title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 357/98 af Sebastiano MUSUMECI til Kommissionen. Giftig overfladebehandling af spanske biondoappelsiner

eurovoc_concepts:
Spain
citrus fruit
consumer protection
food additive
foodstuffs legislation
free movement of goods
health policy
human nutrition
import (EU)
toxic substance

text: C 223/170 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 17. 7. 98 (98/C 223/221) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-0357/98 af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen (6. februar 1998) Om: Giftig overfladebehandling af spanske biondoappelsiner Efter oph(cid:230)velsen i 1993 af varekontrollen ved gr(cid:230)nserne inden for Den Europ(cid:230)iske Union er det italienske marked blevet oversvłmmet af spanske biondoappelsiner, som har forv(cid:230)rret krisen i den nationale produktion og har gjort Spanien til den mest aggressive og farlige konkurrent. 95% af de spanske producenter udnytter ud fra teknologiske og łkonomiske hensyn en fremgangsm(cid:229)de til behandling og konservering af produktet, hvorved der benyttes harpiks, som er forarbejdet med maleinsyrean- hydrid og som esterificeres med pentaeritrit. Disse tils(cid:230)tningsstoffer, der anvendes af spanierne, indg(cid:229)r ikke i Europa-Parlamentets direktiv 95/2/EF (1) af 20. februar 1995 om andre tils(cid:230)tningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og słdestoffer, som anvendes til overfladebehandling af frugt. Denne fłdevarelovgivning er overtaget af alle EU(cid:146)s medlemsstater. Den videnskabelige fłdevarekommission erkl(cid:230)rede endog p(cid:229) sit plenarmłde nr. 108 i september 1997, at anvendelsen af dette produkt ikke var tilladt p(cid:229) grund af den utilstr(cid:230)kkelige toksikologiske information, og at undersłgelserne i denne forbindelse ikke ville blive afsluttet inden for de n(cid:230)rmeste fem (cid:229)r. Ogs(cid:229) den ansvarlige for Generaldirektoratet for forbrugerpolitik i Bruxelles, Peter Wagstaffe, har med notat af 24. november 1997 afsl(cid:229)et indfłjelsen af det stof, der anvendes af de spanske producenter, blandt dem, der er tilladt i Europa. Kan Kommissionen oplyse, hvilke hasteforanstaltninger den agter at tr(cid:230)ffe for at forbyde eksporten til Italien og til andre europ(cid:230)iske lande af spanske appelsiner, som er behandlet med ovenn(cid:230)vnte giftige stoffer, samt hvilke sanktioner den agter at tr(cid:230)ffe over for de ansvarlige i Spanien p(cid:229) grund af den utilladelige og gentagne overtr(cid:230)delse af f(cid:230)llesskabsdirektiverne, der er s(cid:229) meget alvorligere, hvis man tager den alvorlige skade for forbrugernes sundhed i betragtning? (1) EFT L 61 af 18. 3. 1995, s. 1. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Martin Bangemann (10. marts 1998) Kommissionen forst(cid:229)r fuldt ud og tager behłrigt hłjde for det problem, det (cid:230)rede medlem har bragt p(cid:229) bane. En r(cid:230)kke harpiksafledte stoffer er blevet undersłgt af den st(cid:229)ende komite· for levnedsmidler. Det blev i denne forbindelse gjort klart, at nogle af disse kunne accepteres midlertidigt p(cid:229) bestemte, nłje fastsatte vilk(cid:229)r, (dette er bl. a. tilf(cid:230)ldet i forbindelse med delvis hydrogeneret tr(cid:230)harpiks og det samme stof modificeret med maleinsyre), hvorimod harpiks modificeret med maleinsyreanhydrid og forestret med pentaerytrit betragtes som uacceptabelt til brug i forbindelse med levnedsmidler som fłlge af mangel p(cid:229) tilstr(cid:230)kkelige toksikologiske oplysninger og usikkerhed med hensyn til specifikationerne. Disse udtalelser blev offentliggjort i september 1997. Set i lyset af ovenst(cid:229)ende har Kommissionen ikke foresl(cid:229)et disse stoffer medtaget p(cid:229) listen over tils(cid:230)tnings- stoffer, som er tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og R(cid:229)dets direktiv 95/2/EF om andre tils(cid:230)tningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og słdestoffer. Man m(cid:229) huske, eftersom dette direktiv nu er tr(cid:229)dt fuldst(cid:230)ndigt i kraft, at det kun er de stoffer, der udtrykkeligt er anfłrt i bilagene hertil (princippet bag positivlisten), som kan benyttes i forbindelse med levnedsmidler. Alle andre stoffer, der benyttes til dette form(cid:229)l, er derfor udelukket herfra. Set ud fra en juridisk synsvinkel m(cid:229) der gennemfłres en detaljeret undersłgelse med det form(cid:229)l at verificere, hvorvidt den sag, der er bragt p(cid:229) bane, udgłr en overtr(cid:230)delse af det ovenn(cid:230)vnte direktiv eller af andre f(cid:230)llesskabsbestemmelser. Derfor er Kommissionen nu i gang med at indsamle alle de nłdvendige oplysninger med henblik p(cid:229) at kunne foretage en tilbundsg(cid:229)ende undersłgelse heraf


