžu sistēmai un darba bremžu sistēmai ir kopēja vadības ierīce un kopējs pievads: 2. 2. 1. 2. 6. 1. ja darba bremžu sistēmu iedarbina ar vadītāja muskuļu enerģiju, kuru pastiprina viena vai vairākas enerģijas rezerves, sekundāro bremžu sistēmas darbību šo rezervju pārrāvuma gadījumā var nodrošināt ar vadītāja muskuļu enerģiju, kuru pastiprina tās enerģijas rezerves, ja tādas ir, kuras nav ietekmējis defekts, un vadības ierīcei pieliekamais spēks nepārsniedz norādīto maksimālo lielumu; 134 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. 2. 1. 2. 6. 2. ja darba bremžu sistēmai un pievadam pieliekamo spēku lielumi ir atkarīgi vienīgi no vadītāja kontrolētās enerģijas rezervju lietojuma, ir vismaz divas pilnīgi neatkarīgas enerģijas rezerves un katrai no tām ir savs neatkarīgs pievads; katrs no tiem var iedarboties uz divu vai vairāku riteņu bremzēm, kas ir izvēlēti tā, lai varētu nodrošināt norādīto sekundāro bremžu darbības līmeni, neapdraudot trans- portlīdzekļa stabilitāti bremzēšanas laikā; papildus tam, katra no šīm enerģijas rezervēm ir aprīkota ar brīdinājuma ierīci, kā definēts 2. 2. 1. 13. punktā. 2. 2. 1. 2. 7. Dažas detaļas, kā pedāli un tā balstu, galveno cilindru un tā virzuli vai virzuļus (hidrauliskajās sistēmās), bremžu krānu (pneimatiskajās sistēmās), savienojumu starp pedāli un galveno cilindru vai sadalītāju, bremžu cilindrus un to virzuļus (hidrauliskās un/vai pneimatiskās sistēmās) un bremžu sviru un izciļņu mezglus, neuzskata par salaužamām, ja tās ir liela izmēra, viegli pieejamas apkopei un to drošības pazīmes ir vismaz līdzvērtīgas ar tām, kas paredzētas citiem svarīgākajiem transportlīdzekļa mezgliem (tādiem, kā stūres pievads). Ja jebkuras šādas detaļas defekts neļauj transportlīdzekli nobremzēt ar darbības lielumu, kas ir vismaz līdzvērtīgs tam lielumam, kas paredzēts sekundārajai bremzēšanas sistēmai, šo detaļu izgatavo no metāla vai materiāla ar līdzvērtīgām īpašībām, un tā nevar ievērojami bojāties bremžu iekārtas normālas lietošanas laikā. 2. 2. 1. 3. Ja darba bremžu un sekundāro bremžu sistēmai ir atsevišķas vadības ierīces, tad abu vadības ierīču vienlaicīga iedarbināšana nepadara darba bremžu un sekundāro bremžu sistēmu darboties nespējīgu neatkarīgi no tā, vai abas sistēmas ir labā darba kārtībā jeb viena no tām ir bojāta. 2. 2. 1. 4. Darba bremžu sistēmas pievada defekta gadījumā izpilda šādus nosacījumus: 2. 2. 1. 4. 1. neatkarīgi no transportlīdzekļa slogojuma, pietiekamu riteņu skaitu joprojām var nobremzēt pēc darba bremžu sistēmas vadības ierīces iedarbināšanas; 2. 2. 1. 4. 2. šos riteņus izvēlas tā, ka darba bremžu sistēmas paliekošā darbība izpilda II pielikuma 2. 1. 4. punktā noteiktās prasības; 2. 2. 1. 4. 3. tomēr iepriekš minētās prasības neattiecas uz puspiekabes velkošajiem transportlīdzekļiem, pievads nav atkarīgs no velkošā transportlīdzekļa darba bremžu sistēmas pievada. ja puspiekabes darba bremžu sistēmas 2. 2. 1. 5. Ja izmanto enerģiju, kas nav vadītāja muskuļu enerģija, nav vajadzīgs lietot vairāk kā vienu šādas enerģijas avotu (hidrauliskais sūknis, gaisa kompresors utt. ), taču veids, ar kādu tiek darbināta šī enerģijas avota ierīce, ir cik vien iespējams drošs. 2. 2. 1. 5. 1. Transportlīdzekļa bremžu sistēmu pievada jebkuras daļas defekta gadījumā tiek turpināta enerģijas padeve tai pievada daļai, kuru nav ietekmējis defekts, ar tādu efektivitātes līmeni, kāds norādīts paliekošajai un/vai sekundārajai bremzēšanai, ja tas ir vajadzīgs trans- portlīdzekļa apturēšanas nolūkā. Šo nosacījumu izpilda ar ierīču palīdzību, kuras var viegli iedarbināt, kad transportlīdzeklis stāv, vai arī automātiskā veidā. 2. 2. 1. 5. 2. Turklāt enerģijas akumulatori, kas atrodas šīs iekārtas aizmugures daļā, ir tādi, kas enerģijas padeves pārrāvuma gadījumā ļauj apturēt transportlīdzekli piektajā reizē pēc četrām darba bremžu sistēmas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm saskaņā ar nosacījumiem, kas norādīti IV pielikuma A un B iedaļas 1. 2. punktā, un ar tādas efektivitātes līmeni, kas norādīts sekundārajām bremzēm. 2. 2. 1. 5. 3. Tomēr hidrauliskā pievada bremžu sistēmas ar uzkrāto enerģiju gadījumā šos nosacījumus var uzskatīt par izpildītiem ar noteikumu, ka ir izpildītas IV pielikuma C iedaļas 1. 2. 2. punkta prasības. 2. 2. 1. 6. Prasības, kas norādītas 2. 2. 1. 2. , 2. 2. 1. 4. un 2. 2. 1. 5. punktā, neefektivitāte varētu tikt neievērota tāpēc, ka detaļas, kas parasti atrodas miera stāvoklī, gadījumā. izpilda neizmantojot jebkādu tāda veida automātisku ierīci, kuras iedarbina tikai bremžu sistēmas defekta 2. 2. 1. 7. Darba bremžu sistēma darbojas uz visiem transportlīdzekļa riteņiem. 2. 2. 1. 8. izvairītos no riteņu bloķēšanas vai bremžu uzliku pārkaršanas to Darba bremžu iekārtas darbība ir atbilstīgi sadalīta pa asīm. Lai transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir vairāk nekā divas asis, bremzēšanas spēku dažām asīm var automātiski samazināt līdz nullei, kad transportlīdzeklis pārvadā mazāku kravu, ar noteikumu, ka šis transportlīdzeklis atbilst II pielikumā aprakstītajām darbības prasībām. 2. 2. 1. 9. Darba bremžu iekārtas darbību sadala starp vienas ass riteņiem simetriski attiecībā pret transportlīdzekļa garenvirziena vidusplakni. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 135 2. 2. 1. 10. Darba bremžu sistēma un stāvbremžu sistēma iedarbojas uz bremzētājvirsmām, kas pastāvīgi savienotas ar riteņiem, izmantojot tomēr darba bremžu un sekundāro bremžu pietiekamas stiprības detaļas. Bremzētājvirsma nedrīkst būt atvienojama no riteņiem; sistēmas gadījumā šāda bremzētājvirsmas atvienošana no riteņiem ir pieļaujama ar noteikumu, ka tā ir tikai īslaicīga, piemēram, pārnesumu pārslēgšanas laikā, un gan darba bremžu sistēma, gan sekundārā bremžu sistēma turpina darboties ar norādīto efektivitātes līmeni. Papildus tam jebkura šāda atvienošana ir pieļaujama stāvbremžu sistēmas gadījumā ar noteikumu, ka to kontrolē tikai un vienīgi vadītājs no savas vietas ar sistēmas palīdzību, kuru nevar iedarbināt noplūde (1). 2. 2. 1. 11. Bremžu nodilumu viegli kompensē ar rokas vai automātisku regulēšanas sistēmu. Turklāt vadības ierīcei, pievada un bremžu detaļām ir tāda gājiena rezerve, ka, bremzēm sakarstot vai bremžu uzliku nodilumam sasniedzot noteiktu pakāpi, efektīva bremzēšana ir nodrošināta bez tūlītējas regulēšanas. 2. 2. 1. 11. 1. Nodiluma regulēšana darba bremzēm ir automātiska. Tomēr aprīkošana ar automātiskām nodiluma regulēšanas iekārtām N2 un N3 kategorijas apvidus transportlīdzekļu un M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu pakaļējo bremžu gadījumā ir pēc izvēles. Automātiskās nodiluma regulēšanas iekārtas ir tādas, kas pēc tam, kad sakarsušas bremzes tiek atdzesētas, joprojām nodrošina efektīvu bremzēšanu. Jo īpaši transportlīdzeklis spēj normāli darboties pēc testiem, kas veikti atbilstīgi II pielikuma 1. 3. punktam (I tipa tests) un II pielikuma 1. 4. punktam (II tipa tests) vai 1. 6. punktam (III tipa tests). 2. 2. 1. 11. 2. iespējams viegli pārbaudīt šo darba bremžu uzliku nodilumu no transportlīdzekļa ārpuses vai apakšpuses, Ir tikai ierīces, kuras parasti piegādā kopā ar transportlīdzekli, piemēram, nodrošinot atbilstīgas kontroles atveres vai kādā instrumentus vai citā veidā. Kā alternatīva ir pieļaujamas akustiskas vai optiskas ierīces, kas brīdina vadītāju par to, ka nepieciešama uzliku nomaiņa. Priekšējo un/vai pakaļējo riteņu noņemšana šajā nolūkā ir atļauta tikai M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem. izmantojot 2. 2. 1. 12. Hidrauliskā pievada bremžu sistēmās: 2. 2. 1. 12. 1. šķidruma tvertņu iepildes atveres ir viegli pieejamas; turklāt rezerves šķidruma tvertnes ir izgatavotas tā, lai rezerves šķidruma līmeni var viegli pārbaudīt, neatverot tvertnes. Ja šis pēdējais nosacījums nav izpildīts, signāllampiņa informē vadītāju par to, ka rezerves šķidruma līmenis ir samazinājies līdz līmenim, kas var radīt defektu bremžu sistēmā. Vadītājs var viegli pārbaudīt, vai signāllampiņa darbojas pareizi; 2. 2. 1. 12. 2. par defektu hidrauliskā pievada sistēmas daļā vadītāju informē ierīce, kas sastāv no sarkanas indikatorlampiņas, kas iedegas ne vēlāk, kā vadības ierīces iedarbināšanas brīdī, un kura nenodziest “on” (iedarbināšanas) stāvoklī. Tomēr ir pieļaujama ierīce, kas sastāv no sarkanas indikatorlampiņas, kura iedegas, kad šķidruma līmenis tā tvertnēs samazinās vairāk par ražotāja norādīto lielumu. Indikatorlampiņa ir saskatāma arī dienas gaismā; vadītājs no savas vietas var viegli pārliecināties, vai šī lampiņa darbojas pareizi. Ierīces sastāvdaļas defekts neizraisa konkrētās bremžu iekārtas efektivitātes vispārēju zudumu; tikmēr, kamēr šis defekts nav novērsts un aizdedzes slēdzis ir 2. 2. 1. 12. 3. šķidruma tipu, kas jālieto hidrauliskā pievada bremžu iekārtās, norāda saskaņā ar ISO standartu 9128-1987. Attiecīgo simbolu atbilstīgi 1. vai 2. zīmējumam piestiprina redzamā vietā un neizdzēšamā veidā 100 mm attālumā no šķidruma tvertņu uzpildes atverēm un ražotāji var sniegt papildus informāciju. 2. 2. 1. 13. Ikviens transportlīdzeklis, kuram ir darba bremzes, kuras darbina enerģijas akumulators, gadījumā, ja paredzētos sekundāro bremžu darbības rādītājus nevar sasniegt ar šo bremžu palīdzību, neizmantojot uzkrāto enerģiju, papildus manometram, ja tāds ir uzstādīts, ir aprīkots ar brīdinājuma ierīci, kas optiskā vai akustiskā veidā signalizē, ja uzkrātā enerģija jebkurā sistēmas daļā samazinās līdz līmenim, kurā, atkārtoti nepiepildot enerģijas akumulatoru un neatkarīgi no transportlīdzekļa slogojuma, ir iespējams darba bremzes iedarbināt vēl piektajā reizē pēc četrām pilngājiena iedarbināšanas reizēm un sasniegt sekundāro bremžu darbībai norādītos lielumus (bez defektiem darba bremžu pievadā un ar bremzēm, kas noregulētas, cik cieši vien iespējams). Brīdināšanas ierīce ir tieši un pastāvīgi ieslēgta elektriskajā ķēdē. Kad motors darbojas parastos ekspluatācijas apstākļos un bremžu iekārta nav bojāta, tad brīdinājuma ierīce nedrīkst signalizēt, izņemot laiku pēc motora iedarbināšanas, kamēr piepildās enerģijas rezervuārs(-i). (1) Šis punkts jātulko šādi: darba bremžu un sekundāro bremžu sistēmas darbībai jāpaliek šajā direktīvā norādītajās 136 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. 2. 1. 13. 1. Tomēr to transportlīdzekļu gadījumā, kuri atbilst tikai 2. 2. 1. 5. 1. punkta prasībām, pamatojoties uz to, ka tie atbilst IV pielikuma C iedaļas 1. 2. 2. punkta prasībām, brīdinājuma ierīce sastāv no optiskā signāla, kas papildināts ar akustisko signālu. Šīm ierīcēm nav jādarbojas vienlaicīgi, ja katra no tām izpilda iepriekš minētās prasības un akustiskais signāls netiek iedarbināts pirms optiskā signāla. 2. 2. 1. 13. 2. Šo akustisko ierīci var atslēgt, kad ir ieslēgta stāvbremze un/vai, pēc ražotāja izvēles un automātiskās pārnesumkārbas gadījumā, kad selektors ir ieslēgts stāvēšanas režīmā. 2. 2. 1. 14. Neskarot 2. 1. 2. 3. punkta prasības, ja palīgenerģijas avota lietošana ir būtiska bremžu sistēmas darbībai, tad enerģijas rezerve ir tāda, lai nodrošinātu, ka motora apstāšanās gadījumā vai enerģijas avota piedziņas iekārtas defekta gadījumā, bremzēšanas darbība ir pietiekama, lai norādītajos apstākļos apturētu transportlīdzekli. Turklāt, ja vadītāja pieliktā muskuļu enerģija stāvbremžu sistēmai tiek pastiprināta ar kādu palīgierīci, tad šīs palīgierīces defekta gadījumā stāvbremžu sistēmas iedarbināšanu vajadzības gadījumā nodrošina, lietojot enerģijas rezervi, kas ir neatkarīga no tās enerģijas rezerves, kas parasti darbina šādu palīgierīci. Šī enerģijas rezerve var būt paredzēta darba bremžu sistēmai. Termins “iedarbināšana” attiecas arī uz bremžu atlaišanas darbību. 2. 2. 1. 15. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kuram atļauts vilkt piekabi, kuras bremzes var regulēt velkošā transportlīdzekļa vadītājs, velkošā transportlīdzekļa darba bremzes aprīko ar ierīci, kas projektēta tā, ka, ja nedarbojas piekabes bremžu sistēma vai tiek pārrauta velkošo transportlīdzekli un piekabi savienojošā gaisa padeves maģistrāle (vai jebkura cita tipa izmantotais savienojums), joprojām būs iespējams nobremzēt velkošo transportlīdzekli ar tādu efektivitāti, kāda norādīta sekundārajai bremžu sistēmai; jo īpaši ir norādīts, ka šāda ierīce jāiemontē velkošajā transportlīdzeklī (1). 2. 2. 1. 16. Papildiekārtai pievada enerģiju tādā veidā, ka tās darbības laikā var sasniegt norādītos darbības lielumus un pat enerģijas avota bojājuma gadījumā papildiekārtas darbība nevar likt tām enerģijas rezervēm, kas darbina bremžu sistēmas, samazināties vairāk par 2. 2. 1. 13. punktā norādīto līmeni. 2. 2. 1. 17. Ja piekabe pieder O3 vai O4 kategorijai, darba bremžu sistēmai jābūt nepārtraukta vai daļēji pārtraukta bremzēšanas tipa sistēmai. 2. 2. 1. 18. Transportlīdzekļa gadījumā, kam atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabi, bremžu sistēmai nosacījumiem: ir jāatbilst turpmāk minētajiem 2. 2. 1. 18. 1. ja ir iedarbināta velkošā transportlīdzekļa sekundāro bremžu sistēma, arī piekabe tiek pakāpeniski bremzēta; 2. 2. 1. 18. 2. ja nedarbojas velkošā transportlīdzekļa sekundāro bremžu sistēma un ja šāda sistēma sastāv no vismaz divām neatkarīgām daļām, tai daļai vai daļām, kuras nav ietekmējusi bremžu darbības pārtraukšana, jāspēj daļēji vai pilnībā iedarbināt piekabes bremzes. Ir iespējams regulēt šo bremzēšanas darbību; ja šo darbību veic ar vārstu, kas parasti atrodas miera stāvoklī, tad šādu vārstu var iebūvēt tikai tad, ja vadītājs var viegli pārbaudīt tā nevainojamu darbību vai nu no kabīnes, vai arī no transportlīdzekļa ārpuses bez instrumentu palīdzības; 2. 2. 1. 18. 3. viena no gaisa padeves cauruļvadiem (vai jebkurā cita šāda tipa savienojuma, kurš varētu tikt lietots) plīsuma vai noplūdes gadījumā, vadītājam ir iespējams pilnībā vai daļēji iedarbināt piekabes bremzes ar darba bremžu, sekundāro bremžu vai stāvbremžu palīdzību, ja vien plīsums vai noplūde automātiski neizraisa piekabes bremzēšanu atbilstīgi darbības rādītājiem, kas minēti II pielikuma 2. 2. 3. punktā; 2. 2. 1. 18. 4. divu maģistrāļu gaisa padeves sistēmas gadījumā 2. 2. 1. 18. 3. punkta prasību uzskata par izpildītu, ja ir ievēroti šādi nosacījumi: 2. 2. 1. 18. 4. 1. kad 2. 2. 1. 18. 3. punktā paredzētā vadības iekārtu vadības ierīce ir pilnībā iedarbināta, spiediens barošanas maģistrālē divu sekunžu laikā samazinās līdz 1,5 bāriem; 2. 2. 1. 18. 4. 2. kad barošanas maģistrāle tiek iztukšota ar ātrumu vismaz 1 bārs sekundē, piekabes automātiskā bremzēšanas iekārta sāk darboties pirms spiediens barošanas maģistrālē samazinās līdz 2 bāriem. (1) Šis punkts jātulko šādi: svarīgi, ka visos gadījumos darba bremžu sistēma ir aprīkota ar ierīci (piemēram, ar bremžu krānu), kas nodrošina, ka transportlīdzekli joprojām var apturēt ar darba bremžu sistēmas palīdzību, bet ar tādu darbības lielumu, kāds norādīts sekundārās bremžu sistēmas gadījumā. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 137 2. 2. 1. 19. Turpmāk minētie transportlīdzekļu tipi atbilst II pielikuma 1. 5. punktā aprakstītajam IIA tipa testam, bet ne minētā pielikuma 1. 4. punktā aprakstītajam II tipa testam. — M3 kategorijas starppilsētu autobusi un tālsatiksmes tūristu autobusi, — N3 kategorijas mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir atļauts vilkt O4 kategorijas piekabes. transportlīdzekļa maksimālā masa pārsniedz 26 000 kg, Ja šī transportlīdzekļa masa pārsniedz 26 000 kg, tad šī masa jāņem vērā aprēķinos. testa masu ierobežo līdz 26 000 kg, vai gadījumā, ja nepiekrauta 2. 2. 1. 20. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots, lai vilktu piekabi ar elektrisko bremžu sistēmu, ievēro turpmāk minētās prasības: 2. 2. 1. 20. 1. mehāniskā transportlīdzekļa strāvas avotam (ģeneratoram un baterijai) ir pietiekoša jauda, lai nodrošinātu strāvas padevi elektriskajai bremžu sistēmai. Kad motors darbojas brīvgaitā, kā to ir ieteicis ražotājs, un visas elektriskās ierīces, kuras ražotājs ir piegādājis kā transportlīdzekļa standarta aprīkojumu, ir ieslēgtas, spriegums elektriskajos vados elektriskās bremžu sistēmas maksimālās jaudas patēriņa brīdī nesamazinās vairāk par 9,6 V, kad to mēra pie strāvas avota spailēm. Elektriskie vadi nedrīkst radīt īssavienojumus pat tad, kad tie ir pārslogoti; 2. 2. 1. 20. 2. velkošā transportlīdzekļa darba bremžu sistēmas defekta gadījumā, kontūrs vai kontūri, kurus nav ietekmējis defekts, var pilnīgi vai daļēji iedarbināt piekabes bremzes; ja šo sistēmu veido vismaz divi neatkarīgi bremžu kontūri, tas 2. 2. 1. 20. 3. bremžu signālluktura slēdža un strāvas ķēdes elektriskās bremžu sistēmas iedarbināšana ir pieļaujama tikai tad, ja bremžu iedarbināšanas vads ir pievienots paralēli bremžu signāllukturim un esošais bremžu signāllukturis un strāvas ķēde var izturēt papildus slodzi. 2. 2. 1. 21. Pneimatiskā pievada darba bremžu sistēmas gadījumā, kuru veido divi vai vairāki neatkarīgi bremžu kontūri, jebkuru noplūdi starp šiem kontūriem vai vadības ierīces izvaddaļā nepārtraukti izvada atmosfērā. 2. 2. 1. 22. M2, M3, N2 un N3 kategorijas mehāniskos transportlīdzekļus, kuriem nav vairāk kā četras asis, aprīko ar 1. kategorijas pretbloķēšanas sistēmām atbilstīgi X pielikuma prasībām. 2. 2. 1. 23. Ja mehāniskie transportlīdzekļi, kas nav minēti 2. 2. 1. 22. punktā, ir aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtām, tie atbilst X pielikuma prasībām. 2. 2. 1. 24. Mehāniskā transportlīdzekļa, kam atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabi, gadījumā, piekabes darba bremžu iekārtu var iedarbināt tikai savienojumā ar velkošā transportlīdzekļa darba, sekundāro vai stāvbremžu iekārtu. 2. 2. 1. 25. Mehāniskos transportlīdzekļus, kam atļauts vilkt piekabi ar pretbloķēšanas sistēmu, izņemot M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļus, aprīko ar atsevišķu optisko brīdinājuma signālierīci, kas paredzēta piekabes pretbloķēšanas sistēmai un atbilst X pielikuma 4. 1. , 4. 2. un 4. 3. punkta prasībām. Tos aprīko arī ar īpašu elektrisko pieslēgvietu, kas paredzēta savienošanai ar piekabes pretbloķēšanas sistēmu un atbilst šīs direktīvas X pielikuma 4. 4. punkta prasībām. 2. 2. 1. 26. M1 kategorijas mehāniskos transportlīdzekļus var aprīkot ar pagaidu lietošanas rezerves riteņiem/riepām, prasībām. ja tās atbilst XIII pielikuma 2. 2. 2. O ka teg o r ija s t ra ns p or t līdzek ļi 2. 2. 2. 1. O1 kategorijas piekabes nav vajadzīgs aprīkot ar darba bremžu sistēmām, tomēr, ja šīs kategorijas piekabes ir aprīkotas ar darba bremžu sistēmām, tās atbilst tām pašām prasībām, kurām atbilst O2 kategorijas piekabes. 138 2. 2. 2. 2. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Ikvienu O2 kategorijas piekabi aprīko ar darba bremžu sistēmu, kas ir vai nu nepārtrauktas, vai daļēji pārtrauktas, vai arī bremzēšanas tipa sistēmas. Pēdējā tipa sistēmu atļauj bremžu sistēmas, kas atbilst XI pielikuma prasībām. inerces lietot tikai piekabēm, kas nav puspiekabes. Tomēr ir pieļaujamas elektriskās 2. 2. 2. 3. Ikvienu O3 vai O4 kategorijas piekabi aprīko ar nepārtrauktā vai pārtrauktā tipa darba bremžu sistēmu. 2. 2. 2. 4. Darba bremžu sistēma darbojas uz visiem piekabes riteņiem. 2. 2. 2. 5. Darba bremžu sistēmas darbība ir atbilstīgi sadalīta pa asīm. 2. 2. 2. 6. Katras bremžu sistēmas darbību sadala starp katras ass riteņiem simetriski attiecībā pret transportlīdzekļa garenvirziena vidusplakni. 2. 2. 2. 7. Bremzētājvirsmas, kas vajadzīgas, lai sasniegtu norādīto efektivitātes līmeni, nepārtraukti ir saskarē ar riteņiem vai nu nekustīgi, vai arī ar detaļu palīdzību, kas nevar sabojāties. 2. 2. 2. 8. Bremžu nodilumu viegli kompensē ar rokas vai automātisku regulēšanas sistēmu. Turklāt vadības ierīcei, pievada un bremžu detaļām ir tāda gājiena rezerve, ka, bremzēm sakarstot vai bremžu uzliku nodilumam sasniedzot noteiktu pakāpi, efektīva bremzēšana ir nodrošināta bez tūlītējas regulēšanas. 2. 2. 2. 8. 1. Nodiluma regulēšana darba bremzēm ir automātiska. Tomēr aprīkošana ar automātiskām nodiluma regulēšanas iekārtām O1 un O2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā ir pēc izvēles. Automātiskās nodiluma regulēšanas iekārtas ir tādas, kas pēc tam, kad sakarsušas bremzes tiek atdzesētas, joprojām nodrošina efektīvu bremzēšanu. Jo īpaši transportlīdzeklis spēj normāli darboties pēc testiem, kas veikti atbilstīgi II pielikuma 1. 3. punktam (I tipa tests) un II pielikuma 1. 6. punktam (III tipa tests). 2. 2. 2. 8. 2. 2. 2. 2. 9. iespējams viegli pārbaudīt šo darba bremžu uzliku nodilumu no transportlīdzekļa ārpuses vai apakšpuses, tikai ierīces, kuras parasti piegādā kopā ar transportlīdzekli; piemēram, nodrošinot atbilstīgus kontroles caurumus vai izmantojot Ir instrumentus vai kādā citā veidā. Bremžu sistēmas ir tādas, kas piekabi aptur automātiski, ja sakabe atvienojas, kamēr piekabe ir kustībā. Tomēr šī prasība neattiecas uz piekabēm, kuru maksimālā masa nepārsniedz 1,5 metriskās tonnas, ja piekabes papildus galvenajai jūgierīcei ir aprīkotas ar sekundāro sakabi (ķēdi, kabeli utt. ), kas galvenās jūgierīces atkabināšanās gadījumā var atturēt jūgstieni no pieskaršanās zemei un var nodrošināt piekabei papildus stūrēšanu. 2. 2. 2. 10. Ikvienai piekabei, kura jāaprīko ar darba bremžu sistēmu, nodrošina stāvbremžu darbību pat tad, kad piekabe ir atkabināta no velkošā transportlīdzekļa. Personai, kas stāv uz zemes, ir iespējams iedarbināt stāvbremžu sistēmu, tomēr tās piekabes gadījumā, ko lieto pasažieru pārvadāšanai, ir iespējams iedarbināt šo bremžu sistēmu no piekabes iekšpuses. Termins “iedarbināšana” attiecas arī uz bremžu atlaišanas darbību. 2. 2. 2. 11. Ja piekabe ir aprīkota ar iekārtu, kas ļauj apturēt saspiesta gaisa padevi bremžu iekārtas, kas nav stāvbremžu iekārta, iedarbināšanai, tad pirmo minēto iekārtu projektē un konstruē tā, lai tā atgrieztos “miera” stāvoklī ne vēlāk kā pēc saspiesta gaisa padeves piekabei atjaunošanas. 2. 2. 2. 12. O3 un O4 kategorijas piekabes, kas aprīkotas ar divu maģistrāļu gaisa padeves sistēmu, atbilst 2. 2. 1. 18. 3. punktā norādītajiem nosacījumiem. 2. 2. 2. 13. O3 un O4 kategorijas piekabes aprīko ar pretbloķēšanas sistēmām atbilstīgi X pielikuma prasībām. 2. 2. 2. 14. Ja piekabes, kas nav minētas 2. 2. 2. 13. punktā, ir aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtām, tās atbilst X pielikuma prasībām. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 139 2. 2. 2. 15. 2. 2. 2. 15. 1. Papildiekārtai pievada enerģiju tādā veidā, ka tās darbības laikā darba bremžu enerģijas akumulatorā(-os) saglabājas spiediens, kas ir vismaz 80 % no velkošā transportlīdzekļa zemākā barošanas spiediena, kā norādīts II pielikuma papildinājuma 3. 1. 2. 2. punktā. Papildaprīkojuma vai jebkuru citu saistītu cauruļvadu plīsuma vai noplūdes gadījumā spēku summa, kas pielikta nobremzēto riteņu perifērijai ir vismaz 80 % no lieluma, kas norādīts II pielikuma 2. 2. 1. 2. 1. punktā minētajai piekabei. Tomēr, ja šāds plīsums vai noplūde iedarbina brīdinājuma signālu, kā noteikts II pielikuma papildinājuma 6. punktā, piemēro minētā punkta prasības. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 5. 5. 1. 6. 6. 1. PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANAI Pieteikumu EK tipa apstiprinājuma piešķiršanai transportlīdzekļa tipam atbilstīgi tā bremžu iekārtai, ievērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu, iesniedz transportlīdzekļa ražotājs. Informācijas dokumenta paraugs mehāniskajiem transportlīdzekļiem ir dots XVIII pielikumā vai XIX pielikumā piekabēm ar bremžu sistēmām, kas nav inerces bremžu sistēmas. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu nodod tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par apstiprināšanas testu izpildi. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA Ja attiecīgās prasības ir izpildītas, EK tipa apstiprinājumu piešķir saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu. Tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir iekļauts IX pielikuma 1. papildinājumā. Apstiprinājuma numuru saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu piešķir katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam. Tā pati dalībvalsts nepiešķir tādu pašu numuru cita tipa transportlīdzeklim. TIPA PĀRVEIDOŠANA UN APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI Ja tiek pārveidots tips, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, ir jāveic pasākumi saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. panta noteikumiem. 140 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. II PIELIKUMS Bremžu testi un bremžu sistēmu darbība BREMŽU TESTI Vispārīgas piezīmes Darbības rādītājus, kas norādīti bremžu iekārtām, pamato pēc bremzēšanas ceļa lieluma un/vai vidējā maksimālā palēninājuma lieluma. Bremžu iekārtas darbības rādītājus nosaka, izmērot bremzēšanas ceļu attiecībā pret transportlīdzekļa sākotnējo ātrumu un/vai testa laikā izmērot vidējo maksimālo palēninājumu. Bremzēšanas ceļš ir attālums, ko transportlīdzeklis veic no brīža, kad vadītājs sāk darbināt iekārtas vadības ierīci, līdz brīdim, kad transportlīdzeklis apstājas; sākotnējais transportlīdzekļa ātrums (v1) ir ātrums brīdī, kad vadītājs sāk darbināt bremžu sistēmas vadības ierīci; sākotnējais tā ātrums nedrīkst būt mazāks kā 98 % no konkrētā testa gadījumā norādītā ātruma. Vidējo maksimālo palēninājumu dm aprēķina atbilstīgi turpmāk sniegtajai formulai kā vidējo palēninājumu attiecībā pret ceļu, kas atrodas intervālā no vb līdz ve: 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. dm ¼ vb 2 — ve ð 25,92 se — sb 2 Þ m/s2 kur V1 Vb Ve Sb Se = kā definēts iepriekš, = transportlīdzekļa ātrums pie 0,8 V1 km/h, = transportlīdzekļa ātrums pie 0,1 V1 km/h, = veiktais ceļš starp V1 un Vb metros, = veiktais ceļš starp V1 un Ve metros. Ātrumu un bremzēšanas ceļu nosaka, lietojot mērinstrumentus, kuru precizitātes līmenis ir ± 1 %, kad transportlīdzeklis brauc ar to ātrumu, kas norādīts konkrētā testa gadījumā. Lielumu dm var noteikt ar citām metodēm, kas nav ātruma un attāluma mērīšana; šajā gadījumā, lieluma dm precizitāte ir ± 3 % robežās. 1. 1. 3. 1. 1. 3. 1. 1. 1. 3. 2. 1. 1. 3. 3. Jebkura transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma iegūšanas nolūkā bremžu darbības rādītājus mēra braukšanas testos ar minētajiem nosacījumiem: turpmāk transportlīdzekļa svars ir papildinājums); tāds, kāds noteikts attiecīgā veida testa gadījumā un kāds jānorāda testa ziņojumā (IX pielikuma 2. testu veic, braucot tādos ātrumos, kādi norādīti attiecīgā testa gadījumā. Ja transportlīdzeklis ir konstruēts tā, ka tā maksimālais ātrums ir mazāks kā tas ātrums, kurš norādīts testa vajadzībām, tad testu veic, transportlīdzeklim braucot ar tā maksimālo ātrumu; testu laikā, lai iegūtu norādīto darbības lielumu, bremžu sistēmas vadības ierīcei pieliktais spēks nedrīkst pārsniegt to maksimālo spēka lielumu, kas norādīts pārbaudāmā transportlīdzekļa kategorijas gadījumā; 1. 1. 3. 4. neierobežojot 1. 1. 4. 2. punkta prasības, ceļam ir segums, kas nodrošina labu saķeri; 1. 1. 3. 5. testus izdara, kad nav vēja, kas var ietekmēt rezultātus; 1. 1. 3. 6. testu sākumā riepas ir aukstas, un spiediens tajās ir tāds, kāds noteikts atbilstīgi faktiskajai slodzei uz stāvoša transportlīdzekļa riteņiem; 1. 1. 3. 7. paredzēto darbību panāk, nebloķējot riteņus, transportlīdzeklim nenovirzoties no sākotnējā braukšanas virziena un bez anormālas vibrācijas. Riteņu bloķēšana ir pieļaujama tikai gadījumos, kad tā ir īpaši norādīta. 1. 1. 4. Tra ns p or t līdzekļ a d a rbība b remzēš a n a s l a i kā 1. 1. 4. 1. Bremzēšanas testu laikā un, transportlīdzekļa vispārējo darbību. jo īpaši, to bremzēšanas testu laikā, kurus veic, transportlīdzeklim braucot ar lielu ātrumu, pārbauda 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 141 1. 1. 4. 2. M, N, O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļu darbība, bremzējot uz ceļa seguma, kam saķeres apstākļi ir sliktāki, atbilst šā pielikuma papildinājumā noteiktajiem nosacījumiem. 1. 2. O tipa tests (parastais aukstu bremžu darbības tests) 1. 2. 1. Visp ā rīga s pie zīmes 1. 2. 1. 1. Bremzes ir aukstas. Bremze ir uzskatāma par aukstu, ja temperatūra, kas izmērīta uz bremzes diska vai bremzes trumuļa ārējās virsmas, ir mazāka par 100 °C. 1. 2. 1. 2. Testu veic šādos apstākļos: 1. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. transportlīdzeklis ir piekrauts, un tā masas sadalījums pa asīm ir tāds, kādu ir norādījis ražotājs. Ja noteikumā ir paredzēti vairāki slodzes uz asīm izvietojuma veidi, tad maksimālās masas sadalījums pa asīm ir tāds, ka slodze uz katras ass ir proporcionāla maksimālajai pieļaujamajai slodzei uz katras ass; puspiekabju vilcēju gadījumā slodzi, kas rodas iepriekšminēto iekraušanas apstākļu rezultātā, var pārvietot aptuveni pusceļā starp sakabes tapas novietojumu un pakaļējās(-o) ass(-u) centra līniju; katru testu veic arī nepiekrautam transportlīdzeklim. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā blakus vadītājam uz priekšējā sēdekļa var atrasties otra persona, kuras pienākums ir reģistrēt testa rezultātus. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas projektēts puspiekabes vilkšanai, bezkravas testus veic tikai vilcējam, kad tas ir atvienots no puspiekabes, un tam pievieno masu, kas atbilst seglierīces masai. Tajā ir iekļauts transportlīdzekļa standarta komplektācijā. Transportlīdzekļa gadījumā, kas nodots testam bez virsbūves, var uzlikt papildus slodzi, kas imitē virsbūves masu un nepārsniedz XVIII pielikumā ražotāja norādīto mazāko masu; iekļauta arī masa, kas atbilst rezerves riteņa masai, ja šis ritenis ir 1. 2. 1. 2. 3. robežlielumi, kas norādīti mazākās darbības gadījumā gan transportlīdzekļa ar kravu testam, gan transportlīdzekļa bez kravas testam, ir transportlīdzekļa kategorijai, un transportlīdzeklis izpilda gan norādīto bremzēšanas ceļa nosacījumu, gan tie, kuri noteikti katrai norādīto vidējo maksimālo palēninājumu attiecīgās transportlīdzekļa kategorijas gadījumā, taču var nebūt svarīgi faktiski izmērīt abus šos parametrus; 1. 2. 1. 2. 4. ceļš ir līdzens. 1. 2. 2. O t ip a test s ar at v ieno t u mo tor u 1. 2. 2. 1. Testu veic transportlīdzeklim braucot tādā ātrumā, kāds norādīts tās kategorijas gadījumā, kurai pieder konkrētais transportlīdzeklis, un šajā gadījumā norādītajiem lielumiem ir pieļaujama konkrēta pielaides robeža. Sasniedz katrai kategorijai norādītos mazākos darbības rādītājus. 1. 2. 3. 0 t ipa test s a r pie vien ot u mo to r u 1. 2. 3. 1. Izņemot 1. 2. 2. punktā norādīto testu, veic transportlīdzekļa papildu testus dažādos ātrumos ar transmisijai pievienotu motoru, kad mazākais ātrums ir vienāds ar 30 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma un lielākais ātrums ir vienāds ar 80 % no minētā ātruma. Izmēra maksimālos darbības lielumus, un ziņas par transportlīdzekļa uzvedību ieraksta testa ziņojumā. Puspiekabju vilcējus, kad tie ir speciāli piekrauti, lai modelētu piekrautas puspiekabes uzvedību, pārbauda ar ātrumu, kas nav lielāks kā 80 km/h. 1. 2. 3. 2. Turpmākus testus transportlīdzeklim veic, kad tā motors ir savienots ar transmisiju, un ar ātrumu, kas norādīts tai kategorijai, kurai pieder transportlīdzeklis. Sasniedz katrai kategorijai norādītos mazākos darbības rādītājus. Puspiekabju vilcējus, kad tie ir speciāli piekrauti, lai modelētu piekrautas puspiekabes uzvedību, pārbauda ar ātrumu, kas nav lielāks kā 80 km/h. 1. 2. 4. 0 t ipa test s O ka teg o r ija s t ra ns po r t līdzekļi em a r p neim atiskā p i e v a da br e m zēm 1. 2. 4. 1. Piekabes bremzēšanas darbības lielumu var aprēķināt vai nu pēc velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpes lieluma un izmērītā bīdes spēka, kas iedarbojas uz sakabes ierīci, vai arī dažos gadījumos pēc velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpes lieluma, kad tikai piekabe tiek bremzēta. Velkošā transportlīdzekļa motors ir atvienots no transmisijas bremžu testa laikā. Gadījumā, ja bremzē tikai piekabi, tad, lai ņemtu vērā papildus masu, kas tiek palēnināta, bremzēšanas darbības lielumu pieņem par vidējo maksimālo palēninājumu. 142 1. 2. 4. 2. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Izņemot gadījumus, kas aprakstīti 1. 2. 4. 3. un 1. 2. 4. 4. punktā, piekabes bremzēšanas pakāpes lieluma noteikšanas nolūkā ir svarīgi izmērīt velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu un bīdes spēku, kas iedarbojas uz sakabes ierīci. Velkošais transportlīdzeklis atbilst prasībām, kas noteiktas II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta pielikumā par attiecību starp proporciju TM PM un spiedienu pm. Piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu aprēķina pēc šādas formulas: ZR ¼ ZRþM þ D PR kur ZR ZR+M D PR = piekabes bremzēšanas pakāpe, = velkošā transportlīdzekļa un piekabes bremzēšanas pakāpe, = bīdes spēks, kas iedarbojas uz sakabes ierīci (vilces spēks D > 0) (spiedes spēks D < 0), = kopējā normālā statiskā reakcija starp ceļa segumu un piekabes riteņiem. 1. 2. 4. 3. ir nepārtrauktas vai daļēji pārtrauktas bremzēšanas iekārta, kur spiediens bremžu cilindros nemainās bremzēšanas laikā Ja piekabei neatkarīgi no dinamiskās ass slodzes maiņas, un arī puspiekabju gadījumā, var bremzēt tikai pašu piekabi. Piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu aprēķina pēc šādas formulas: ZR ¼ ZRþM (cid:1) R ð ð Þ (cid:2) PM þ PR PR Þ þ R kur R PM = rites pretestības lielums = 0,01, = kopējā normālā statiskā reakcija starp ceļa segumu un piekabi velkošā transportlīdzekļa riteņiem. 1. 2. 4. 4. Alternatīvā variantā piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu var novērtēt, nobremzējot tikai pašu piekabi. Šajā gadījumā izmantotais spiediena lielums ir tāds pats kā tas, kas tika izmērīts bremžu cilindros sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšanas laikā. 1. 3. I tipa tests (bremžu efektivitātes samazināšanās tests) 1. 3. 1. 1. 3. 1. 1. Ar at kā r to t u b remzēš an u Visu mehānisko transportlīdzekļu darba bremžu sistēmas testē, vairākas reizes secīgi portlīdzeklis ir ar kravu, un atbilstīgi turpmāk sniegtajā tabulā norādītajiem nosacījumiem. iedarbinot un atlaižot bremzes, kad trans- Nosacījumi Transportlīdzekļa kategorija M1 M2 M3 N1 N2 N3 V1 km/h 80 % Vmax ≤ 120 80 % Vmax ≤ 100 80 % Vmax ≤ 60 80 % Vmax ≤ 120 80 % Vmax ≤ 60 80 % Vmax ≤ 60 V2 km/h ½ V1 ½ V1 ½ V1 ½ V1 ½ V1 ½ V1 Δt (s) 45 55 60 55 60 60 n 15 15 20 15 20 20 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 143 kur V1 V2 Vmax n Δt = definēts 1. 1. 2. punktā, = ātrums bremzēšanas beigās, = transportlīdzekļa maksimālais ātrums, = bremzēšanas reižu skaits, = bremzēšanas cikla ilgums (laiks, kas paiet no bremžu iedarbināšanas viena brīža līdz otram). 1. 3. 1. 2. Ja transportlīdzekļa raksturlielumi neļauj papildus laikam, kas vajadzīgs transportlīdzekļa bremzēšanai un ātruma palielināšanai, katrā ciklā iekļauj 10 sekunžu periodu, stabilizētu ātrumu v1. ievērot laika posmu, kas norādīts Δt gadījumā, var palielināt tā ilgumu; jebkurā gadījumā, lai 1. 3. 1. 3. Šajos testos spēks, kas pielikts vadības ierīcei, ir noregulēts tā, lai transportlīdzeklis sasniegtu vidējo maksimālo palēninājumu 3m/s2 pēc bremžu pirmās iedarbināšanas reizes. Šis spēks paliek nemainīgs visās turpmākajās bremžu iedarbināšanas reizēs. 1. 3. 1. 4. Bremžu iedarbināšanas reizēs nepārtraukti ieslēdz visaugstāko pārnesumu (izņemot paātrinošo pārnesumu utt. ). 1. 3. 1. 5. Lai atkārtoti uzņemtu ātrumu pēc bremzēšanas, pārnesumkārbu ieslēdz tā, (maksimālo paātrinājumu, kuru ļauj sasniegt motors un pārnesumkārba). lai sasniegtu ātrumu v1 visīsākajā iespējamajā laikā 1. 3. 2. Ar nep ā r tr au kt u brem zēša n u 1. 3. 2. 1. 1. 3. 2. 2. O2 un O3 kategorijas piekabju darba bremžu iekārtas testē tādā veidā, ka tad, kad transportlīdzeklis ir piekrauts, bremzēm pievadītā enerģija ir vienāda ar to, kas reģistrēta tajā pašā laika posmā, transportlīdzeklim braucot ar vienmērīgu ātrumu 40 km/h 7 % lejupceļā 1,7 km garumā. Testu var veikt uz līdzena ceļa, kad piekabi velk mehāniskais transportlīdzeklis; testa laikā vadības ierīcei pielikto spēku noregulē tā, lai uzturētu piekabes pretestību nemainīgu (7 % no stāvošas piekabes maksimālās ass slodzes). Ja piekabes vilkšanai pieejamā jauda ir nepietiekama, testu var veikt ar mazāku ātrumu, bet garākā ceļā, kā norādīts turpmāk sniegtajā tabulā. Ātrums (km/h) 40 30 20 15 Attālums (metri) 1 700 1 950 2 500 3 100 1. 3. 3. Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te s ts 1. 3. 3. 1. I tipa testa (šā pielikuma 1. 3. 1. vai 1. 3. 2. punktā aprakstītie testi) beigās darba bremžu paliekošās darbības lielumu mēra tādos pašos apstākļos (un jo īpaši tad, kad vadības ierīcei pieliktais nemainīgais spēks nav lielāks kā faktiski lietotais vidējais spēks), kā 0 tipa testa laikā, kad motors ir atvienots no transmisijas (temperatūras apstākļi var būt dažādi). Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā šis paliekošās darbības lielums nedrīkst būt mazāks kā 80 % no tā darbības lieluma, kas norādīts konkrētās kategorijas gadījumā, un nedrīkst būt mazāks kā 60 % no tā lieluma, kas reģistrēts 0 tipa testa laikā, kad motors bija atvienots no transmisijas. Tomēr piekabju gadījumā sakarsušu bremžu darbības spēka lielums uz riteņu perifēriju, kad piekabi testē, braucot ar ātrumu 40 km/h, nav mazāks kā 36 % no maksimālās stacionāra riteņa slodzes vai mazāks kā 60 % no lieluma, kas reģistrēts 0 tipa testa laikā braucot ar to pašu ātrumu. 1. 3. 3. 2. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuri atbilst 1. 3. 3. 1. punktā norādītajai prasībai par 60 %, bet kuri neatbilst 1. 3. 3. 1. punktā norādītajai prasībai par 80 %, var veikt sakarsušu bremžu papildu testu, izmantojot vadības iekārtas iedarbināšanai vajadzīgo spēku, kas nepārsniedz šā pielikuma 2. 1. 1. 1. punktā norādīto spēka lielumu. Abu testu rezultātus ieraksta ziņojumā. 144 1. 4. 1. 4. 1. 1. 4. 2. 1. 4. 3. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. II tipa tests (transportlīdzekļa darbības tests braucot no kalna) Piekrautus mehāniskos transportlīdzekļus testē tādā veidā, ka pievadītā enerģija ir vienāda ar to, kura reģistrēta tajā pašā laika posmā, kad transportlīdzeklis ar kravu pārvietojās ar vidējo ātrumu 30 km/h 6 % lejupceļā 6 km garumā, ar ieslēgtu atbilstīgu ātrumu un palēninātāju, ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar tādu. Ieslēgtais pārnesums ir tāds, ka motora darbības ātrums nepārsniedz to maksimālo lielumu, kuru norādījis ražotājs. Transportlīdzekļu gadījumā, kuriem enerģiju absorbē bremzējot tikai motoru, ir pieļaujamas izmaiņas vidējā ātrumā ± 5 km/h robežās, un ir ieslēgts pārnesums, kas ļauj stabilizēt ātrumu līdz lielumam, kas ir vistuvākais 30 km/h ātrumam transportlīdzeklim braucot 6 % ja izmērītais vidējais lejupceļā. palēninājums ir vismaz 0,5 m/s2. Ja motora bremzēšanas darbības lielumu nosaka, izmērot palēninājumu, tad tas ir pietiekams, Testa beigās darba bremžu sistēmas sakarsušo bremžu darbību izmēra tādos pašos apstākļos, kādi bija 0 tipa testā, motoram esot sakarsušo bremžu darbība nodrošina bremzēšanas ceļu, kas atvienotam no transmisijas nepārsniedz turpmāk minētos lielumus, un vidējo maksimālo palēninājumu, kas nav mazāks kā turpmāk minētie lielumi, pielietojot vadības ierīces iedarbināšanai vajadzīgo spēku, kas nepārsniedz 700 N, (temperatūras nosacījumi atšķiras). Šī M3 kategorijai: s ¼ 0,15 v þ 1,33 v2 130 (otrais termins, kas atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 3,75 m/s2). N3 kategorijai: (otrais termins, kas atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 3,3 m/s2). s ¼ 0,15 v þ 1,33 v2 115 1. 5. IIA tipa tests 1. 5. 1. 1. 5. 2. Piekrautus mehāniskos transportlīdzekļus testē tādā veidā, ka pievadītā enerģija ir vienāda ar to, kura reģistrēta tajā pašā laika posmā, kad transportlīdzeklis ar kravu pārvietojās ar vidējo ātrumu 30 km/h 7 % lejupceļā 6 km garumā. Šī testa laikā nav ieslēgta darba bremžu, sekundāro bremžu un stāvbremžu sistēma. Ieslēgtais pārnesums ir tāds, ka motora darbības ātrums nepārsniedz to maksimālo lielumu, kuru norādījis ražotājs. Var lietot integrēto palēninātāju ar noteikumu, ka tā darbība ir vienmērīgi sadalīta tā, ka neiedarbina darba bremzes; to var pārbaudīt, pārliecinoties, ka šīs bremzes ir aukstas, kā noteikts minētā pielikuma 1. 2. 1. 1. punktā. Transportlīdzekļu gadījumā, kuriem enerģiju absorbē tikai bremzējot motoru, ir pieļaujamas izmaiņas vidējā ātrumā ± 5 km/h robežās, un ir ieslēgts pārnesums, kas ļauj stabilizēt ātrumu līdz lielumam, kas ir vistuvākais 30 km/h ātrumam transportlīdzeklim braucot 7 % lejupceļā. ja izmērītais vidējais palēninājums ir vismaz 0,6 m/s2. Ja motora bremzēšanas darbības lielumu nosaka, izmērot palēninājumu, tad tas ir pietiekams, 1. 6. III tipa tests (bremžu efektivitātes samazināšanās tests O4 kategorijas transportlīdzekļiem) 1. 6. 1. Test s t ra sē Veicot testus uz ceļa, jāievēro turpmāk minētie nosacījumi. Bremžu iedarbināšanas reižu skaits: Bremzēšanas cikla ilgums: Sākotnējais ātrums bremzēšanas cikla sākumā: 20 60 s 60 km/h Bremžu iedarbināšana: atbilst piekabes palēninājumam 3 m/s2 Piekabes bremzēšanas pakāpes lielumu aprēķina saskaņā ar šā pielikuma 1. 2. 4. 3. punktu. zR ¼ zRþM (cid:1) R ð ð Þ (cid:2) PM þ PR PR Þ þ R 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 145 Ātrums bremzēšanas beigās (VII pielikuma 1. papildinājuma 3. 1. 5. punkts): v u u u t ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ (cid:2) (cid:3) PM þ P1 þ P2 4 PM þ P1 þ P2 v2 ¼ v1 kur ZR ZR+M R PM PR P1 P2 v1 v2 = piekabes bremzēšanas pakāpe, = sakabinātu transportlīdzekļu (mehāniskais transportlīdzeklis un piekabe) bremzēšanas pakāpe, = rites pretestības lielums = 0,01, = kopējā normālā statiskā reakcija starp ceļa segumu un piekabes riteņiem (kg), = kopējā normālā statiskā reakcija starp ceļa segumu un piekabi velkošā transportlīdzekļa riteņiem (kg), = piekabes masas daļa uz nenobremzēto asi/-īm (kg), = piekabes masas daļa uz nobremzēto asi/-īm (kg), = sākotnējais ātrums (km/h), = beigu ātrums (km/h). 1. 6. 2. Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te s ts Atbilstīgi 1. 6. 1. punktam testa beigās izmēra darba bremžu sistēmas sakarsušo bremžu darbības lielumu tādos pašos apstākļos, kādi bija 0 tipa testā, tomēr var būt dažādi temperatūras nosacījumi, un testu var sākt ar sākotnējo ātrumu 60 km/h. Sakarsušu bremžu darbības spēks riteņu perifērijā nav mazāks kā 40 % no maksimālā stacionāra riteņa slodzes un nav mazāks kā 60 % no lieluma, kas reģistrēts 0 tipa testa laikā tajā pašā ātrumā. 2. 2. 1. BREMŽU SISTĒMU DARBĪBAS RĀDĪTĀJI M un N kategorijas transportlīdzekļi 2. 1. 1. Da rba b remžu sist ēm as 2. 1. 1. 1. Noteikumi, kas attiecas uz testiem 2. 1. 1. 1. 1. M un N kategorijas transportlīdzekļu darba bremžu sistēmas testē saskaņā ar nosacījumiem, kas parādīti šajā tabulā. Testa veids M1 0-I M2 0-I M3 0-I-II/IIA N1 0-I N2 0-I N3 0-I-II/IIA 0 tipa tests ar norādītais ātrums pievienotu mo- toru s ≤ ≥ dm 0 tipa tests ar 80 % v = vmax, bet ≤ atvienotu mo- toru s ≤ ≥ dm F ≤ 80 km/h 60 km/h 60 km/h 80 km/h 60 km/h 60 km/h 0,1 v þ v2 150 5,8 m/s-2 0,15 v þ v2 130 5 m/s-2 160 km/h 100 km/h 90 km/h 120 km/h 100 km/h 90 km/h 0,1 v þ v2 130 5 m/s-2 500 N 0,15 v þ v2 103,5 4 m/s-2 700 N 146 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. kur v s dm F vmax = testa ātrums, (km/h), = bremzēšanas ceļš metros, = vidējais maksimālais palēninājums motoram darbojoties parastajā ātrumā, = spēks, kas pielikts pedālim, = transportlīdzekļa maksimālais ātrums. 2. 1. 1. 1. 2. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kam atļauts vilkt nenobremzētu piekabi, mazāko darbības lielumu, kas norādīts atbilstīgās mehāniskā transportlīdzekļa kategorijas gadījumā (0 tipa testā ar atvienotu motoru), sasniedz ar nenobremzētu piekabi, kas sakabināta ar mehānisko transportlīdzekli un piekrauta līdz maksimālajai masai, ko norādījis mehāniskā transportlīdzekļa ražotājs. Tomēr M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā mazākais sakabinātu transportlīdzekļu darbības lielums nedrīkst būt mazāks kā 5,4 m/s2 transportlīdzeklim esot gan piekrautā, gan nepiekrautā stāvoklī. Sakabinātu transportlīdzekļu darbības lielumu pārbauda ar aprēķinu palīdzību, kuros ņem vērā bremžu darbības faktisko maksimālo lielumu, kuru sasniedzis mehāniskais transportlīdzeklis viens pats un ar kravu (un bez kravas M1 kategorijas gadījumā) 0 tipa testa laikā un motoram esot atvienotam no transmisijas, lietojot šādu formulu (nav vajadzīgi praktiskie testi mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas sakabināti ar nenobremzētu piekabi): dMþR ¼ dM (cid:2) PM PM þ PR kur dM+R dM PM PR = aprēķinātais mehāniskā transportlīdzekļa vidējais maksimālais palēninājums m/s2, kad šis transportlīdzeklis ir sakabināts ar nenobremzētu piekabi, = atsevišķa mehāniskā transportlīdzekļa vidējais maksimālais palēninājums m/s2, kas sasniegts 0 tipa testa laikā ar atvienotu motoru, = piekrauta (un nepiekrauta M1 kategorijas gadījumā) mehāniskā transportlīdzekļa masa, = piekabināmās nenobremzētas piekabes maksimālā masa, ko norādījis mehāniskā transportlīdzekļa ražotājs. Seku nd āro b remžu sist ēm as Sekundāro bremžu sistēma pat tiek lietota arī citām bremzēšanas funkcijām, nodrošina bremzēšanas ceļu, kas nepārsniedz turpmāk minētos lielumus, un vidējo maksimālo palēninājumu, kas nav mazāks kā turpmāk minētie lielumi. ja vadības ierīce, kas to iedarbina, tad, 2. 1. 2. 2. 1. 2. 1. M1 kategorijai: s ¼ 0,1 v þ 2 v2 150 (otrais termins, kas atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,9 m/s2). M2, M3 kategorijai: s ¼ 0,15 v þ 2 v2 130 (otrais termins, kas atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,5 m/s2). N kategorijai: (otrais termins, kas atbilst vidējam maksimālajam palēninājumam 2,2 m/s2). s ¼ 0,15 v þ 2 v2 115 2. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 3. Ja sekundāro bremžu sistēmas vadības ierīce ir manuāla, tad norādīto darbības lielumu iegūst, pieliekot vadības ierīcei spēku, kas M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 400 N un citu transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 600 N, un šī vadības ierīce ir novietota tā, ka vadītājs to var viegli un ātri satvert. Ja sekundāro bremžu sistēmas vadības ierīce ir pedālis, tad norādīto darbības lielumu iegūst, pieliekot vadības ierīcei spēku, kas M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 500 N un citu transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 700 N, un šī vadības ierīce ir novietota tā, ka vadītājs to var viegli un ātri iedarbināt. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 147 2. 1. 2. 4. Sekundāro bremžu sistēmas darbību pārbauda ar 0 tipa testa palīdzību, kad motors ir atvienots no transmisijas turpmāk minētajiem sākotnējiem ātrumiem: M1 = 80 km/h N1 = 70 km/h M2 = 60 km/h N2 = 50 km/h M3 = 60 km/h N3 = 40 km/h. 2. 1. 2. 5. Sekundāro bremžu sistēmas efektivitātes testu veic, imitējot reālus avārijas apstākļus darba bremžu sistēmā. 2. 1. 3. St ā vbre mžu s ist ēm a s 2. 1. 3. 1. 2. 1. 3. 2. 2. 1. 3. 3. 2. 1. 3. 4. Stāvbremžu sistēma pat tad, ja tā ir apvienota ar kādu citu bremžu sistēmu, notur transportlīdzekli ar kravu nekustīgi 18 % augšup vai lejup vērstā ceļa slīpumā. Transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir atļauts vilkt piekabi, velkošā transportlīdzekļa stāvbremžu sistēma notur sakabinātus trans- portlīdzekļus nekustīgi 12 % ceļa slīpumā. Ja vadības ierīce ir manuāla, tad tai pieliktais spēks M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 400 N un citu transport- līdzekļu gadījumā nepārsniedz 600 N. Ja vadības ierīce ir pedālis, tad tam pieliktais spēks M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā nepārsniedz 500 N un citu transport- līdzekļu gadījumā nepārsniedz 700 N. 2. 1. 3. 5. Ir pieļaujama tāda stāvbremžu iekārta, kas jāiedarbina vairākkārt, lai sasniegtu norādīto darbības rādītāju. 2. 1. 3. 6. Lai pārbaudītu atbilstību I pielikuma 2. 2. 1. 2. 4. punkta prasībām, 0 tipa testu veic, kad transportlīdzekļa motors ir atvienots no transmisijas un transportlīdzekļa sākotnējais ātrums ir 30 km/h. Vidējais maksimālais palēninājums pēc stāvbremžu sistēmas vadības ierīces iedarbināšanas un palēninājums tieši pirms transportlīdzekļa apstāšanās nav mazāks kā 1,5 m/s2. Testu veic ar piekrautu transportlīdzekli. Bremžu pedālim pieliktais spēks nedrīkst pārsniegt norādītos lielumus. 2. 1. 4. Pa lieko š ā b remzē ša n a s d ar bība darb a brem ž u p ieva d a defekt a gad īj umā 2. 1. 4. 1. Darba bremžu sistēmas paliekošā darbība tās pievada daļas defekta gadījumā nodrošina bremzēšanas ceļu, kas nepārsniedz turpmāk minētos lielumus, un vidējo maksimālo palēninājumu, kas nav mazāks kā turpmāk minētie lielumi, lietojot vadības ierīces iedarbināšanai vajadzīgo spēku, kas nepārsniedz 700 N, kad to pārbauda 0 tipa testā un motoram esot atvienotam no transmisijas, no šādiem sākotnējiem ātrumiem attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai. Bremzēšanas ceļš (m) un vidējais maksimālais palēninājums (m/s2): Veids M1 M2 M3 N1 N2 N3 km/h 80 60 60 70 50 40 ar kravu 0,1 v þ 100 30 (cid:2) v2 150 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 130 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 130 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 115 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 115 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 115 m/s2 1,7 1,5 1,5 1,3 1,3 1,3 bez kravas 0,1 v þ 100 25 (cid:2) v2 150 0,15 v þ 100 25 (cid:2) v2 130 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 130 0,15 v þ 100 25 (cid:2) v2 115 0,15 v þ 100 25 (cid:2) v2 115 0,15 v þ 100 30 (cid:2) v2 115 m/s2 1,5 1,3 1,5 1,1 1,1 1,3 148 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. 1. 4. 2. Paliekošās bremzēšanas efektivitātes testu veic, imitējot reālus avārijas apstākļus darba bremžu sistēmā. 2. 2. O kategorijas transportlīdzekļi 2. 2. 1. Da rba b remžu sist ēm as 2. 2. 1. 1. Prasība, kas attiecas uz O1 kategorijas transportlīdzekļu testiem. 2. 2. 1. 1. 1. Ja transportlīdzeklis ir obligāti jāaprīko ar darba bremžu sistēmu, tad šīs bremžu sistēmas darbība atbilst prasībām, kas noteiktas O2 kategorijas transportlīdzekļiem. 2. 2. 1. 2. Prasības, kas attiecas uz O2 kategorijas transportlīdzekļu testiem. 2. 2. 1. 2. 1. Ja darba bremžu sistēma ir nepārtrauktas vai daļēji pārtrauktas bremzēšanas tipa, spēku, kas pielikti nobremzēto riteņu perifērijai, summa ir vismaz X % no maksimālās stāvoša riteņa slodzes, un X ir turpmāk minētie lielumi: Divasu piekabe, ar kravu un bez tās Puspiekabe, ar kravu un bez tās Piekabe ar centrāli novietotu asi, ar kravu un bez tās 50 45 50 Ja piekabe ir aprīkota ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, spiediens bremzēšanas testa laikā vadības maģistrālē nedrīkst pārsniegt 6,5 bārus (1) un spiediens barošanas maģistrālē nedrīkst pārsniegt 7,0 bārus (1). Testa ātrums ir 60 km/h. Jāveic papildu tests piekrautam transportlīdzeklim braucot ar ātrumu 40 km/h, lai salīdzinātu ar I tipa testa rezultātu. 2. 2. 1. 2. 2. Ja bremžu sistēma ir inerces tipa, tā atbilst nosacījumiem, kas noteikti VIII pielikumā. 2. 2. 1. 2. 3. Papildus tam šiem transportlīdzekļiem veic I tipa testu. 2. 2. 1. 2. 4. Puspiekabes I tipa testā masa, kuru bremzē puspiekabes ass(-is), atbilst maksimālajai ass slodzei(-ēm) (neieskaitot slodzi uz sakabes tapu). 2. 2. 1. 3. Prasības, kas attiecas uz O3 kategorijas transportlīdzekļu testu. 2. 2. 1. 3. 1. Piemēro tās pašas prasības, kas attiecas uz O2 kategorijas transportlīdzekļiem. 2. 2. 1. 4. Prasības, kas attiecas uz O4 kategorijas transportlīdzekļu testiem. 2. 2. 1. 4. 1. Ja darba bremžu sistēma ir nepārtrauktas vai daļēji pārtrauktas bremzēšanas tipa, spēku, kas pielikti nobremzēto riteņu perifērijai, summa ir vienāda ar vismaz X % no maksimālās stāvoša riteņa slodzes, un X ir turpmāk minētie lielumi: Divasu piekabe, ar kravu un bez tās Puspiekabe, ar kravu un bez tās Piekabe ar centrāli novietotu asi, ar kravu un bez tās 50 45 50 Ja piekabe ir aprīkota ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, spiediens bremzēšanas testa laikā vadības maģistrālē nedrīkst pārsniegt 6,5 bārus (1) un spiediens barošanas maģistrālē nedrīkst pārsniegt 7,0 bārus (1). Testa ātrums ir 60 km/h. (1) Šeit un turpmāk minētajos pielikumos norādītie spiedienu lielumi ir relatīvie spiedienu lielumi, kurus mēra bāros. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 149 2. 2. 1. 4. 2. 2. 2. 1. 4. 3. 2. 2. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 3. 2. 2. 3. 1. 2. 3. 2. 3. 1. 2. 3. 2. 2. 3. 3. Papildus tam transportlīdzekļiem veic III tipa testu. Puspiekabes III tipa testā masa, kuru bremzē puspiekabes ass(-is), atbilst maksimālajai ass slodzei(-ēm). St ā vbre mžu s ist ēm a s Stāvbremžu sistēma, ar kuru ir aprīkota piekabe vai puspiekabe, var noturēt piekrautu piekabi vai puspiekabi, kad tā ir atkabināta no velkošā transportlīdzekļa, nekustīgi 18 % augšupceļa vai lejupceļa slīpumā. Vadības ierīcei pieliktais spēks nedrīkst pārsniegt 600 N. Auto mā tisk ā s b remžu sist ēm as Automātiskās bremžu sistēmas darbības lielums gadījumā, kad ir pilnīgs spiediena zudums gaisa padeves maģistrālē un kad testē piekrautu transportlīdzekli, tam braucot ar ātrumu 40 km/h, nav mazāks kā 13, 5 % no maksimālās stāvoša riteņa slodzes. Ir pieļaujama riteņu bloķēšana darbības rādītāju gadījumā, kas ir augstāki kā 13,5 %. Reakcijas laiks Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar darba bremžu sistēmu, kura pilnībā vai daļēji ir atkarīga no enerģijas avota, kas nav vadītāja muskuļu spēks, jāievēro šādas prasības. Avārijas manevra brīdī laiks, kas paiet no momenta, kad vadības ierīce tiek iedarbināta, līdz momentam, kad bremzēšanas spēks uz vismazāk labvēlīgi novietoto asi sasniedz līmeni, kas atbilst norādītajam darbības lielumam, nedrīkst pārsniegt 0,6 sekundes. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar pneimatiskajām bremžu iekārtām, 2. 3. 1. punkta prasības uzskata par transportlīdzeklis atbilst III pielikuma noteikumiem. izpildītām, ja Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar hidrauliskā pievada bremžu iekārtām, 2. 3. 1. punkta prasības uzskata par izpildītām, ja ārkārtas manevra laikā transportlīdzekļa palēninājums vai spiediens vismazāk labvēlīgi novietotajā bremžu cilindrā 0,6 sekundēs sasniedz līmeni, kas atbilst norādītajam darbības lielumam. 150 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Papildinājums (Skatīt 1. 1. 4. 2. punktu) Bremzēšanas spēka sadalījums pa transportlīdzekļa asīm 1. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS M, N, O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļi, kuri nav aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtām, kuras definētas X pielikumā, atbilst visām šī papildinājuma prasībām. Ja lieto īpašu iekārtu, tā darbojas automātiski. Tomēr to kategoriju transportlīdzekļi, kas nav M1 kategorijas transportlīdzekļi un kuri ir aprīkoti ar pretbloķēšanas iekārtām, kuras definētas X pielikumā, atbilst arī šī papildinājuma 7. un 8. punkta prasībām, ja tie papildus ir aprīkoti ar īpašu automātisku iekārtu, kura kontrolē bremzēšanas spēka sadalījumu pa asīm. Šīs iekārtas vadības ierīces defekta gadījumā ir iespējams apturēt transportlīdzekli, kā noteikts šī papildinājuma 6. punktā. 2. SIMBOLI i Pi Ni Ti fi J g z p h E k Kc Kv TM PM Pm TR PR PRmax ER hR = ass rādītājs (i = 1, priekšējā ass; i = 2, otrā ass utt. ), = ceļa seguma normālais spēks uz asi i transportlīdzeklim esot statiskā stāvoklī, = ceļa seguma normālais spēks uz asi i transportlīdzeklim bremzējot, = spēks, ko rada bremzes uz asi i parastos bremzēšanas apstākļos uz ceļa, = Ti/Ni nepieciešamā ass i saķere (1), = transportlīdzekļa palēninājums, = paātrinājums gravitācijas ietekmē g = 10 m/s2, = transportlīdzekļa bremzēšanas pakāpe = J/g (2), = transportlīdzekļa masa, = smaguma centra augstums, kā norādījis ražotājs un apstiprinājis tehniskais dienests, kas veic apstiprinājuma testus, = riteņu bāze, = teorētiskais riepas un ceļa seguma saķeres koeficients, = korekcijas koeficients – puspiekabe ar kravu, = korekcijas koeficients – puspiekabe bez kravas, = piekabes vai puspiekabes velkošo transportlīdzekļu riteņu perifērijā radušos bremzēšanas spēku summa, = kopējā normālā statiskā reakcija starp ceļa segumu un piekabi vai puspiekabi velkošo transportlīdzekļu riteņiem, kā attiecīgi norādīts 3. 1. 4. un 3. 1. 5. punktā, = spiediens vadības maģistrāles savienotājgalvā, = visu piekabes vai puspiekabes riteņu perifērijā radušos bremzēšanas spēku summa, = ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija uz piekabes vai puspiekabes riteņiem, = PR lielums puspiekabes maksimālās masas gadījumā, = attālums starp puspiekabes tapu un šīs puspiekabes ass vai asu centru, = puspiekabes smaguma centra augstums, kā norādījis ražotājs un apstiprinājis tehniskais dienests, kas veic apstiprinājuma testus. (1) Saķeres raksturlīknes, kuras rada katra ass, ir raksturlīknes, kas parāda katras ass i radīto saķeri, kas uzzīmētas pamatojoties uz transportlīdzekļa bremzēšanas pakāpi atbilstoši norādītajiem slodzes nosacījumiem. (2) Puspiekabju gadījumā z ir bremzēšanas spēks, kas izdalīts ar statisko svaru uz puspiekabes asi(-īm). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 151 3. 3. 1. PRASĪBAS MEHĀNISKAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM Divasu transportlīdzekļi 3. 1. 1. (1) Visu transportlīdzekļu kategoriju gadījumos, kuru lielumi k atrodas starp 0,2 un 0,8: z ≥ 0,1 + 0,85 (k − 0,2) Transportlīdzekļa visos slodzes stāvokļos priekšējās ass saķeres raksturlīkne atrodas augstāk kā pakaļējās ass saķeres raksturlīkne, — ja bremzēšanas pakāpju lielumi M1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā ir starp 0,15 un 0,8. Tomēr šīs kategorijas transportlīdzekļu gadījumā, kuru raksturlīknes atrodas virs z lielumu 0,3 un 0,45 diapazona, ir pieļaujama saķeres raksturlīkņu inversija ar noteikumu, ka pakaļējā tilta saķeres raksturlīkne nepārsniedz līniju, kas aprēķināta pēc formulas k = z (ideālas saķeres līnija – skatīt 1A diagrammu), par vairāk kā 0,05, — ja bremzēšanas pakāpju lielumi N1 kategorijas transportlīdzekļu (2) gadījumā atrodas starp 0,15 un 0,5. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu arī tad, ja bremzēšanas pakāpju lielumu gadījumā, kas atrodas starp 0,15 un 0,30, katras ass saķeres raksturlīknes ir novietotas starp divām līnijām, kas paralēlas ideālās saķeres raksturlīknei, ko aprēķina pēc vienādojumiem k = z + 0,08 un k = z – 0,08, kā parādīts 1C diagrammā, kur pakaļējās ass saķeres raksturlīkne var šķērsot raksturlīkni k = z – 0,08, un bremzēšanas pakāpju lielumu gadījumā, kas atrodas starp 0,3 un 0,5, atbilst attiecībai z ≥ k – 0,08, bet bremzēšanas pakāpju lielumu gadījumā, kas atrodas starp 0,5 un 0,61, atbilst attiecībai z ≥ 0,5 k + 0,21, — ja visu bremzēšanas pakāpju lielumi citu kategoriju transportlīdzekļu gadījumā atrodas starp 0,15 un 0,30. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu arī tad, ja bremzēšanas pakāpju lielumu gadījumā, kas atrodas starp 0,15 un 0,30, katras ass saķeres raksturlīknes ir novietotas starp divām līnijām, kas paralēlas ideālas saķeres raksturlīknei, ko aprēķina pēc vienādojumiem k = z + 0,08 un k = z – 0,08, kā parādīts 1B diagrammā, un pakaļējās ass saķeres raksturlīkne bremzēšanas pakāpju lielumu z ≥ 0,3 gadījumā atbilst attiecībai z ≥ 0,3 + 0,74 (k – 0,38). 3. 1. 2. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabes, kas aprīkotas ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmām: 3. 1. 2. 1. kad transportlīdzekli testē ar atvienotu enerģijas avotu, nobloķētu barošanas maģistrāli un vadības maģistrālei pieslēgtu balonu ar 0,5 litru tilpumu, un sistēmai darbojoties ar ieslēgšanas un izslēgšanas spiedienu, tad spiediens barošanas maģistrāles un vadības maģistrāles savienotājgalvā pēc darba bremžu sistēmas vadības ierīces pilnas iedarbināšanas ir starp 6,5 un 8,5 bāriem neatkarīgi no trans- portlīdzekļa slogojuma. Šie spiedieni uzskatāmi ir velkošā transportlīdzekļa sistēmā, kad tas ir atvienots no piekabes. Savietojamības joslas II pielikuma šī papildinājuma 2. , 3. un 4A diagrammā nepārsniedz 7,5 bāru robežlīniju; 3. 1. 2. 2. nodrošina, lai ir pieejams vismaz 7 bārus liels spiediens barošanas maģistrāles savienotājgalvā, ja sistēma strādā ar ieslēgšanas spiedienu; šī spiediena esamību pierāda neiedarbinot darba bremžu sistēmu. 3. 1. 3. At bilst ības 3. 1. 1. pu nkta p rasībā m te st s Lai pārbaudītu atbilstību 3. 1. 1. punkta prasībām, ražotājs iesniedz priekšējās un pakaļējās ass saķeres ar ceļa segumu raksturlīknes, kas aprēķinātas pēc šādām formulām: f1 ¼ T1 N1 ¼ T1 h E ; P (cid:2) g P1 þ z f2 ¼ T2 N2 ¼ T2 h E P2 (cid:1) z P (cid:2) g (1) 3. 1. 1. punkta noteikumi neietekmē II pielikuma prasības, kas attiecas uz bremzēšanas efektivitāti. Tomēr, ja pārbaudot 3. 1. 1. punkta noteikumus, tiek iegūti bremzēšanas efektivitātes rādītāji, kuri ir augstāki kā tie, kuri paredzēti II pielikumā, noteikumus, kas attiecas uz saķeres raksturlīkni, piemēro 1A un 1B diagrammas laukumu robežās, kuras nosaka taisnas līnijas k = 0,8 un z = 0,8. (2) N1 kategorijas transportlīdzekļiem ar noslogotas/nenoslogotas pakaļējās ass slodzes proporciju, kas nepārsniedz 1,5, vai kuru maksimālā masa ir mazāka kā 2 tonnas, būs jāatbilst M kategorijas prasībām no 1990. gada 1. oktobra. 152 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Raksturlīknes zīmē šādiem diviem transportlīdzekļa slodzes nosacījumiem: — bez kravas, darba kārtībā un ar vadītāju, Transportlīdzekļa gadījumā, kas nodots testam bez virsbūves, var uzlikt papildus slodzi, kas imitē virsbūves masu un nepārsniedz XVIII pielikumā ražotāja norādīto mazāko masu, — ar kravu, Ja noteikums attiecas uz vairākām kravas sadales varbūtībām, tad ņem vērā to varbūtību, kurā transportlīdzekļa priekšējā ass ir visvairāk noslogota. 3. 1. 4. Velko ši e t r an s p o r tl īdz ekļi, kas nav puspiekabju v ilcēji 3. 1. 4. 1. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabes, kas aprīkotas ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmām, pieļaujamā attiecība starp bremzēšanas pakāpi un spiedienu pm ir to laukumu robežās, kas parādīti 2. diagrammā. TM PM 3. 1. 5. Pus pie kab ju vilcēj i 3. 1. 5. 1. Nepiekrautu puspiekabju vilcēji Par nepiekrautiem ar šarnīru savienotiem transportlīdzekļiem uzskata tehniskā kārtībā esošu vilcēju, kas savienots ar nepiekrautu puspiekabi, un vadītāju kabīnē. Puspiekabes dinamisko slodzi uz vilcēja veido statiskā masa uz sakabes tapu, kas vienāda ar 15 % no maksimālās masas uz sakabes. Bremzēšanas spēkus turpina regulēt starp vilcēja stāvokli ar puspiekabi (bez kravas) un atsevišķa vilcēja (bez puspiekabes) stāvokli; testē bremzēšanas spēkus, kas attiecas uz atsevišķu vilcēju. 3. 1. 5. 2. Piekrautu puspiekabju vilcēji Piekrauti ar šarnīru savienoti transportlīdzekļi ir uzskatāmi par vilcējiem darba kārtībā, ar vadītāju un savienoti ar piekrautu puspiekabi. Puspiekabes dinamisko slodzi uz vilcēja veido statiskā masa Ps, kas piestiprināta seglierīces sakabes tapas vietā un vienāda ar: Ps = Pso (1 + 0,45 z) kur Pso ir atšķirība starp vilcēja maksimālo pilno masu un tā masu bez kravas. Lielumu h aprēķina šādi: h ¼ hoPo þ hsPs P kur h0 ir vilcēja smaguma centra augstums, hs ir sakabes, uz kuru balstās puspiekabe, augstums, P0 ir atsevišķa vilcēja masa bez kravas 3. 1. 5. 3. Transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, pieļaujamā attiecība starp bremzēšanas pakāpi P = P0 + Ps = P1 + P2 un spiedienu pm ir to laukumu robežās, kas parādīti 3. diagrammā. TM PM 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 153 3. 2. Transportlīdzekļi ar vairāk nekā divām asīm Papildinājuma 3. 1. punkta prasības attiecas uz transportlīdzekļiem ar vairāk nekā divām asīm. 3. 1. 1. punkta prasības attiecībā uz riteņu bloķēšanas secību uzskatāmas par izpildītām, ja bremzēšanas pakāpju gadījumā, kas atrodas starp 0,15 un 0,30, vismaz vienas no priekšējām asīm radītā saķere ar ceļa segumu ir lielāka nekā tā, kuru rada vismaz viena no pakaļējām asīm. 4. 4. 1. 4. 2. 5. 5. 1. 5. 1. 1. 5. 1. 2. 5. 1. 3. PRASĪBAS PUSPIEKABĒM Puspiekabju gadījumā, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, pieļaujamā attiecība starp bremzēšanas pakāpi TR PR un spiedienu pm ir to laukumu robežās, kas parādīti 4A un 4B diagrammā transportlīdzekļiem ar kravu un bez tās. Šo prasību izpilda visu pieļaujamo slodžu uz puspiekabes asīm nosacījumu gadījumā. Ja puspiekabes, kuru Ke faktors ir mazāks kā 0,8, nevar izpildīt 4. 1. punkta prasības kopā ar II pielikuma 2. 2. 1. 2. 1. punkta prasībām, tad puspiekabe atbilst mazākajiem bremzēšanas darbības rādītājiem, kas norādīti II pielikuma 2. 2. 1. 2. 1. punktā, un ir aprīkota ar pretbloķēšanas iekārtu, kas atbilst X pielikuma prasībām, izņemot šā pielikuma 1. punkta savietojamības prasību. PRASĪBAS DIVASU PIEKABĒM UN PIEKABĒM AR CENTRĀLI NOVIETOTU ASI Divasu piekabju gadījumā, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām: prasības, kas minētas 3. 1. punktā, attiecas uz divasu piekabēm (izņemot gadījumu, kad attālums starp asīm ir mazāks par 2 metriem); uz piekabēm, kurām ir vairāk nekā divas asis, tiek attiecinātas 3. 2. punktā noteiktās prasības; pieļaujamā attiecība starp bremzēšanas pakāpi TR PR un spiedienu pm ir to laukumu robežās, kas parādīti 2. diagrammā transportlīdzekļiem ar kravu un bez tās. 5. 2. Piekabju ar centrāli novietotu asi, kas aprīkotas ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, gadījumā: 5. 2. 1. pieļaujamā attiecība starp bremzēšanas pakāpi TR PR un spiedienu Pm atrodas divos laukumos, kas aprēķināti pēc 2. diagrammas par noslogotiem un nenoslogotiem transportlīdzekļa stāvokļiem, sareizinot vertikālās skalas skaitļus ar 0,95. 5. 2. 2. Ja II pielikuma 2. 2. 1. 2. 1. punkta prasības nevar pretbloķēšanas iekārtu, kas atbilst X pielikuma prasībām. izpildīt saķeres trūkuma dēļ, tad piekabi ar centrāli novietotu asi aprīko ar 6. BREMŽU SPĒKA REGULATORA DEFEKTA GADĪJUMĀ IZPILDĀMIE NOSACĪJUMI Kad šī papildinājuma prasības ir izpildītas ar īpašas iekārtas palīdzību (kuru, piemēram, mehāniskā veidā kontrolē ar transportlīdzekļa balstiekārtas palīdzību), šīs iekārtas vai tās vadības ierīču defekta gadījumā ir iespējams apturēt transportlīdzekli atbilstīgi nosacījumiem, kas mehānisko transportlīdzekļu gadījumā norādīti sekundārajām bremzēm; to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir atļauts vilkt piekabi ar pneimatiskajām bremzēm, ir iespējams sasniegt spiedienu vadības maģistrāles savienotājgalvā tajā diapazonā, kas norādīts šī papildinājuma 3. 1. 