title: Työllisyys Euroopassa : Työllisyyssuunnitelma vuodelle 2000.

eurovoc_concepts:
Treaty on European Union
employment policy
job creation
labour market
unemployment


title: QUESTION ECRITE no 331/98 de Stefano DE LUCA à la Commission. Liberté d'association et liberté de pensée dans le cadre du respect des droits de l'homme

eurovoc_concepts: representative of local or regional authority

formats: html pdf print

text: C 223/168 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 17. 7. 98 (98/C 223/218) QUESTION E· CRITE P-0331/98 pose·e par Stefano De Luca (ELDR) a‘ la Commission (6 fe·vrier 1998) Objet: Liberte· d(cid:146)association et liberte· de pense·e dans le cadre du respect des droits de l(cid:146)homme La Commission europe·enne sait-elle que la loi re·gionale no 34 des Marches e·tablit que les candidats a‘ un poste dans des organismes re·gionaux doivent certifier qu(cid:146)ils ne font partie d(cid:146)aucune loge ma(cid:231)onnique? Ne pense-t-elle pas que la loi en question enfreint la liberte· de pense·e et d(cid:146)association des citoyens? S(cid:146)agissant des citoyens europe·ens, que compte faire la Commission afin de re·tablir l(cid:146)E· tat de droit et de pre·venir l(cid:146)application future de ces pratiques discriminatoires a‘ des citoyens libres, membres d(cid:146)associations religieuses ou pro(cid:136)nant la liberte· de pense·e? La Commission ne pense-t-elle pas que cette loi enfreint le traite· et, en particulier, les principes des liberte·s fondamentales? Re·ponse donne·e par M. Van den Broek au nom de la Commission (19 fe·vrier 1998) La Commission est tre‘s attache·e au respect des droits de l(cid:146)homme partout dans le monde. Cependant, les traite·s n(cid:146)ont pas confe·re· a‘ l(cid:146)Union une compe·tence ge·ne·rale pour assurer le respect des droits fondamentaux. Elle n(cid:146)a de compe·tence a‘ cet e·gard que dans le domaine d(cid:146)application du droit communautaire, lequel est fonde· sur le respect des droits fondamentaux. En ce qui concerne les faits rapporte·s par l(cid:146)Honorable Parlementaire, la Commission tient a‘ rappeler que le respect des droits de l(cid:146)homme et des liberte·s fondamentales est largement assure· dans les E· tats membres, tant a‘ l(cid:146)inte·rieur par la voie de recours internes, qu(cid:146)a‘ l(cid:146)exte·rieur, par les me·canismes mis en place par la Convention de sauvegarde des droits de l(cid:146)homme et des liberte·s fondamentales du Conseil de l(cid:146)Europe. En l(cid:146)e·tat du droit communautaire, les faits mentionne·s par l(cid:146)Honorable Parlementaire sont de la compe·tence exclusive des E· tats membres. (98/C 223/219) QUESTION E· CRITE E-0334/98 pose·e par Thomas Megahy (PSE) a‘ la Commission (17 fe·vrier 1998) Objet: Violation par les autorite·s ame·ricaines des droits garantis par la Convention de Vienne relative aux relations consulaires Entre 60 et 100 ressortissants e·trangers ont e·te· condamne·s a‘ mort aux E· tats-Unis et attendent d(cid:146)e(cid:136)tre exe·cute·s. Au moins huit d(cid:146)entre eux sont citoyens d(cid:146)E· tats membres de l(cid:146)Union europe·enne. En vertu de l(cid:146)article 36 de la Convention de Vienne relative aux relations consulaires, dont les E· tats-Unis sont e·galement signataires, tout ressortissant e·tranger devrait, dans de telles circonstances, pouvoir contacter le consul de son pays. Or seuls quelques condamne·s ont eu cette possibilite·. Sachant que la Commission s(cid:146)est engage·e a‘ soulever les questions relatives aux droits de l(cid:146)homme dans le contexte de ne·gociations commerciales et dans le cadre d(cid:146)autres instances, compte-t-elle agir de me(cid:136)me en relation avec cette violation flagrante des droits de l(cid:146)homme et d(cid:146)un comportement civilise·? Re·ponse donne·e par Sir Leon Brittan au nom de la Commission (27 mars 1998) La Commission proce‘de actuellement a‘ un examen approfondi du proble‘me e·voque· par l(cid:146)Honorable Parlementaire et ne manquera pas de le tenir informe· aussito(cid:136)t que possible