2. punktā. Piekabēs un puspiekabēs iebūvētās iekārtas vadības ierīču defekta gadījumā sasniedz to bremzēšanas pakāpes lielumu, kas ir vismaz 30% no darba bremžu sistēmas darbības lieluma, kas norādīts konkrētā transportlīdzekļa gadījumā. 154 7. 7. 1. LV MARĶĒJUMI Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Transportlīdzekļus, kas nav M1 kategorijas transportlīdzekļi un kuri izpilda šī papildinājuma prasības ar transportlīdzekļa balstiekārtu mehāniski kontrolētas iekārtas palīdzību, marķē, lai parādītu iekārtas lietderīgo gājienu starp stāvokļiem, kas attiecīgi atbilst trans- portlīdzeklim ar kravu un transportlīdzeklim bez kravas, un marķē ar ikvienu papildu informāciju, kas ļauj pārbaudīt ierīces regulēšanu. 7. 1. 1. Ja slodzes atkarīgo bremžu spēku regulatoru kontrolē ar transportlīdzekļa balstiekārtas starpniecību citā veidā, transportlīdzekli marķē ar informāciju, kas ļauj pārbaudīt ierīces regulēšanu. 7. 2. Ja šī papildinājuma prasības ir izpildītas, izmantojot iekārtu, kas modulē pneimatisko spiedienu bremžu pievadā, transportlīdzekli marķē, lai parādītu masu, kas atbilst asu slodzei uz zemi, ierīces nominālos izplūdes spiedienus un ieplūdes spiedienu, kas nav mazāks kā 80 % no maksimālā plānotā ieplūdes spiediena, kā to deklarējis transportlīdzekļa ražotājs, šādām slodzēm: 7. 2. 1. tehniski pieļaujamā maksimālā slodze uz asi(-īm), kura(-s) vada iekārtu; 7. 2. 2. 7. 2. 3. 7. 2. 4. 7. 3. 7. 4. 8. 8. 1. ass(-u) slodze(-es), kas atbilst tehniskā kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, kā formulēts Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2. 6. punktā; ass(-u) slodze(-es), kas tuvināta(-as) tehniskā kārtībā esošam transportlīdzeklim ar paredzēto virsbūvi, ja 7. 2. 2. punktā minētā(-ās) ass(-u) slodze(-es) attiecas uz transportlīdzekļa šasiju ar kabīni; ražotāja projektētā ass(-u) slodze(-es), lai ļautu pārbaudīt ierīces noregulēšanu vēlāk, ja tā(-s) ir atšķirīga(-as) no 7. 2. 1. , 7. 2. 2. un 7. 2. 3. punktā norādītajām slodzēm. Tipa apstiprinājuma sertifikāta (IX pielikuma 1. papildinājums) papildpielikuma 1. 7. 2. punktā iekļauj atbilstību 7. 1. un 7. 2. punkta prasībām. informāciju, kas ļauj pārbaudīt Marķējumus, kas minēti 7. 1. un 7. 2. punktā, piestiprina redzamā vietā un neizdzēšamā veidā. Marķējumu paraugs mehāniski kontrolējamai iekārtai, kas iemontēta transportlīdzeklī ar pneimatisko bremžu sistēmu, ir parādīts 5. diagrammā. SPIEDIENA TESTA PIESLĒGIZVADI Bremžu sistēmas, kurās ir iemontētas 7. 2. punktā minētās iekārtas, aprīko ar spiediena testa pieslēgizvadiem spiediena maģistrāles priekšdaļā un aizmugures daļā vistuvākajos viegli pieejamajos novietojumos. Pieslēgums aizmugures daļā nav vajadzīgs, ja spiedienu šajā punktā var pārbaudīt pie pieslēgizvada, kā prasīts III pielikuma 4. 1. punktā. 8. 2. Spiediena testa iekārtas pieslēgizvadi atbilst 4. punktam ISO standartā 3583-1984. 9. TRANSPORTLĪDZEKĻA APSKATE Transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma testa laikā tehniskās testēšanas iestāde pārbauda atbilstību šajā papildinājumā minētajām prasībām un veic visus citus testus, kas tādēļ uzskatāmi par vajadzīgiem. Ziņojumu par papildu testiem pievieno EK tipa apstiprinājuma sertifikātam. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 155 1A diagramma M1kategorijas transportlīdzekļi un daži N1 kategorijas transportlīdzekļi no 1990. gada 1. oktobra (skatīt 3. 1. 1. punktu) 156 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1B diagramma Mehāniskie transportlīdzekļi (kas nav M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi) un divasu piekabes (skatīt 3. 1. 1. punktu) NB. Pakaļējās ass saķeres gadījumā nav piemērojama koridora zemākā robeža. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 157 1C diagramma N1 kategorijas transportlīdzekļi (ar dažiem izņēmumiem no 1990. gada 1. oktobra) (skatīt 3. 1. 1. punktu) NB. Pakaļējās ass saķeres gadījumā nav piemērojama koridora zemākā robeža. 158 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. diagramma Velkošie transportlīdzekļi un piekabes (skatīt 3. 1. 4. un 5. punktu) NB. 1. Starp lielumiem vai nav vajadzīgs, ka bremzēšanas pakāpe TM PM ¼ 0 un TM PM ¼ 0,1 TR PR ¼ 0 un TR PR ¼ 0,1 TM PM vai TR PR ir proporcionāla spiediena lielumam, kuru mēra vadības maģistrāles savienotājgalvā. 2. Attiecības, kas nepieciešamas diagrammas vajadzībām, pieaugošā veidā piemēro slodzes starpstāvokļiem, kas atrodas starp piekrauta transportlīdzekļa un nepiekrauta transportlīdzekļa stāvokli, un tās panāk automātiski. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 159 3. diagramma Puspiekabju vilcēji (skatīt 3. 1. 5. punktu) NB. 1. Starp lielumiem nav vajadzīgs, ka bremzēšanas pakāpe ¼ 0 un TM PM ¼ 0,1 TM PM TM PM ir proporcionāla spiediena lielumam, kuru mēra vadības maģistrāles savienotājgalvā. 2. Attiecības, kas nepieciešamas diagrammas vajadzībām, pieaugošā veidā piemēro slodzes starpstāvokļiem, kas atrodas starp piekrauta transportlīdzekļa un nepiekrauta transportlīdzekļa stāvokli, un tās panāk automātiskā veidā. 160 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 4A diagramma Puspiekabes (skatīt 4. punktu) NB. 1. Starp lielumiem nav nepieciešams, ka bremzēšanas pakāpe ¼ 0 un TR PR ¼ 0,1 TR PR TR PR ir proporcionāla spiediena lielumam, kuru mēra vadības maģistrāles savienotājgalvā. 2. Attiecību starp bremzēšanas pakāpi TR PR spiedienu vadības maģistrālē gan slogota, gan neslogota transportlīdzekļa stāvokļiem nosaka šādi: Kc (ar kravu) un Kv (bez kravas) koeficientus iegūst, atsaucoties uz 4B diagrammu. Konstruē joslas transportlīdzeklim ar kravu un transportlīdzeklim bez kravas, sareizinot 4A diagrammas joslas augšējo un apakšējo robežu ar diviem iegūtajiem koeficientiem Kc un Kv attiecīgi. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 161 4B diagramma (skatīt 4. punktu) 162 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Paskaidrojoša piezīme par 4B diagrammas lietojumu 1. Formula, no kuras iegūst 4B diagrammu: (cid:4) K ¼ 1,7 (cid:1) 0,7 PR PRmax (cid:5) (cid:2) (cid:4) 1,35 (cid:1) 0,96 ER ð 1; 0 þ hR (cid:1) 1,2 Þ g (cid:2) P PR (cid:3) (cid:5) (cid:4) (cid:1) 1,0 (cid:1) PR PRmax (cid:5) (cid:5) (cid:4) hR (cid:1) 1,0 2,5 Lietošanas metodes apraksts ar izstrādāta parauga palīdzību. Raustītās līnijas, kas parādītas 4B diagrammā, attiecas uz turpmāk minētā transportlīdzekļa faktoru Kc un Kv noteikšanu. 2. 2. 1. P PR PRmax hR ER ar kravu bez kravas 24 tonnas 4,2 tonnas 15 tonnas 3 tonnas 15 tonnas 15 tonnas 1,8 m 6,0 m 1,4 m 6,0 m Turpmāk minētajos punktos iekavās sniegtie skaitļi attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kurus izmanto 4B diagrammas lietošanas metodes ilustrēšanas nolūkā. 2. 2. Attiecību aprēķināšana: (cid:5) (cid:5) (cid:4) P PR (cid:4) P PR (cid:5) (cid:4) PR PRmax a) b) c) ar kravu (= 1,6); bez kravas (= 1,4); bez kravas (= 0,2). 2. 3. Slodzes faktora Kc noteikšana: a) sākt ar atbilstīgu hR lielumu (hR = 1,8 m); b) virzīties horizontāli līdz atbilstīgai gP/PR līnijai (gP/PR = 1,6); c) virzīties vertikāli līdz atbilstīgai ER līnijai (ER = 6,0 m); d) virzīties horizontāli līdz Kc skalai, Kc ir vajadzīgais slodzes faktors (Kc = 1,04). 2. 4. 2. 4. 1. Bezslodzes faktora Kv noteikšana. Fa kto ra K 2 notei kša n a a) sākt ar atbilstīgu hR lielumu (hR = 1,4 m); b) virzīties horizontāli līdz atbilstīgai PR/PRmax līnijai līkņu grupā, kas ir vistuvāk vertikālajai asij (PR/PRmax = 0,2); c) virzīties vertikāli līdz horizontālajai asij un nolasīt K2 vērtību (K2 = 0,13 m). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 163 2. 4. 2. 2. 4. 3. Fa kto ra K 1 notei kša n a a) sākt ar atbilstīgu hR lielumu (hR = 1,4 m); b) virzīties horizontāli līdz atbilstīgai gP/PR līnijai (gP/PR = 1,4); c) virzīties vertikāli līdz atbilstīgai ER līnijai (ER = 6,0 m); d) virzīties horizontāli līdz atbilstīgai PR/PRmax līnijai līkņu grupā, kas atrodas vistālāk no vertikālās ass (PR/PRmax = 0,2); e) virzīties vertikāli līdz horizontālajai asij un nolasīt K1 vērtību (K1 = 1,79 m). Fa kto ra K v noteik ša n a Bezslodzes faktoru Kv aprēķina pēc šādas izteiksmes: Þ Kv ¼ K1 (cid:1) K2 Kv ¼ 1,66 ð 5. diagramma Slodzes atkarīgais bremžu spēka regulators (skatīt 7. 4. punktu) 164 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. III PIELIKUMS Reakcijas laika mērīšanas metode transportlīdzekļiem ar bremžu pneimatiskā pievada sistēmām VISPĀRĪGAS PRASĪBAS Reakcijas laiku bremžu sistēmai nosaka tad, kad transportlīdzeklis stāv, un spiedienu mēra pie vismazāk labvēlīgi novietotā bremžu cilindra atveres. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar kombinētajām pneimatiskā/hidrauliskā pievada bremžu sistēmām, spiedienu var mērīt pie vismazāk labvēlīgi novietotā pneimatiskā kontūra atveres. Transportlīdzekļu gadījumā, kuri aprīkoti ar automātiskajiem bremžu spēku regulatoriem, šīs iekārtas noregulē slodzes stāvoklī. Testu laikā atsevišķo asu bremžu cilindru virzuļu gājiens ir tas, kurš atbilst visciešāk noregulētajām bremzēm. Laikus, kas noteikti, ieviešot šā pielikuma noteikumus, noapaļo līdz tuvākajai sekundes desmitdaļai. Ja skaitlis, kas apzīmē simtdaļas ir pieci vai vairāk, reakcijas laiku noapaļo uz augšu līdz nākošajai tuvākajai desmitdaļai. MEHĀNISKIE TRANSPORTLĪDZEKĻI Katra testa sākumā spiediens balonos ir vienāds ar mazāko spiediena lielumu, pie kura regulators sāk atkal uzpildīt sistēmu. Sistēmu gadījumā, kuras nav aprīkotas ar regulatoru (piemēram, ierobežota spiediena kompresors), spiediens balonā katra testa sākumā ir vienāds ar 90 % no spiediena lieluma, ko norādījis ražotājs, kā definēts IV pielikuma 1. 2. 2. 1. punktā un kuru lieto šajā pielikumā norādītajos testos. Reakcijas laiku lielumus kā bremžu iedarbināšanas laika lielumu (tf) iegūst no pilngājiena iedarbināšanas reižu sērijām, kas sākas no visīsākā iespējamā laika līdz laikam, kas ilgst 0,4 sekundes. Izmērītos lielumus parāda diagrammas veidā. Reakcijas laiki, kas atbilst 0,2 sekunžu ilgam iedarbināšanas laikam, ir noteicošie testā. Šos reakcijas laikus var iegūt no diagrammas ar interpolācijas palīdzību. Gadījumā, kad iedarbināšanas laiks ir 0,2 sekundes, cilindrā sasniedz 75 % no tā asimptotiskā lieluma, nedrīkst pārsniegt 0,6 sekundes. laiks, kas paiet no pedāļa nospiešanas brīža līdz brīdim, kad spiediens bremžu Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir piekabju bremžu cauruļvada iemava, papildus 1. 1. punkta prasībām, reakcijas laiku iekšējo diametru 13 mm vistālākajā punktā, kuru pievieno darba bremžu vadības maģistrāles mēra 2,5 m garas caurules ar savienotājgalvai. Šī testa laikā 385 ± 5 cm³ tilpuma balonu (kuru uzskata par līdzvērtīgu 2,5 m garas šļūtenes ar iekšējo diametru 13 mm tilpumam, kurā ir 6,5 bāru liels spiediens) pievieno barošanas maģistrāles savienotājgalvai. Puspiekabju vilcējus aprīko ar elastīgiem cauruļvadiem, kurus var pievienot puspiekabēm. Savienotājgalvas tādējādi būs šo elastīgo cauruļvadu galos. Elastīgo cauruļvadu garumu un iekšējo diametru ieraksta testa ziņojuma (IX pielikuma 2. papildinājums) 2. 6. 3. punktā. 2. 6. Laiks, kas paiet no pedāļa nospiešanas brīža līdz brīdim, kad vadības maģistrāles savienotājgalvā mērītā spiediena lielums sasniedz x % no tā asimptotiskā lieluma, nedrīkst pārsniegt turpmāk sniegtajā tabulā uzskaitītos lielumus. x (%) 10 75 t (sekundes) 0,2 0,4 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 165 2. 7. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 1. 3. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 3. 4. 3. 4. 4. 4. 1. 4. 2. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabes ar pneimatiskajām bremžu sistēmām, papildus iepriekš minētajām prasībām pārbauda I pielikuma 2. 2. 1. 18. 4. 1. punkta nosacījumus, veicot šādu testu: a) izmērot spiedienu cauruļvada galā, kurš ir 2,5 m garš un ar iekšējo diametru 13 mm, un kuru pievieno barošanas maģistrāles savienotājgalvai; b) imitējot vadības maģistrāles defektu savienotājgalvā; c) iedarbinot darba bremžu sistēmas vadības ierīci 0,2 sekundēs, kā aprakstīts 2. 3. punktā. PIEKABES (ieskaitot puspiekabes) Reakcijas laiku piekabei mēra tad, kad tā ir atkabināta no velkošā transportlīdzekļa. Lai imitētu velkošo transportlīdzekli, jānodrošina simulators, kuram jāpievieno piekabes vadības maģistrāles un barošanas maģistrāles savienotājgalvas. Spiediens barošanas maģistrālē ir 6,5 bāri. Simulatoram ir šādas īpašības: Tam ir balons, kura ietilpība ir 30 litri un kuru piepilda ar spiedienu 6,5 bāri pirms katra testa, un kuru nedrīkst iztukšot šī testa laikā. Pie bremžu vadības ierīces izejas ir pievienota simulatora diafragma ar diametru no 4,0 līdz 4,3 mm ieskaitot. Cauruļvada tilpums, kad to mēra no diafragmas līdz savienotājgalvai ieskaitot, ir 385 ± 5 cm3 (kuru uzskata par līdzvērtīgu 2,5 m garas šļūtenes ar iekšējo diametru 13 mm tilpumam, kurā ir 6,5 bāru liels spiediens). Vadības maģistrāles spiedienu lielumus, kas minēti 3. 3. 3. punktā, mēra netālu no diafragmas. Bremžu sistēmas vadības ierīci projektē tā, lai tās darbību neietekmē mēriekārta. Simulatoru noregulē, piemēram, izvēloties diafragmu atbilstīgi 3. 3. 1. punktam, tā, ja tam pievieno 385 ± 5 cm3 tilpuma balonu, tad laiks, kas vajadzīgs, lai spiediens palielinātos no 0,65 līdz 4,9 bāriem (attiecīgi 10 % un 75 %, ja nominālais spiediens ir 6,5 bāri), ir lai spiediens 0,2 ± 0,01 sekunde. palielinātos no 0,65 līdz 4,9 bāriem bez papildus regulēšanas, ir 0,38 ± 0,02 sekundes. Spiediens starp šiem diviem lielumiem ir savienoti ar savienotājgalvu, nelietojot elastīgas caurules, un to iekšējais diametrs nav lineārā veidā. Šie baloni palielinās aptuveni mazāks kā 10 mm. Ja 1 155 ± 15 cm3 tilpuma balonu aizstāj ar iepriekš minēto balonu, tad laiks, kas vajadzīgs, Šā pielikuma papildinājumā dotā diagramma sniedz simulatora pareizas pieslēgšanas un lietošanas paraugu. Laiks, kas paiet no brīža, kad simulatora radītais spiediens vadības maģistrālē sasniedz 0,65 bārus, līdz brīdim, kad spiediens piekabes bremžu cilindrā sasniedz 75 % no tā asimptotiskās vērtības, nedrīkst pārsniegt 0,4 sekundes. SPIEDIENA TESTA PIESLĒGIZVADI Katram neatkarīgam bremžu sistēmas kontūram piestiprina spiediena testa pieslēgumu cik vien iespējams tuvu bremžu cilindram, kas ir vismazāk labvēlīgi novietots, ciktāl tas attiecas uz reakcijas laiku. Spiediena testa iekārtas pieslēgizvadi atbilst 4. punktam ISO standartā 3583-1984. 166 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Papildinājums SIMULATORA PARAUGS (skatīt III pielikuma 3. punktu) 1. Simulatora noregulēšana 2. Piekabes bremžu sistēmas tests ar simulatora palīdzību 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 167 = barošanas savienojums ar noslēgšanas vārstu, = spiediena slēdzis simulatorā, kas noregulēts uz 0,65 un 4,9 bāriem, = spiediena slēdzis, kas jāpievieno piekabes bremžu cilindram un kuram jādarbojas ar spiedienu, kas ir 75 % no asimptotiskā spiediena lieluma bremžu cilindrā CF, = bremžu cilindrs, = cauruļvads no diafragmas O līdz tās savienotājgalvai TC ieskaitot, kura iekšējais tilpums ir 385 ± 5 cm3 zem 6,5 bāru spiediena, A C1 C2 CF L M O PP R1 R2 R3 RA TA TC = manometrs, = diafragma ar diametru, kas nav mazāks kā 4 mm un nav lielāks kā 4,3 mm, = spiediena testa pieslēgizvads, = 30 litru tilpuma saspiesta gaisa balons ar kondensāta izlaišanas krānu, = kalibrējošais balons, ieskaitot tā savienotājgalvu TC, kuram jābūt 385 ± 5 cm3, = kalibrējošais balons, ieskaitot tā savienotājgalvu TC, kuram jābūt 1 155 ± 15 cm3, = noslēgšanas vārsts, = savienotājgalva (barošanas maģistrāle), = savienotājgalva (vadības maģistrāle), = bremžu sistēmas vadības ierīce, V VRU = piekabes bremžu krāns. 168 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. IV PIELIKUMS Enerģijas akumulatori un enerģijas avoti A. 1. Bremžu pneimatiskā pievada sistēmas BALONU IETILPĪBA 1. 1. Vispārīgas prasības 1. 1. 1. 1. 1. 2. Transportlīdzekļus, kuri punkta prasībām. ir aprīkoti ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, aprīko ar baloniem, kuru ietilpība atbilst 1. 2. un 1. 3. Tomēr baloniem nav jānorāda ietilpība, ja bremžu sistēma ir tāda, ka jebkādu enerģijas rezervju trūkuma gadījumā ir iespējams sasniegt bremzēšanas darbības lielumus, kas ir vismaz vienādi ar tiem lielumiem, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmu gadījumā. 1. 1. 3. Pārbaudot atbilstību 1. 2. un 1. 3. punkta prasībām, bremzes ir noregulētas cik cieši vien iespējams. 1. 2. Mehāniskie transportlīdzekļi 1. 2. 1. Mehānisko transportlīdzekļu pneimatisko bremžu balonus projektē tā, lai pēc astoņām darba bremžu pilngājiena iedarbināšanas reizēm pneimatisko bremžu balonā esošais spiediens nav mazāks kā spiediens, kas vajadzīgs, lai sasniegtu norādītos sekundāro bremžu darbības rādītājus. 1. 2. 2. Testa laikā izpilda turpmāk minētās prasības. 1. 2. 2. 1. Sākotnējais spiediens balonos ir tas lielums, kuru norādījis ražotājs (1). Šis spiediena lielums ir pietiekams, bremžu sistēmas gadījumā norādīto darbības lielumu. lai ļautu sasniegt darba 1. 2. 2. 2. Balonu vai balonus neuzpilda; turklāt izolē papildiekārtas balonu vai balonus. 1. 2. 2. 3. Mehāniskā transportlīdzekļa, kuram atļauts vilkt piekabi, barošanas maģistrāli nobloķē un tā vadības maģistrālei pieslēdz 0,5 litru tilpuma balonu. Spiedienu šajā balonā pirms katras bremžu iedarbināšanas reizes samazina līdz nullei. Pēc testa, kas minēts 1. 2. 1. punktā, spiediens vadības maģistrālē nav mazāks kā puse no tā spiediena lieluma, kas iegūts pēc pirmās bremžu iedarbināšanas reizes. 1. 3. Piekabes (ieskaitot puspiekabes) 1. 3. 1. Piekabēm uzmontētie baloni ir tādi, kuros pēc astoņām velkošā transportlīdzekļa darba bremžu iekārtas pilngājiena iedarbināšanas reizēm spiediens, kas pievadīts bremžu cilindram, nesamazinās vairāk par līmeni, kas vienāds ar pusi no lieluma, kas iegūts iedarbinot bremzes pirmoreiz un neiedarbinot vai nu piekabes automātisko bremžu sistēmu, vai arī tās stāvbremzi. 1. 3. 2. Testa laikā izpilda šādas prasības: 1. 3. 2. 1. spiediens balonos testa sākumā ir 8,5 bāri; 1. 3. 2. 2. barošanas maģistrāle ir nobloķēta, papildus tam, izolē papildiekārtas balonus; 1. 3. 2. 3. balonu testa laikā neuzpilda; 1. 3. 2. 4. katrā bremžu iedarbināšanas reizē spiediens vadības maģistrālē ir 7,5 bāri. (1) Sākotnējo enerģijas līmeni norāda apstiprinājuma dokumentā. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 169 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 2. 3. 2. 3. 2. 3. 1. 2. 3. 2. 2. 3. 3. 2. 4. 2. 4. 1. ENERĢIJAS AVOTU IETILPĪBA Vispārīgi noteikumi Kompresori izpilda turpmāk minētajos punktos noteiktās prasības. Definīcijas p1 ir spiediena lielums, kas atbilst 65 % no spiediena lieluma p2, kā definēts 2. 2. 2. punktā. p2 ir lielums, kuru norādījis ražotājs un kas minēts 1. 2. 2. 1. punktā. T1 ir laiks, kas vajadzīgs, lai relatīvais spiediens pieaugtu no 0 līdz p1; T2 ir laiks, kas vajadzīgs, lai relatīvais spiediens pieaugtu no 0 līdz p2. Mērījumu nosacījumi Visos gadījumos kompresora darbības ātrums ir tas lielums, kurš iegūts, kad motors darbojas ar ātrumu, kas atbilst tā maksimālajai jaudai, vai ar ātrumu, ko ierobežo tā regulators. Papildiekārtas balonus testa laikā izolē, lai noteiktu T1 un T2 periodus. Piekabju vilkšanai konstruēto mehānisko transportlīdzekļu piekabes aprīko ar baloniem, kuru maksimālais relatīvais spiediens p (izteikts bāros) ir tas, kuru var piegādāt pa velkošā transportlīdzekļa barošanas maģistrāli un kura tilpumu V (izteikts litros) aprēķina pēc p × V = 20 R (R ir maksimālā pieļaujamā slodze, kas izteikta metriskajās tonnās, uz piekabes vai puspiekabes asīm). Rezultātu interpretācija Laiks T1 vismazāk efektīvā balona uzpildei nepārsniedz: — trīs minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem nav atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi, — sešas minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi. 2. 4. 2. Laiks T2 vismazāk efektīvā balona uzpildei nepārsniedz: — sešas minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem nav atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi, — deviņas minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi. 2. 5. Papildu tests 2. 5. 1. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar papildiekārtas balonu vai baloniem, kuru kopējais tilpums pārsniedz 20 % no bremžu balonu kopējā tilpuma, veic papildu testu, kura laikā nenotiek iejaukšanās to vārstu darbībā, kas kontrolē papildiekārtas balona(-u) uzpildi. Šī testa laikā veic pārbaudi, lai pārliecinātos, ka T3 periods, kas vajadzīgs, lai spiediens bremžu balonos pieaugtu no 0 līdz p2, ir mazāks kā: — astoņas minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem nav atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi, — vienpadsmit minūtes to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem atļauts piekabināt piekabi vai puspiekabi. 2. 5. 2. Tests ar tādiem nosacījumiem, kas norādīti 2. 3. 1. un 2. 3. 3. punktā. 2. 6. 2. 6. 1. Velkošie transportlīdzekļi Transportlīdzekļi, kurus ir atļauts sakabināt ar O kategorijas transportlīdzekļiem, atbilst arī iepriekšminētajām prasībām, kas attiecas uz transportlīdzekļiem, kurus nav atļauts sakabināt ar minētās kategorijas transportlīdzekļiem. Šajā gadījumā 2. 4. 1. , 2. 4. 2. (un 2. 5. 1. ) punktā minētos testus veic bez šā pielikuma 2. 3. 3. punktā minētās tvertnes. 170 3. 3. 1. 3. 2. B. 1. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. SPIEDIENA TESTA PIESLĒGIZVADI Spiediena testa pieslēgizvadam jābūt pievienotam tuvu vismazāk labvēlīgi novietotai tvertnei šā pielikuma 2. 4. punkta nozīmē. Spiediena testa iekārtas pieslēgizvadi atbilst 4. punktam ISO standartā 3583-1984. Vakuumbremžu sistēmas BALONU IETILPĪBA 1. 1. Vispārīgas piezīmes 1. 1. 1. 1. 1. 2. Transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtu darbināšanai ir vajadzīgs vakuums, aprīko ar baloniem, kuru ietilpība atbilst turpmāk minētā 1. 2. un 1. 3. punkta prasībām. Tomēr tvertņu gadījumā nav vajadzīgs izpildīt prasības par norādīto ietilpību, ja bremžu sistēma ir tāda, ka jebkādu enerģijas rezervju trūkuma gadījumā ir iespējams sasniegt bremzēšanas darbības lielumus, kas ir vismaz vienādi ar tiem lielumiem, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmu gadījumā. 1. 1. 3. Pārbaudot atbilstību 1. 2. un 1. 3. punkta prasībām, bremzes ir noregulētas cik cieši vien iespējams. 1. 2. Mehāniskie transportlīdzekļi 1. 2. 1. Mehānisko transportlīdzekļu baloni ir tādi, ka sekundāro bremžu sistēmu gadījumā norādītos darbības lielumus joprojām ir iespējams sasniegt: 1. 2. 1. 1. pēc astoņām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, ja enerģijas avots ir vakuumsūknis, un 1. 2. 1. 2. pēc četrām darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, ja enerģijas avots ir motors. 1. 2. 2. Testu veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1. 2. 2. 1. sākotnējais enerģijas līmenis balonā(-os) ir tas, kuru norādījis ražotājs. Tas ir tāds, lai ļautu sasniegt norādītos darba bremžu darbības lielumus, un atbilst vakuuma lielumam, kas nepārsniedz 90 % no maksimālā vakuuma lieluma, ko rada enerģijas avots (1); 1. 2. 2. 2. balonu(-us) nepiepilda testa laikā, papildus tam, izolē papildiekārtas balonu vai balonus; 1. 2. 2. 3. mehāniskā transportlīdzekļa, kuram atļauts vilkt piekabi, barošanas maģistrāli nobloķē un tā vadības maģistrālei pieslēdz 0,5 litru tilpuma balonu. Pēc 1. 2. 1. punktā minētā testa veikšanas pie vadības maģistrāles radītais vakuuma līmenis nav mazāks par līmeni, kas vienāds ar pusi no lieluma, kas reģistrēts pēc bremžu iedarbināšanas pirmoreiz. 1. 3. Piekabes (tikai O1 un O2 kategorija) 1. 3. 1. Balons(-i), ar kuru(-iem) ir aprīkota piekabe, ir tāds(-i), ka vakuuma līmenis, kas radīts izvadpunktos, nav mazāks par līmeni, kas vienāds ar pusi no lieluma, kas iegūts pēc bremžu iedarbināšanas pirmoreiz pēc testa, kas sastāv no četrām piekabes darba bremžu sistēmas pilngājiena iedarbināšanas reizēm. 1. 3. 2. Testu veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: (1) Sākotnējo enerģijas līmeni norāda apstiprinājuma dokumentā. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 171 1. 3. 2. 1. sākotnējais enerģijas līmenis balonā(-os) sistēmas darbības lielumu; ir tas, kuru norādījis ražotājs. Tas ir pietiekams, lai ļautu sasniegt norādīto darba bremžu 1. 3. 2. 2. balonu(-us) nepiepilda testa laikā, papildus tam, izolē papildiekārtas balonu vai balonus. 2. 2. 1. 2. 1. 1. ENERĢIJAS AVOTU IETILPĪBA Vispārīgas piezīmes Sākot ar apkārtējās vides atmosfēras spiedienu, enerģijas avots trīs minūtēs spēj piepildīt balonu(-us) līdz 1. 2. 2. 1. punktā norādītajam sākotnējam līmenim. Mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kuram atļauts vilkt piekabi, lai sasniegtu šo līmeni turpmāk minētajā 2. 2. punktā norādītajos apstākļos, nepārsniedz sešas minūtes. laiks, kas vajadzīgs, 2. 2. Mērījumu nosacījumi 2. 2. 1. Vakuuma avota darbības ātrums: 2. 2. 1. 1. ja vakuuma avots ir transportlīdzekļa motors, motora darbības ātrums, kas iegūts tad, kad transportlīdzeklis stāv, ir ieslēgts neitrālais pārnesums un motors darbojas brīvgaitā; 2. 2. 1. 2. ja vakuuma avots ir sūknis, ātrums, kas iegūts tad, kad motors darbojas ar 65 % no ātruma, kas atbilst tā maksimālajai jaudai; un 2. 2. 1. 3. ja vakuuma avots ir sūknis un motors ir aprīkots ar regulatoru, ātrums, kas iegūts tad, kad motors darbojas ar 65 % no maksimālā ātruma, ko pieļauj regulators. 2. 2. 2. Ja ir paredzēts sakabināt mehānisko transportlīdzekli ar piekabi, kuras darba bremžu sistēmu darbina ar vakuumu, tad šo piekabi aprīko ar enerģijas akumulatoru, kura tilpumu V litros nosaka pēc formulas: V = 15 × R kur R ir maksimālā pieļaujamā masa (metriskajās tonnās) uz piekabes asīm. C. 1. Bremžu hidrauliskā pievada sistēmas ar uzkrāto enerģiju ENERĢIJAS GLABĀŠANAS IEKĀRTU (ENERĢIJAS AKUMULATORU) IETILPĪBA 1. 1. Vispārīgas piezīmes 1. 1. 1. 1. 1. 2. Transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtu darbināšanai vajadzīga uzkrātā enerģija, ko nodrošina ar hidrauliskā šķidruma, kas atrodas zem spiediena, palīdzību, aprīko ar enerģijas glabāšanas iekārtām (enerģijas akumulatoriem), kuru ietilpība atbilst turpmāk minētā 1. 2. punkta prasībām. Tomēr enerģijas akumulatoriem nav jābūt norādītajai ja bremžu sistēma ir tāda, ka jebkādu enerģijas rezervju trūkuma gadījumā ir iespējams sasniegt bremzēšanas darbības lielumus, kas ir vismaz vienādi ar tiem lielumiem, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmu gadījumā. ietilpībai, 172 1. 1. 3. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Pārbaudot atbilstību turpmāk minētajām 1. 2. 1. , 1. 2. 2. un 2. 1. punkta prasībām, bremzes noregulē, cik cieši vien iespējams, un 1. 2. 1. ilgu intervālu starp katru punkta gadījumā bremžu pilngājiena iedarbināšanas ātrumam jābūt tādam, iedarbināšanas reizi. lai nodrošinātu vienu minūti 1. 2. Mehāniskie transportlīdzekļi 1. 2. 1. Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar hidrauliskajām bremžu sistēmām ar uzkrāto enerģiju, atbilst šādām prasībām: 1. 2. 1. 1. Pēc astoņām darba bremžu sistēmas vadības iedarbināšanas reizē sasniegt darbības lielumus, kas norādīti sekundāro bremžu sistēmas gadījumā. ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm joprojām ir iespējams devītajā bremžu 1. 2. 1. 2. Testu veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1. 2. 1. 2. 1. testu sāk ar spiedienu, kuru var būt norādījis ražotājs, bet kas nav lielāks kā ieslēgšanas spiediens; 1. 2. 1. 2. 2. enerģijas akumulatoru(-us) nepiepilda testa laikā, papildus tam, izolē papildiekārtas balonu vai balonus. 1. 2. 2. Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar hidrauliskajām bremžu sistēmām ar uzkrāto enerģiju, kuri nevar izpildīt I pielikuma 2. 2. 1. 5. 1. punkta prasības, uzskatāmi par atbilstīgiem šā punkta prasībām, ja ir ievērotas turpmāk minētās prasības: 1. 2. 2. 1. Pievada ikviena defekta gadījumā devītajā reizē pēc astoņām darba bremžu sistēmas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm joprojām ir iespējams sasniegt vismaz to darbības lielumu, kas norādīts sekundāro bremžu sistēmas gadījumā, vai, ja sekundāro bremžu darbībai vajadzīgās uzkrātās enerģijas pievadi regulē ar atsevišķu vadības ierīci, tad devītajā reizē pēc astoņām darba bremžu sistēmas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm joprojām ir iespējams sasniegt I pielikuma 2. 2. 1. 4. punktā norādīto paliekošo darbību. 1. 2. 2. 2. Testu veic saskaņā ar turpmāk minētajām prasībām: 1. 2. 2. 2. 1. enerģijas avotam esot miera stāvoklī vai darbojoties ar ātrumu, kas atbilst motora brīvgaitas ātrumam, var izraisīt jebkuru pievada defektu. Pirms šāda defekta izraisīšanas enerģijas akumulatorā(-os) ir spiediens, kura lielumu var norādīt ražotājs, bet kas nepārsniedz ieslēgšanas spiedienu; 1. 2. 2. 2. 2. papildu iekārta, ja tāda ir, un tās akumulatori ir izolēti. 2. 2. 1. HIDRAULISKĀ ŠĶIDRUMA ENERĢIJAS AVOTU IETILPĪBA Enerģijas avoti atbilst prasībām, kas noteiktas turpmāk minētajos apakšpunktos. 2. 1. 1. De f in īcijas 2. 1. 1. 1. “p1 ” ir maksimālais sistēmas darba spiediens (izslēgšanas spiediens) akumulatorā(-os), ko norādījis ražotājs. 2. 1. 1. 2. ” ir spiediens, kas palicis pēc četrām darba bremžu sistēmas vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reizēm, sākot no p1 un “p2 nepiepildot akumulatoru(-us). 2. 1. 1. 3. “t” ir laiks, kas vajadzīgs, lai spiediens akumulatorā(-os) pieaugtu no p2 līdz p1, neiedarbinot darba bremžu sistēmas vadības ierīci. 2. 1. 2. Mē rīju mu nos ac īj um i 2. 1. 2. 1. Lai testa gaitā noteiktu laika lielumu t, par enerģijas avota uzpildes ātrumu pieņem to lielumu, kurš iegūts, kad motors darbojas ar ātrumu, kas atbilst tā maksimālajai jaudai, vai ar ātrumu, ko ierobežo regulators. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 173 2. 1. 2. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 3. 1. 2. 1. 3. 2. 3. Lai testa gaitā noteiktu laiku t, papildu iekārtas enerģijas akumulatoru(-us) neizolē citā veidā kā tikai automātiski. Rez ult ā tu inter p retā cija Visu transportlīdzekļu gadījumā, izņemot M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļus, laiks t nepārsniedz 20 sekundes. M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā laiks t nepārsniedz 30 sekundes. SIGNĀLIERĪČU ĪPAŠĪBAS Signālierīce neiedarbojas divu darba bremžu vadības ierīces pilngājiena iedarbināšanas reižu gadījumā, kad motors nedarbojas un sāk pieaugt spiediena lielums, ko var būt norādījis ražotājs, bet kas nepārsniedz ieslēgšanas spiedienu. 174 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. V PIELIKUMS Atsperu bremzes DEFINĪCIJAS “Atsperu bremzes” ir bremžu iekārtas, kurām vajadzīgo enerģiju dod viena vai vairākas atsperes, kas darbojas kā enerģijas akumulators. Enerģiju, kas vajadzīga, lai saspiestu atsperi un atlaistu bremzi, piegādā un kontrolē ar “vadības ierīci”, kuru iedarbina vadītājs (skatīt definīciju I pielikuma 1. 4. punktā). “Atsperu saspiedes kamera” ir kamera, kur reāli tiek radīta spiediena svārstība, kas ierosina atsperes saspiešanu. Ja atsperu saspiedi panāk ar vakuuma iekārtas palīdzību, tad “spiediens” visā šā pielikuma tekstā nozīmē negatīvo spiedienu. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS Atsperes bremzi nedrīkst lietot par darba bremzi. Tomēr darba bremžu sistēmas pievada daļas defekta gadījumā atsperu bremzes var lai sasniegtu paliekošas darbības lielumus, kuri norādīti I pielikuma 2. 2. 1. 4. punktā, ar noteikumu, ka vadītājs var regulēt šo lietot, darbību. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, izņemot tos puspiekabes velkošos transportlīdzekļus, kuri atbilst I pielikuma 2. 2. 1. 4. 3. punktā norādītajām prasībām, atsperu bremzes nav galvenais paliekošās bremzēšanas veids. Vakuuma atsperu bremzes nedrīkst lietot piekabēm. Jebkādas spiediena robežas nelielas svārstības, kādas var notikt atsperu saspiedes kameras barošanas maģistrālē, nedrīkst radīt būtiskas bremzēšanas spēka svārstības. Atsperu saspiedes kameras barošanas maģistrālē iekļauj vai nu atsevišķu enerģijas rezervi, vai arī to darbina no vismaz divām neatkarīgām enerģijas rezervēm. Piekabes barošanas maģistrāle var tikt pievienota šai barošanas maģistrālei ar nosacījumu, ka spiediena iedarbināt atsperu bremžu cilindrus. Papildu aprīkojums atsperu bremžu cilindru kritums piekabes barošanas maģistrālē nevar darbināšanai vajadzīgo enerģiju var saņemt no barošanas maģistrāles tikai tad, ja, saskaņā ar nosacījumu, tā darbība pat enerģijas avota bojājuma gadījumā nevar izraisīt atsperu bremžu cilindru enerģijas rezerves līmeņa samazināšanos zem līmeņa, kurā ir iespējama vienreizēja atsperu bremžu cilindru atlaišana. Visos gadījumos, kad bremzēšanas sistēma tiek atkārtoti uzpildīta no nulles, atsperu bremzes nedrīkst tikt atbrīvotas līdz brīdim, kad spiediens darba bremžu sistēmā ir pietiekams, lietojot darba bremžu vadības iekārtu, vismaz nodrošinātu paredzēto transportlīdzekļa ar kravu sekundāro bremžu darbību. Tāpat arī, ja atsperu bremzes ir vienreiz iedarbinātas, tās netiek atbrīvotas, kamēr nav pietiekams spiediens darba bremžu sistēmā, lai vismaz nodrošinātu norādīto piekrauta transportlīdzekļa bremzēšanas darbības lielumu pēc darba bremžu sistēmas vadības ierīces iedarbināšanas. lai, Šis punkts neattiecas uz piekabēm. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā sistēmu projektē tā, lai bremzes var iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes ar tādu sākuma spiedienu atsperes saspiešanas kamerā, kas ir vienāds ar maksimālo paredzēto spiedienu. Piekabju gadījumā ir iespējams bremzes iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes pēc tam, kad piekabe ir tikusi atvienota, un spiedienam barošanas maģistrālē ir jābūt 6,5 bāriem pirms atvienošanas. Šos nosacījumus izpilda, kad bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams. Papildus tam ir iespējams iedarbināt un atlaist stāvbremzi, kā norādīts I pielikuma 2. 2. 2. 10. punktā, kad piekabe ir savienota ar velkošo transportlīdzekli. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā spiediena līmenis atsperu saspiedes kamerā, zem kura atsperes sāk darbināt bremzes, kas noregulētas, cik cieši iegūstamā spiediena zemākā līmeņa. Piekabju gadījumā spiediena līmenis atsperu saspiedes kamerā, pēc kura atsperes sāk darbināt bremzes, nedrīkst būt lielāks kā tas līmenis, kuru iegūst pēc četrām darba bremžu pilngājiena iedarbināšanas reizēm atbilstīgi IV pielikuma 1. 3. punktam. Sākotnējais spiediens ir noregulēts uz 6,5 bāriem. iespējams, nedrīkst būt lielāks par 80 % no normāli 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 175 2. 6. 2. 7. 3. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 2. Kad spiediens maģistrālē, kas pievada enerģiju atsperu saspiedes kamerai (izņemot papildu atbrīvošanas ierīces maģistrāles, kura lieto iedarbojas optiska vai akustiska brīdinājuma šķidrumu zem spiediena), samazinās līdz līmenim, kurā sāk darboties bremžu detaļas, ierīce. Šīs prasības izpildei var lietot brīdinājuma ierīci, kas norādīta I pielikuma 2. 2. 1. 13. punktā. Šis noteikums neattiecas uz piekabēm. Mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas ir aprīkoti ar atsperu bremzēm un kam ir atļauts vilkt piekabes ar nepārtrauktas vai daļēji pārtrauktas bremzēšanas bremzēm, atsperu bremžu automātiska iedarbināšana izraisa piekabes bremžu iedarbināšanu. ATLAIŠANAS SISTĒMA Atsperu bremžu sistēma ir projektēta tā, ka šīs sistēmas defekta gadījumā joprojām ir iespējams atlaist bremzes. To var panākt, lietojot pneimatisku, mehānisku vai citādu papildu atlaišanas ierīci. Papildu atbrīvošanas ierīcēm, kas savas darbības vajadzībām lieto enerģijas rezervi, enerģiju pievada no enerģijas rezerves, kas ir neatkarīga no tās rezerves, ko parasti lieto atsperu bremžu sistēmā. Pneimatiskais spiediens vai hidrauliskais šķidrums šādā papildu atbrīvošanas ierīcē var darboties uz tā paša atsperu saspiedes kamerā esošā virzuļa virsmas, kuru lieto parastajā atsperu bremžu sistēmā, ar noteikumu, ka papildu atbrīvošanas ierīce izmanto atsevišķu maģistrāli. Šīs maģistrāles savienojums ar parasto maģistrāli, kas savieno vadības ierīci ar atsperu bremžu cilindriem, ir piestiprināts pie katra atsperu bremžu cilindra, kas atrodas tūlīt aiz atsperu saspiedes kameras atveres, ja vien tas nav iebūvēts bremžu cilindra korpusā. Šajā savienojumā ir iebūvēta ierīce, kas novērš vienas maģistrāles ietekmi uz otru. I pielikuma 2. 2. 1. 6. punkta prasības attiecas arī uz šo ierīci. Papildinājuma 3. 1. punkta prasību nolūkā bremžu sistēmas pievada detaļas neuzskata par tādām, kuras varētu skart defekts, ja saskaņā ar I pielikuma 2. 2. 1. 2. 7. punkta noteikumiem tās nav uzskatāmas par salaužamām ar noteikumu, ka tās ir izgatavotas no metāla vai materiāla ar līdzīgām īpašībām un tās netiek nopietni deformētas normālas bremzēšanas laikā. Ja 3. 1. punktā minētās papildu ierīces darbināšanai ir vajadzīgs instruments vai uzgriežņu atslēga, tad šo instrumentu vai uzgriežņu atslēgu glabā transportlīdzeklī. 176 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. VI PIELIKUMS Stāvbremzes ar bremžu cilindru mehānisko bloķētāju (bloķētāju piedziņa) 1. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. DEFINĪCIJA Bremžu cilindru mehāniskais bloķētājs ir ierīce, kas nodrošina stāvbremzes darbību, mehāniski ieķīlējot bremzes virzuļa kātu. Mehāniskā bloķēšana notiek, kad no bloķētāja kameras izplūst saspiestais gaiss; mehāniskās bloķēšanas ierīci projektē tā, izslēgt, kad uz bloķētāja kameru no jauna iedarbojas spiediens. lai to var ĪPAŠI NOTEIKUMI Ja spiediens bloķētāja kamerā tuvojas līmenim, kas atbilst mehāniskajai bloķēšanai, ieslēdzas gaismas vai skaņas brīdinājuma sistēma. Šis noteikums neattiecas uz piekabēm. Piekabju gadījumā spiediens, kas atbilst mehāniskajai bloķēšanai, nedrīkst pārsniegt 4 bārus. Piekabes darba bremžu sistēmas jebkuras daļas defekta gadījumā ir iespējams sasniegt stāvbremzes darbības rādītājus. Turklāt ir iespējams bremzes iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes pēc tam, kad piekabe ir tikusi atvienota, un spiedienam barošanas maģistrālē ir jābūt 6,5 bāriem pirms tās atvienošanas. Šos nosacījumus izpilda, kad bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams. Papildus tam, ir iespējams iedarbināt un atlaist stāvbremzi, kā norādīts I pielikuma 2. 2. 2. 10. punktā, kad piekabe ir savienota ar velkošo trans- portlīdzekli. Ja bremžu cilindri ir aprīkoti ar mehāniskās bloķēšanas ierīci, tad bremzes piedziņu nodrošina ar vienu no divām enerģijas rezervēm. Bloķēto bremžu cilindru var atbloķēt tikai tad, ja pēc tādas atbloķēšanas bremzi noteikti var iedarbināt no jauna. Ja bloķētāja kameras enerģijas avots ir bojāts, tad ir nodrošināta, piemēram, mehāniska vai pneimatiska, papildu atbloķēšanas ierīce, ko darbina, piemēram, ar kādas transportlīdzekļa riepas gaisu. Vadības ierīce ir tāda, ka tad, kad tā ir iedarbināta, tā veic turpmāk minētās darbības šādā secībā: tā iedarbina bremzes, lai nodrošinātu stāvbremzēm nepieciešamo efektivitātes līmeni, nobloķē bremzes šajā stāvoklī un atvieno bremžu iedarbināšanas spēku. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 177 VII PIELIKUMS Gadījumi, kuros nav jāveic I un/vai II (vai IIA) tipa vai III tipa testi transportlīdzeklim, kas nodots tipa apstiprināšanai Transportlīdzeklim, kas nodots tipa apstiprināšanai, I un/vai II (vai IIA) tipa vai III tipa tests nav jāveic turpmāk minētajos gadījumos. Ja konkrētais transportlīdzeklis ir mehāniskais transportlīdzeklis, piekabe vai puspiekabe, kas attiecībā uz riepām, katras ass absorbēto tas attiecas uz bremzēšanu) mehāniskajam trans- bremzēšanas enerģiju un riepu un bremžu montāžas veidu ir identisks (ciktāl portlīdzeklim, piekabei vai puspiekabei: ir izturējis I un/vai II (vai IIA) tipa vai III tipa testu; ir saņēmis tipa apstiprinājumu attiecībā uz absorbēto bremzēšanas enerģiju tās masas gadījumā, kura tiek likta uz asi un kas nav mazāka kā konkrētā transportlīdzekļa masa. Ja konkrētais transportlīdzeklis ir mehāniskais transportlīdzeklis, piekabe vai puspiekabe, kuras ass vai asis attiecībā uz riepām, katras ass absorbēto bremzēšanas enerģiju un riepu un bremžu montāžas veidu ir identiska(-s) (ciktāl tas attiecas uz bremzēšanu) ar asi vai asīm, kuras ir izturējušas I un/vai tās masas uz asi gadījumā, kura ir mazāka kā konkrētā tipa testu, transportlīdzekļa attiecīgā masa, ja katras ass absorbētā enerģija nepārsniedz šīs ass enerģiju standarta testa vai testu laikā, kas veikti katrai asij atsevišķi. tipa vai IIA) (vai III II Ja tipa apstiprināšanai nodotais transportlīdzeklis ir aprīkots ar palēninātāju, kas nav motora bremze un ir identisks palēninātājam, kas jau ir ticis testēts šādos apstākļos: testa laikā, kas veikts uz vismaz 6 % ceļa slīpuma (II tipa tests) vai uz vismaz 7 % ceļa slīpuma (IIA tipa tests), šis palēninātājs pats ir stabilizējis transportlīdzekļa ātrumu, kura maksimālā masa testa laikā ir vismaz vienāda ar tipa apstiprināšanai nodotā transportlīdzekļa maksimālo masu; iepriekš minētā testa laikā pārliecinās, ka palēninātāja kustīgo detaļu rotācijas ātrums ir tāds, ka, transportlīdzeklim pārvietojoties ar ātrumu 30 km/h, palēninošais moments ir vismaz vienāds ar 1. 3. 1. punktā minētajā testā noteikto palēninošo momentu. Ja konkrētais transportlīdzeklis ir piekabe, kas aprīkota ar “S” veida izciļņa pneimatiskajām bremzēm (1), tas atbilst šā pielikuma 1. papildinājuma testa prasībām attiecībā uz standarta ass testa ziņojumu, kā parādīts šā pielikuma 2. papildinājumā. Termins “identisks”, kas ir lietots 1. 1. , 1. 2. un 1. 3. punktā, nozīmē šajos punktos minēto transportlīdzekļa detaļu ģeometrisko un mehānisko parametru identiskumu, kā arī to materiālu īpašību identiskumu, no kuriem ir izgatavotas šīs detaļas. Ja izmanto iepriekš minēto noteikumu priekšrocības, paziņojumā par papildinājums) iekļauj šādas norādes: tipa apstiprinājumu bremžu iekārtām (IX pielikuma 2. ja ir piemērojams 1. 1. punkts, transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma numurs, kuram ir veikts I un/vai II (vai IIA) tipa vai III tipa tests, kas ir bijis kā standarta tests (2. 7. 1. punkts); ja ir piemērojams 1. 2. punkts, aizpilda 2. 7. 2. punktā sniegto tabulu; ja ir piemērojams 1. 3. punkts, aizpilda 2. 7. 3. punktā sniegto tabulu; ja ir piemērojams 1. 4. punkts, aizpilda 2. 7. 4. punktā sniegto tabulu. Ja persona, kura dalībvalstī iesniedz pieteikumu tipa apstiprināšanai, atsaucas uz citā dalībvalstī piešķirto tipa apstiprinājumu, šī persona iesniedz dokumentus, kas attiecas uz minēto apstiprinājumu. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 2. 1. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 4. (1) Var tikt apstiprinātas citu konstrukciju bremzes pēc līdzvērtīgas informācijas iesniegšanas. 178 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. papildinājums Alternatīvas procedūras piekabju bremžu I un III tipa testiem 1. 1. 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Atbilstīgi šā pielikuma 1. 4. punkta prasībām var neveikt I un II tipa bremžu efektivitātes samazināšanās testus transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas laikā ar noteikumu, ka bremžu sistēmas detaļas atbilst šā papildinājuma prasībām un rezultātā iegūtais paredzamais bremžu darbības lielums atbilst šīs direktīvas norādījumiem attiecīgajai transportlīdzekļa kategorijai. 1. 2. Testus, kas veikti atbilstīgi šajā pielikumā sīki aprakstītajām metodēm, uzskata par atbilstīgiem iepriekš minētajām prasībām. 2. SIMBOLI UN DEFINĪCIJAS (standarta bremžu simboliem ir piedēklis “e”) P C Cmax Co R T M z s sp ThA = ceļa seguma normālais spēks uz asi, transportlīdzeklim stāvot, = bremzes izciļņa vārpstai pievadītais griezes moments, = tehniski pieļaujamais maksimālais bremzes izciļņa vārpstai pievadītais griezes moments, = bremzes izciļņa vārpstai pievadītā griezes momenta robežlielums, t. i. mazākais izciļņa vārpstai pievadītā griezes momenta lielums, kas vajadzīgs, lai radītu izmērāmu bremzētājmomentu, = riepas rites rādiuss (dinamiskais), = bremzēšanas spēks riepas un ceļa saskares laukumā, = bremzētājmoments = T × R, = bremzēšanas pakāpes lielums T/P = M/RP, = bremzes virzuļa gājiens (darba gājiens un brīvgājiens), = lietderīgais bremzes virzuļa gājiens – gājiens, kurā bīdes spēks ir 90 % no vidējā bīdes spēka lieluma (ThA), = vidējais bīdes spēks – vidējo bīdes spēka lielumu nosaka, virzuļa kopējā gājiena (smax). ievietojot lielumus starp vienu trešdaļu un divām trešdaļām no l = kāta garums, r = bremzes trumuļa rādiuss, p = bremzes iedarbināšanas spiediens. 3. 3. 1. TESTA METODES Testi trasē 3. 1. 1. Bremžu darbības testus vēlams veikt tikai vienai asij. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 179 3. 1. 2. 3. 1. 2. 1. Asu kombinācijas testu rezultātus var izmantot atbilstīgi 1. 1. punkta prasībām ar noteikumu, ka katra ass nodrošina līdzvērtīgu bremzēšanas enerģiju pretestības un paliekošās bremzēšanas testu laikā. Tā tiek nodrošināta, stiprinājums, riepas, bremžu iedarbināšana un spiediena sadalījums bremžu cilindros. ja turpmāk minētie parametri ir identiski katrai asij: bremžu ģeometrija (2. attēls), bremžu uzlikas, riteņa 3. 1. 2. 2. Testu rezultāts, kas reģistrēts asu kombinācijas gadījumā, būs šo asu vidējais lielums. 3. 1. 3. 3. 1. 4. 3. 1. 5. Asi(-s) vēlams slogot ar maksimālo statisko masu uz asi, pretestībā, ko rada dažāda slodze uz pārbaudāmo asi(-īm). lai gan tas nav būtiski, ja testu laikā pienācīgi ņem vērā atšķirību rites Ir pieļaujama atkāpe palielinātas rites pretestības gadījumā, kas rodas sakabinātiem transportlīdzekļiem, kurus lieto testu veikšanai. Norāda sākotnējo testa ātrumu. Galīgo ātrumu aprēķina pēc turpmāk minētās formulas: v2 ¼ v1 r ﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃﬃ P0 þ P1 P0 þ P1 þ P2 kur v1 v2 v0 P1 P2 = sākotnējais ātrums (km/h), = beigu ātrums (km/h), = velkošā transportlīdzekļa masa (kg) testa apstākļos, = piekabes masa uz nenobremzēto asi(-īm) (kg), = piekabes masa uz nobremzēto asi(-īm) (kg). 3. 2. Testi ar inerces dinamometru 3. 2. 1. 3. 2. 2. 3. 2. 3. 3. 2. 4. 3. 3. 3. 3. 1. 3. 3. 2. Testa iekārtai ir rotējoša inerces masa, kas imitē to transportlīdzekļa masas lineārās inerces daļu, kura iedarbojas uz vienu riteni, un šī iekārta ir vajadzīga aukstu bremžu un sakarsušu bremžu darbības testēšanai, un tā var darboties ar nemainīgu ātrumu 3. 5. 2 un 3. 5. 3. punktā aprakstīto testu nolūkā. Testu veic ar pilnu riteni, ieskaitot riepu, kas piestiprināts pie bremzes kustīgās daļas tā, kā tas būtu piestiprināts transportlīdzeklim. Inerces masu bremzei var piestiprināt vai nu tieši, vai arī ar riepu un riteņu starpniecību. Bremžu sakarsēšanas fāžu laikā var lietot gaisdzesi ar tādu ātrumu un gaisa plūsmas virzienu, kas imitē reālos apstākļus, un gaisa plūsmas ātrums nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. Dzesējošā gaisa temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. Ja testa laikā automātiski netiek kompensēta riepas rites pretestība, bremzētājmomentu modificē, atņemot griezes momenta lielumu no rites pretestības koeficienta 0,01. Testi ar rullīšu dinamometru Asi vēlams slogot ar maksimālo statisko slodzi uz to, lai gan tas nav būtiski, ja testu laikā pienācīgi ņem vērā atšķirību rites pretestībā, ko rada dažāda slodze uz pārbaudāmās ass. Bremžu sakarsēšanas fāžu laikā var lietot gaisdzesi ar tādu ātrumu un gaisa plūsmas virzienu, kas imitē reālos apstākļus, un gaisa plūsmas ātrums nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. Dzesējošā gaisa temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. 3. 3. 3. Bremzēšanas laika ilgums ir 1 sekunde pēc 0,6 sekunžu maksimālā pieauguma laika. 3. 4. Testa apstākļi 3. 4. 1. Pārbaudāmajai(-ām) bremzei(-ēm) piestiprina mērinstrumentus tā, lai var reģistrēt šādus mērījumus: 180 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 3. 4. 1. 1. noteikt bremzētājmomentu vai spēku riepas perifērijā; 3. 4. 1. 2. gaisa spiediena līmeni bremžu cilindrā; 3. 4. 1. 3. ātrumu testa laikā; 3. 4. 1. 4. sākotnējo temperatūru uz bremzes trumuļa ārējās virsmas. 3. 4. 1. 5. bremzes virzuļa gājienu, kas attiecīgi lietots 0 tipa testa un I vai III tipa testa laikā. 3. 5. Testa metodes 3. 5. 1. Pa p ild u a uk st u b remžu da rb īb a s te s t s 3. 5. 1. 1. 3. 5. 1. 2. Šo testu veic ar sākotnējo ātrumu 40 km/h I tipa testa gadījumā un 60 km/h III tipa testa laikā, darbību I un III tipa testa beigās. lai novērtētu sakarsušu bremžu Bremzes iedarbina trīs reizes ar to pašu spiedienu (p) un ar sākotnējo ātrumu 40 km/h (I tipa testa gadījumā) vai 60 km/h (III tipa testa gadījumā), un aptuveni vienādā sākotnējā bremžu temperatūra nepārsniedz 100 °C, kad to mēra uz bremžu trumuļa ārējās virsmas. Bremžu iedarbināšanu veic ar spiedienu bremzes cilindrā, kas vajadzīgs, lai sasniegtu bremzētājmomentu vai spēku, kas vienāds ar bremzēšanas pakāpes lielumu (z) vismaz 0,50. Spiediens bremzes cilindrā nepārsniedz 6,5 bārus, un bremzes izciļņa vārpstai pievadītā griezes momenta lielums (C) nepārsniedz maksimālo tehniski pieļaujamo bremzes izciļņa vārpstai pievadīto griezes momenta lielumu (Cmax). Šo trīs testu vidējo vērtību pieņem par aukstu bremžu darbības rādītāju. 3. 5. 2. I t ip a te st s 3. 5. 2. 1. Šo testu veic ar ātrumu, kas vienāds ar 40 km/h un sākotnējo bremžu temperatūru, kas nepārsniedz 100 °C, kad to mēra uz bremžu trumuļa ārējās virsmas. 3. 5. 2. 2. Bremzēšanas pakāpes lielumu saglabā pie 0,07, ieskaitot rites pretestību (skatīt 3. 2. 4. punktu). 3. 5. 2. 3. 3. 5. 2. 4. Testa ilgums ir 2 minūtes 33 sekundes vai 1,7 km braucot ar ātrumu 40 km/h. Ja nevar sasniegt testa ātrumu, tad var pagarināt testa ilgumu atbilstīgi II pielikuma 1. 3. 2. 2. punktam. Ne vēlāk kā 60 sekundes pēc I tipa bremžu efektivitātes samazinājuma testa beigām veic paliekošās bremzēšanas darbības testu ar sākotnējo ātrumu, kas vienāds ar 40 km/h, atbilstīgi II pielikuma 1. 3. 3. punktam. Spiediena bremžu cilindrā lielums ir tāds, kāds tika lietots aukstu bremžu darbības testa laikā. 3. 5. 3. II I t ip a test s bremzēšanas efektivitātes samazināšanās tests) 3. 5. 3. 1. Testa metodes atkārtotas bremzēšanas gadījumā. 3. 5. 3. 1. 1. Testi trasē (skatīt II pielikuma 1. 6. punktu). 3. 5. 3. 1. 2. Tests ar inerces dinamometru. Testam uz stenda, kā norādīts VII pielikuma 1. papildinājuma 3. 2. punktā, nosacījumi var būt tādi paši kā testam uz ceļa, atbilstīgi II pielikuma 1. 6. 1. punktam, kur 3. 5. 3. 1. 3. Tests ar rullīšu dinamometru v2 ¼ v1 2 Testējot uz stenda, kā norādīts VII pielikuma 1. papildinājuma 3. 3. punktā, jāievēro turpmāk minētie nosacījumi: 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 181 Bremžu iedarbināšanas reižu skaits Bremzēšanas cikla ilgums (bremzēšanas laiks 25 sekundes un atjaunošanas laiks 35 sekundes) Testa ātrums Bremzēšanas pakāpe Rites pretestība 20 60 sekundes 30 km/h 0,06 0,01 3. 5. 3. 2. Ne vēlāk kā 60 sekundes pēc III tipa testa beigām atbilstīgi šīs direktīvas II pielikuma 1. 6. 2. punkta prasībām veic sakarsušu bremžu darbības testu. Spiediena bremžu cilindrā lielums ir tas lielums, kurš tika lietots 0 tipa testa laikā. 3. 6. 3. 6. 1. 3. 6. 2. 4. 4. 1. Testa ziņojums Saskaņā ar 3. 5. punkta prasībām veikto testu rezultātus ieraksta veidlapā, kuras paraugs ir sniegts šā pielikuma 2. papildinājumā. Norāda bremzi un asi. Datus par bremzēm, asi, tehniski pieļaujamo masu un atbilstīgā testa ziņojuma numuru marķē uz ass. PĀRBAUDE Detaļu pārbaude Tipa apstiprināšanai nodotā transportlīdzekļa bremžu specifikāciju pārbauda, kritērijiem. izpildot katru no turpmāk minētajiem konstrukcijas Punkts Kritēriji 4. 1. 1. a) Bremžu trumuļa cilindriskā daļa b) Bremzes trumuļa materiāls c) Bremzes trumuļa masa Nav atļautas izmaiņas Nav atļautas izmaiņas Var mainīties standarta bremžu trumuļa masas robežās no – 0 līdz + 20 % 4. 1. 2. a) Attālums starp riteni un bremzes trumuļa ārējo virsmu (izmērs E) Pielaides jānosaka tehniskajam dienestam, kas veic apstiprināšanas testus b) Bremzes trumuļa daļa, kuru nenosedz ritenis (izmērs F) 4. 1. 3. a) Bremzes uzlikas materiāls b) Bremzes uzlikas platums c) Bremzes uzlikas biezums d) Bremzes uzlikas faktiskā virsma e) Bremzes uzlikas piestiprināšanas veids Nav atļautas izmaiņas 4. 1. 4. 4. 1. 5. 4. 1. 6. Bremžu ģeometrija (2. attēls) Nav atļautas izmaiņas Riepas rites virsmas rādiuss (R) Var mainīties atbilstīgi šā papildinājuma 4. 3. 1. 4. punkta prasībām a) Vidējais bīdes spēka lielums (ThA) b) Bremzes virzuļa gājiens (s) c) Kāta garums d) Bremzes iedarbināšanas spiediens (p) Var mainīties, punkta prasībām ja paredzētā darbība atbilst šā papildinājuma 4. 3. 4. 1. 7. Statiskā masa (P) P nedrīkst pārsniegt Pe (skatīt 2. punktu) 182 4. 2. 4. 2. 1. 4. 3. 4. 3. 1. 4. 3. 1. 1. 4. 3. 1. 2. 4. 3. 1. 3. 4. 3. 1. 4. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Bremžu radīto spēku pārbaude Bremzēšanas spēki (T) katrai konkrētajai bremzei (ar to pašu vadības maģistrāles spiedienu pm), kas vajadzīgi, lai radītu I un III tipa testa nosacījumos norādīto pretestības spēku, nepārsniedz lielumus (Te), kā norādīts šā pielikuma 2. punkta 2. papildinājumā sniegtajā testa rezultātu reģistrā, kas ņemti par pamatu standarta bremzes testam. Sakarsušu bremžu darbības pārbaude Bremzēšanas spēku (T) katrai konkrētajai bremzei pie norādītā spiediena (p) bremžu cilindros un vadības maģistrāles spiediena (pm), ko lieto konkrētās piekabes 0 tipa testa laikā, nosaka ar 4. 3. 1. 1. līdz 4. 3. 1. 4. punktā aprakstītajām metodēm. Attiecīgās bremzes virzuļa paredzamo gājienu (s) nosaka pēc šādas attiecības: s ¼ l (cid:2) se le s nepārsniedz lietderīgo bremzes virzuļa gājienu (sp). Konkrētajā bremzes cilindrā ievietotā virzuļa vidējo bīdes spēka lielumu (ThA) nosaka pie spiediena, kura lielums norādīts 4. 3. 1. punktā. Bremzes izciļņa vārpstai pievadīto griezes momentu (C) aprēķina šādi: C nepārsniedz Cmax. Paredzamo bremžu darbības lielumu konkrētajai bremzei aprēķina šādi: C = ThA × l T ¼ Te (cid:1) 0,01 Pe ð Þ ð Þ (cid:2) C (cid:1) Co Þ ð Ce (cid:1) Coe (cid:2) Re R þ 0,01 P R nedrīkst būt mazāks kā 0,8 Re. 4. 3. 2. Paredzamo bremžu darbības lielumu konkrētajai piekabei aprēķina šādi: P TP P ¼ TR PR 4. 3. 3. Sakarsušu bremžu darbības lielumus pēc I vai III tipa testiem nosaka atbilstīgi 4. 3. 1. 1. , 4. 3. 1. 2. , 4. 3. 1. 3. un 4. 3. 1. 4. punktā sniegtajām metodēm. Rezultāti, kas aprēķināti pēc 4. 3. 2. punkta metodes, atbilst šīs direktīvas prasībām konkrētajai piekabei. Lielums, kuru izmanto par “0 tipa testa laikā reģistrēto lielumu”, kā norādīts II pielikuma 1. 3. 3. vai 1. 6. 2. punktā, ir lielums, kas reģistrēts konkrētās piekabes 0 tipa testa laikā. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 183 2. papildinājums Standarta ass testa ziņojuma veidlapas paraugs, kā norādīts 1. papildinājuma 3. 6. punktā 184 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 185 1. attēls Ass sistēmas šķērsgriezums 186 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. attēls Bremzes ģeometrija 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 187 VIII PIELIKUMS Nosacījumi, kas attiecas uz transportlīdzekļu ar inerces bremžu sistēmu testēšanu VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Piekabes “inerces bremžu sistēmu” veido vadības ierīce, pievads un bremze, kā noteikts 1. 4. punktā. “Vadības ierīce” ir detaļu kombinācija, kas veido sakabes lodgalvu. “Pievads” ir detaļu kombinācija, kas atrodas starp savienotājgalvu un bremzes pirmo daļu. “Bremze” ir tā daļa, kurā rodas spēki, kas vērsti pretēji transportlīdzekļa kustības virzienam. Bremzes pirmā daļa ir vai nu kāts, kurš iedarbina bremzes izcilni vai līdzīgas detaļas (mehāniskā pievada inerces bremze), vai arī bremzes cilindrs (hidrauliskā pievada inerces bremze). Bremžu sistēmas, kurās uzkrātā enerģija (piemēram, elektriskā, pneimatiskā vai hidrauliskā) tiek pārvadīta no velkošā transportlīdzekļa uz piekabi un kuras kontrolē tikai spēks, kas iedarbojas uz sakabes ierīci, nav uzskatāmas par inerces bremžu sistēmām šīs direktīvas nozīmē. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 5. 1. 6. Testi 1. 6. 1. 1. 6. 2. 1. 6. 3. Bremzes galveno raksturlielumu noteikšana. Vadības ierīces galveno raksturlielumu noteikšana un tās tests, lai noskaidrotu, vai konkrētā ierīce atbilst šīs direktīvas noteikumiem. Transportlīdzeklim pārbauda: — vadības ierīces un bremzes savietojamību, — pievadu. 2. 2. 1. DEFINĪCIJAS UN SIMBOLI Lietotās mērvienības 2. 1. 1. Masas: kg. 2. 1. 2. Spēki: N. 2. 1. 3. Griezes un momenti: Nm. 2. 1. 4. Laukumi: cm2. 2. 1. 5. Spiedieni: bar. 2. 1. 6. 2. 1. 7. Garumi: katrā gadījumā norādītās vienības. Paātrinājums gravitācijas ietekmē: g = 10 m/s2. 2. 2. Simboli, kas derīgi citu tipu bremžu sistēmu gadījumos (skatīt 1. papildinājuma 1. diagrammu) 2. 2. 1. GA: piekabes “maksimālā masa”, kuru kā tehniski pieļaujamu deklarē ražotājs. 188 2. 2. 2. 2. 2. 3. GA: GB: LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. piekabes “maksimālā masa”, kuru, saskaņā ar ražotāja deklarāciju, var apturēt ar vadības ierīci. piekabes “maksimālā masa”, kuru var apturēt ar visu piekabes bremžu saskaņotas darbības palīdzību 2. 2. 4. GBo: pieļaujamās “maksimālās masas” daļa, kuru, saskaņā ar ražotāja deklarāciju, var nobremzēt ar vienu bremzi. GB = n × GBo 2. 2. 5. 2. 2. 6. B*: B: vajadzīgais bremzēšanas spēks. vajadzīgais bremzēšanas spēks, kurā ņem vērā rites pretestību. 2. 2. 7. D*: pieļaujamais bīdes spēks uz sakabes ierīci. 2. 2. 8. 2. 2. 9. 2. 2. 10. D: P': K: slodze uz sakabes ierīci. vadības ierīces izvada spēks. vadības ierīces papildu spēks; vienkāršības pēc to definē kā spēku D, kas atbilst ekstrapolētas raksturlīknes x asu krustošanās izsaka kā funkciju no D, ko mēra vadības ierīces gājiena viduspunktā (skatīt 1. papildinājuma 2. un 3. punktam, kas P' diagrammu). 2. 2. 11. KA: vadības ierīces robežspēks – tas ir maksimālais spēks savienotājgalvā, kuru var pielikt uz īsu brīdi, neradot jebkādu vadības ierīces izvada spēku. Vienkāršības pēc KA definē kā spēku, kuru mēra tad, kad šis spēks sāk pieaugt savienotājgalvā ar ātrumu no 10 līdz 15 mm/s un kad vadības ierīces pievads ir atvienots. 2. 2. 12. 2. 2. 13. 2. 2. 14. 2. 2. 15. D1: D2: ηH0: ηH1: tas ir maksimālais spēks, kas pielikts savienotājgalvai, kad to bīda virzienā uz aizmuguri ar ātrumu s mm/s ± 10 % un pievads ir atvienots. tas ir maksimālais spēks, kas pielikts savienotājgalvai, kad to bīda virzienā uz priekšu ar ātrumu s mm/s ± 10 % no tās vistālāk uz aizmuguri vērstā stāvokļa un pievads ir atvienots. inerces vadības ierīces efektivitāte. pievada sistēmas efektivitāte. 2. 2. 16. ηH: vadības ierīces un pievada kopējā efektivitāte 2. 2. 17. 2. 2. 18. 2. 2. 19. 2. 2. 20. s: s': s": s0: vadības ierīces gājiens (izteikts milimetros). η H = η H0 × η H1 vadības ierīces lietderīgais gājiens (izteikts milimetros), kas noteikts saskaņā ar 9. 4. 1. punkta prasībām. galvenā cilindra virzuļa brīvais gājiens, kas izmērīts milimetros savienotājgalvā. gājiena zudums, t. i. , savienotājgalvas gājiens, kas izmērīts milimetros, kad to iedarbina tādā veidā, lai pārvietotos no punkta, kas atrodas 300 mm virs horizontālas plaknes līdz punktam, kas atrodas 300 mm zem šīs plaknes, un pievads paliek nekustīgs. 2. 2. 21. 2sB: bremžu loku pacēlums, ko mēra uz diametra, kas paralēls darba mehānismam, un bremzēm neesot noregulētām testa laikā (izteikts milimetros). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 189 2. 2. 22. 2sB*: mazākais bremžu loku centra pacēlums (mazākais bremžu loku iedarbināšanas gājiens) milimetros riteņu ar trumuļu bremzēm gadījumā: 2sB* ¼ 2,4 þ 4 1000 (cid:2) 2r 2r ir bremzes trumuļa diametrs, kas izteikts milimetros (skatīt 1. papildinājuma 4. diagrammu); riteņu ar disku bremzēm un hidraulisko pievadu gadījumā: 2sB* ¼ 1,1 10 (cid:2) V60 FRZ þ 1 1000 (cid:2) 2rA kur V60 =viena riteņa bremzes šķidruma tilpuma uzsūktspēja pie spiediena, kas atbilst bremzēšanas spēkam 1,2 1,2 B* = 0,6 × GBo un maksimālajam riepas rādiusam, 2rA =bremzes diska ārējais diametrs (V60 – cm3, FRZ – cm2 un rA – mm). bremzētājmoments. dinamiskais riepas rites rādiuss metros, kas noapaļots līdz tuvākajam centimetram. bremžu skaits. iedarbināšanas spēks, kas pielikts vadības ierīces pievadam, ar kādu pārslodzes aizsargs tiek iedarbināts. bremzētājmoments, ar kuru tiek iedarbināts pārslodzes aizsargs. M: R: n: DA: MA: Mehāniskā pievada bremžu sistēmu gadījumā lietojamie simboli (skatīt 1. papildinājuma 5. diagrammu) iH0: iHi: iH: ig: P: P0: ρ: pārnesumskaitlis starp savienotājgalvas gājienu un kāta gājienu vadības ierīces izvada pusē. pārnesumskaitlis starp kāta gājienu vadības ierīces izvada pusē un bremzes sviras gājienu (kad transmisiju pārslēdz uz zemāku pārnesumu). pārnesumskaitlis starp savienotājgalvas gājienu un bremzes sviras gājienu iH = iH0 × iH1 pārnesumskaitlis starp bremzes sviras gājienu un bremžu loka centra pacēlumu (skatīt 1. papildinājuma 4. diagrammu). bremzes vadības svirai pieliktais spēks. bremzes atvilkšanas spēks; t. i. , diagrammā M =? (P) spēka P lielums šīs ekstrapolētās raksturlīknes krustošanās punktā ar abscisu (skatīt 1. papildinājuma 6. diagrammu). bremzes raksturlielums, ko aprēķina pēc M = ρ(P − Po) Hidrauliskā pievada bremžu sistēmu gadījumā lietojamie simboli (skatīt 1. papildinājuma 8. diagrammu) ih: ig: pārnesumskaitlis starp savienotājgalvas gājienu un galvenā cilindra virzuļa kāta gājienu. pārnesumskaitlis starp riteņu cilindru iedarbības punkta gājienu un bremžu loku centra pacēlumu. 2. 2. 23. 2. 2. 24. 2. 2. 25. 2. 2. 26. 2. 2. 27. 2. 3. 2. 3. 1. 2. 3. 2. 2. 3. 3. 2. 3. 4. 2. 3. 5. 2. 3. 6. 2. 3. 7. 2. 4. 2. 4. 1. 2. 4. 2. 190 2. 4. 3. 2. 4. 4. 2. 4. 5. 2. 4. 6. FRZ: FHZ: p: pO: LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. viena riteņa trumuļa bremzes vai bremžu cilindra virzuļa virsmas laukums; diska bremzes vai bremžu gadījumā suporta virzuļa vai virzuļu, kas atrodas diska vienā pusē, virsmas laukums. galvenā cilindra virzuļa virsmas laukums. hidrauliskais spiediens bremzes cilindrā. atvilkšanas spiediens bremzes cilindrā; t. i. , diagrammā M = f (p) spiediena p lielums šīs ekstrapolētās raksturlīknes krustošanās punktā ar abscisu (skatīt 1. papildinājuma 7. diagrammu). 2. 4. 7. ρ': bremzes raksturlielums, ko aprēķina šādi: M = ρ′ (p − p0) 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 3. 5. 3. 6. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 4. 4. 4. 5. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS Bremzēšanas spēka pārvadīšanu no savienotājgalvas uz piekabes bremzēm veic vai nu ar kāta palīdzību, vai arī ar viena vai vairāku šķidrumu palīdzību. Tomēr var lietot arī kabeli ar apvalku (Boudena kabeli), lai izveidotu pievada daļu. Šī daļa ir cik vien iespējams īsa. Visas asis šarnīros ir pienācīgi aizsargātas. Turklāt šie šarnīri ir vai nu pašeļļojoši, vai arī viegli pieejami eļļošanai. Inerces bremžu sistēmas izvieto tādā veidā, ka gadījumā, ja sakabes galva pārvietojas līdz galam, nevienas pievada daļas darbība netiek traucēta, tā netiek pastāvīgi deformēta vai padarīta nelietojama. To pārbauda pēc pievada pirmā elementa atvienošanas no bremžu vadības svirām. Inerces bremžu sistēma ļauj piekabei braukt atpakaļgaitā kopā ar velkošo transportlīdzekli, neradot ilglaicīgu berzes spēku, kas pārsniedz 0,08 × g × GA. Iekārtas, kuras lieto šim nolūkam, darbojas automātiski un atvienojas automātiski, ja piekabe pārvietojas uz priekšu. Ikviena īpaša iekārta, kas iebūvēta 3. 4. punkta prasību nolūkā, ir tāda, ka tad, kad transportlīdzeklis atrodas augšupceļā, stāvbremžu darbība netiek negatīvi ietekmēta. Tikai inerces bremžu sistēmās ar disku bremzēm var būt iebūvēti pārslodzes aizsargi. Tie nedrīkst būt iedarbināmi ar spēku, kas ir mazāks kā 1,2 P vai spiedienu, kas ir mazāks kā 1,2 p un atbilst bremzēšanas spēkam B* = 0,5 × g × GBo (ja tie ir piestiprināti pie riteņa bremzes) vai sakabes ierīces bīdes spēkam, kas mazāks kā 1,2 × D* (ja tie ir piestiprināti pie vadības ierīces). PRASĪBAS VADĪBAS IERĪCĒM Vadības ierīces bīdāmās daļas ir pietiekami garas, transportlīdzekli. lai ļautu bremzi iedarbināt pilnībā, pat ja piekabe ir sakabināta ar velkošo Bīdāmās daļas aizsargā ar silfonu vai citu līdzvērtīgu ierīci. Tās ir vai nu ieeļļotas, vai arī sastāv no pašeļļojošiem materiāliem. Virsmu berzes saskares vietā izgatavo no tāda materiāla, kas novērš elektroķīmisko elementu rašanos vai ikviena veida mehānisko nesavietoja- mību, kas var radīt bīdāmo daļu iestrēgšanu. Vadības iekārtas robežspēks (KA) nav mazāks kā 0,02 × g × G'A, un nav lielāks kā 0,04 × g × G'A. Maksimālais slāpējošais spēks nedrīkst pārsniegt 0,10 × g × G'A piekabju ar nekustīgiem jūgstieņiem gadījumā un 0,067 × g × G'A daudzasu piekabju ar šarnīra jūgstieņiem gadījumā. Maksimālais vilces spēks D2 ir starp 0,1 × g × G'A un 0,5 × g × G'A. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 191 5. 5. 1. 5. 2. 5. 2. 1. 5. 2. 2. 5. 2. 3. 5. 2. 4. 5. 2. 5. 5. 3. 5. 3. 1. 5. 3. 2. 5. 4. 5. 4. 1. 5. 4. 2. TESTI UN MĒRĪJUMI, KAS JĀVEIC VADĪBAS SISTĒMAI Pārbauda vadības ierīces, kas nodota tehniskajam dienestam testu veikšanai, atbilstību 3. un 4. punkta prasībām. Visu tipu bremžu sistēmu gadījumā izmēra turpmāk minētos lielumus: gājienu s un lietderīgo gājienu s'; papildu spēku K; robežspēku KA; slāpējošo spēku D1; vilces spēku D2. Mehāniskā pievada inerces bremžu sistēmu gadījumā nosaka šādus lielumus: pārnesumskaitli iHo, ko mēra vadības ierīces gājiena vidus ceļā; spēku P' vadības ierīces izvada pusē kā jūgstieņa bīdes spēka D funkciju. Papildu spēku K un lietderību aprēķina pēc raksturlīknes, ko iegūst no šādiem mērījumiem: (skatīt 1. papildinājuma 2. diagrammu). ηΗ0 ¼ 1 iH0 (cid:2) P′ D (cid:1) K Hidrauliskā pievada inerces bremžu sistēmu gadījumā nosaka turpmāk minētos lielumus: pārnesumskaitli ih, ko mēra vadības ierīces gājiena vidus ceļā; spiedienu p vadības ierīces izvada pusē kā jūgstieņa bīdes spēka D funkciju un galvenā cilindra virzuļa virsmas laukumu FHZ, kā norādījis ražotājs. Papildu spēku K un lietderību aprēķina pēc raksturlīknes, ko iegūst no šādiem mērījumiem: ηΗ0 ¼ 1 ih (cid:2) p (cid:2) FHZ D (cid:1) K (skatīt 1. papildinājuma 3. diagrammu); 5. 4. 3. galvenā cilindra virzuļa s" brīvgājienu, kas minēts 2. 2. 19. punktā. 5. 5. 6. 6. 1. 6. 2. Inerces bremžu sistēmu gadījumā, kuras uzmontētas daudzasu piekabēm ar šarnīra jūgstieņiem, izmēra gājiena sO zudumu, kas minēts 9. 4. 1. punktā. PRASĪBAS BREMZĒM Papildus pārbaudāmajām bremzēm tehniskajam dienestam, kas atbildīgs par testu veikšanu, ražotājs iesniedz bremžu rasējumus, kuros norādīts tips, izmēri un galveno detaļu materiāls, un uzliku marka un tips. Hidraulisko bremžu gadījumā šajos rasējumos norāda arī bremžu cilindru virsmas laukumu FRZ. Ražotājs norāda arī maksimālo pieļaujamo bremzētājmomentu Mmax, kā arī masu GBO, kas minēta 2. 2. 