title: A Bizottság közleménye a versenyszabályok postai ágazatban történő alkalmazásáról és a postai szolgáltatással kapcsolatos egyes állami intézkedések értékeléséről (98/C 39/02)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
State aid
competition law
freedom to provide services
postal service
public sector
single market

text: 174 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 31998Y0206(01) 1998. 2. 6. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA C 39/2 A Bizottság közleménye a versenyszabályok postai ágazatban történő alkalmazásáról és a postai szolgáltatással kapcsolatos egyes állami intézkedések értékeléséről (98/C 39/02) (EGT vonatkozású szöveg) ELŐSZÓ Miután a Bizottság előterjesztette a postai szolgáltatások egységes piacának fejlődéséről szóló Zöld könyvet (1) és az Európai Parla- mentnek és a Tanácsnak szóló közleményét, amely megállapítja a Zöld könyvvel és a Bizottság által támogatott intézkedésekkel (2) kapcsolatos tanácskozások eredményeit, jelentős vita alakult ki a postai szektor jövőbeni szabályozási környezetéről a Közösség- ben. A Közösség postai szolgáltatásának fejlesztéséről szóló, 1994. február 7-i állásfoglalás (3) által a Tanács felkérte a Bizott- ságot, hogy javasoljon intézkedéseket a harmonizált egyetemes szolgálat meghatározásáról és a megtartható postai szolgáltatá- sokról. A Bizottság 1995 júliusában intézkedési csomagot java- solt a postai szolgáltatásokkal kapcsolatban, amely javaslatot tar- talmazott egy európai parlamenti és tanácsi irányelvre a közösségi postai szolgáltatások fejlesztésének közös szabályairól és a szol- gáltatás minőségének javításáról (4) és tartalmazta továbbá ennek a versenyszabályok alkalmazásáról szóló közleménynek a terve- zetét is (5). Ez a közlemény, amely kiegészíti a Bizottság által javasolt harmo- nizációs intézkedéseket, az említett viták eredményeire épül az 1994. február 7-i állásfoglalás által megállapított alapelvekkel összhangban. Figyelembe veszi a közlemény 1995 decemberében közzétett tervezetének nyilvános megvitatása során kapott vissza- jelzéseket, az Európai Parlament 1996. december 12-én ezzel a tervezettel kapcsolatban elfogadott állásfoglalását (6), illetve az Európai Parlamentben és a Tanácsban a javasolt irányelvvel kap- csolatban elhangzott vitát. A Bizottság úgy véli, hogy a kommunikáció és a kereskedelem alapvető eszközeként a postaszolgáltatás életfontosságú az összes gazdasági és társadalmi tevékenység szempontjából. Új postai szolgáltatások jönnek létre, és piaci bizonyosságra van szükség az ágazatba történő befektetés és ott új munkahelyek létesítésének elősegítéséhez. Amint azt az Európai Közösségek Bírósága (1) COM(91) 476, végleges (2) „Iránymutatás a Közösség postaszolgálatának fejlesztéséhez (COM- (93) 247, 1993. június 2. )” (3) HL C 48. , 1994. 