4. punktā. Bremzētājmoments Mmax, kuru norādījis ražotājs, nedrīkst būt mazāks kā tas bremzētājmoments, kas atbilst 1,2 reizes lielākam spēkam P vai 1,2 reizes lielākam spiedienam p, kas vajadzīgs, lai radītu bremzēšanas spēku B* = 0,5 × g × GBO. 192 6. 2. 1. 6. 2. 2. 7. 7. 1. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Gadījumā, ja inerces bremžu sistēmai nav uzmontēts pārslodzes aizsargs vai arī tādu nav paredzēts uzmontēt, riteņa bremzi testē ar 1,8 reizes lielāku spēku P vai 1,8 lielāku spiedienu p, kas vajadzīgs, lai radītu bremzēšanas spēku B* = 0,5 × g × GBO. Gadījumā, ja inerces bremžu sistēmai ir uzmontēts pārslodzes aizsargs vai arī tādu ir paredzēts uzmontēt, riteņa bremzi testē ar 1,1 reizi lielāku spēku Pmax vai P'max vai ar 1,1 reizi lielāku spiedienu pmax vai p'max, ieskaitot visas pielaides (ko norādījis ražotājs). TESTI UN MĒRĪJUMI, KAS JĀVEIC BREMZĒM Pārbauda bremzes un iekārtas detaļas, kas nodotas tehniskā dienesta rīcībā, kas atbildīgs par testu veikšanu, lai noskaidrotu, vai tās atbilst 6. punkta prasībām. 7. 2. Nosaka turpmāk minētos lielumus: 7. 2. 1. mazāko bremžu loku centra pacēlumu 2sB*; 7. 2. 2. bremžu loku centra pacēlumu 2sB* (kas ir lielāks kā 2sB*); 7. 2. 3. bremzētājmomentu M kā spēka P, kas pielikts vadības svirai, funkciju (mehāniskā pievada bremžu sistēmu gadījumā) un spiediena p bremzes cilindrā funkciju (hidrauliskā pievada bremžu sistēmu gadījumā). Ātrums, ar kādu rotē bremzējošās virsmas, atbilst sākotnējam transportlīdzekļa ātrumam 60 km/h. Turpmāk minētos lielumus iegūst no raksturlīknes, kas aprēķināta pēc šiem mērījumiem: 7. 2. 3. 1. atvilkšanas spēku PO un raksturlielumu ρ mehāniski darbināmu bremžu gadījumā (skatīt 1. papildinājuma 6. diagrammu); 7. 2. 3. 2. atvilkšanas spiedienu po un raksturlielumu ρ' hidrauliski darbināmu bremžu gadījumā (skatīt 1. papildinājuma 7. diagrammu). 8. TESTA ZIŅOJUMI Ja pieteikumi ir iesniegti piekabju ar inerces bremžu sistēmām tipa apstiprināšanai, šādus pieteikumus pievieno testa ziņojumiem, kas attiecas uz vadības sistēmu un bremzēm, kā arī testa ziņojumiem par savietojamību starp piekabes inerces vadības ierīci, pievadu un bremzēm; šajos ziņojumos ir jāiekļauj vismaz tās ziņas, kas norādītas šā pielikuma 2. , 3. un 4. papildinājumā. 9. 9. 1. TRANSPORTLĪDZEKĻA VADĪBAS IERĪCES UN BREMŽU SAVIETOJAMĪBA Veic testu transportlīdzeklim, ņemot vērā vadības ierīces (2. papildinājums) un bremžu (3. papildinājums) rādītājus, kā arī piekabes rādītājus, kas minēti 4. papildinājuma 4. punktā, lai noskaidrotu, vai piekabes inerces bremžu sistēma atbilst noteiktajām prasībām. 9. 2. Visu tipu bremžu vispārīgie testi 9. 2. 1. Tās pievada daļas, kas nav testētas vienlaicīgi ar bremžu vadības ierīci vai bremzēm, pārbauda transportlīdzeklim. Testa rezultātus ieraksta 4. papildinājumā (piemēram, iH1 un η H1). 9. 2. 2. Ma sa 9. 2. 2. 1. Piekabes GA maksimālā masa nedrīkst pārsniegt G'A maksimālo masu, kurai ir atļauts lietot vadības ierīci. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 193 9. 2. 2. 2. Piekabes GA maksimālā masa nedrīkst pārsniegt GB maksimālo masu, kuru var nobremzēt ar visu piekabes bremžu kopēju darbību. 9. 2. 3. Sp ēki 9. 2. 3. 1. 9. 2. 3. 2. Robežspēks KA nedrīkst būt mazāks kā 0,02 × g × GA un nedrīkst būt lielāks kā 0,04 × g × GA. Maksimālais slāpējošais spēks D1 nedrīkst pārsniegt 0,10 × g × GA piekabju ar nekustīgiem jūgstieņiem gadījumā un 0,067 × g × GA daudzasu piekabju ar šarnīra jūgstieņiem gadījumā. 9. 2. 3. 3. Maksimālais vilces spēks D2 ir starp 0,1 × g × GA un 0,5 × g × GA. 9. 3. Bremzēšanas efektivitātes tests 9. 3. 1. Bremzēšanas spēku summa, kas pielikti piekabes riteņu aplocēm, ir vismaz B* = 0,5 × g × GA ieskaitot rites pretestību 0,01 × g × GA. Tas pierāda bremzēšanas spēku B = 0,49 × g × GA. Šajā gadījumā maksimālais pieļaujamais bīdes spēks uz sakabi ir D* = 0,067 × g × GA daudzasu piekabju ar šarnīra jūgstieņiem gadījumā, un D* = 0,10 × g × GA piekabju ar nekustīgiem jūgstieņiem gadījumā. Lai pārbaudītu, vai šie nosacījumi ir ievēroti, izmanto turpmāk minētās nevienādības. 9. 3. 1. 1. Inerces bremžu sistēmu ar mehānisko pievadu gadījumā: (cid:5) (cid:4) B (cid:2) R ρ þ nPo (cid:6) 1 (cid:7) D* (cid:1) K (cid:2) ηH ≤ iH 9. 3. 1. 2. Inerces bremžu sistēmu ar hidraulisko pievadu gadījumā: (cid:5) (cid:4) B (cid:2) R n (cid:2) ρ′ þ po (cid:6) 1 (cid:7) D* (cid:1) K (cid:2) ηH ≤ ih FHZ 9. 4. Vadības ierīces gājiena tests 9. 4. 1. Daudzasu piekabju ar šarnīra jūgstieņiem vadības ierīču gadījumā, kurām bremzes bīdītājstieņa sistēma ir atkarīga no jūgierīces novietojuma, vadības ierīces s gājiens ir lielāks kā vadības ierīces s' iespējamais gājiens; atšķirība garumā ir vismaz vienāda ar gājiena so zudumu. Gājiens so nedrīkst pārsniegt 10 % no lietderīgā gājiena s'. 9. 4. 2. Vadības ierīces lietderīgo gājienu s' nosaka šādi: 9. 4. 2. 1. Ja bremzes bīdītājstieņa sistēmu ietekmē jūgierīces relatīvais novietojums, tad 9. 4. 2. 2. Ja nav zuduma gājienā, tad 9. 4. 2. 3. Hidraulisko bremžu sistēmu gadījumā s′ = s − so s′ = s s′ = s − s″ 9. 4. 3. Pielieto turpmāk sniegtās nevienādības, lai pārbaudītu, vai vadības ierīces gājiens ir pietiekams. 194 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 9. 4. 3. 1. Inerces bremžu sistēmu ar mehānisko pievadu gadījumā: 9. 4. 3. 2. Inerces bremžu sistēmu ar hidraulisko pievadu gadījumā: iH ≤ s′ SB* (cid:2) ig ih FHZ ≤ s′ 2sB* (cid:2) nFRZ (cid:2) ig′ 9. 5. 9. 5. 1. 9. 5. 2. 9. 5. 3. 10. Papildu testi Inerces bremžu sistēmu ar mehānisko pievadu gadījumā pārbauda, vai bremzes bīdītājstieņa sistēma, ar kuras palīdzību spēki tiek pārvadīti no vadības ierīces, ir pareizi uzmontēta. Inerces bremžu sistēmu ar hidraulisko pievadu gadījumā, pārbauda, vai galvenā cilindra virzuļa gājiens sasniedz mazāko s/ih līmeni. Nav atļauts mazāks līmenis par šo. Transportlīdzekļa vispārīgo darbību bremzēšanas laikā testē uz ceļa, bremzēšanas spēka līmeņiem un bremžu iedarbināšanas ātrumiem; nav pieļaujamas pašierosmes nerimstošās svārstības. transportlīdzeklim braucot ar dažādiem ātrumiem, dažādiem VISPĀRĪGAS PIEZĪMES Iepriekš minētie noteikumi attiecas uz inerces bremžu sistēmu ar mehānisko vai hidraulisko pievadu jaunākajiem modeļiem; jo īpaši šo modeļu gadījumā piekabes visiem riteņiem uzmontē tā paša tipa bremzes un tā paša tipa riepas. Testējot īpašus modeļus, pielāgo iepriekš minētās prasības. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 195 1. papildinājums Izskaidrojošās diagrammas 1. diagramma Simboli, kas derīgi visu tipu bremžu sistēmu gadījumā (skatīt 2. 2. punktu) 196 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. diagramma Mehāniskais pievads (skatīt 2. 2. 10. un 5. 3. 2. punktu) 3. diagramma Hidrauliskais pievads (skatīt 2. 2. 10. un 5. 4. 2. punktu) 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 197 4. diagramma Bremžu testi (skatīt 2. 2. 22. un 2. 3. 4. punktu) Bremzes loka centra pacēlums: SB* = 1,2 mm + 0,2 % × 2r 198 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 5. diagramma Bremzes ar mehānisko pievadu (skatīt 2. 3. punktu) 6. diagramma Mehāniskā bremze (skatīt 2. 3. 6. un 7. 2. 3. 1. punktu) 7. diagramma Hidrauliskā bremze (skatīt 2. 4. 6. un 7. 2. 3. 2. punktu) 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 199 8. diagramma Hidrauliskā pievada bremžu sistēma (skatīt 2. 4. punktu) 200 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. papildinājums Testa ziņojums par vadības ierīci 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 201 202 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 3. papildinājums Testa ziņojums par bremžu darbību 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 203 4. papildinājums Testa ziņojums par vadības ierīces, pievada un bremžu savietojamību 204 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 205 IX PIELIKUMS Tipa apstiprinājuma dokumentācija 1. papildinājums PARAUGS (maksimālais formāts: A4 (210 × 297 mm)) 206 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. attiecībā uz transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, ņemot vērā Direktīvu 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/12/EK Papildpielikums 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 207 208 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. papildinājums Testa ziņojums 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 209 210 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 211 212 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 3. papildinājums Transportlīdzekļa datu saraksts, kas paredzēts apstiprinājumiem atbilstīgi XV pielikumam Transportlīdzekļa tipa apraksts: Transportlīdzekļa tirdzniecības nosaukums vai preču marka (ja iespējams): Transportlīdzekļa kategorija: Transportlīdzekļa tips saskaņā ar IX pielikuma 1. papildinājumu: Transportlīdzekļu modeļi vai tirdzniecības nosaukumi, kas veido transportlīdzekļa tipu (ja iespējams): Ražotāja nosaukums un adrese: Bremžu uzliku marka un tips: Bremžu uzlikas, kas testētas atbilstīgi visiem attiecīgajiem II pielikuma norādījumiem: Bremžu uzlikas, kas testētas atbilstīgi XII pielikuma norādījumiem: Transportlīdzekļa minimālā masa: Katras ass masas sadalījums (mazākais lielums): Transportlīdzekļa maksimālā masa: Katras ass masas sadalījums (maksimālais lielums): Maksimālais transportlīdzekļa ātrums: Riepas un riteņa izmēri: Bremžu kontūra konfigurācija (piemēram, priekšējās/pakaļējās ass vai diagonālā): Deklarācija par to, kura sistēma ir sekundārā bremžu sistēma: Bremžu vārstu specifikācijas (ja vajadzīgs): Slodzes atkarīgā bremzēšanas spēka regulatora noregulēšanas specifikācijas: Spiediena vārsta noregulēšana: Paredzētais bremzēšanas spēka sadalījums: Bremzes specifikācija: 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 5. 2. 2. 1. 2. 2. 3. 3. 1. 4. 4. 1. 5. 6. 7. 8. 9. 9. 1. 9. 2. 10. 11. 11. 1. Diska bremzes tips (piemēram, virzuļu skaits ar diametru(-iem), ventilējams vai pilns disks): 11. 2. Trumuļu bremzes tips (piemēram, simplex/duplex, ar virzuļa izmēru un trumuļa izmēriem): Pneimatiskā pievada bremžu sistēmu gadījumā, piemēram, kameru, sviru utt. tips un izmērs: Galvenā bremžu cilindra tips un izmērs: Pastiprinātāja tips un izmērs: 11. 3. 12. 13. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 213 X PIELIKUMS Testa nosacījumi transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Šis pielikums definē vajadzīgos bremžu darbības lielumus autotransporta līdzekļiem, kuri aprīkoti ar pretbloķēšanas sistēmām. Papildus tam mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir atļauts vilkt piekabes, un piekabes, kuras aprīkotas ar bremžu pneimatiskā pievada sistēmām, kad šie transportlīdzekļi ir piekrauti, atbilst savietojamības prasībām, kas minētas II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājumā. Pašreiz zināmās pretbloķēšanas sistēmas sastāv no devēja vai devējiem, kontrollera vai kontrolleriem un modulatora vai modulatoriem. Visas dažādu konstrukciju sistēmas, kuras var tikt ieviestas nākotnē, tiks uzskatītas par pretbloķēšanas iekārtām šā pielikuma un II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma nozīmē, ja tās nodrošina tādus darbības rādītājus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kuri aprakstīti šajā pielikumā. DEFINĪCIJAS “Pretbloķēšanas iekārta” ir darba bremžu sistēmas sastāvdaļa, kura transportlīdzekļa vienam vai vairākiem riteņiem bremzēšanas laikā automātiski kontrolē slīdēšanas pakāpi šī riteņa vai riteņu griešanās virzienā. “Devējs” ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, transportlīdzekļa dinamiskajiem apstākļiem. lai uztvertu un nosūtītu kontrollerim datus par riteņa vai riteņu griešanās apstākļiem vai “Kontrolleris” ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, lai apstrādātu no devēja vai devējiem saņemtos datus un nosūtītu signālu uz modulatoru. “Modulators” ir sastāvdaļa, kas projektēta tā, lai mainītu bremzēšanas spēku(-s) atbilstīgi signālam, kas saņemts no kontrollera. “Tieši kontrolēts ritenis” ir ritenis, kura bremzēšanas spēku maina atbilstīgi datiem, kurus nosūta vismaz tā devējs (1). “Netieši kontrolēts ritenis” ir ritenis, kura bremzēšanas spēku maina atbilstīgi saņemtajiem datiem, kurus nosūta cita riteņa vai citu riteņu devējs(-i) (1). PRETBLOĶĒŠANAS IEKĀRTU TIPI Mehāniskais transportlīdzeklis ir uzskatāms par aprīkotu ar pretbloķēšanas iekārtu II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma 1. punkta nozīmē, ja tam ir uzmontēta kāda no turpmāk minētajām iekārtām. 1. 1. 1. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 3. 3. 1. 3. 1. 1. Pir m ās kate g o r ija s p r e t b l oķēš an a s iek ā r t a Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 1. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šā pielikuma attiecīgajām prasībām. 3. 1. 2. Ot rās ka te g o r ija s p r e t b l oķ ēša n a s i e k ār t a Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šā pielikuma attiecīgajām prasībām, izņemot 5. 3. 5. punkta prasības. (1) Pretbloķēšanas iekārtas ar lielas regulēšanas iespējas vadību ir uzskatāmas par tādām, kurās ir gan tieši, gan netieši kontrolēti riteņi; iekārtās ar zemās izvēles vadību, visi riteņi ar devējiem uzskatāmi par tieši kontrolējamiem riteņiem. 214 3. 1. 3. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Treš ās ka te g o r ija s p r e tb l oķēša n a s i e k ār t a Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šā pielikuma attiecīgajām prasībām, izņemot 5. 3. 4. un 5. 3. 5. punkta prasības. Šādā transportlīdzeklī ikviena atsevišķa ass (vai asu ratiņi), kurā nav iekļauts vismaz viens tieši kontrolēts ritenis, šā pielikuma 5. 2. punktā norādīto saķeres prasību vietā atbilst II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma saķeres un riteņu bloķēšanas secības nosacījumiem. Tomēr, II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma 3. 1. 1. punkta prasībām, veic testu, lai pārliecinātos, ka vismaz vienas no pakaļējām asīm riteņi netiek bloķēti pirms tam, kad bloķē priekšējās ass vai asu riteņus, atbilstīgi II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma 3. 1. 1. un 3. 1. 4. punktā norādītajiem nosacījumiem par bremzēšanas pakāpi un slodzi. Šīs prasības var pārbaudīt uz augstas saķeres un zemas saķeres ceļa segumiem (aptuveni 0,8 un 0,3 maksimāli), mainot darba bremžu vadības ierīcei pielikto spēku. ja saķeres raksturlīkņu relatīvās atrašanās vietas neatbilst 3. 2. Piekabi uzskata par aprīkotu ar pretbloķēšanas sistēmu II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājuma 1. punkta nozīmē, ja vismaz divi riteņi pretējās transportlīdzekļa malās ir tieši kontrolēti, bet visus pārējos riteņus vai nu tieši, vai netieši kontrolē pretbloķēšanas iekārta. Divasu piekabju gadījumā vismaz divi riteņi uz vienas no priekšējām asīm un divi riteņi uz vienas no pakaļējām asīm ir tieši kontrolēti, un katrai no šīm asīm ir vismaz viens neatkarīgs modulators, un visi pārējie riteņi ir vai nu tieši, vai netieši kontrolēti. Papildus tam piekabe ar pretbloķēšanas sistēmu atbilst šādiem nosacījumiem: 3. 2. 1. A k ateg or ij as p ret blo ķēš an as iek ā r t a Piekabe, kas aprīkota ar A kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šā pielikuma attiecīgajām prasībām. 3. 2. 2. B kateg o r ij a s p ret blo ķēš an as iek ā r t a Piekabe, kas aprīkota ar B kategorijas pretbloķēšanas iekārtu, atbilst visām šā pielikuma attiecīgajām prasībām, izņemot 6. 3. 2. punktu. 4. 4. 1. 4. 1. 1. 4. 1. 2. 4. 2. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS Par ikvienu elektrisku defektu vai devēja anomāliju, kas ietekmē sistēmu šajā pielikumā minētajām funkcionālajām un darbības prasībām, ieskaitot tos defektus, kas attiecas uz elektroenerģijas padevi, kontrollera(-u) ārējo instalāciju, kontrollerī(-os) (1) un modulatorā (-os), vadītājs tiek informēts ar īpaša optiska brīdinājuma signāla palīdzību. Brīdinājuma signāls iedegas tad, kad ir iedarbināta pretbloķēšanas sistēma un, transportlīdzeklim stāvot, pārbauda, vai visi minētie defekti ir novērsti pirms signāla izdzišanas. iepriekš Statiskais devēju tests var informēt, ka devējs nedarbojās tad, kad pēdējo reizi transportlīdzeklis pārvietojās ar ātrumu, kas lielāks par 10 km/h (2). Turklāt šīs pārbaudes fāzes laikā elektriski vadāms pneimatiskā modulatora vārsts(-i) veic vismaz vienu ciklu. ir aprīkoti ar pretbloķēšanas sistēmām un kuriem atļauts vilkt piekabes, kuras aprīkotas ar šādu Mehāniskie transportlīdzekļi, kuri sistēmu, izņemot M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļus, ir aprīkoti ar atsevišķu optiskā brīdinājuma signālu, kas paredzēts piekabes pretbloķēšanas sistēmas vajadzībām un atbilst šā pielikuma 4. 1. punkta prasībām. 4. 2. 1. Šis brīdinājuma signāls neiedegas, kad mehāniskajam transportlīdzeklim piekabina piekabi bez pretbloķēšanas sistēmas vai nepiekabina piekabi vispār. Šī funkcija ir automātiska. 4. 3. Iepriekš minētais(-ie) optiskā brīdinājuma signāls(-i) ir redzams(-i) arī dienas gaismā un vadītājs viegli var pārbaudīt, ka tas/tie ir darba kārtībā. (1) Līdz brīdim, kad tiks ieviesta vienota pārbaudes kārtība, ražotājs iesniedz tehniskajam dienestam iespējamo defektu kontrollerī(-os) un to ietekmes analīzi. Tehniskais dienests un transportlīdzekļa ražotājs šo informāciju apspriež un vienojas par to. (2) Brīdinājuma signāls var iedegties vēlreiz, kamēr transportlīdzeklis stāv, ar noteikumu, ka tas nodziest pirms transportlīdzekļa ātrums sasniedz 10 km/h un nav bojājumu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 215 4. 4. 4. 5. 4. 6. 4. 7. 4. 7. 1. 4. 7. 2. 4. 7. 3. 4. 7. 4. 4. 7. 5. 5. 5. 1. Izņemot M1 un N1, O1 un O2 kategorijas transportlīdzekļus, elektriskos savienojumus, kurus izmanto velkamo transportlīdzekļu pretbloķēšanas iekārtās nostiprina ar īpaša savienotāja palīdzību, kas atbilst ISO/DIS standartam 7638-1996 (1). ISO standartam 7638-1985 vai Pretbloķēšanas iekārtas defekta gadījumā paliekošās bremzēšanas darbības lielumi ir tādi, kādi norādīti konkrētajam transportlīdzeklim darba bremžu pievada daļas defekta gadījumā (skatīt I pielikuma 2. 2. 1. 4. punktu). Šī prasība nav uzskatāma par atkāpi no prasībām, kas attiecas uz sekundārajām bremzēm. Piekabju gadījumā paliekošais bremzēšanas darbības lielums pretbloķēšanas sistēmas defekta gadījumā atbilstīgi šā pielikuma 4. 1. punkta prasībām ir vismaz 80 % no tā lieluma, kas norādīts konkrētās piekabes darba bremžu sistēmas darbības gadījumā, kad piekabe ir piekrauta. Iekārtas darbību nedrīkst negatīvi ietekmēt magnētiskie vai elektriskie lauki (2). Transportlīdzekļos var neiebūvēt rokas vadības ierīci, lai atvienotu pretbloķēšanas sistēmu vai mainītu tās vadības režīmu (3), izņemot N2 vai N3 kategorijas apvidus mehāniskiem transportlīdzekļiem. iemontē N2 vai N3 kategorijas apvidus mehāniskajos trans- Ja ierīci portlīdzekļos, ievēro turpmāk minētos nosacījumus: mehāniskais transportlīdzeklis, kura pretbloķēšanas sistēmu atvieno vai palīdzību, atbilst visām attiecīgajām prasībām, kuras minētas II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta pielikumā; tās vadības režīmu maina ar 4. 7. punktā minētās ierīces optiskais brīdinājuma signāls informē vadītāju par to, ka pretbloķēšanas sistēma ir tikusi atvienota vai tās vadības režīms ir mainīts; šim nolūkam var lietot pretbloķēšanas sistēmas defekta brīdinājuma signālu; pretbloķēšanas sistēmu automātiski atkārtoti pieslēdz/pārslēdz šosejas režīmā, kad aizdedzes ierīce atkal stāvoklī; ir ieslēgta iedarbināšanas transportlīdzekļa lietotāja rokasgrāmatā, kuru publicē ražotājs, pretbloķēšanas sistēmu vai mainot tās vadības režīmu; jābrīdina vadītājs par sekām, kas var rasties manuāli atvienojot ierīce, kas minēta 4. 7. punktā, savienojumā ar velkošo transportlīdzekli var atvienot piekabes pretbloķēšanas sistēmu vai mainīt tās vadības režīmu; nav atļauta atsevišķa ierīce piekabei. ĪPAŠI NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ MEHĀNISKAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM Enerģijas patēriņš Bremžu sistēmas, kas aprīkotas ar pretbloķēšanas iekārtām, saglabā darbības lielumus, kad darba bremzes tiek maksimāli lietotas ilgākus laika posmus. Atbilstību šai prasībai pārbauda ar turpmāk minēto testu palīdzību. 5. 1. 1. Test a p ro ced ūra 5. 1. 1. 1. Sākotnējais enerģijas līmenis enerģijas akumulatorā(-os) efektivitāti, kas norādīta darba bremzēm, kad transportlīdzeklis ir piekrauts. Pneimatiskās papildiekārtas enerģijas akumulators(-i) izolēts(-i). ir tas, kuru norādījis ražotājs. Šis līmenis ir vismaz tāds, lai nodrošinātu ir (1) Elektriskās instalācijas specifikāciju piekabei, kas norādīta ISO standarta 7638-1985 6. 2. punktā vai ISO/DIS standarta 7638-1996 5. 4. punktā, var samazināt tikai tad, ja piekabe ir aprīkota ar neatkarīgu drošinātāju. Drošinātāja nominālā jauda ir tāda, lai nepārsniegtu vadītāju nominālo strāvas stiprumu. Izņemot N3 un O4 kategorijas transportlīdzekļus un līdz brīdim, kad tiks ieviesti vienoti starptautiskie standarti, elektriskais savienojums starp velkošajiem transportlīdzekļiem un piekabēm, kuras aprīkotas ar 12 voltu elektrisko sistēmu, atbilst DIN standarta 72570 4. daļai. (2) Šo pierāda ar atbilstību tehniskajām prasībām, kas noteiktas Padomes Direktīvā 72/245/EEK (OV L 152, 6. 7. 1972. , 15. lpp. ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/54/EK (OV L 266, 3. 11. 1995. , 1. lpp. ). (3) Šo saprot tā, ka uz ierīcēm, ar kurām maina pretbloķēšanas sistēmas vadības režīmu, neattiecas 4. 7. punkta prasības, ja, mainot vadības ierīces režīmu, ir ievērotas visas prasības, kas attiecas uz tās kategorijas pretbloķēšanas sistēmu, ar kuru ir aprīkots transportlīdzeklis. Tomēr šajā gadījumā ievēro 4. 7. 2. , 4. 7. 3. un 4. 7. 4. punkta prasības. 216 5. 1. 1. 2. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Piekrautam transportlīdzeklim braucot ar sākotnējo ātrumu, kas nav mazāks kā 50 km/h pa ceļa segumu, kura saķeres koeficients ir 0,3 (1) vai mazāks, tā bremzes pilnībā iedarbina laika posmā t, kurā ņem vērā enerģiju, ko patērē netieši kontrolēti riteņi, bet šajā laikā visus tieši kontrolētos riteņus joprojām kontrolē pretbloķēšanas sistēma. 5. 1. 1. 3. Tad aptur transportlīdzekļa motoru vai noslēdz enerģijas padevi enerģijas akumulatoram(-iem). 5. 1. 1. 4. Tad, transportlīdzeklim stāvot, četras reizes pēc kārtas pilnībā iedarbina darba bremžu vadības ierīci. 5. 1. 1. 5. Ja bremzes iedarbina piekto reizi, ir iespējams nobremzēt transportlīdzekli ar vismaz tādu darbības lielumu, kāds norādīts piekrauta transportlīdzekļa sekundārajai bremžu sistēmai. 5. 1. 1. 6. Testu laikā tā mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kuram atļauts vilkt piekabi ar pneimatiskā pievada bremžu sistēmu, nobloķē barošanas maģistrāli un pie vadības maģistrāles pievieno enerģijas akumulatoru ar 0,5 litru tilpumu (atbilstīgi IV pielikuma A iedaļas 1. 2. 2. 3. punkta prasībai). Kad bremzes iedarbina piekto reizi, kā noteikts 5. 1. 1. 5. punktā, vadības maģistrālei piegādātais enerģijas līmenis nedrīkst samazināties vairāk par pusi no tā līmeņa, kas iegūts pēc pilnas bremžu iedarbināšanas ar sākotnējo enerģijas līmeni. 5. 1. 2. Pa p ild u p ra sīb a s 5. 1. 2. 1. Ceļa seguma saķeres koeficientu konkrētajam transportlīdzeklim mēra ar metodes palīdzību, kas aprakstīta šā pielikuma 2. papildinā- juma 1. 1. punktā. 5. 1. 2. 2. Bremzēšanas testu veic, kad motors ir atvienots un darbojas brīvgaitā, un transportlīdzeklis ir ar kravu. 5. 1. 2. 3. Bremzēšanas laiku t nosaka pēc formulas: t ¼ Vmax 7 ðbet ne mazāk kā 15 sekundesÞ kur t ir izteikts sekundēs un Vmax ir transportlīdzekļa maksimālais paredzētais ātrums, kas izteikts km/h un kura augstākā robeža ir 160 km/h. 5. 1. 2. 4. Ja bremzēšanas laika t testu nevar paveikt vienā bremzēšanas fāzē, var izmantot papildus fāzes, kuru maksimālais skaits ir četras. 5. 1. 2. 5. Ja testu veic vairākās fāzēs, starplaikos starp šīm fāzēm nedrīkst piegādāt papildu enerģiju. Sākot ar otro fāzi, var ņemt vērā enerģijas patēriņu, kas atbilst sākotnējam bremžu pielikšanas spēkam, atņemot vienu pilnu bremžu iedarbināšanas reizi no četrām pilnām iedarbināšanas reizēm, kas norādītas šā pielikuma 5. 1. 1. 4. punktā (un 5. 1. 1. 5. , 5. 1. 1. 6. un 5. 1. 2. 6. punktā) katrai no otrās, trešās un ceturtās fāzes, kas izmantotas testā, kurš šai gadījumā norādīts šā pielikuma 5. 1. 1. punktā. 5. 1. 2. 6. Darbības prasība, kas norādīta 5. 1. 1. 5. punktā, uzskatāma par ja ceturtās bremžu iedarbināšanas reizes beigās, kad transportlīdzeklis stāv, enerģijas līmenis akumulatorā(-os) atrodas virs tā līmeņa, kas norādīts piekrauta transportlīdzekļa sekundāro bremžu sistēmai. izpildītu, 5. 2. Saķeres izmantošana 5. 2. 1. Pretbloķēšanas iekārtas radītajā saķerē ņem vērā bremzēšanas ceļa faktisko pagarināšanos no teorētiskā minimuma. Pretbloķēšanas sistēma ir uzskatāma par apmierinošu, ja ir izpildīts nosacījums kur Σ ir saķere, kā definēts šā pielikuma 2. papildinājuma 1. 2. punktā. ε ≥ 0,75 (1) Līdz brīdim, kad šādas pārbaudes virsmas kļūs vispārpieejamas, var lietot riepas ar nodiluma robežu un augstākiem lielumiem līdz 0,4 pēc tehnisko dienestu ieskata. Reģistrē iegūto faktisko lielumu un riepu un virsmas tipu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 217 5. 2. 2. 5. 2. 3. 5. 2. 4. 5. 2. 5. Saķeri (ε) mēra, transportlīdzeklim braucot pa ceļa segumiem, kuru saķeres koeficients ir 0,3 (1) vai mazāks un aptuveni 0,8 (sauss ceļš), ar sākotnējo ātrumu 50 km/h. Lai novērstu bremžu atšķirīgu temperatūru ietekmi, ieteicams lielumu ZAL noteikt pirms lieluma k. Testa kārtība, kādā nosaka saķeres koeficientu k, un formula saķeres lieluma (ε) aprēķināšanai papildinājumā. ir tā, kura norādīta šā pielikuma 2. Pretbloķēšanas iekārtas radīto saķeres lielumu pārbauda pabeigtiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar 1. vai 2. kategorijas pretbloķē- šanas iekārtām. Transportlīdzekļu gadījumā, kuri aprīkoti ar 3. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām, šo prasību izpilda tikai tā(-s) ass(-is), kurai/kurām ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. Nosacījumu ε ≥ 0,75 pārbauda transportlīdzeklim ar kravu un bez tās. Piekrauta transportlīdzekļa testu uz augstas saķeres ceļa seguma ja norādītais spēks, ko pieliek vadības ierīcei, neliek pretbloķēšanas iekārtai pulsēt bremzēšanas spēku. Nepiekrauta var neveikt, transportlīdzekļa testa gadījumā vadības ierīcei pielikto spēku var palielināt līdz 100 daN, ja pretbloķēšanas sistēmas bremzēšanas spēka pulsēšana netiek izraisīta ar pilna spēka lielumu (2). Ja 100 daN nav pietiekams spēka lielums, lai liktu pretbloķēšanas sistēmai pulsēt bremzēšanas spēku, šo testu var izlaist. Pneimatiskā pievada bremžu sistēmu gadījumā šī testa nolūkā gaisa spiediena lielumu nedrīkst palielināt vairāk par izslēgšanas spiediena lieluma. 5. 3. Papildu testi Transportlīdzeklim ar kravu un bez tās, un tā motoram esot atvienotam no transmisijas, veic turpmāk minētos papildu testus. 5. 3. 1. Riteņi, kurus tieši kontrolē pretbloķēšanas sistēma, nedrīkst bloķēties, ja vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku (2), kad trans- portlīdzeklis brauc pa ceļa segumiem, kuri norādīti šā pielikuma 5. 2. 2. punktā, ar sākotnējo ātrumu 40 km/h un augstāko sākotnējo ātrumu, kāds norādīts turpmāk tabulā (3). Nosacījumi Transportlīdzekļa kategorija Maksimālais testa ātrums Augstas saķeres ceļa segums Zemas saķeres ceļa segums — Visas kategorijas, izņemot N2 un N3 ar kravu 0,8 vmax ≤ 120 km/h — N2 un N3 ar kravu 0,8 vmax ≤ 80 km/h — M1 un N1 – M2 un M3 N2, izņemot puspiekabju vilcē- jus 0,8 vmax ≤ 120 km/h 0,8 vmax ≤ 80 km/h — N3 un puspiekabju vilcēji N2 0,8 vmax ≤ 70 km/h 5. 3. 2. 5. 3. 3. Tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, kad vadības ierīcei pieliek pilnu spēku (4) un kad transportlīdzekļa ass pārbrauc no augstas saķeres kH ceļa seguma uz zemas saķeres kL ceļa segumu, kur kH ≥ 2 (2). Kustības ātrumu un bremžu iedarbināšanas momentu aprēķina tad, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz augstas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru tiek veikta gan ar lielu, gan ar mazu ātrumu atbilstīgi iepriekš minētā 5. 3. 1. punkta nosacījumiem (3). ≥ 0,5 un kH/kL ir pielikts pilns spēks (2), Kad transportlīdzeklis pārbrauc no zemas saķeres kL ceļa seguma uz augstas saķeres kH ceļa segumu, kur kH ≥ 2, un vadības ierīcei transportlīdzekļa palēninājums pieaug līdz atbilstīgi augstam līmenim samērīgā laikā un transportlīdzeklis nedrīkst novirzīties no tā sākotnējā kursa. Kustības ātrumu un bremžu iedarbināšanas momentu aprēķina tad, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz zemas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru notiek ar aptuvenu ātrumu 50 km/h. ≥ 0,5 un kH/kL (1) Līdz brīdim, kad šādas pārbaudes virsmas kļūs vispārpieejamas, var lietot riepas ar nodiluma robežu un augstākiem lielumiem līdz 0,4 pēc tehnisko dienestu ieskata. Reģistrē iegūto faktisko lielumu un riepu un virsmas tipu. “Pilns spēks” ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; pretbloķēšanas sistēmas iedarbināšanai, ja vajadzīgs, var lietot lielāku spēku. (3) Šo pārbaužu mērķis ir pārliecināties, ka transportlīdzekļa riteņi netiek bloķēti un transportlīdzeklis paliek stabils, tādējādi nav vajadzīgs transportlīdzekli pilnīgi apturēt uz (2) zemas saķeres ceļa seguma. (4) kH ir augstas saķeres ceļa seguma koeficients. kL ir zemas saķeres ceļa seguma koeficients. kH un kL mēra kārtībā, kāda noteikta šā pielikuma 2. papildinājumā. 218 5. 3. 4. 5. 3. 5. 5. 3. 6. 5. 3. 7. 6. 6. 1. 6. 1. 1. 6. 1. 2. 6. 1. 3. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar 1. un 2. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām, tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, kad vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku (1) un transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu 50 km/h, ja transportlīdzekļa labās un kreisās puses riteņi atrodas uz ceļa segumiem ar dažādiem saķeres koeficientiem (kH un kL), kur kH ≥ 0,5 un kH/kL ≥ 2. Turklāt piekrauti transportlīdzekļi, kuri aprīkoti ar 1. kategorijas pretbloķēšanas iekārtām, saskaņā ar iepriekš minētā 5. 3. 4. punkta nosacījumiem sasniedz šā pielikuma 3. papildinājumā norādīto bremzēšanas pakāpes lielumu. Tomēr iepriekš minētā 5. 3. 1. , 5. 3. 2. , 5. 3. 3. , 5. 3. 4. un 5. 3. 5. punktā minēto testu laikā ir pieļaujami īsi riteņu bloķēšanas periodi. Turklāt riteņu bloķēšana ir pieļaujama gadījumā, līdzīgi arī netieši kontrolētu riteņu bloķēšana ir pieļaujama jebkurā ātrumā, taču nedrīkst tikt ietekmēta transportlīdzekļa stabilitāte un vadāmība. ja transportlīdzekļa ātrums ir mazāks kā 15 km/h; Testu laikā, kas noteikti iepriekš minētajā 5. 3. 4. un 5. 3. 5. punktā, ir pieļaujama stūrēšanas korekcija, ja stūres vadības ierīces leņķiskais ātrums sākotnējo divu sekunžu laikā ir 120° robežās, bet ne vairāk kā 240° robežās kopumā. Turklāt šo testu sākumā transportlīdzekļa gareniskā vidusplakne atrodas pāri robežai starp augstas saķeres ceļa segumu un zemas saķeres ceļa segumu, un šo testu laikā neviena (ārējo) riepu daļa nedrīkst šķērsot šo robežu. ĪPAŠI NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ PIEKABĒM Enerģijas patēriņš Piekabes, kas aprīkotas pretbloķēšanas sistēmām, projektē tā, konkrētā laika posmā, transportlīdzeklī joprojām ir pietiekama enerģijas rezerve, lai to apturētu pienācīgā attālumā. lai pat pēc tam, kad darba bremžu vadības ierīce ir tikusi iedarbināta Atbilstību iepriekš minētajām prasībām pārbauda turpmāk minētajā kārtībā, kad transportlīdzeklis ir ar kravu, tas atrodas uz taisna un līdzena ceļa, kura segumam ir labs saķeres koeficients (2), kura bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams, un kura bremžu spēka regulators (ja tāds ir uzmontēts), atrodas slodzes stāvoklī visa testa laikā. Pneimatiskā pievada bremžu sistēmu gadījumā sākotnējais enerģijas līmenis enerģijas akumulatorā(-os) ir vienāds ar 8,0 bāru spiedienu piekabes barošanas maģistrāles savienotājgalvā. Transportlīdzeklim braucot ar sākotnējo ātrumu vismaz 30 km/h, bremzes pilnībā iedarbina uz laika posmu t = 15 s, kurā ņem vērā netieši kontrolēto riteņu patērēto enerģiju, bet visus tieši kontrolētos riteņus joprojām vada pretbloķēšanas sistēma. Šī testa laikā atvieno enerģijas padevi enerģijas akumulatoram(-iem). Ja vienu bremzēšanas fāzi nevar pabeigt laika posmā t = 15 s, var lietot papildus fāzes. Šo fāžu laikā enerģijas akumulatoru(-s) nepapildina ar enerģiju un, sākot ar otro fāzi, ņem vērā papildu enerģijas patēriņu bremžu cilindru piepildīšanai, piemēram, ar turpmāk minēto testa metodes palīdzību. Spiediena lielums balonā(-os), kad sāk no pirmās fāzes, ir tāds, kāds norādīts iepriekš minētajā 6. 1. 2. punktā. Turpmākās(-o) fāzes(-žu) sākumā, spiediens balonā(-os) pēc bremžu iedarbināšanas nav mazāks kā tas spiediens, kas bija balonā(-os) iepriekšējās fāzes beigās. Turpmākajā(-s) fāzē(-s) vienīgais laika daudzums, kas jāņem vērā, ir laiks, kas pagājis no punkta, kurā spiediens balonā(-os) ir vienāds ar to spiedienu, kas bija iepriekšējās fāzes beigās. 6. 1. 4. Bremzēšanas beigās, kad transportlīdzeklis ir apstājies, darba bremžu vadības iekārtu četras reizes iedarbina pilnībā. Piektās iedarbinā- šanas reizes laikā spiediens darba bremžu kontūros ir pietiekams, lai nodrošinātu kopējo bremzēšanas spēku riteņu perifērijā, kas vienāds ar ne mazāk kā 22,5 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv, un neizraisot jebkuras bremžu sistēmas automātisku iedarbošanos, kuru nekontrolē pretbloķēšanas iekārta. (1) (2) “Pilns spēks” ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; pretbloķēšanas sistēmas iedarbināšanai, ja vajadzīgs, var lietot lielāku spēku. Ja testa trases seguma saķeres koeficients ir pārāk augsts, kas neļauj pretbloķēšanas iekārtai regulēt bremzēšanas spēku, tad pārbaudi var veikt uz ceļa seguma ar zemāku saķeres koeficientu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 219 6. 2. 6. 2. 1. 6. 2. 2. 6. 3. 6. 3. 1. 6. 3. 2. Saķeres izmantošana Piekabes, kas aprīkotas ar pretbloķēšanas sistēmu, uzskatāmas par pieņemamām, ja tās atbilst nosacījumam ε ≥ 0,75, kur ε ir saķere, kā definēts šā pielikuma 2. papildinājuma 2. punktā. Šo nosacījumu pārbauda transportlīdzeklim bez kravas un uz taisna un līdzena ceļa, kura segumam ir labs saķeres koeficients (1), (2). Lai novērstu bremžu atšķirīgo temperatūru ietekmi, ieteicams lielumu ZRAL noteikt pirms lieluma kR. Papildu testi Transportlīdzeklim braucot ar ātrumu, kas pārsniedz 15 km/h, tā riteņi, kurus tieši kontrolē pretbloķēšanas iekārta, nedrīkst bloķēties, kad bremžu vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku (3). To pārbauda atbilstīgi nosacījumiem, kas norādīti šā pielikuma 6. 2. punktā, transportlīdzeklim braucot ar sākotnējo ātrumu 40 km/h un 80 km/h. Šī punkta noteikumi attiecas tikai uz piekabēm, kuras aprīkotas ar A kategorijas pretbloķēšanas sistēmām. Ja labās un kreisās puses riteņi atrodas uz ceļa segumiem, kuri rada atšķirīgus maksimālo bremzēšanas pakāpju lielumus (ZRALH un ZRALL), kur zRALH zRALL tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, ja velkošā transportlīdzekļa, kas pārvietojas ar ātrumu 50 km/h, vadības ierīcei pēkšņi pieliek pilnu spēku (3). Attiecību ZRALH/ZRALL var noteikt saskaņā ar kārtību, kas minēta šā pielikuma 2. papildinājuma 2. punktā, vai aprēķinot attiecību ZRALH/ZRALL. Saskaņā ar šo nosacījumu transportlīdzeklis bez kravas izpilda šā pielikuma 3. papildinājuma prasību par norādīto bremzēšanas pakāpes lielumu (2). zRALH εΗ ≥ 0,5 un ≥ 2 6. 3. 3. Transportlīdzeklim braucot ar ātrumu, kas ir vienāds vai lielāks par 15 km/h, ir pieļaujams, ka tieši kontrolētie riteņi tiek bloķēti uz īsu laika posmu, bet transportlīdzeklim braucot ar ātrumu, kas mazāks par 15 km/h, ir pieļaujama jebkāda riteņu bloķēšana. Netieši kontrolētiem riteņiem ir pieļaujama bloķēšana jebkādā ātrumā. Nevienā gadījumā nedrīkst tikt ietekmēta transportlīdzekļa stabilitāte. (1) Ja testa trases seguma saķeres koeficients ir pārāk augsts, kas neļauj pretbloķēšanas iekārtai regulēt bremzēšanas spēku, tad pārbaudi var veikt uz ceļa seguma ar zemāku saķeres koeficientu. (2) Piekabju gadījumā, kas aprīkotas ar slodzes atkarīgo bremžu spēka regulatoru, spiediena uzstādījumu var palielināt, lai nodrošinātu pilnu bremzēšanas spēka regulēšanu. “Pilns spēks” ir maksimālais spēks, kas norādīts II pielikumā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai; pretbloķēšanas sistēmas iedarbināšanai, ja vajadzīgs, var lietot lielāku (3) spēku. 220 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. papildinājums Simboli un definīcijas Piezīmes Simbols riteņu bāze attālums starp puspiekabes sakabes tapu un ass centru (vai attālums starp piekabes ar centrāli novietotu asi jūgstieņa sakabi un ass vai asu centru) transportlīdzekļa saķere ar ceļu: attiecība starp maksimālās bremzēšanas pakāpes lielumu zAL ieslēgta) un saķeres koeficientu k (kad pretbloķēšanas sistēma ir ε-lielums, kas izmērīts asij i (mehāniskā transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas sistēmu) ε-lielums uz augstas saķeres ceļa seguma ε-lielums uz zemas saķeres ceļa seguma spēks [N] piekabes, kuras pretbloķēšanas sistēma ir izslēgta, bremzēšanas spēks FbR maksimālais lielums lielums FbRmax, kad tikai viena piekabes ass i tiek bremzēta piekabes, kuras pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta, bremzēšanas spēks ceļa seguma kopējā normālā reakcija uz sakabinātu transportlīdzekļu nenobremzētām un nedzenošām asīm statiskos apstākļos ceļa seguma kopējā normālā reakcija uz sakabinātu transportlīdzekļu nenobremzētām un dzenošām asīm statiskos apstākļos ceļa seguma normālā reakcija dinamiskos apstākļos un pretbloķēšanas sistēmai esot ieslēgtai lielums Fdyn uz asi i mehānisko transportlīdzekļu vai divasu piekabju gadījumā ceļa seguma normālā reakcija, kas iedarbojas uz asi i statiskos apstākļos ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija, kas iedarbojas uz (velkošā) mehāniskā transportlīdzekļa visiem riteņiem ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija, kas iedarbojas uz mehāniskā transportlīdzekļa nenobremzētām un nedzenošām asīm ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija, kas iedarbojas uz mehāniskā transportlīdzekļa nenobremzētām un dzenošām asīm ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija, kas iedarbojas uz visiem piekabes riteņiem ceļa seguma kopējā normālā dinamiskā reakcija, kas iedarbojas uz puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi vai asīm 0,01 FMnd + 0,015 FMd paātrinājums gravitācijas ietekmē (9,81 m/s2) E ER ε ε i ε Η ε L F FbR FbRmax FbRmax,i FbRAL FCnd FCd Fdyn Fidyn Fi FM FMnd (1) FMd (1) FR FRdyn FwM (1) g 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 221 Simbols Piezīmes smaguma centra augstums, kā norādījis ražotājs un apstiprinājis tehniskais dienests, kas veic apstiprinājuma testus jūgstieņa augstums (šarnīra punkts uz piekabes) seglierīces sakabes augstums (sakabes tapa) piekabes smaguma centra augstums riepas un ceļa seguma saķeres koeficients k faktors vienai no priekšējām asīm k lielums, kas noteikts uz augstas saķeres ceļa seguma k lielums, kas noteikts transportlīdzekļa asij i, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas sistēmu k lielums, kas noteikts uz zemas saķeres ceļa seguma saķeres lielums 100 % slīdēšanas gadījumā k faktors mehāniskajam transportlīdzeklim raksturlīknes “saķere pret slīdēšanu” maksimālais lielums k faktors vienai no pakaļējām asīm k faktors piekabei atsevišķa transportlīdzekļa masa [kg] attiecība starp kpeak un klock laika intervāls [s] t vidējais lielums t mazākais lielums bremzēšanas pakāpe transportlīdzekļa, kura pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta, bremzēšanas pakāpe z sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšanas pakāpe z, kad bremzē tikai piekabi un pretbloķēšanas sistēma ir izslēgta sakabinātu transportlīdzekļu bremzēšanas pakāpe z, kad bremzē tikai piekabi un pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta zC maksimālais lielums lielums zC, kad tikai piekabes ass i tiek bremzēta vidējā bremzēšanas pakāpe z maksimālais lielums mehāniskā transportlīdzekļa zAL uz ceļa seguma ar dažādu saķeri h hD hK hR k kf kH ki kL klock kM kpeak kr kR P R t tm tmin z zAL zC zCAL zCmax zCmax,i zm zmax zMALS 222 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Simbols Piezīmes piekabes, kuras pretbloķēšanas sistēma ir izslēgta, bremzēšanas pakāpe z piekabes zAL, kuru iegūst bremzējot visu asu riteņus, bet velkošais transportlīdzeklis nav nobremzēts, un tā motors ir atvienots no transmisijas zRAL uz ceļa seguma ar augstu saķeres koeficientu zRAL uz ceļa seguma ar zemu saķeres koeficientu zRAL uz ceļa seguma ar dažādu saķeri zR uz ceļa seguma ar augstu saķeres koeficientu zR uz ceļa seguma ar zemu saķeres koeficientu zRH maksimālais lielums zRL maksimālais lielums zR maksimālais lielums zR zRAL zRALH zRALL zRALS zRH zRL zRHmax zRLmax zRmax (1) FMnd un FMD: divasu mehānisko transportlīdzekļu gadījumā šos simbolus var vienkāršot līdz atbilstošajiem Fi simboliem. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 223 2. papildinājums Saķeres izmantošana MĒRĪJUMU METODE MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU GADĪJUMĀ Saķeres koeficienta (k) noteikšana Saķeres koeficientu (k) nosaka kā attiecību starp maksimālajiem bremzēšanas spēkiem, kas rodas nebloķējot riteņus, un atbilstīgu dinamisko slodzi uz bremzējamās ass. Bremzes iedarbina tikai vienai pārbaudāmā transportlīdzekļa asij, kad tas pārvietojas ar sākotnējo ātrumu 50 km/h. Bremzēšanas spēkus sadala pa ass riteņiem, lai sasniegtu maksimālo darbības lielumu. Pretbloķēšanas sistēma ir atvienota vai izslēgta, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas atrodas diapazonā no 40 km/h līdz 20 km/h. Veic vairākus testus ar dažādiem spiediena bremžu maģistrālē pieauguma lielumiem, zēšanas pakāpes lielumu zmax. lai noteiktu transportlīdzekļa maksimālo brem- Katra testa laikā uztur nemainīgu pievadspēku un bremzēšanas pakāpes lielumu nosaka, pamatojoties uz laika lielumu t, kas vajadzīgs, lai ātrums samazinātos no 40 km/h uz 20 km/h, pēc formulas: 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 1. 3. z ¼ 0,566 t zmax ir z maksimālais lielums, t izteic sekundēs. 1. 1. 3. 1. Riteņu bloķēšana var notikt ātrumā, kas mazāks par 20 km/h. 1. 1. 3. 2. Sāk ar t mazāko izmērīto lielumu tmin, tad izvēlas trīs t lielumus, kas iekļauti tmin un 1,05 tmin, un aprēķina to vidējo aritmētisko lielumu tm, tad aprēķina zm ¼ 0,566 tm Ja tiek pierādīts, ka praktisku iemeslu dēļ iepriekš minētos trīs lielumus nevar iegūt, tad var lietot mazāko laiku tmin. Tomēr joprojām ir piemērojamas 1. 3. punkta prasības. Bremzēšanas spēkus aprēķina pēc izmērītās bremzēšanas pakāpes lieluma un nenobremzētās(-o) ass(-u) rites pretestības lieluma, kas ir vienāds ar 0,015 un 0,010 no statiskās ass slodzes dzenošajai asij un nedzenošajai asij. Dinamiskā slodze uz asi ir tā, kura aprēķināta pēc II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta pielikumā minētajām attiecībām. Lielumu (k) noapaļo līdz trim cipariem aiz komata. Tad testu atkārto citai(-ām) asij(-īm), kā definēts 1. 1. 1. līdz 1. 1. 6. punktā (par izņēmuma gadījumiem skatīt 1. 4. un 1. 5. punktu). Piemēram, divasu transportlīdzekļa ar pakaļējo piedziņu gadījumā, kuram priekšējā ass (1) tiek bremzēta, saķeres koeficientu (k) aprēķina šādi: 1. 1. 4. 1. 1. 5. 1. 1. 6. 1. 1. 7. 1. 1. 8. kf ¼ zm (cid:2) P (cid:2) g (cid:1) 0,015 (cid:2) F2 F1 þ h E zm (cid:2) P (cid:2) g (1) Pretbloķēšanas iekārtas ar lielas regulēšanas iespējas vadību ir uzskatāmas par tādām, kurās ir gan tieši, gan netieši kontrolēti riteņi; iekārtās ar zemās izvēles vadību visi riteņi ar devējiem uzskatāmi par tieši kontrolējamiem riteņiem. 224 1. 1. 9. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Vienu koeficientu nosaka priekšējai asij kf un vienu nosaka pakaļējai asij kr. 1. 2. Izmantotās saķeres lieluma (ε) noteikšana 1. 2. 1. Izmantotās saķeres lielumu (ε) definē kā attiecību starp maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu, kad pretbloķēšanas iekārta darbojas (zAL), un saķeres koeficientu KM, t. i. ε ¼ zAL kM 1. 2. 2. Transportlīdzeklim pārvietojoties ar sākotnējo ātrumu 55 km/h un tā pretbloķēšanas sistēmai esot izmēra maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu (zAL). Šis zAL lielums ir pamatots uz triju testu rezultātu vidējo lielumu, kā iepriekš tika aprakstīts šā papildinājuma 1. 1. 3. punktā, ņemot vērā laiku, kas vajadzīgs, lai ātrums samazinātos no 45 km/h līdz 15 km/h atbilstīgi šādai formulai: ieslēgtai, 1. 2. 3. Saķeres koeficientu kM nosaka, sverot ar dinamiskajām asu slodzēm zAL ¼ 0,849 tm kur kM ¼ kf Ffdyn þ kr (cid:2) Frdyn P (cid:2) g Ffdyn ¼ Ff þ h E (cid:2) zAL (cid:2) P (cid:2) g Frdyn ¼ Fr (cid:1) h E (cid:2) zAL (cid:2) P (cid:2) g: 1. 2. 4. Lielumu ε noapaļo līdz diviem cipariem aiz komata. 1. 2. 5. Transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar 1. vai 2. kategorijas pretbloķēšanas sistēmu, zAL lielumu pamato uz visu transportlīdzekli, kad tā pretbloķēšanas iekārta darbojas, un saķeres lielumu (ε) aprēķina pēc tās pašas formulas, kas sniegta iepriekš minētajā 1. 2. 1. punktā. 1. 2. 6. Transportlīdzekļa gadījumā, kas aprīkots ar 3. kategorijas pretbloķēšanas sistēmu, zAL lielumu mēra katrai asij, kurai ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. Piemēram, divasu transportlīdzekļa gadījumā, kura pretbloķēšanas sistēma kontrolē tikai tā pakaļējo asi (2), saķeres lielumu (ε) aprēķina šādi: ε2 ¼ zAL (cid:2) P (cid:2) g (cid:1) 0,010 (cid:2) F1 zAL (cid:2) P (cid:2) g (cid:2) k2 (cid:2) F2 (cid:1) h E (cid:3) Šo aprēķinu veic katrai asij, kurai ir vismaz viens tieši kontrolēts ritenis. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 225 1. 3. 1. 4. 1. 5. Ja ε > 1,00, tad atkārto saķeres koeficienta mērījumus. Ir pieļaujama 10 % pielaide. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuri aprīkoti ar trim asīm, (k) lieluma noteikšanai novietotu asu ratiņiem (1). lieto tikai to asi, kas nav saistīta ar tuvu N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā, kuru riteņu bāze ir īsāka par 3,80 m un h/E > 0,25, pakaļējās ass saķeres koeficienta noteikšanu atceļ. 1. 5. 1. Šajā gadījumā saķeres lielumu (ε) definē kā attiecību starp maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu, kad pretbloķēšanas iekārta darbojas (zAL), un saķeres koeficientu kf, t. i. , ε ¼ zAL kf 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. MĒRĪŠANAS METODE PIEKABĒM Vispārīgas piezīmes Saķeres koeficientu (k) nosaka kā attiecību starp maksimālajiem bremzēšanas spēkiem, kas rodas nebloķējot riteņus, un atbilstīgu dinamisko slodzi uz bremzētās ass. Bremzes iedarbina tikai vienai pārbaudāmās piekabes asij, kad tā pārvietojas ar sākotnējo ātrumu 50 km/h. Bremzēšanas spēkus sadala pa ass riteņiem, izslēgta, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar ātrumu, kas atrodas diapazonā no 40 km/h līdz 20 km/h. lai sasniegtu maksimālo darbības lielumu. Pretbloķēšanas sistēma ir atvienota vai Veic vairākus testus ar dažādiem spiediena pieauguma lielumiem bremžu maģistrālē, lai noteiktu sakabināto transportlīdzekļu maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu zCmax, kad bremzē tikai piekabi. Katra testa laikā uztur nemainīgu pievadspēku un bremzēšanas pakāpes lielumu nosaka, pamatojoties uz laika lielumu t, kas vajadzīgs, lai ātrums samazinātos no 40 km/h uz 20 km/h, pēc formulas 2. 1. 3. 1. Riteņu bloķēšana var notikt ātrumā, kas mazāks par 20 km/h. zc ¼ 0:566 t 2. 1. 3. 2. Sāk ar t mazāko izmērīto lielumu tmin, tad izvēlas trīs t lielumus, kas iekļauti tmin un 1,05 tmin un aprēķina to vidējo aritmētisko lielumu tm, tad aprēķina zcmax ¼ 0:566 tm Ja tiek pierādīts, ka praktisku iemeslu dēļ iepriekš minētos trīs lielumus nevar iegūt, tad var lietot mazāko laiku tmin. 2. 1. 4. Saķeres lielumu (ε) aprēķina, izmantojot šādu formulu: ε ¼ zRAL kR Lielumu k divasu piekabju gadījumā nosaka saskaņā ar 2. 2. 3. punktu vai 2. 3. 1. punktu puspiekabju gadījumā. (1) Līdz brīdim, kad tiks ieviesta vienota pārbaudes kārtība, par transportlīdzekļiem, kuriem ir vairāk kā trīs asis, un speciālajiem transportlīdzekļiem konsultējas ar tehnisko dienestu. 226 2. 1. 5. 2. 1. 6. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Ja ε > 1,00, tad atkārto saķeres koeficienta mērījumus. Ir pieļaujama 10 % pielaide. Maksimālo bremzēšanas pakāpes lielumu (zRAL) mēra tad, kad pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta un velkošais transportlīdzeklis nav nobremzēts, pamatojoties uz trīs testu rezultātu vidējo lielumu, kā norādīts šā papildinājuma 2. 1. 3. punktā. 2. 2. Divasu piekabes 2. 2. 1. Lieluma k mērījumu (kad transportlīdzekļa pretbloķēšanas sistēma ir atvienota vai izslēgta un transportlīdzekļa pārvietošanās ātrums ir 40 km/h un 20 km/h robežās) veic priekšējām un pakaļējām asīm. Vienai no priekšējām asīm i: FbRmaxi = zcmaxi (FM + FR) − 0,01 Fcnd − 0,015 Fcd Vienai no pakaļējām asīm i: Fidyn Fidyn ¼ Fi þ zcmax FM (cid:2) hD þ g (cid:2) P (cid:2) hR ð E Þ (cid:1) FwM (cid:2) hD kf ¼ FbRmaxi Fidyn FbRmaxi = zcmaxi (FM + FR) − 0,01 Fcnd − 0,015 Fcd ¼ Fi (cid:1) zcmax FM (cid:2) hD þ g (cid:2) P (cid:2) hR ð E Þ (cid:1) FwM (cid:2) hD kf ¼ FbRmaxi Fidyn 2. 2. 2. 2. 2. 3. Lielumus kf un kr noapaļo līdz trīs cipariem aiz komata. Saķeres kR koeficientu nosaka proporcionāli ar dinamiskajām asu slodzēm. kR ¼ kf (cid:2) Ffdyn þ kr (cid:2) Frdyn P (cid:2) g 2. 2. 4. Lieluma zRAL mērīšana (kad transportlīdzekļa pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta) zRAL ¼ zCAL (cid:2) FM þ FR ð Þ (cid:1) 0,01 FCnd FR (cid:1) 0,015 FCd Lielumu zRAL nosaka uz ceļa seguma ar augstu saķeres koeficientu un transportlīdzekļu ar A kategorijas pretbloķēšanas sistēmām gadījumā arī uz ceļa seguma ar zemu saķeres koeficientu. 2. 3. Puspiekabes un piekabes ar centrāli novietotu asi 2. 3. 1. Lieluma k mērījumu (kad transportlīdzekļa pretbloķēšanas sistēma ir atvienota vai izslēgta un transportlīdzekļa pārvietošanās ātrums ir 40 km/h un 20 km/h robežās) veic transportlīdzeklim, kuram riteņi ir nomontēti. tikai vienai asij, bet citas(-u) ass(-u) riteņi ir uzmontēti FbRmax = zCmax × (FM + FR) − FwM FRdyn ¼ FR (cid:1) FbRmax (cid:2) hk þ zC (cid:2) g (cid:2) P (cid:2) hR (cid:1) hK ð Þ ER k ¼ FbRmax FRdyn 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 227 2. 3. 2. Lieluma zRAL mērījumu (kad transportlīdzekļa pretbloķēšanas sistēma ir ieslēgta) veic transportlīdzeklim, kuram ir uzmontēti visi riteņi. FbRAL = zCAL × (FM + FR) − FwM FRdyn ¼ FR (cid:1) FbRAL (cid:2) hk þ zC (cid:2) g (cid:2) P (cid:2) hR (cid:1) hK ð Þ ER zRAL ¼ FbRAL FRdyn Lielumu zRAL nosaka uz ceļa seguma ar augstu saķeres koeficientu un transportlīdzekļu ar A kategorijas pretbloķēšanas sistēmām gadījumā arī uz ceļa seguma ar zemu saķeres koeficientu. 228 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 2. 2. 1. 2. 2. 3. papildinājums Darbība uz ceļa segumiem ar dažādu saķeri MEHĀNISKIE TRANSPORTLĪDZEKĻI Šā pielikuma 5. 3. 5. punktā norādīto bremzēšanas pakāpes lielumu var aprēķināt, izmērīto saķeres koeficientu ņemot vērā diviem ceļa segumiem, uz kuriem ir veikts šis tests. Šie divi ceļa segumi atbilst šā pielikuma 5. 3. 4. punktā norādītajiem nosacījumiem. Saķeres koeficientus kH un kL augstas saķeres un zemas saķeres ceļa segumiem nosaka atbilstīgi šā pielikuma 2. papildinājuma 1. 1. punkta noteikumiem. Bremzēšanas pakāpes lielums (zMALS) piekrautiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem: zMALS ≥ 0,75 4kL þ kH 5 un zMALS ≥kLL PIEKABES Šā pielikuma 6. 3. 2. punktā minēto bremzēšanas pakāpes lielumu var aprēķināt pēc norādes uz izmērītajiem bremzēšanas pakāpju lielumiem zRALH un zRALL uz diviem ceļa segumiem, uz kuriem veic transportlīdzekļa testus ar ieslēgtu pretbloķēšanas sistēmu. Minētie divi ceļa segumi atbilst šā pielikuma 6. 3. 2. punktā norādītajiem nosacījumiem. Bremzēšanas pakāpes lielums zRALS: Ja ε H > 0,95, tad lietot ε H = 0,95. zRALS ≥ 0,75 εH (cid:2) 4zRALL þ zRALH 5 un zRALS > zRALL εΗ 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 229 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 1. 3. 1. 1. 4. 2. 4. papildinājums Zemas saķeres ceļa seguma izvēles metode Datus par izvēlētā ceļa seguma saķeres koeficientu, kā noteikts šā pielikuma 5. 1. 1. 2. punktā, iesniedz tehniskajam dienestam. Šajos datos iekļauj saķeres koeficienta raksturlīkni pret slīdes koeficienta raksturlīkni (no 0 līdz 100 % slīdēšanai) transportlīdzekļa pārvietošanās ātrumā, kas ir aptuveni 40 km/h (1). Raksturlīknes maksimālais lielums atbildīs kpeak, un 100 % slīdes lielums atbildīs klock. Proporciju R nosaka kā kpeak un klock attiecību. Lielumu R noapaļo līdz vienam ciparam aiz komata. Testam lietojamā ceļa seguma proporcija R ir starp 1,0 un 2,0 (2). R ¼ kpeak klock Pirms testu sākšanas tehniskais dienests pārliecinās, ka izvēlētais ceļa segums atbilst norādītajām prasībām un minētā tehniskā dienesta rīcībā ir šādas ziņas: — testa metode, lai noteiktu R, — transportlīdzekļa tips (mehāniskais transportlīdzeklis, piekabe utt. ), — ass slodze un riepas (jātestē dažādas slodzes un dažādas riepas, un šo testu rezultāti jāiesniedz tehniskajam dienestam, kurš izlems, vai tās atbilst tām slodzēm un riepām, kādas ir apstiprināmajam transportlīdzeklim). 2. 1. Lielumu R norāda testa ziņojumā. Vismaz reizi gadā jāveic ceļa seguma kalibrēšana ar transportlīdzekļa prototipu, lai pārbaudītu lieluma R stabilitāti. (1) Līdz brīdim, kad tiks ieviesta vienota pārbaudes kārtība saķeres raksturlīknes noteikšanai transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, var lietot raksturlīkni, kas aprēķināta vieglajiem automobiļiem. Šajā gadījumā transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, proporciju starp kpeak un klock nosaka, izmantojot lielumu kpeak, kā definēts šā pielikuma 2. papildinājumā. Ar tehniskā dienesta piekrišanu šajā punktā aprakstīto saķeres koeficientu var noteikt ar citas metodes palīdzību, ja ir pierādīta lielumu kpeak un klock līdzvērtība. (2) Līdz brīdim, kad šādas pārbaudes virsmas kļūs vispārpieejamas, ir pieņemama proporcija R līdz 2,5 un to apspriež ar tehnisko dienestu. 230 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XI PIELIKUMS Testa nosacījumi piekabēm ar elektriskajām bremžu sistēmām VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Turpmāk minētajos noteikumos elektriskās bremzes ir darba bremžu sistēma, kas sastāv no vadības ierīces, elektromehāniskā pievada iekārtas un berzes bremzēm. Elektriskā vadības ierīce, kas regulē piekabei pievadāmo spriegumu, ir piestiprināta pie piekabes. Piekabes elektrisko bremžu sistēmai vajadzīgo elektroenerģiju piegādā mehāniskais transportlīdzeklis. Elektrisko bremžu sistēmas iedarbina reizē ar mehāniskā transportlīdzekļa darba bremžu sistēmu. Nominālais spriegums ir 12 V. Maksimālais strāvas patēriņš ir 15 A. Elektriskās bremžu sistēmas pieslēgumu mehāniskajam transportlīdzeklim nodrošina ar īpašas kontaktdakšas un rozetes palīdzību, kas atbilst… (1), kuras kontaktdakša nav savietojama ar ir piestiprināta piekabei. transportlīdzekļa apgaismes ierīču rozetēm. Kontaktdakša kopā ar kabeli NOSACĪJUMI, KAS ATTIECAS UZ PIEKABI Ja piekabē ir baterija, kuru baro mehāniskā transportlīdzekļa strāvas avots, tad tā ir atvienota no barošanas kabeļa piekabes bremzēšanas laikā. Piekabēm, kuru masa nepiekrautā stāvoklī piekabes slogojuma funkciju. ir mazāka kā 75 % no to maksimālās masas, bremzēšanas spēku automātiski regulē kā Elektriskās bremžu sistēmas ir tādas, ka pat, bremzējošā darbība, kas ir 20 % no maksimālās stāvošas ass vai asu slodzes vai slodžu summas. ja spriegums savienojošajos kabeļos ir samazināts līdz 7V, joprojām tiek saglabāta ir piestiprinātas pie šasijas, Vadības ierīces bremzēšanas spēka regulēšanai, kas reaģē uz izmaiņu kustības virzienā (svārsta, atsperes-masas-sistēmas, šķidruma- inerces-slēdža), ir vairāk kā viena ass un vertikāli regulējama jūgierīce. Vienass piekabju un piekabju ar tuvu novietotām asīm gadījumā, ja attālums starp asīm ir mazāks kā 1 metrs, šīs vadības ierīces aprīko ar mehānismu, kas norāda tā horizontālu stāvokli (piemēram, līmeņrādi), un tās ir regulējamas ar roku, kas ļauj mehānismu noregulēt horizontālā plaknē atbilstīgi transportlīdzekļa braukšanas virzienam. ja iekabei Relejs bremžu sistēmai pievadāmās strāvas pieslēgšanai, kad tas ir pievienots strāvas kabelim, atbilstīgi I pielikuma 2. 2. 1. 20. punkta prasībām ir iebūvēts piekabē. Kontaktdakšai nodrošina aizsargrozeti. Vadības ierīci aprīko ar indikatoru, kas iedegas ikreiz, kad tiek iedarbinātas bremzes, un informē par pareizu piekabes elektrisko bremžu sistēmas darbību. DARBĪBA Elektriskās bremžu sistēmas reaģē uz vilcēja un piekabes ātruma palēninājumu, kas nepārsniedz 0,4 m/s2. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 5. 1. 6. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 7. 3. 3. 1. (1) Tiek pētīts. Līdz brīdim, kad tiks noteikti šā īpašā savienojuma raksturlielumi, izmantojamo savienojuma tipu norāda tā valsts iestāde, kas piešķir apstiprinājumu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 231 3. 2. 3. 3. 3. 4. 3. 5. 3. 6. Bremzējošā darbība var sākties ar sākotnējo bremzēšanas spēku, kas nav lielāks kā 10 % no maksimālās stāvošas ass(-u) slodzes vai slodžu summas un nav lielāks kā 13 % no nepiekrautas piekabes maksimālās stāvošas ass(-u) slodzes vai slodžu summas. Bremzēšanas spēkus var palielināt arī pakāpeniski. Ar lielākiem bremzēšanas spēkiem kā tie, kuri minēti 3. 2. punktā, šīs pakāpes nedrīkst būt lielākas kā 6 % no maksimālo stāvošu asu slodžu summas un nedrīkst būt lielākas kā 8 % no nepiekrautas piekabes maksimālo stāvošas(-u) ass(-u) slodžu summas. Tomēr vienass piekabju gadījumā, kuru maksimālā masa nepārsniedz 1,5 tonnas, pirmā pakāpe nedrīkst pārsniegt 7 % no spēka, kas atbilst piekabes maksimālajai ass slodzei. Šī lieluma pieaugums par 1 % ir pieļaujams pakāpeniski (piemēram, pirmā pakāpe 7 %, otrā pakāpe 8 %, trešā pakāpe 9 % utt. , neviena turpmākā pakāpe nedrīkst pārsniegt 10 %). Šajos noteikumos divasu piekabi, kuras riteņu bāze ir īsāka par 1 metru, uzskata par vienass piekabi. Norādīto piekabes bremzēšanas spēku, kas ir vismaz 50 % no kopējās maksimālās ass slodzes, sasniedz ar maksimālās masas vilcēja un piekabes sastāva vidējo maksimālo palēninājumu, kas nav vairāk kā 5,9 m/s2 vienass piekabju gadījumā un 5,6 m/s2 daudzasu piekabju gadījumā. Piekabes ar tuvu novietotām asīm, ja attālums starp tām ir mazāks par 1 metru, arī ir uzskatāmas par vienass piekabēm šā noteikuma nozīmē. Tomēr jāievēro šā pielikuma papildinājumā definētie ierobežojumi. Ja bremzēšanas spēku regulē pakāpeniski, tad šīs pakāpes atrodas diapazonā, kas norādīts šā pielikuma papildinājumā. Testu veic ar 60 km/h sākotnējo ātrumu. Piekabes automātisko bremzēšanu nodrošina atbilstīgi I pielikuma 2. 2. 2. 9. punkta prasībām. Ja šai automātiskās bremzēšanas darbībai vajadzīga elektriskā enerģija, tad, lai izpildītu iepriekš minētos nosacījumus, vismaz 15 minūtes nodrošina piekabes bremzēšanas spēku, kas ir vismaz 25 % no tās maksimālajai masai atbilstīga spēka. 232 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Papildinājums Piekabes bremzēšanas pakāpes savietojamība un vilcēja un piekabes vidējais maksimālais palēninājums (Piekabe ar kravu un bez tās) Piezīmes: 1. Diagrammā norādītās robežas attiecas uz piekabēm ar kravu un bez tās. Ja nepiekrautas piekabes masa pārsniedz 75 % no tās maksimālās masas, robežas piemēro tikai piekabes bezkravas stāvokļiem. 2. Diagrammā norādītās robežas neietekmē šā pielikuma noteikumus, kas attiecas uz vajadzīgajiem mazākajiem bremzēšanas darbības lielumiem. iepriekš minētā 3. 4. punkta prasībām) ir lielāki kā vajadzīgie, tie nedrīkst ja testa laikā iegūtie bremzēšanas darbības lielumi (atbilstīgi Tomēr, pārsniegt tos lielumus, kas norādīti diagrammā. TR = visu piekabes riteņu perifērijā radušos bremzēšanas spēku summa. PR = ceļa seguma kopējā normālā statiskā reakcija uz piekabes riteņiem. J = vilcēja un piekabes vidējais maksimālais palēninājums. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 233 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 5. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 4. 1. 2. 1. 4. 2. 2. 1. 4. 3. 2. 1. 4. 4. 2. 1. 4. 5. 2. 1. 4. 6. 3. 3. 1. XII PIELIKUMS Bremžu uzliku testa metode ar inerces dinamometra palīdzību VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Šajā pielikumā aprakstīto kārtību var lietot transportlīdzekļa tipa pārveidošanas gadījumā, kas notiek tad, ja cita tipa bremžu uzlikas uzmontē transportlīdzekļiem, kuri apstiprināti saskaņā ar šo direktīvu. Citu tipu bremžu uzlikas pārbauda, salīdzinot to darbības efektivitāti ar to bremžu uzliku darbības efektivitāti, ar kurām trans- portlīdzeklis tika aprīkots apstiprināšanas laikā un kas atbilst detaļām, kas norādītas attiecīgajā informācijas dokumentā, kura paraugs sniegts XVIII vai XIX pielikumā. Tehniskais dienests, kas atbildīgs par apstiprinājuma testu veikšanu, var pēc sava ieskata lūgt salīdzināt bremžu uzliku darbības lielumus, kas jāveic atbilstīgi II pielikumā norādītajiem attiecīgajiem noteikumiem. Pieteikumu apstiprinājumam pēc salīdzināšanas principa iesniedz transportlīdzekļa ražotājs. Šā pielikuma kontekstā “transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kuram ir tipa apstiprinājums, kas piešķirts saskaņā ar šo direktīvu, un kura gadījumā tiek prasīts, lai salīdzinājums ir apmierinošs. TESTA IEKĀRTA Lieto dinamometru, kuram piemīt turpmāk minētās īpašības. Tas spēj radīt šā pielikuma 3. 1. punktā noteikto inerci un tas atbilst II pielikuma 1. 3. , 1. 4. un 1. 6. punktā norādītajām prasībām I, II un III tipa bremžu efektivitātes samazināšanās testiem. Tam piestiprinātās bremzes ir identiskas tām, kuras uzmontētas konkrētajam sākotnēji tipa apstiprinātajam transportlīdzeklim. Tā gaisdzese, ja tāda ir, atbilst šā pielikuma 3. 4. punkta prasībām. Tā aprīkojums testa laikā spēj reģistrēt vismaz šādus datus: bremžu diska vai trumuļa rotācijas ātrumu; apgriezienu skaitu, kas veikti apstāšanās laikā, ar izšķirtspēju, kas nav lielāka kā viena astotdaļa no apgrieziena; apstāšanās laiku; temperatūru, ko mēra uzlikas atstātās sliedes centrā vai diska, trumuļa vai uzlikas vidusdaļā; bremžu iedarbināšanas spiedienu vai spēku vadības maģistrālē; bremzētājmomentu. TESTA APSTĀKĻI Dinamometru noregulē cik tuvu vien iespējams (ar ± 5 % pielaidi) tai rotējošajai inercei, kas vienāda ar to transportlīdzekļa kopējās inerces daļu, ko bremzējot rada attiecīgais(-ie) ritenis(-ņi) atbilstīgi šādai formulai: I = MR2 kur I R = rotējošā inerce (kgm2), = dinamiskais riepas rites rādiuss (m), M = tā transportlīdzekļa maksimālās masas daļa, kuru bremzē attiecīgais ritenis vai riteņi. 234 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Viendiska dinamometra gadījumā šo daļu aprēķina pēc projektētā bremzēšanas spēka sadalījuma mehāniskajiem transportlīdzekļiem, ja palēninājums atbilst attiecīgajai vērtībai, kas sniegta II pielikuma 2. 1. 1. 1. 1. punktā; piekabju gadījumā lielums M atbilst konkrētā riteņa slodzei uz zemes, kad transportlīdzeklis stāv un ir piekrauts līdz tā maksimālajai masai. 3. 2. 3. 3. 3. 4. 4. 4. 1. 4. 2. Sākotnējais inerces dinamometra rotācijas ātrums atbilst transportlīdzekļa lineārajam ātrumam, kā norādīts šajā direktīvā, un tā pamatā ir riepas rites rādiuss. Bremžu uzlikas ir piestrādātas vismaz par 80 %, un to temperatūra nav pārsniegusi 180 °C šīs piestrādes procedūras laikā, vai arī pēc transportlīdzekļa ražotāja lūguma ir piestrādātas atbilstīgi tā ieteikumiem. Var lietot dzesējošo gaisa plūsmu, kas plūst pāri bremzei virzienā, kas ir perpendikulārs tās rotācijas asij. Dzesējošās gaisa plūsmas ātrums, kas plūst pāri bremzei, nav lielāks kā 10 km/h. Dzesējošās gaisa plūsmas temperatūra ir vienāda ar apkārtējās vides temperatūru. TESTA KĀRTĪBA Salīdzinošo testu veic pieciem bremžu uzliku paraugiem. Tos salīdzina ar pieciem bremžu uzliku paraugiem, kas atbilst oriģinālajām detaļām, kuras norādītas informācijas dokumentā par konkrētā transportlīdzekļa tipa pirmo apstiprinājumu. Bremžu uzliku līdzvērtību pārbauda, salīdzinot rezultātus, kuri minētajām prasībām. iegūti šajā pielikumā norādītajā testa kārtībā un kuri atbilst turpmāk 4. 3. O tipa aukstu bremžu darbības tests 4. 3. 1. 4. 3. 2. 4. 3. 3. 4. 3. 4. Bremzes iedarbina trīs reizes, kad to sākotnējā temperatūra ir zemāka par 100 °C. Temperatūru mēra atbilstīgi 2. 1. 4. 4. punkta prasībām. Bremžu uzliku gadījumā, kas paredzētas lietošanai M un N kategorijas transportlīdzekļiem, bremzes iedarbina sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar II pielikuma 2. 1. 1. 1. 1. punktā norādīto lielumu, un tās iedarbina, lai sasniegtu vidējo bremzētājmomentu, kas vienāds ar šajā punktā norādīto lielumu. Turklāt testus veic dažādos rotācijas ātrumos, mazākais no kuriem ir vienāds ar 30 % no transportlīdzekļa maksimālā ātruma un lielākais ir vienāds ar 80 % no šī ātruma. Bremžu uzliku gadījumā, kas paredzētas lietošanai O kategorijas transportlīdzekļiem, bremzes iedarbina sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar 60 km/h, un tās iedarbina, lai sasniegtu vidējo bremzētājmomentu, kas vienāds ar II pielikuma 2. 2. 1. punktā norādīto lielumu. Veic papildu aukstu bremžu darbības testu sākotnējā rotācijas ātrumā, kas vienāds ar 40 km/h, lai tās rezultātus salīdzinātu ar I tipa testa rezultātiem, kā aprakstīts II pielikuma 2. 2. 1. 2. 1. punktā. Vidējais bremzētājmomenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto aukstu bremžu darbības testos, kuros atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzētājmomenta testa lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. 4. 4. I tipa tests 4. 4. 1. Ar at kā r to t u b remzēš an u 4. 4. 1. 1. M un N kategorijas transportlīdzekļiem paredzētās bremžu uzlikas pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1. 3. 1. punktā minēto kārtību. 4. 4. 2. Ar nep ā r tr au kt u brem zēša n u 4. 4. 2. 1. O kategorijas piekabēm paredzētās bremžu uzlikas pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1. 3. 2. punktā minēto kārtību 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 235 4. 4. 3. 4. 4. 3. 1. 4. 4. 3. 2. 4. 5. 4. 5. 1. 4. 5. 2. 4. 5. 3. 4. 5. 3. 1. 4. 5. 3. 2. 4. 6. 4. 6. 1. 4. 6. 1. 1. 4. 6. 3. 4. 6. 3. 1. 4. 6. 3. 2. 5. 5. 1. Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te st s Pēc iepriekš minēto 4. 4. 1. un 4. 4. 2. punktā norādīto testu pabeigšanas veic II pielikuma 1. 3. 