2. 16. , 3. o. (4) HL C 322. , 1995. 12. 2. , 22. o. (5) HL C 322. , 1995. 12. 2. , 3. o. (6) HL C 20. , 1997. 1. 20. , 159. o. elismerte, a közösségi jogszabályok vonatkoznak a postai ága- zatra, különösen az EK-Szerződés versennyel kapcsolatos szabályai (7). A Bíróság kimondta, hogy „olyan közvállalkozások esetében, amelyeket a tagállamok különleges vagy kizárólagos jogokkal ruháznak fel, egyetlen olyan hatályos intézkedést sem foganatosíthatnak vagy tarthatnak fenn, amely ellentétben áll a Szerződés versenyre vonatkozó szabályaival”, és hogy ezeket a szabályokat „a 90. cikk (2) bekezdésével összefüggésben kell értel- mezni, mely úgy rendelkezik, hogy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásával megbízott vállalkozásokra vonatkoz- nak a versennyel kapcsolatos szabályok egészen addig, amíg az említett szabályok alkalmazása – jogszabály vagy tényleges hely- zet által – nem korlátozza a rájuk bízott különleges feladatok vég- rehajtását”. Gyakran tesznek fel ezért kérdéseket a Bizottságnak arról, hogy milyen álláspontot szándékozik elfoglalni a Szerző- désben foglalt versenyszabályok alkalmazását illetően a postai szolgáltatók magatartásával és olyan állami intézkedésekkel kap- csolatban, amelyeket a tagállamok a közszolgáltató vállalkozókra és azokra a vállalkozásokra alkalmaznak, amelyeket különleges vagy kizárólagos jogokkal ruháznak fel a postai ágazatban. Ez a közlemény kifejezésre juttatja a Bizottság értelmezését a Szer- ződés vonatkozó rendelkezéseiről és azokról a vezérlő elvekről, amelyek szerint a Bizottság egyedi esetekben alkalmazni szándé- kozik a Szerződés versenyszabályait a postai ágazatban, mialatt fenntartja az egyetemes szolgáltatás nyújtásához szükséges bizto- sítékot, és egyértelmű útmutatást ad a vállalkozások és a tagálla- mok számára ahhoz, hogyan kerüljék el a Szerződés megsértését. Ez a közlemény nem korlátoz az Európai Közösségek Bírósága által adott egyetlen értelmezést sem. Ez a közlemény továbbá kifejezésre juttatja a Bizottság által alkal- mazni szándékozott megközelítést, amikor a versenyszabályokat alkalmazza a postai szolgáltatók magatartásával kapcsolatban, és amikor értékeli a szolgáltatás biztosításának és/vagy a postai ága- zatban megvalósuló verseny szabadságát korlátozó állami intéz- kedéseknek a Szerződés verseny- és egyéb szabályaival való össze- egyeztethetőségét. a postai hálózat Foglalkozik továbbá megkülönböztetés nélküli elérésével és az ágazatban megvalósuló igazságos verseny biztosításához szükséges biztosítékokkal