3. punktā norādīto paliekošās bremžu darbības testu. Vidējais bremzētājmomenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto sakarsušu bremžu darbības testos, kuros atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzētājmomenta testa lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. II tipa tests Šis tests ir vajadzīgs tikai tad, ja konkrētajam transportlīdzekļa tipam uzmontētās berzes bremzes lieto II tipa testā. Bremžu uzlikas, kas paredzētas M3 un N3 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem (izņemot 2. 2. 1. 19. punktā, pārbauda saskaņā ar kārtību, kas noteikta II pielikuma 1. 6. punktā. tās, kas norādītas I pielikuma lai veiktu IIA tipa testu), pārbauda saskaņā ar II pielikuma 1. 4. 1. punktā minēto kārtību. O4 kategorijas piekabes Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te st s Pēc iepriekš minētā 4. 5. 2. punktā norādītā testa pabeigšanas, veic II pielikuma 1. 4. 3. punktā norādīto sakarsušu bremžu darbības testu. Vidējais bremzētājmomenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto sakarsušu bremžu darbības testos, kuros atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzētājmomenta testa lieluma ± 15% robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. Bremžu efektivitātes samazināšanās tests (III tipa tests) Test s a r a tk ār to t u bremz ēša n u Bremžu uzlikas O4 kategorijas piekabēm pārbauda saskaņā ar kārtību, kas noteikta šīs direktīvas II pielikuma 1. 6. punktā. Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te st s Pēc šā pielikuma 4. 6. 1. un 4. 6. 2. punktā norādīto testu pabeigšanas veic II pielikuma 1. 6. 2. punktā norādīto sakarsušu bremžu darbības testu Vidējais bremzētājmomenta lielums, kas reģistrēts iepriekš minēto sakarsušu bremžu darbības testos, kuros atbilstības nolūkā tika pārbaudītas uzlikas, un ar tiem pašiem mērīšanas ievaddatiem, ir vidējā bremzētājmomenta testa lieluma ± 15 % robežās, kas reģistrēts bremžu uzlikām, kas atbilst detaļai, kura norādīta attiecīgajā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumā. BREMŽU UZLIKU APSKATE Pēc iepriekš minēto testu veikšanas vizuāli pārbauda bremžu uzlikas, normāli lietotas. lai pārliecinātos, ka tās ir apmierinošā stāvoklī, lai varētu tikt 236 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XIII PIELIKUMS Bremzēšanas un sānslīdes tests transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar pagaidu rezerves riteņiem/riepām VISPĀRĪGI NOSACĪJUMI Testu trase ir līdzena, un tās segums nodrošina labu saķeri. Testu veic, kad nav vēja, kas var ietekmēt rezultātus. Transportlīdzekli slogo līdz tā maksimālai masai, kā noteikts I pielikuma 1. 14. punktā. Asu slodzes, kas rodas slogošanas apstākļu rezultātā, atbilstīgi šā pielikuma 1. 3. punktam, ir proporcionālas maksimālajām asu slodzēm, kas noteiktas II pielikuma 1. 2. 1. 2. 1. punktā. Riepas piesūknē līdz tam spiediena lielumam, kuru attiecīgā transportlīdzekļa tipa gadījumā iesaka ražotājs. BREMZĒŠANAS UN SĀNSLĪDES TESTS Testu veic ar pagaidu lietošanas rezerves riteni/riepu, kas pārmaiņas pēc uzmontēta gan viena priekšējā riteņa, gan viena pakaļējā riteņa ja pagaidu lietošanas rezerves riteni/riepu atļauts lietot tikai konkrētai asij, tad testu veic tikai tad, kad šis rezerves vietā. Tomēr, ritenis/riepa ir uzmontēta konkrētajai asij. Testu veic, lietojot darba bremžu sistēmu, kad transportlīdzeklis pārvietojas ar sākotnējo ātrumu 80 km/h un tā motors ir atvienots no transmisijas. Bremzēšanas ceļa garums nedrīkst pārsniegt to lielumu, kuru aprēķina pēc šādas formulas (1): s ≤ 0,1 v þ v2 150 kur = bremzēšanas ceļš metros, s v = sākotnējais ātrums 80 km/h, Vadības ierīcei pieliktais spēks nedrīkst pārsniegt 500 N. Vidējais maksimālais palēninājums testa laikā nedrīkst būt mazāks kā 5,8 m/s2. Testus veic katram no pagaidu lietošanas rezerves riteņa/riepas montāžas nosacījumiem, kas norādīti šā pielikuma 2. 1. punktā. Norādīto bremzēšanas darbības lielumu iegūst tad, ja transportlīdzeklim nav bloķējušies riteņi, transportlīdzeklis nav novirzījies no paredzētā kursa, nav bijusi anormāla vibrācija, testa laikā nav bijis anormāls riepas nolietojums vai nav bijusi vajadzīga pārmērīga piestūrēšana. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. 1. 5. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. (1) Šī formula atbilst tai, kura norādīta II pielikuma 2. 1. 1. 1. 1. punktā M1 kategorijas transportlīdzekļu darba bremžu sistēmas darbības lieluma aprēķināšanai. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 237 XIV PIELIKUMS Alternatīvā procedūra piekabju pretbloķēšanas sistēmu (ABS) testam 1. 1. 1. 2. 2. 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Piekabes testu atbilstīgi šīs direktīvas X pielikumam var atcelt piekabes tipa apstiprināšanas laikā, ja tās pretbloķēšanas sistēma (ABS) atbilst šā pielikuma prasībām. INFORMĀCIJAS DOKUMENTS ABS ražotājs iesniedz tehniskajam dienestam informācijas dokumentu par sistēmu(-ām), kurai(-ām) vajadzīgs apstiprinājums. Šajā dokumentā ir iekļauta vismaz turpmāk minētā informācija. 2. 1. 1. Visp ā rīga in fo r mā c ij a 2. 1. 1. 1. Ražotāja nosaukums. 2. 1. 1. 2. Sistēmas nosaukums. 2. 1. 1. 3. Sistēmas varianti. 2. 1. 1. 4. Sistēmas konfigurācijas (piem. 2S/1M, 2S/2M utt. ). 2. 1. 1. 5. Sistēmas pamatfunkciju un/vai principu skaidrojums. 2. 1. 2. Pielie to jumi 2. 1. 2. 1. To piekabju tipu un ABS konfigurāciju saraksts, kurām tiek prasīts apstiprinājums: 2. 1. 2. 2. To sistēmas konfigurāciju shematiskās diagrammas, kuras iemontētas 2. 1. 2. 1. punktā definētajās piekabēs, pievēršot uzmanību šādiem parametriem: devēju novietojumi, modulatoru novietojumi, paceļamās asis, stūrējamās asis, cauruļvadi: tipa iekšējais(-ie) diametrs(-i) un garumi. 2. 1. 2. 3. Riepas apkārtmēra attiecība pret impulsdevēja disku, ieskaitot pielaides. 2. 1. 2. 4. Pielaide riepas apkārtmēram starp vienu asi un citu, kura aprīkota ar to pašu impulsdevēju. 2. 1. 2. 5. Pielietošanas joma balstiekārtas tipam, piemēram, mehāniski balansētam utt. , ar norādi uz ražotāju un modeli/tipu. 2. 1. 2. 6. Ieteikumi par diferenciālbremzei pievadīto griezes momentu saistībā ar ABS konfigurāciju un piekabes ratiņiem. 2. 1. 2. 7. Iesniedz testa datus, lai enerģijas patēriņa pārbaudes nolūkā varētu noteikt vissliktāko ass slogojumu. To nosaka, veicot testu sērijas ar dažādiem ass slodžu lielumiem. Veicot testus ass slodzes diapazonā, kas ir ± 10 000 N no maksimālā enerģijas patēriņa lieluma, iesniedz papildu rezultātus. vajadzīgi vismaz pieci rezultāti. Lai parādītu tendenci ārpus maksimālā enerģijas patēriņa diapazona, Pamatojoties uz iepriekš minētajiem datiem, slogo pārbaudāmo(-ās) piekabi(-es), lai parādītu noteikto vissliktāko variantu. 238 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. 1. 2. 8. Papildu informācija pretbloķēšanas sistēmas iedarbināšanai (ja tāda ir). 2. 1. 3. Sa st ā v d aļa s ap r a k st s 2. 1. 3. 1. Devējs(-i): — funkcija, — identifikācija (piemēram, detaļas numurs(-i). 2. 1. 3. 2. Kontrolleris(-i): — vispārējais apraksts un funkcija, — identifikācija (piemēram, detaļas numurs(-i), — avārijas režīmi, kā definēts X pielikuma 4. 1. punktā, — papildu iespējas (piemēram, palēninātāja vadība, automātiska konfigurācija, maināmi parametri, diagnostika). 2. 1. 3. 3. Modulators(-i): — vispārējais apraksts un funkcija, — identifikācija (piemēram, detaļas numurs(-i), — ierobežojumi (piemēram, maksimālais strāvas apjoms, kas jākontrolē). 2. 1. 3. 4. Elektriskais aprīkojums: — elektriskā(-s) shēma(-s), — strāvas pievada veidi, — signāllampiņu secība. 2. 1. 3. 5. Pneimatiskie kontūri: — bremžu shēmas, kurās ietvertas to piekabju tipiem piemērojamās ABS konfigurācijas, kā definēts 2. 1. 2. 1. punktā, — ierobežojumi cauruļvadu/šļūteņu izmēriem un to attiecīgajiem garumiem, kuriem ir ietekme uz sistēmas darbību (piemēram, starp modulatoru un bremžu kameru). 2. 1. 4. Elekt ro ma g nētisk ā s avietoj a mība (EMS ) 2. 1. 4. 1. Atbilstību X pielikuma 4. 6. punkta prasībām, kas attiecas uz EMS par jutību un emisijām, izpilda iesniedzot tehnisko dokumentu vai apstiprinājumu pēc atzīta standarta (1). Dokumentos vai apstiprinājuma dokumentā iekļauj informāciju par testa metodi, pārbaudīto(-a- jām) konfigurāciju(-ām) un iegūtajiem rezultātiem. 3. 3. 1. PĀRBAUDĀMĀ(-O) TRANSPORTLĪDZEKĻA(-U) DEFINĪCIJA Pamatojoties uz informācijas dokumentā esošajām ziņām, jo īpaši par piekabju pielietojumiem, kā definēts 2. 1. 2. 1. punktā, tehniskais dienests veic testus reprezentatīvajām piekabēm, kurām maksimālais asu skaits ir trīs un kuras ir aprīkotas ar attiecīgo pretbloķēšanas sistēmu vai tās konfigurāciju, kā definēts šā pielikuma 2. 1. 2. 1. punktā. Papildus tam, izvēloties piekabes vērtēšanai, ņem vērā arī tos parametrus, kas definēti turpmāk minētajos punktos. (1) Šo pierāda ar atbilstību tehniskajām prasībām, kas noteiktas Padomes Direktīvā 72/245/EEK (OV L 152, 6. 7. 1972. , 15. lpp. ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/54/EK (OV L 266, 8. 11. 1995. , 1. lpp. ). 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 239 3. 1. 1. Ba ls tie kār t a s t ip s Metodi pretbloķēšanas sistēmas darbības novērtēšanai saistībā ar balstiekārtas tipu izvēlas šādi. Puspiekabēm: katras balstiekārtas grupas gadījumā, piemēram, balansētas mehāniskās utt. , gadījumā novērtē reprezentatīvo piekabi. Divasu piekabēm: novērtējumu veic reprezentatīvajai piekabei, kura aprīkota ar vienu balstiekārtas tipu. 3. 1. 2. Riteņu ga renb āz e Puspiekabju gadījumā riteņu garenbāze nav ierobežojošais faktors, bet divasu piekabju gadījumā novērtē īsāko riteņu bāzi. 3. 1. 3. Br emžu t ips Apstiprinājuma testu var ierobežot līdz izciļņu bremzēm, bet, ja ir pieejamas citu tipu bremzes, tad var būt vajadzīgs salīdzinošais tests. 3. 1. 4. Sl o d zes at ka rīgais bremž u s pēk a r eg ula to rs Saķeres lielumu nosaka tad, kad slodzes atkarīgais bremžu spēka regulators ir noregulēts gan kravas, gan bezkravas stāvoklī. Lai nodrošinātu ABS pilnu ciklu, slodzes atkarīgo bremžu spēka regulatoru noregulē tā, lai statiskais bremžu kameras spiediens ir par 1 bāru lielāks, nekā maksimālais ABS cikla spiediens. 3. 1. 5. Br emzes i ed ar bi nā ša n a Testu laikā reģistrē atšķirības iedarbināšanas līmeņos, piekabi, var attiecināt arī uz tā paša tipa citām piekabēm. lai noteiktu izmantotās saķeres lielumu. Rezultātus, kas iegūti testējot vienu 3. 1. 6. Enerģ ija s p a t ēr iņ š Piekabe(-s), kas izvēlēta(-s), lai novērtētu ABS darbību, ir tāda(-s), kuras(-u) asis var noslogot vissliktākajā variantā, kā definēts 2. 1. 2. 7. punktā. Katra pārbaudāmās piekabes tipa gadījumā atbilstības pierādīšanai definēts II pielikuma papildinājumā (2. un 4. diagramma). ir pieejama dokumentācija, kas parāda bremžu savietojamību, kā Apstiprināšanas nolūkā puspiekabes un piekabes ar centrāli novietotu asi uzskata par piederošām vienam un tam pašam trans- portlīdzekļa tipam. TESTA PLĀNS Tehniskais dienests veic turpmāk minētos testus šā pielikuma 3. punktā definēto transportlīdzekļu katrai ABS konfigurācijai (skatīt 2. 1. 4. punktu), ņemot vērā pielietošanas sarakstu, kas minēts 2. 1. 2. 1. punktā. Tomēr norādes uz vissliktākajiem variantiem var atcelt dažus testus. Ja faktiski lieto vissliktākā varianta testu, tas jānorāda testa ziņojumā. 3. 2. 3. 3. 4. 4. 1. 4. 1. 1. Sa ķeres izmantoš an a Testus veic saskaņā ar kārtību, kas definēta X pielikuma 6. 2. punktā katrai ABS konfigurācijai un piekabes tipam, kā definēts informācijas dokumentā (2. 1. 2. 1. punkts). 240 4. 1. 2. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Enerģ ija s p a t ēr iņ š 4. 1. 2. 1. Ass slogojums: novērtējamās piekabes ass slogojumi ir tādi, lai demonstrētu vissliktākā gadījuma apstākļus enerģijas patēriņam (2. 1. 2. 7. punkts). 4. 1. 2. 2. Enerģijas patēriņa tests: testu veic saskaņā ar kārtību, kas definēta X pielikuma 6. punktā katrai ABS konfigurācijai. 4. 1. 2. 3. Lai ļautu pārbaudīt apstiprināšanai nodoto piekabju atbilstību pretbloķēšanas sistēmas enerģijas patēriņa prasībām (skatīt X pielikuma 6. 1. punktu), veic turpmāk minētos testus. 4. 1. 2. 3. 1. Pirms enerģijas patēriņa testa (4. 1. 2. 2. punkts) sākšanas nosaka attiecību (R1) starp bremzes kameras bīdītājstieņa gājienu (sT) un bremzes sviras garumu (lT), kad spiediens bremzes kamerā ir 6,5 bāri. Piemērs: lT = 130 mm, sT = 22 mm Rl ¼ sT lT ¼ 22 130 ¼ 0,169 4. 1. 2. 3. 2. Kad slodzes atkarīgais bremžu spēka regulators ir noregulēts kravas stāvoklī un sākotnējais enerģijas līmenis ir noregulēts atbilstīgi X pielikuma 6. 1. 2. punktam, enerģijas akumulatoru(-s) izolē no turpmākas gaisa padeves. Bremzes iedarbina ar vadības ierīces spiedienu, kas savienotājgalvā ir 6,5 bāri, un tad atlaiž. Bremzes iedarbina vēl vairākas reizes, līdz spiediens bremžu kamerās ir tāds pats kā tas lielums, kas iegūts saskaņā ar 4. 1. 2. 1. un 4. 1. 2. 2. punktā definēto testa kārtību. Līdzvērtīgo bremžu iedarbināšanas reižu skaitu (ne) norāda dokumentā. 4. 1. 3. Tests uz ceļiem ar dažādu saķeri Ja pretbloķēšanas sistēma ir definēta kā A kategorijas sistēma, tad visas šādas A BS konfigurācijas ir pakļautas X pielikuma 6. 3. 2. punktā minētajām darbības prasībām. 4. 1. 4. Br emžu da rbīb a, t r a n s p o r t līdzeklim braucot a r mazu un li elu ā t r u m u 4. 1. 4. 1. Kad piekabe ir sagatavota izmantotās saķeres lieluma novērtēšanai, tās bremžu darbības testu, braucot gan ar mazu, gan ar lielu ātrumu, veic atbilstīgi X pielikuma 6. 3. 1. punktam. 4. 1. 4. 2. Ja pastāv pielaide starp impulsdevēja zobu skaitu un riepas apkārtmēru, atbilstīgi X pielikuma 6. 3. punktam veic funkcionālos testus, lai noteiktu maksimālās pielaides. To var panākt, lietojot dažāda izmēra riepas vai īpašus impulsdevējus, kas imitē frekvenču robežas. 4. 1. 5. Pa p ild u test i Velkošajam transportlīdzeklim, kas nav nobremzēts, un tā piekabei bez kravas veic turpmāk minētos papildu testus: 4. 1. 5. 1. 4. 1. 5. 2. Tieši kontrolētie riteņi nedrīkst bloķēties, kad transportlīdzekļa ass/asu ratiņi pārbrauc no augstas saķeres ceļa seguma (kH) uz zemas ≥ 2 un vadības spiediens savienotājgalvā ir 6,5 bāri. Kustības ātrumu un bremžu saķeres ceļa segumu (kL), kur kH iedarbināšanas momentu aprēķina tad, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz zemas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru notiek ar aptuvenu ātrumu 80 km/h un 40 km/h. ≥ 0,5 un kH/kL Kad transportlīdzeklis pārbrauc no zemas saķeres ceļa seguma (kL) uz augstas saķeres ceļa segumu (kH), kur kH ≥ 2, un vadības spiediens savienotājgalvā ir 6,5 bāri, spiediens bremžu kamerās pieaug līdz atbilstīgi augstam līmenim samērīgā laikā un transportlīdzeklis nedrīkst novirzīties no tā sākotnējā kursa. Kustības ātrumu un bremžu iedarbināšanas momentu aprēķina tad, kad, pretbloķēšanas iekārtai pulsējot bremzēšanas spēku uz zemas saķeres ceļa seguma, transportlīdzekļa pāreja no viena seguma uz otru notiek ar aptuvenu ātrumu 50 km/h. ≥ 0,5 un kH/kL 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 241 4. 1. 6. Av ā r ij a s rež īma imit ēša n a Pārbaudāmajam transportlīdzeklim vai uz imitācijas stenda pārbauda ārējo elektroinstalāciju un atbilstību X pielikuma 4. 1. punktam. 5. 5. 1. 6. 6. 1. APSTIPRINĀJUMA ZIŅOJUMS Sastāda apstiprinājuma ziņojumu, kura saturs ir definēts šā pielikuma 1. papildinājumā. PĀRBAUDE Sastāvdaļu un instalācijas pārbaude Piekabes, kas nodota tipa apstiprināšanai, ABS specifikāciju pārbauda, izpildot katru no šādiem konstrukcijas kritērijiem: Punkts Kritēriji 6. 1. 1. a) Devējs(-i) b) Kontrolleris(-i) c) Modulators(-i) 6. 1. 2. Cauruļvada izmērs(-i) un garumi a) Cauruļvads no tvertnes uz modulatoru(-iem) Mazākais iekšējais diametrs Lielākais kopējais garums b) Cauruļvads no modulatora uz bremžu kamerām Iekšējais diametrs Lielākais kopējais garums Brīdinājuma signālu secība 6. 1. 3. 6. 1. 4. 6. 1. 5. Nav atļautas izmaiņas Nav atļautas izmaiņas Nav atļautas izmaiņas Var tikt palielināts Var tikt samazināts Nav atļautas izmaiņas Var tikt samazināts Nav atļautas izmaiņas Diferenciāļi bremzei pievadītajā griezes momentā asu ratiņos Ir atļauti tikai apstiprināti diferenciāļi (ja tādi ir) Par citiem ierobežojumiem skatīt testa ziņojuma 4. punktu, kā noteikts šā pielikuma 1. papildinājumā Instalācijai jābūt noteikto ierobežojumu jomā Nav atļauta novirze 6. 2. Tvertnes ietilpības pārbaude 6. 2. 1. 6. 2. 1. 1. Tā kā piekabēs lietojamo bremžu sistēmu un papildiekārtu diapazons ir dažāds, nav iespējams izveidot tabulu ar ieteicamajiem tvertņu ietilpības lielumiem. Lai pārliecinātos, ka ir iemontēta tvertne ar pietiekamu ietilpību, var veikt testu saskaņā ar X pielikuma 6. punktu vai ievērojot turpmāk noteikto kārtību. Bremzes ir noregulētas tā, lai demonstrētu apstākļus, kuros tika apstiprināta(-s) pārbaudāmās(-o) piekabes(-ju) pretbloķēšanas sistēma(-s). Apstiprināmajai piekabei bremžu kameras bīdītājstiepņa gājienu ar 6,5 bāru lielu spiedienu bremžu kamerā aprēķina un nosaka atbilstīgi turpmāk minētajai formulai. 242 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Piezīme: Lai sniegtu drošības līmeni attiecībā uz enerģijas akumulatora ietilpību, ir iekļauts +20 % drošības faktors. Sv = lv × 1,2 × Rl Piemērs: lv Sv = 150 mm, Rl = 0,169 = 150 × 1,2 × 0,169 = 30,4 mm 6. 2. 1. 2. 6. 3. 6. 3. 1. Kad bremzes ir noregulētas atbilstīgi 6. 2. 1. 1. punkta prasībām (ja piekabe ir aprīkota ar automātiskajām bremžu nodiluma regulēšanas ierīcēm, tad testa nolūkā izslēdz automātisko nodiluma regulēšanas mehānismu vai līdzvērtīgu iemontētu manuālās regulēšanas ierīci) un slodzes atkarīgais bremžu spēka regulators ir noregulēts uz kravas stāvokli, un sākotnējais enerģijas līmenis ir noregulēts atbilstīgi X pielikuma 6. 1. 2. punktam, enerģijas akumulatoram noslēdz enerģijas padevi. Bremzes iedarbina ar vadības ierīces spiedienu, kas savienotājgalvā ir 6,5 bāri, un tad tās atlaiž. Bremzes iedarbina un atlaiž vēl vairākas reizes, kamēr to skaits sasniedz skaitli ne, ko nosaka atbilstīgi 4. 1. 2. 3. 2. punktam veiktajā testā. Šīs iedarbināšanas laikā spiediens darba bremžu kontūros ir pietiekams, lai nodrošinātu kopējo bremzēšanas spēku riteņu perifērijā, kas vienāds ar ne mazāk kā 22,5 % no spēka, kas atbilst maksimālajai masai uz riteņiem, kad transportlīdzeklis stāv, un neizraisot jebkuras bremžu sistēmas automātisku iedarbošanos, kuru nekontrolē pretbloķē- šanas iekārta. Funkcijas pārbaude Šajā gadījumā pietiek ar pretbloķēšanas sistēmas dinamisko funkcionālo pārbaudi. Lai nodrošinātu pilnu ciklu, var būt vajadzīgs noregulēt slodzes atkarīgo bremžu spēka regulatoru vai izmantot ceļa segumu, kurš nodrošina zemu saķeri starp riepu un ceļu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 243 1. papildinājums Piekabes pretbloķēšanas sistēmas apstiprinājuma ziņojums Apstiprinājuma ziņojuma Nr. … 1. 1. 1. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 1. 3. 3. 2. 3. 3. 3. 3. 3. 4. 3. 3. 5. 3. 3. 6. Identifikācija Pretbloķēšanas sistēmas ražotājs (nosaukums un adrese): Sistēmas nosaukums/modelis: Apstiprinātā(-s) sistēma(-s) un instalācija(-s) Apstiprinātā(-s) ABS konfigurācija(-s) (piemēram, 2S/1M, 2S/2M utt. ): Pielietojuma diapazons (piekabes tips un asu skaits): Strāvas pievadīšanas veidi: ISO 7638, ISO 1185 utt. Apstiprinātā(-o) devēja(-u), kontrollera(-u) un modulatora(-u) identifikācija: Enerģijas patēriņš – līdzvērtīgs skaits bremžu statiskās iedarbināšanas reižu un attiecība starp bremžu virzuļa gājienu un bremzes sviras garumu: Papildu iespējas, piemēram, palēninātāja vadība, paceļamās ass konfigurācija utt: Testa dati un rezultāti Pārbaudāmā transportlīdzekļa dati: Informācija par testam izmantojamo ceļa segumu: Testa rezultāti: Saķeres izmantošana: Enerģijas patēriņš: Tests uz ceļa segumiem ar dažādu saķeri: Bremžu darbība transportlīdzeklim braucot ar mazu ātrumu: Bremžu darbība transportlīdzeklim braucot ar lielu ātrumu: Papildu pārbaudes: 3. 3. 6. 1. Transportlīdzekļa pāreja no augstas saķeres ceļa seguma uz zemas saķeres ceļa segumu: 3. 3. 6. 2. Transportlīdzekļa pāreja no zemas saķeres ceļa seguma uz augstas saķeres ceļa segumu: 3. 3. 7. 3. 3. 8. 3. 3. 9. Avārijas režīma imitācija: Papildu jaudas savienojumu funkcionālās pārbaudes: Elektromagnētiskā savietojamība: 244 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 4. 4. 4. 5. 4. 6. 4. 7. 4. 8. 4. 9. 4. 10. 5. Montāžas ierobežojumi Riepas apkārtmēra attiecība pret impulsdevēja zobu skaitu: Pielaide riepas apkārtmēram starp vienu asi un citu, kura aprīkota ar to pašu impulsdevēju: Balstiekārtas tips: Diferenciālis(-ļi) bremzei pievadītajā griezes momentā piekabes asu ratiņos: Divasu piekabes riteņu garenbāze: Bremžu tips: Cauruļvadu izmēri un garumi: Slodzes atkarīgā bremžu spēka regulatora pielietojums: Signāllampiņu secība: Citi ieteikumi/ierobežojumi (piemēram, devēju, modulatora(-u), paceļamās(-o) ass(-u), stūrējamās(-o) ass(-u) novietojumi): Testēšanas diena Iepriekš aprakstītā pretbloķēšanas sistēma atbilst XIV pielikuma prasībām Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi Direktīvu 98/12/EK. Tehniskais dienests/apstiprinātāja iestāde (1), kas veica testu: izdarīti ar Apstiprinātāja iestāde, ja tā atšķiras no tehniskā dienesta: Pielikumā: (ražotāja iesniegtais informācijas dokuments). (1) Lieko svītrot. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 245 2. papildinājums Simboli un definīcijas Simbols Piezīmes sT lT R1 ne lv sv Pārbaudāmās standarta piekabes bremzes kameras bīdītājstiepņa gājiens milimetros Pārbaudāmās standarta piekabes bremzes sviras garums milimetros Attiecība starp st/lt Līdzvērtīgu statisko bremžu iedarbināšanas reižu skaits Apstiprināmās piekabes bremzes sviras garums milimetros Apstiprināmās piekabes bremzes kameras bīdītājstiepņa gājiens milimetros 246 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XV PIELIKUMS Rezerves bremžu uzliku komplektu kā atsevišķu tehnisku vienību EK tipa apstiprinājums DARBĪBAS JOMA Šis pielikums attiecas uz tipa apstiprinājumu bremžu uzliku komplektiem kā atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 2. panta nozīmē, kurus uzmontē M1 ≤ 3,5 tonnas, N1, O1 un O2 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem un piekabēm kā rezerves daļas. ≤ 3,5 tonnas, M2 Apstiprinājumi portlīdzekļiem un piekabēm, kuri tika apstiprināti saskaņā ar Direktīvu 71/320/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu. tiem rezerves bremžu uzliku komplektiem, kurus paredzēts uzmontēt ir obligāti tiem mehāniskajiem trans- tikai 1. 1. 1 1. 2. 2. DEFINĪCIJAS Šajā pielikumā: 2. 1. 2. 2. 2. 3. terminam “bremžu iekārta” ir tā nozīme, kas tam piešķirta šīs direktīvas I pielikuma 1. 2. punktā; “berzes bremze” ir tā bremžu iekārtas daļa, kurā rodas spēki, kas vērsti pretēji transportlīdzekļa kustības virzienam un kurus rada berze starp bremzes uzliku un riteņa disku vai trumuli, kas kustas viens attiecībā pret otru; “bremzes uzliku komplekts” ir berzes bremzes sastāvdaļa, kuru piespiež pie trumuļa vai diska, lai attiecīgi radītu berzes spēku; 2. 3. 1. “bremžu loku komplekts” ir trumuļu bremzes uzliku komplekts; 2. 3. 1. 1. “bremzes loks” ir bremzes loka sastāvdaļa, kurai ir piestiprināta bremzes uzlika; 2. 3. 2. “bremzes kluča komplekts” ir diska bremzes uzliku komplekts; 2. 3. 2. 1. “atbalstplāksne” ir bremzes kluča komplekta sastāvdaļa, kurai ir piestiprināta bremzes uzlika; 2. 3. 3. 2. 3. 4. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 7. 2. 8. 2. 9. “bremzes uzlika” ir bremzes uzliku komplekta berzes materiāla sastāvdaļa; “berzes materiāls” ir produkts, kas radies konkrētu materiālu maisījuma un apstrādes procesu rezultātā un kuri kopā nosaka bremzes uzlikas raksturlielumus; “bremžu uzliku tips” ir bremžu uzliku kategorija, kas neatšķiras pēc berzes materiāla raksturlielumiem; “bremžu uzliku komplekta tips” ir atsevišķiem riteņiem paredzēti bremžu uzliku komplekti, kas neatšķiras pēc bremžu uzliku tipa, izmēriem vai funkcionālajiem raksturlielumiem; “oriģinālā bremzes uzlika” ir bremžu uzliku tips, kas norādīts IX pielikuma 1. papildinājuma papildpielikumā sniegtā transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma sertifikāta 1. 2. punktā un apakšpunktos; “oriģinālais bremžu uzliku komplekts” ir bremžu uzliku komplekts, kas atbilst transportlīdzekļa informācijas dokumentā sniegtajiem datiem; “rezerves bremžu uzliku komplekts” ir bremžu uzliku komplekts, kas ir tipa apstiprināts atbilstīgi šai direktīvai un ir derīgs oriģinālā bremžu uzliku komplekta aizvietošanai; “ražotājs” ir organizācija, kas var uzņemties tehnisko atbildību par bremžu uzliku komplektiem un var pierādīt, ka tai līdzekļi, lai nodrošinātu ražojuma atbilstību. ir vajadzīgie 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 247 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. 3. 4. PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM Pieteikumu EK tipa apstiprinājumam atbilstīgi Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktam par rezerves bremžu uzliku komplektu tipu konkrētam transportlīdzekļa tipam(-iem) iesniedz rezerves bremžu uzliku komplektu ražotājs. Pieteikumu var arī iesniegt transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma(-u) īpašnieks atbilstīgi šai direktīvai attiecībā uz rezerves bremžu uzliku tam tipam, kas minēts IX pielikuma 1. papildinājuma papildpielikumā sniegtā transportlīdzekļa tipa komplektiem, kas atbilst apstiprinājuma sertifikāta 1. 2. punktā un apakšpunktos. Informācijas dokumenta paraugs ir dots XVII pielikumā. Tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testu izpildi, jāiesniedz: 3. 4. 1. Tā tipa bremžu uzliku komplektu pietiekams daudzums, kuriem tiek prasīts apstiprinājums, lai veiktu apstiprināšanas testus. Paraugus skaidri un neizdzēšami marķē ar pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumu vai preču marku un tipa apzīmējumu. 3. 4. 2 Piemērots reprezentatīvais transportlīdzeklis(-ļi) un/vai bremze(-s). 4. 4. 1. 4. 2. 4. 3. 4. 4. 4. 4. 1. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA Ja atbilstīgās prasības ir izpildītas, piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un, vajadzības gadījumā, saskaņā ar 4. panta 4. punktu. EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir norādīts XVI pielikumā. Apstiprinājuma numuru saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu piešķir katram apstiprinātajam rezerves bremzes uzliku komplekta tipam. Tā pati dalībvalsts nedrīkst piešķirt tādu pašu numuru cita tipa bremzes uzliku komplektam. Šī paša tipa apstiprinājuma numurs var ietvert minēto bremzes uzliku komplekta tipa lietošanu vairākos atšķirīgu tipu transportlīdzekļos. MARĶĒJUMS Uz katras rezerves bremzes uzlikas, kas atbilst saskaņā ar šo direktīvu apstiprinātam tipam un kas ir atsevišķa tehniska vienība, ir EK tipa apstiprinājuma zīme. 4. 4. 2. Šo zīmi veido taisnstūris, kas ietver burtu “e”, kam seko tās dalībvalsts pazīšanas zīme, kura ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu: 1 2 3 4 5 6 9 Vācijai, Francijai, Itālijai, Nīderlandei, Zviedrijai, Beļģijai, Spānijai, 11 Apvienotajai Karalistei, 12 Austrijai, 13 17 Luksemburgai, Somijai, 18 Dānijai, 21 Portugālei, 23 Grieķijai, IRL Īrijai. 248 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Zīmē netālu no taisnstūra jānovieto arī “pamata apstiprinājuma numurs”, kas iekļauts tipa apstiprinājuma numura 4. iedaļā un kas ir minēts Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumā, pirms kura atrodas divi skaitļi, kas norāda kārtas numuru, kāds piešķirts jaunākajam būtiskajam Direktīvas 71/320/EEK tehniskajam grozījumam dienā, kad piešķīra EK tipa apstiprinājumu. Šajā direktīvā kārtas numurs ir 01. Trīs papildu skaitļus, kas izvietoti netālu no taisnstūra, lieto, lai apzīmētu bremzes loku vai atbalstplāksni. 4. 4. 3. 4. 4. 4. 5. 5. 1. 5. 2. 5. 3. 5. 3. 1. Apstiprinājuma zīme, kas minēta 4. 4. 2. punktā, ir skaidri salasāma un neizdzēšama. Šā pielikuma 1. papildinājumā sniegti apstiprinājuma zīmes un apstiprinājuma datu izvietojuma paraugi, kas minēti iepriekšējā punktā un turpmāk minētajā 6. 5. punktā. SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Rezerves bremžu uzliku komplektu projektē un konstruē tā, ka tad, kad ar transportlīdzeklim sākotnēji uzmontēto komplektu, minētā transportlīdzekļa bremzēšanas efektivitāte atbilst apstiprinātā transportlīdzekļa tipa bremzēšanas efektivitātei, kas apstiprināts saskaņā ar šīs direktīvas II pielikuma noteikumiem. to aizstāj Jo īpaši: a) transportlīdzeklis, kas aprīkots ar rezerves bremžu uzliku komplektiem, atbilst šīs direktīvas būtiskām prasībām attiecībā uz bremzēšanu; b) rezerves bremžu uzliku komplekts uzrāda darbības raksturlielumus, kas ir līdzīgi oriģinālo bremžu uzliku komplektu raksturlielu- miem, kurus ir paredzēts aizvietot; c) rezerves bremžu uzliku komplektam ir atbilstīgas mehāniskās īpašības. Rezerves bremžu uzliku komplekti, kas atbilst tipam, kas norādīts šīs direktīvas transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma dokumentācijā, uzskatāmi par atbilstīgiem šā pielikuma 5. punkta prasībām. Darbības prasības Rezerves bremžu uzliku komplekti, kas paredzēti M1, M2 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem Rezerves bremžu uzliku komplektus pārbauda atbilstīgi 2. papildinājuma norādījumiem, un tiem jāatbilst šajā papildinājumā noteiktajām prasībām. Lai pārbaudītu bremžu jutīguma pret ātrumu un aukstu bremžu darbības līdzvērtību, izmanto vienu no divām metodēm, kas aprakstītas 2. papildinājumā. 5. 3. 2. Rezerves bremžu uzliku komplekti, kas paredzēti O1 un O2 kategorijas transportlīdzekļiem Rezerves bremžu uzliku komplektus pārbauda atbilstīgi 3. papildinājuma norādījumiem, un tiem jāatbilst šā pielikuma 3. un 4. papildinājumā noteiktajām prasībām. 5. 4. 5. 4. 1. Mehāniskās īpašības Tā tipa rezerves bremžu uzliku komplektiem, par kuriem ir pieprasīts apstiprinājums, pārbauda bīdes izturību atbilstīgi ISO 6312: (1981) standartam. Mazākā pieļaujamā bīdes izturība bremžu kluču komplektiem ir 250 N/cm2 un bremžu loku komplektiem – 100 N/cm2. 5. 4. 2. Tā tipa rezerves bremžu uzliku komplektiem, par kuriem ir pieprasīts apstiprinājums, pārbauda saspiežamību atbilstīgi ISO 6310: (1981) standartam. Saspiežamības lielumi bremžu kluču komplektiem nedrīkst pārsniegt 2 % pie apkārtējās vides temperatūras un 5 % pie 400 °C, bet bremžu loku komplektiem nedrīkst pārsniegt 2 % pie apkārtējās vides temperatūras un 4 % pie 200 °C. 6. 6. 1. IEPAKOJUMS UN MARĶĒJUMS Rezerves bremžu uzliku komplektus, kuri atbilst tipam, kas apstiprināts atbilstīgi šīs direktīvas prasībām, pārdod atsevišķi katrai asij. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 249 6. 2. 6. 3. 6. 3. 1. 6. 3. 2. 6. 3. 3. 6. 3. 4. 6. 3. 5. 6. 4. 6. 4. 1. 6. 4. 2. 6. 5. 6. 5. 1. 6. 5. 2. 6. 5. 3. 7. 7. 1. 8. 8. 1. 8. 2. 8. 3. 8. 4. Rezerves bremžu uzliku komplektu katrai asij atvēršanu. Uz katra iepakojuma ir šāda informācija: iepako aizzīmogotā iepakojumā, kas veidots tā, lai varētu konstatēt tā iepriekšēju iepakojumā esošo rezerves bremžu uzliku komplektu daudzums; ražotāja nosaukums vai preču marka; rezerves bremžu uzliku komplekta marka un tips; transportlīdzekļi/asis/bremzes, kurām iepakotie bremžu uzliku komplekti ir apstiprināti; apstiprinājuma zīme. Katrā iepakojumā ir montāžas instrukcijas: ar īpašu norādi uz palīgdetaļām; ar piezīmi, ka rezerves bremžu uzliku komplekti jāapmaina atsevišķi katrai asij. Katram rezerves bremžu uzliku komplektam jāsniedz turpmāk minētie apstiprinājuma dati: apstiprinājuma zīme; izgatavošanas datums (vismaz mēnesis un gads); bremžu uzliku marka un tips. TIPA PĀRVEIDOŠANA UN APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI Ja tiek pārveidots tips, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, parasti pieņem pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantu. Oriģinālie bremžu uzliku komplekti, uz kuriem attiecas 3. 2. punktā minētais pieteikums, prasībām. ir uzskatāmi par atbilstīgiem 8. punkta Testi, kas minēti Direktīvas 70/156/EEK 10. pielikuma 2. 3. 5. punktā, ir tie, kuri norādīti šā pielikuma 5. 4. punktā un 4. papildinājumā. Parastais kompetentās iestādes noteiktais inspekciju biežums ir vienu reizi gadā. 250 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 1. papildinājums Apstiprinājuma zīmes izvietojums un apstiprinājuma dati (skatīt šā pielikuma 4. 4. un 6. 5. punktu) Iepriekš sniegtā zīme norāda, ka saskaņā ar šo direktīvu attiecīgā ierīce ir apstiprināta Nīderlandē (e 4). Šajā ilustrācijā pirmie divi cipari (01) attiecas uz kārtas numuru, kas piešķirts visjaunākajiem tehniskajiem grozījumiem, kas izdarīti Padomes Direktīvā 71/320/EEK; nākošie četri cipari (0047) ir tie cipari, kurus apstiprinātāja iestāde piešķīrusi bremžu uzlikas tipam kā pamata apstiprinājuma numuru, un papildu trīs cipari (901), kas izvietoti netālu no taisnstūra, ir tie, kurus apstiprinātāja iestāde ir piešķīrusi bremzes lokam vai atbalstplāksnei. Visi deviņi cipari kopā veido konkrētā rezerves bremžu uzliku komplekta tipa apstiprinājuma zīmi. Bremzes kluča komplekta marķējuma paraugs 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 251 Bremzes loka komplekta marķējuma paraugs Piezīme: Iepriekš sniegtajos paraugos parādīto zīmju novietojumi nav obligāti. 252 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. papildinājums Prasības rezerves bremžu uzliku komplektiem, kas paredzēti M1, M2 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem 1. ATBILSTĪBA ŠĪS DIREKTĪVAS PRASĪBĀM Atbilstību šīs direktīvas prasībām pierāda transportlīdzekļa testa laikā. 1. 1. Testa transportlīdzeklis Transportlīdzekli, kas pārstāv to tipu, kura gadījumā tiek prasīts rezerves bremžu uzliku komplekta apstiprinājums, aprīko ar tā tipa rezerves bremžu uzliku komplektiem, kuriem tiek prasīts apstiprinājums, un aprīko arī ar mērinstrumentiem bremžu testam, kā to prasa šī direktīva. Testam nodoto bremžu uzliku komplektus piestiprina attiecīgajām bremzēm un, kārtība, tos pēc tehniskā dienesta piekrišanas piestrādā saskaņā ar ražotāja instrukcijām. līdz brīdim, kad ieviesta nemainīga piestrādāšanas 1. 2. Transportlīdzekļa bremžu sistēmu testē saskaņā ar prasībām, kas noteiktas II pielikuma 1. un 2. punktā konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai (M1, M2 vai N1). Piemēro turpmāk minētās prasības vai testus. 1. 2. 1. Da rba b remžu sist ēm a 1. 2. 1. 1. 0 tipa tests, kad motors atvienots no transmisijas un transportlīdzeklis piekrauts. 1. 2. 1. 2. 0 tipa tests, kad motors savienots ar transmisiju un transportlīdzeklis ir ar kravu un bez tās, atbilstīgi II pielikuma 1. 2. 3. 1. punktam (stabilitātes tests) un 1. 2. 3. 2. punktam (tikai tests ar sākotnējo ātrumu v = 0,8 vmax). 1. 2. 1. 3. I tipa tests 1. 2. 2. Seku nd āro b remžu sist ēm a 1. 2. 2. 1. 0 tipa tests, kad motors atvienots no transmisijas un transportlīdzeklis piekrauts (šo testu var neveikt gadījumos, kad ir skaidrs, ka prasības ir izpildītas, piemēram, ar bremžu diagonālo kontūru sistēmas palīdzību). 1. 2. 3. St ā vbre mžu s ist ēma (Piemērojams tikai tad, ja bremzes, kuru gadījumā tiek prasīts uzliku apstiprinājums, izmanto stāvbremzēm). 1. 2. 3. 1. Bremžu tests, kad transportlīdzeklis ar kravu stāv 18 % ceļa slīpumā. 1. 3. Transportlīdzeklis izpilda visas attiecīgās prasības, kas norādītas II pielikuma 2. punktā konkrētajai transportlīdzekļu kategorijai. 2. PAPILDU PRASĪBAS Atbilstību papildu prasībām pierāda, lietojot vienu no divām turpmāk minētajām metodēm. 2. 1. Transportlīdzekļa tests (atsevišķas ass bremžu darbības tests) Šī testa laikā transportlīdzeklis ir pilnībā slogots, un bremzēšanu veic tad, kad tā motors ir atvienots no transmisijas un trans- portlīdzeklis atrodas uz līdzena ceļa. Transportlīdzekļa darba bremžu vadības sistēmu aprīko ar ierīcēm, kas izolē priekšējo un pakaļējo asu bremzes tā, ka vienu no tām var lietot neatkarīgi no otras. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 253 Ja bremžu uzliku komplekta apstiprinājums ir prasīts priekšējās ass bremzēm, tad pakaļējās ass bremzes testa laikā nedarbojas. Ja bremžu uzliku komplekta apstiprinājums ir prasīts pakaļējās ass bremzēm, tad priekšējās ass bremzes testa laikā nedarbojas. 2. 1. 1. Auk st u br emžu da rbīb as līd z vē r t īb as tes ts Rezerves un oriģinālo bremžu uzliku komplektu aukstās darbības lielumu salīdzināšanu veic, salīdzinot testu rezultātus pēc turpmāk minētās metodes. 2. 1. 1. 1. Vismaz sešas reizes iedarbina bremzes ar pakāpeniski pieaugošu pedāļa spēku vai spiedienu maģistrālē, alternatīvi, transportlīdzekļa kategorijas gadījumā, turklāt tā sākotnējais ātrums atbilst kādam no turpmāk sniegtajā tabulā minētajiem lielumiem. līdz riteņi bloķējas vai, līdz sasniegts pieļaujamais maksimālais pedāļa spēks konkrētā līdz vidējais maksimālais palēninājums ir 6 m/s2, vai Transportlīdzekļa katego- rija Testa ātrums (km/h) priekšējā ass pakaļējā ass M1 M2 N1 70 50 65 45 40 50 Sākotnējā bremžu temperatūra katras bremzēšanas reizes sākumā ir ≤ 100 °C. 2. 1. 1. 2. Katras bremžu iedarbināšanas reizē reģistrē datus par pedāļa spēku vai spiedienu maģistrālē un vidējo maksimālo palēninājumu un uzzīmē grafiku, un nosaka pedālim pielikto spēku vai spiedienu maģistrālē, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu (ja iespējams) priekšējās ass bremzēm vidējo maksimālo palēninājumu 5 m/s2 un pakaļējās ass bremzēm – 3 m/s2. Ja šos lielumus nevar iegūt ar maksimālo pieļaujamo pedāļa spēku, lai sasniegtu maksimālo palēninājumu. tad alternatīvi nosaka pedāļa spēku vai spiedienu maģistrālē, kas vajadzīgs, 2. 1. 1. 3. Rezerves bremžu uzliku komplektu uzskata par tādu, kura darbības rādītāji ir līdzīgi oriģinālā bremžu uzliku komplekta darbības rādītājiem, ja ar to pašu pedālim pielikto spēku vai spiedienu maģistrālē sasniegtie vidējā maksimālā palēninājuma lielumi, kas atrodas uzzīmētās raksturlīknes augšējās divās trešdaļās, ir to lielumu + 15 % robežās, kas iegūti pārbaudot oriģinālo bremžu uzliku komplektu. 2. 1. 2. Br emžu jut īg u m a p r e t ātr u mu te s ts 2. 1. 2. 1. Lietojot pedālim pielikto spēku, kas reģistrēts saskaņā ar šā papildinājuma 2. 1. 1. 2. punktā minēto kārtību, un sākotnējai bremžu temperatūrai esot ≤ 100 °C, trīs reizes iedarbina bremzes katrā no šādiem ātrumiem: priekšējā ass 65 km/h, 100 km/h un 135 km/h, ja vmax pārsniedz 150 km/h, pakaļējā ass 45 km/h, 65 km/h un 90 km/h, ja vmax pārsniedz 150 km/h. 2. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 3. No katras grupas rezultātiem, ko veido trīs bremžu iedarbināšanas reižu rezultāti, iegūst vidējo lielumu un uzzīmē ātruma raksturlīkni pret atbilstīgajiem vidējā maksimālā palēninājuma lielumiem. Vidējo maksimālo palēninājumu lielumi, kas reģistrēti ātrumā. lielākos ātrumos, atrodas to lielumu 15 % robežās, kas reģistrēti vismazākajā 2. 2. Tests ar inerces dinamometru 2. 2. 1. Test a iek ār t a Testu nolūkā inerces dinamometram piestiprina konkrēto transportlīdzekļa bremzi. Dinamometram ir mērinstrumenti, lai nepārtraukti reģistrētu rotācijas ātrumu, bremzētājmomentu, spiedienu bremzes maģistrālē, rotāciju skaitu pēc bremzes iedarbināšanas, bremzēšanas laiku un bremzes diska temperatūru. 254 2. 2. 2. LV Test a a p st ā kļi Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. 2. 2. 2. 1. Dinamometra rotējošā masa atbilst maksimālās transportlīdzekļa masas ass daļas pusei, kā uzskaitīts turpmāk sniegtajā tabulā, un vislielākās riepas rites rādiusam, kādu ir atļauts lietot konkrētā transportlīdzekļa tipa(-u) gadījumā. Transportlīdzekļa kate- gorija Maksimālās transportlīdzekļa masas ass daļa priekšējā pakaļējā M1 M2 N1 0,77 0,69 0,66 0,32 0,44 0,39 2. 2. 2. 2. Sākotnējais dinamometra rotācijas ātrums atbilst transportlīdzekļa lineārajam ātrumam, kā noteikts šā papildinājuma 2. 2. 3. un 2. 2. 4. punktā, un tā pamatā ir dinamiskais riepas rites rādiuss. 2. 2. 2. 3. Testam nodoto bremžu uzliku komplektus piestiprina attiecīgajām bremzēm, un līdz brīdim, kad ieviesta nemainīga piestrādāšanas kārtība, tos pēc tehniskā dienesta piekrišanas piestrādā saskaņā ar ražotāja instrukcijām. 2. 2. 2. 4. Ja lieto dzesējošo gaisu, tad gaisa plūsmas ātrums uz bremzi nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. 2. 2. 3. Auk st u br emžu da rbīb as līd z vē r t īb as tes ts Rezerves un oriģinālo bremžu uzliku komplektu aukstās darbības lielumu salīdzināšanu veic, salīdzinot testu rezultātus saskaņā ar turpmāk minēto metodi. 2. 2. 3. 1. Ar sākotnējo ātrumu 80 km/h M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā un 60 km/h M2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā un bremžu temperatūrai pirms katras iedarbināšanas reizes esot ≤ 100 °C, vismaz sešas reizes iedarbina bremzes ar pakāpeniski pieaugošu spēku vai spiedienu maģistrālē, līdz sasniedz vidējo maksimālo palēninājumu 6 m/s2. 2. 2. 3. 2. Katras bremžu iedarbināšanas reizes laikā reģistrē spiediena lielumu maģistrālē un vidējo maksimālo palēninājuma lielumu, uzzīmē šo lielumu raksturlīkni un nosaka spiediena lielumu maģistrālē, kas vajadzīgs, lai sasniegtu vidējā maksimālā palēninājuma lielumu 5 m/s2. 2. 2. 3. 3. ir līdzīgi oriģinālā bremžu uzliku komplekta darbības Rezerves bremžu uzliku komplektu uzskata par tādu, kura darbības rādītāji rādītājiem, ja ar to pašu pedālim pielikto spēku vai spiedienu maģistrālē sasniegtie vidējā maksimālā palēninājuma lielumi, kas atrodas uzzīmētās raksturlīknes augšējās divās trešdaļās, ir to lielumu + 15 % robežās, kas iegūti pārbaudot oriģinālo bremžu uzliku komplektu. 2. 2. 4. Br emžu jut īg u m a p r e t ātr u mu te s ts 2. 2. 4. 1. Lietojot spiediena lielumu maģistrālē, kas reģistrēts saskaņā ar 2. 2. 3. 2. punktā minēto kārtību, un sākotnējai bremžu temperatūrai esot ≤ 100 °C, trīs reizes iedarbina bremzes rotācijas ātrumos, kas atbilst transportlīdzekļa lineārajiem ātrumiem: 75 km/h, 120 km/h un 160 km/h, ja vmax pārsniedz 150 km/h. 2. 2. 4. 2. Iegūst vidējo lielumu katrai grupai, kas sastāv no trīs bremžu iedarbināšanas reizēm, un uzzīmē ātruma raksturlīkni pret atbilstīgajiem vidējā maksimālā palēninājuma lielumiem. 2. 2. 4. 3. Vidējo maksimālo palēninājumu lielumi, kas reģistrēti ātrumā. lielākos ātrumos, atrodas to lielumu 15 % robežās, kas reģistrēti vismazākajā 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 255 3. papildinājums Prasības rezerves bremžu uzliku komplektiem, kas paredzēti O1 un O2 kategorijas transportlīdzekļiem 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Šajā papildinājumā aprakstītās testa metodes pamatā ir tests ar inerces dinamometru. Kā alternatīvu testus var veikt ar pārbaudāmo transportlīdzekli vai uz rullīšu testa stenda ar noteikumu, ka ir ievēroti tie paši testa nosacījumi un izmērīti tie paši parametri kā testā ar inerces dinamometru. 2. TESTA IEKĀRTA Testu nolūkā inerces dinamometram piestiprina konkrēto transportlīdzekļa bremzi. Dinamometram ir mērinstrumenti, lai nepārtraukti reģistrētu rotācijas ātrumu, bremzētājmomentu, spiedienu bremzes maģistrālē, rotāciju skaitu pēc bremzes iedarbināšanas, bremzēšanas laiku un bremzes diska temperatūru. 2. 1. Testa apstākļi 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. Dinamometra rotējošā masa atbilst maksimālās transportlīdzekļa masas ass daļas pusei un vislielākās riepas rites rādiusam, kādu ir atļauts lietot konkrētā transportlīdzekļa tipa(-u) gadījumā. Sākotnējais dinamometra rotācijas ātrums atbilst transportlīdzekļa lineārajam ātrumam, kā noteikts šā papildinājuma 3. 1. punktā, un tā pamatā ir vismazākās riepas dinamiskais rites rādiuss, kādu ir atļauts lietot konkrētā transportlīdzekļa(-u) gadījumā. Testam nodoto bremžu uzliku komplektus piestiprina attiecīgajām bremzēm, un līdz brīdim, kad ieviesta nemainīga piestrādāšanas kārtība, tos pēc tehniskā dienesta piekrišanas piestrādā saskaņā ar ražotāja instrukcijām. 2. 1. 4. Ja lieto dzesējošo gaisu, tad gaisa plūsmas ātrums uz bremzi nedrīkst būt lielāks kā 10 km/h. 2. 1. 5. Iedarbināšanas ierīcei, kas iemontēta bremzē, jāatbilst transportlīdzekļa instalācijai. 3. 3. 1. TESTI UN PRASĪBAS 0 tipa tests Ar sākotnējo ātrumu 60 km/h un bremžu temperatūrai pirms katras iedarbināšanas reizes esot ≤ 100 °C, vismaz sešas reizes secīgi iedarbina bremzes ar pakāpeniski pieaugošu spiedienu maģistrālē vai spēku, līdz sasniedz maksimālo spiedienu maģistrālē vai vidējo maksimālo palēninājumu 6 m/s2. Atkārto pēdējo bremzes iedarbināšanas reizi, braucot ar sākotnējo ātrumu 40 km/h. 3. 2. I tipa tests 3. 2. 1. Br emzes sa ka rsēš an as p ro cedū ra Bremzi sakarsē, nepārtraukti to bremzējot atbilstīgi II pielikuma 1. 3. 2. punkta prasībai un sākot ar bremzes diska temperatūru ≤ 100 °C. 3. 2. 2. Sa ka rsuš u brem žu d a rbība s te st s iepriekš minētā 3. 1. Pēc tam, kad ir pabeigta bremzes sakarsēšanas procedūra, punkta nosacījumiem ar sākotnējo ātrumu 40 km/h un lietojot to pašu spiediena lielumu maģistrālē vai iedarbināšanas spēku, kas minēts šajā punktā (temperatūras nosacījumi var būt dažādi). Sakarsušas bremzes radītais vidējais maksimālais palēninājums nedrīkst būt mazāks kā 60 % no lieluma, kas sasniegts ar aukstu bremzi, vai 3,5 m/s2. izmēra sakarsušu bremžu darbības lielumu atbilstīgi 256 3. 3. 3. 3. 1. 3. 3. 2. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Aukstu bremžu darbības līdzvērtības tests Rezerves un oriģinālo bremžu uzliku komplektu aukstās darbības lielumu salīdzināšanu veic, salīdzinot 0 tipa testa rezultātus, kā aprakstīts 3. 1. punktā. 0 tipa testu, kurš norādīts 3. 1. punktā, veic vienam oriģinālajam bremžu uzliku komplektam. Rezerves bremžu uzliku komplektu uzskata par tādu, kura darbības rādītāji ir līdzīgi oriģinālā bremžu uzliku komplekta darbības rādītājiem, ja ar to pašu pedālim pielikto spēku vai spiedienu maģistrālē sasniegtie vidējā maksimālā palēninājuma lielumi, kas atrodas uzzīmētās raksturlīknes augšējās divās trešdaļās, ir to lielumu + 15 % robežās, kas iegūti pārbaudot oriģinālo bremžu uzliku komplektu. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 257 4. papildinājums Bremzes berzes darbības noteikšana ar testa stenda palīdzību IEVADS Rezerves bremžu uzliku komplektu paraugus pārbauda ar iekārtu, kas spēj radīt aprakstīto testa kārtību. testa apstākļus un pielietot šajā papildinājumā Testa rezultātus novērtē, lai noteiktu berzes paraugu darbību. Dažādu paraugu berzes darbību salīdzina, komplektiem. lai novērtētu atbilstību standartam, kas apstiprināts attiecībā uz rezerves bremžu uzliku IEKĀRTA Iekārtu projektē tā, lai tai varētu piestiprināt un darbināt pilnizmēra bremzi, kas līdzīga tām, kuras uzmontētas transportlīdzekļa asij, ko lieto šā pielikuma 5. punktā noteiktās apstiprinājuma testa vajadzībām. Bremzes diska vai trumuļa rotācijas ātrums ir 660 ± 10 min-1 bez slodzes un nedrīkst samazināties vairāk par 600 min-1 strādājot ar pilnu slodzi. Testu cikli un bremžu iedarbināšana šo ciklu laikā ir regulējami un automatizēti. Reģistrē bremzētājmomentu vai bremzes spiedienu (nemainīga bremzētājmomenta metode) un darba virsmas temperatūru. Dzesējošā gaisa plūsmu virza pāri bremzei ar ātrumu 600 ± 60 m3/h. TESTA KĀRTĪBA Parauga sagatavošana 1. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 3. 3. 1. Ražotāja noteiktā piestrādes programma bremžu kluču komplektiem nodrošina vismaz 80 % virsmas saskares laukumu, nepārsniedzot 300 °C virsmas temperatūru, bet bremžu loku komplektiem – vismaz 70 % virsmas saskares laukumu, nepārsniedzot 200 °C virsmas temperatūru. 3. 2. Testa programma Testa programmu veido vairāki secīgi bremzēšanas cikli, katrā no kuriem ir 5 sekundes ilgi bremzēšanas intervāli, kuriem seko 10 sekundes ilgi intervāli ar atlaistām bremzēm. Kā alternatīvu var lietot turpmāk minētās divas metodes. 3. 2. 1. Test a p ro g ra mma a r ne main īg u s p i e d i e n u 3. 2. 1. 1. Bremžu kluču komplekti Hidrauliskais spiediens p zem suporta virzuļa(-iem) ir nemainīgs atbilstīgi šai formulai: p ¼ Md 0,57 (cid:2) rw (cid:2) Ak Md Md Ak rw = 150 Nm, ja Ak ≤ 18,1 cm2 = 300 Nm, ja Ak > 18,1 cm2 = suporta virzuļa(-u) laukums = diska lietderīgais rādiuss 258 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Cikla Nr. Bremžu iedarbināšanas rei- žu skaits χ Sākotnējā bremzes diska temperatūra (°C) y Maksimālā bremzes diska temperatūra (°C) Piespiedu dzesēšana 1 2-6 7 1 × 10 5 × 10 1 × 10 ≤ 60 100 100 brīva brīva (350) brīva nē nē jā 3. 2. 1. 2 Bremžu loku komplekti. Bremzes uzlikas darba virsmas vidējais saskares spiediens ir nemainīgs pie 22 ± 6 N/cm2, ko aprēķina statiskai bremzei bez autonomas enerģijas padeves. Cikla Nr. Bremžu iedarbināšanas rei- žu skaits χ Sākotnējā bremzes diska temperatūra (°C) Maksimālā bremzes diska temperatūra (°C) Piespiedu dzesēšana 1 2 3 4 1 × 10 1 × 10 1 × 10 1 × 10 ≤ 60 100 100 100 200 brīva 200 brīva jā nē jā nē 3. 2. 2. Test a p ro g ra mma a r ne main īgu br emzēt ā jm ome ntu Šo metodi piemēro tikai bremžu kluču komplektu testam. Bremzētājmoments ir nemainīgs ar pielaidi ± 5 % un noregulēts tā, garantētu maksimālās bremzes diska temperatūras, kas minētas turpmāk sniegtajā tabulā. lai Cikla Nr. Bremžu iedarbināšanas rei- žu skaits χ Sākotnējā bremzes diska temperatūra (°C) Maksimālā bremzes diska temperatūra (°C) Piespiedu dzesēšana 1 2-4 5 6-9 10 11-13 14 1 × 5 3 × 5 1 × 10 4 × 5 1 × 10 3 × 5 1 × 5 ≤ 60 100 100 100 100 100 ≤ 60 300-350 300-350 500-600 300-350 500-600 300-350 300-350 nē nē nē nē nē nē nē 3. 3. Rezultātu novērtējums Berzes darbību nosaka pēc bremzētājmomenta, kas reģistrēts izvēlētos punktos testa programmā. piemēram, disku bremzei, tad bremzētājmomentu var pārrēķināt berzes koeficientā. Ja bremzes faktors ir nemainīgs, Br emžu kluču komp lekt i op) ir to lielumu vidējais lielums, kuri reģistrēti otrā līdz septītā cikla laikā (nemainīga spiediena metode) vai Darba berzes koeficients (μ 2-4, 6-9 un 11-13 cikla laikā (nemainīga bremzētājmomenta metode); mērījumu veic vienu sekundi pēc pirmās bremžu iedarbināšanas reizes katrā ciklā. Maksimālais berzes koeficients (μ max) ir augstākais lielums, kas reģistrēts visu ciklu laikā. Mazākais berzes koeficients (μ min) ir mazākais lielums, kas reģistrēts visu ciklu laikā. Br emžu lo k u ko mp l e k t i Vidējais bremzētājmoments (Mmean) ir tā bremzētājmomenta maksimālā un minimālā lieluma vidējais lielums, kas reģistrēts pirmā un trešā cikla piektajā bremzes iedarbināšanas reizē. 3. 3. 1. 3. 3. 1. 1. 3. 3. 1. 2. 3. 3. 1. 3. 3. 3. 2. 3. 3. 2. 1. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 259 3. 3. 2. 2. 3. 4. 3. 4. 1. 3. 4. 1. 1. 3. 4. 1. 2. 3. 4. 2. 3. 4. 2. 1. 3. 4. 2. 2. Karstais bremzētājmoments (Mhot) ir mazākais bremzētājmoments, kas radies otrā un ceturtā cikla laikā. Ja temperatūra šo ciklu laikā pārsniedz 300 °C, tad lielumu, kas reģistrēts pie 300 °C, pieņem par Mhot. Pieņemšanas kritēriji Kopā ar katru pieteikumu bremžu uzliku komplekta tipa apstiprinājumam iesniedz arī turpmāk minētos datus: op), (μ (μ Mmean un Mhot lielumus bremžu loku komplektu gadījumā. max) lielumus bremžu kluču komplektu gadījumā; min) un (μ Apstiprinātā bremžu uzliku komplekta tipa ražošanas laikā pārbaudāmajiem paraugiem jāpierāda atbilstība lielumiem, kas reģistrēti šā papildinājuma 3. 4. 1. punktā, ar turpmāk minētajām pielaidēm. Disku bremžu klučiem: op ± 15 % no reģistrētā lieluma, μ μ min μ max ≥ reģistrētais lielums, ≤ reģistrētais lielums. Simplex trumuļu bremžu uzlikām: Mmean ± 20 % no reģistrētā lieluma, Mhot ≥ reģistrētais lielums. 260 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XVI PIELIKUMS PARAUGS (maksimālais formāts: A4 (210 × 297 mm)) 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 261 Papildpielikums 262 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. XVII PIELIKUMS 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 263 XVIII PIELIKUMS INFORMĀCIJAS DOKUMENTS Nr. … atbilstīgi Padomes Direktīvas 70/156/EEK (*) I pielikumam par transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz mehānisko transport- līdzekļu bremžu iekārtām (Direktīva 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/12/EK) Turpmāk norādītās ziņas, pietiekami detalizētus A4 formātā. Fotoattēlos, ja tādi ir, detaļas ir pietiekami sīki saskatāmas. ja tās ir vajadzīgas, iesniedz trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visus zīmējumus iesniedz atbilstīgā mērogā un Ja sistēmām, detaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniska vadības ierīce, tad sniedz informāciju par tās darbību. 0. 0. 1. 0. 2. 0. 3. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums): Tips: Tipa identifikācijas līdzekļi, ja uz transportlīdzekļa ir marķējums (b): 0. 3. 1. Šā marķējuma atrašanās vieta: 0. 4. 0. 5. 0. 8. 1. 1. 1. 1. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 3. 1. 8. 2. 2. 1. 2. 3. 1. 2. 6 Transportlīdzekļa kategorija (c): Ražotāja nosaukums un adrese: Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-s): TRANSPORTLĪDZEKĻA KONSTRUKCIJAS VISPĀRĪGS RAKSTUROJUMS Transportlīdzekļa parauga fotoattēli un/vai rasējumi: Asu un riteņu skaits: Asu ar dubultriteņiem skaits un novietojums: Dzenošās asis (skaits, novietojums, savienojums): Vadības ierīču novietojums: kreisā puse/labā puse (1). MASA UN GABARĪTI (e) (kg un mm) (vajadzības gadījumā sniedz norādi uz rasējumu) Riteņu bāze(-s) (pilnībā piekrauts transportlīdzeklis) (f): Attālums starp riteņiem uz katras vadāmās ass (i): Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa ar virsbūvi masa un velkošā transportlīdzekļa gadījumā, kas nav M1 kategorijas transportlīdzeklis, tā masa kopā ar sakabes ierīci, vai arī šasijas ar kabīni masa, (ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, eļļas, degvielas, 100 % citu šķidrumu, instrumentus, rezerves riteni un vadītāju, un autobusu un tūristu autobusu gadījumā apkalpes locekļa masu (75 kg), ja šajā transportlīdzeklī ir apkalpes locekļa sēdvieta): (maksimālā un minimālā):… ja ražotājs neaprīko to ar virsbūvi un/vai sakabes ierīci izņemot izlietoto ūdeni, 2. 6. 1. Šīs masas sadalījums pa asīm un puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā slodze uz savienojuma punktu: (maksimālā un minimālā):… (*) Informācijas dokumentā izmantoto punktu numuri un zemsvītras piezīmes atbilst Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā izklāstītajiem punktiem un zemsvītras piezīmēm. Punkti, kas neattiecas uz šo direktīvu, ir izlaisti. 264 2. 7. 2. 7. 1. 2. 8. 2. 8. 1. 2. 9. 2. 10. 2. 11. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Nokomplektēta transportlīdzekļa minimālā masa, kā to ir norādījis ražotājs, nenokomplektēta transportlīdzekļa gadījumā: Šīs masas sadalījums pa asīm un puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā slodze uz savienojuma punktu: Ražotāja noteiktā tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa (y) (maksimālā un minimālā): Šīs masas sadalījums pa asīm un puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā slodze uz savienojuma punktu: Tehniski pieļaujamā maksimālā slodze/masa uz katru asi: Tehniski pieļaujamā maksimālā slodze/masa uz katru asu grupu: Mehāniskā transportlīdzekļa tehniski pieļaujamā maksimālā vilces masa, ja ir: 2. 11. 1. Divasu piekabe: 2. 11. 2. Puspiekabe: 2. 11. 3. Piekabe ar centrāli novietotu asi: 2. 11. 3. 1. Sakabes pārkares (p) maksimālā attiecība pret riteņu bāzi: 2. 11. 4. 2. 11. 6. 2. 12. 2. 12. 1 3. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 2. Sakabinātu transportlīdzekļu tehniski pieļaujamā maksimālā masa: Piekabes bez bremzēm maksimālā masa: Tehniski pieļaujamā maksimālā statiskā vertikālā slodze/masa uz transportlīdzekļa savienojuma punktu: Mehāniskajam transportlīdzeklim: MOTORSPĒKS (q) Ražotājs: Ražotāja piešķirts motora kods (marķēts uz motora vai ar citiem identifikācijas līdzekļiem): Iekšdedzes motors 3. 2. 1. 1. Darbības princips: dzirksteļaizdedze/kompresijaizdedze, četrtaktu/divtaktu (1): 3. 2. 1. 9. Maksimālais pieļaujamais motora apgriezienu skaits, kā to norādījis ražotājs:… min-1 3. 2. 5. Elektrosistēma 3. 2. 5. 1. Nominālais spriegums:… V pozitīvā/negatīvā masas spaile (1) 3. 2. 5. 2. Ģenerators: 3. 2. 5. 2. 1. Tips: 3. 2. 5. 2. 2. Nominālā jauda:… VA 3. 3. Elektromotors 3. 3. 1. Tips (tinumi, ierosme): 3. 3. 1. 1. Maksimālā izejas jauda:… kW 3. 3. 1. 2. Darbības spriegums:… V 3. 3. 2. Baterija: 3. 3. 2. 2. Masa:… kg 3. 4. Citi motori vai motori vai to kombinācijas (ziņas par šādu motoru vai motoru daļām): 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 265 4. 4. 1. 4. 2. 4. 6. TRANSMISIJA Transmisijas rasējums (*): Tips (mehāniskā, hidrauliskā, elektriskā u. c. ): Pārnesumskaitļi Pārnesums Pārnesumkārbas iekšējie pārnesum- skaitļi (pārnesumskaitlis starp mo- toru un pārnesumkārbas izejas vārpstu) Gala dzenošās ass pārnesumskaitlis (pārnesumskaitlis starp pārnesum- kārbas izejas vārpstu un dzenamā riteņa apgriezieniem) Kopējie pārnesumskaitļi CVT lielākais pārnesums (1) 1 2 3 … CVT mazākais pārnesums (1) Atpakaļgaita (1) Bezpakāpju pārnesumkārba (CVT). 4. 7. Maksimālais transportlīdzekļa ātrums (km/h) (w): 5. 5. 4. 6. 6. 1. 6. 2. 6. 6. 6. 6. 1. ASIS Paceļamā(-o) ass(-u) novietojums: BALSTIEKĀRTA Balstiekārtas sastāvdaļu rasējums (*): Katras ass vai asu grupas, vai riteņa balstiekārtas tips un uzbūve: Riepas un riteņi Riepas/riteņa kombinācija(-s) simbolu; riteņiem norāda apmales izmēru(-s) un piestiprināto(-ās) ierīci(-es) ): (riepām norāda izmēru apzīmējumus, minimālās kravnesības indeksu, minimālā ātruma kategorijas 6. 6. 1. 1. AS I S 6. 6. 1. 1. 1. Ass Nr. 1: 6. 6. 1. 1. 2. Ass Nr. 2: 6. 6. 1. 1. 3. Ass Nr. 3: 6. 6. 1. 1. 4. Ass Nr. 4: 6. 6. 2. 6. 6. 2. 1. 6. 6. 2. 2. 6. 6. 2. 3. 6. 6. 2. 4. 6. 6. 3. 6. 6. 5. utt. Rites rādiusu augšējā un apakšējā robeža: Ass Nr. 1: Ass Nr. 2: Ass Nr. 3: Ass Nr. 4: utt. Spiediens(-i) riepā(-s), kā ieteicis transportlīdzekļa ražotājs: … kPa Pagaidu lietošanas rezerves riteņa (ja tāds ir) īss apraksts: (*) Ja tas vajadzīgs 8. punkta izskaidrošanai. 266 8. 8. 1. 8. 2. 8. 2. 1. 8. 2. 2. 8. 2. 3. 8. 2. 4. 8. 3. 8. 4. 8. 5. 8. 5. 1. 8. 6. 8. 7. 8. 7. 1. 8. 7. 2. 8. 8. 8. 9. 8. 10. LV BREMZES Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Jāiesniedz turpmāk minētās ziņas (vajadzības gadījumā arī ziņas par identifikācijas līdzekļiem): Bremžu tips un raksturlielumi (kā definēts Direktīvas 71/320/EEK I pielikuma 1. 6. punktā) ar rasējumu (piemēram, trumuļi vai diski, bremzējamie riteņi, stiprinājums pie bremzējamiem riteņiem, bremžu loku/kluču komplektu un/vai uzliku marka un tips, efektīvie bremzēšanas laukumi, bremžu trumuļu, loku vai disku rādiuss, trumuļu masa, ass(-u) un balstiekārtas attiecīgo daļu regulēšanas ierīces, utt. ). Darbības diagramma, turpmāk minēto bremžu sistēmu apraksts un/vai rasējums (kā definēts Direktīvas 71/320/EEK I pielikuma 1. 2. punktā) ar, piemēram, pievadu un vadības ierīci (konstrukcija, regulēšana, sviru attiecība, vadības ierīces pieejamība un tās novietojums, sprūdmehānismu vadības ierīces mehāniskā pievada gadījumā, starpposmu daļu, cilindru un vadības virzuļu, bremžu cilindru vai līdzvērtīgu detaļu galveno daļu īpašības elektrisko bremžu sistēmu gadījumā). Darba bremžu sistēma: Sekundāro bremžu sistēma: Stāvbremžu sistēma: Jebkura papildu bremžu sistēma: Piekabju bremžu sistēmu vadības un pievada iekārtas transportlīdzekļos, kas projektēti piekabju vilkšanai: Transportlīdzeklis ir aprīkots piekabes ar elektriskajām/pneimatiskajām/hidrauliskajām (1) darba bremzēm vilkšanai: jā/nē (1) Pretbloķēšanas sistēma: jā/nē/pēc izvēles (1) Transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām sistēmas darbības apraksts (ieskaitot elektroniskās detaļas), elektriskā blokshēma, hidrauliskā vai pneimatiskā kontūra shēma: Aprēķini un raksturlīknes atbilstīgi Direktīvas 71/320/EEK II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājumam (vai XI pielikuma papildināju- mam, ja vajadzīgs): Enerģijas padeves apraksts un/vai rasējums (jānorāda arī bremžu spēka pastiprinātājiem): Darba spiediens p2 spiediena balonā(-os) pneimatiskā pievada bremžu sistēmu gadījumā: Sākotnējais enerģijas līmenis balonā(-os) vakuuma bremžu sistēmu gadījumā: Bremžu sistēmas aprēķins; attiecības noteikšana starp kopējo bremzēšanas spēku uz riteņu aploci un bremžu pedālim pielikto spēku: Bremžu sistēmu īss apraksts (saskaņā ar Direktīvas 71/320/EEK IX pielikuma 1. papildinājuma 1. 6. punktu): Ja tiek prasīts atbrīvojums no I un/vai II tipa vai III tipa testa, norāda ziņojuma numuru atbilstīgi Direktīvas 71/320/EEK VII pielikuma 2. papildinājumam: 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 267 XIX PIELIKUMS INFORMĀCIJAS DOKUMENTS Nr. … atbilstīgi Padomes Direktīvas 70/156/EEK (*) I pielikumam par transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz piekabju bremžu iekārtām, kas nav inerces bremzes (Direktīva 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/12/EK) Turpmāk norādītās ziņas, pietiekami detalizētus A4 formātā. Fotoattēlos, ja tādi ir, detaļas ir pietiekami sīki saskatāmas. ja tās ir vajadzīgas, iesniedz trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visus zīmējumus iesniedz atbilstīgā mērogā un Ja sistēmām, detaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniskā vadības ierīce, tad sniedz informāciju par tās darbību. 0. 0. 1. 0. 2. 0. 3. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA Marka (izgatavotāja tirdzniecības nosaukums): Tips: Tipa identifikācijas līdzekļi, ja uz transportlīdzekļa ir marķējums (b): 0. 3. 1. Šā marķējuma atrašanās vieta: 0. 4. 0. 5. 0. 8. 1. 1. 1. 1. 3. Transportlīdzekļa kategorija (c): Ražotāja nosaukums un adrese: Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-s): TRANSPORTLĪDZEKĻA KONSTRUKCIJAS VISPĀRĪGS RAKSTUROJUMS Reprezentatīvā transportlīdzekļa fotoattēli un/vai rasējumi: Asu un riteņu skaits: 1. 3. 1. Asu ar dubultriteņiem skaits un novietojums: 2. 2. 1. 2. 3. 1. 2. 6 2. 6. 1. 2. 7. 2. 7. 1. 2. 8. MASA UN GABARĪTI (e) (kg un mm) (vajadzības gadījumā sniedz norādi uz rasējumu) Riteņu bāze(-s) (pilnībā piekrauts transportlīdzeklis) (f): Attālums starp riteņiem uz katras vadāmās ass (i): Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa ar virsbūvi masa un velkošā transportlīdzekļa gadījumā, kas nav M1 kategorijas transportlīdzeklis, tā masa kopā ar sakabes ierīci, vai arī šasijas ar kabīni masa, (ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, eļļas, degvielas, 100 % citu šķidrumu, instrumentus, rezerves riteni un vadītāju, un autobusu un tūristu autobusu gadījumā apkalpes locekļa masu (75 kg), ja šajā transportlīdzeklī ir apkalpes locekļa sēdvieta) (maksimālā un minimālā):… ja ražotājs neaprīko to ar virsbūvi un/vai sakabes ierīci izņemot izlietoto ūdeni, Šīs masas sadalījums pa asīm un puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā slodze uz savienojuma punktu (maksimālā un minimālā):… Nokomplektēta transportlīdzekļa minimālā masa, kā to ir norādījis ražotājs, nenokomplektēta transportlīdzekļa gadījumā: Šīs masas sadalījums pa asīm un, puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā, slodze uz savienojuma punktu: Ražotāja noteiktā tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa (y) (maksimālā un minimālā): (*) Informācijas dokumentā izmantoto punktu numuri un zemsvītras piezīmes atbilst Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā izklāstītajiem punktiem un zemsvītras piezīmēm. Punkti, kas neattiecas uz šo direktīvu, ir izlaisti. 268 2. 8. 1. 2. 9. 2. 10. 2. 12. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/20. sēj. Šīs masas sadalījums pa asīm un puspiekabes vai piekabes ar centrāli novietotu asi gadījumā slodze uz savienojuma punktu (maksimālā un minimālā): Tehniski pieļaujamā maksimālā slodze/masa uz katru asi: Tehniski pieļaujamā maksimālā slodze/masa uz katru asu grupu: Tehniski pieļaujamā maksimālā statiskā vertikālā slodze/masa uz transportlīdzekļa savienojuma punktu: 2. 12. 2. Puspiekabei vai piekabei ar centrāli novietotu asi: 5. 5. 4. 6. 6. 1. 6. 2. 6. 6. ASIS Paceļamā(-o) ass(-u) novietojums: BALSTIEKĀRTA Balstiekārtas sastāvdaļu rasējums (*): Katras ass vai asu grupas vai riteņa balstiekārtas tips un uzbūve: Riepas un riteņi 6. 6. 1. Riepas/riteņa kombinācija(-s) simbolu; riteņiem norāda apmales izmēru(-s) un piestiprināto(-ās) ierīci(-es)): (riepām norāda izmēru apzīmējumus, minimālās kravnesības indeksu, minimālā ātruma kategorijas 6. 6. 1. 1. AS I S 6. 6. 1. 1. 1. Ass Nr. 1: 6. 6. 1. 1. 2. Ass Nr. 2: 6. 6. 1. 1. 3. Ass Nr. 3: 6. 6. 1. 1. 4. Ass Nr. 4: utt. 6. 6. 2. Rites rādiusu augšējā un apakšējā robeža: 6. 6. 2. 1. Ass Nr. 1: 6. 6. 2. 2. Ass Nr. 2: 6. 6. 2. 3. Ass Nr. 3: 6. 6. 2. 4. Ass Nr. 4: utt. 6. 6. 3. Spiediens(-i) riepā(-s), kā ieteicis transportlīdzekļa ražotājs:… kPa 8. BREMZES Jāiesniedz turpmāk minētās ziņas (vajadzības gadījumā arī ziņas par identifikācijas līdzekļiem): 8. 1. 8. 2. Bremžu tips un raksturlielumi (kā definēts Direktīvas 71/320/EEK I pielikuma 1. 6. punktā) ar rasējumu (piemēram, trumuļi vai diski, bremzējamie riteņi, stiprinājums pie bremzējamiem riteņiem, bremžu loku/kluču komplektu un/vai uzliku marka un tips, efektīvie bremzēšanas laukumi, bremžu trumuļu, loku vai disku rādiuss, trumuļu masa, ass(-u) un balstiekārtas attiecīgo daļu regulēšanas ierīces utt. ). Darbības diagramma, turpmāk minēto bremžu sistēmu apraksts un/vai rasējums (kā definēts Direktīvas 71/320/EEK I pielikuma 1. 2. punktā) ar, piemēram, pievadu un vadības ierīci (konstrukcija, regulēšana, sviru attiecība, vadības ierīces pieejamība un tās novietojums, sprūdmehānismu vadības ierīces mehāniskā pievada gadījumā, starpposmu daļu, cilindru un vadības virzuļu, bremžu cilindru vai līdzvērtīgu detaļu galveno daļu īpašības elektrisko bremžu sistēmu gadījumā). (*) Ja tas vajadzīgs 8. punkta izskaidrošanai. 13/20. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 269 8. 2. 1. 8. 2. 2. 8. 2. 3. 8. 2. 4. 8. 2. 5. 8. 5 8. 5. 1. 8. 6. 8. 7. 8. 7. 1. 8. 7. 2. 8. 8. 8. 9. 8. 10. Darba bremžu sistēma: Sekundāro bremžu sistēma: Stāvbremžu sistēma: Jebkura papildu bremžu sistēma: Avārijas bremžu sistēma: Pretbloķēšanas sistēma: jā/nē/pēc izvēles (1) Transportlīdzekļiem ar pretbloķēšanas sistēmām sistēmas darbības apraksts (ieskaitot elektroniskās detaļas), elektriskā blokshēma, hidrauliskā vai pneimatiskā kontūra shēma: Aprēķini un raksturlīknes atbilstīgi Direktīvas 71/320/EEK II pielikuma 1. 1. 4. 2. punkta papildinājumam (vai XI pielikuma papildināju- mam, ja vajadzīgs): Enerģijas padeves apraksts un/vai rasējums (jānorāda arī bremžu spēka pastiprinātājiem): Darba spiediens p2 spiediena balonā(-os) pneimatiskā pievada bremžu sistēmu gadījumā: Sākotnējais enerģijas līmenis balonā(-os) vakuuma bremžu sistēmu gadījumā: Bremžu sistēmas aprēķins: attiecības noteikšana starp kopējo bremzēšanas spēku uz riteņu aploci un bremzēšanas pedālim pielikto spēku: Bremžu sistēmu īss apraksts (saskaņā ar Direktīvas 71/320/EEK IX pielikuma 1. papildinājuma 1. 6. punktu): Ja tiek prasīts atbrīvojums no I un/vai II tipa vai III tipa testa, norāda ziņojuma numuru atbilstīgi Direktīvas 71/320/EEK VII pielikuma 2. papildinājumam: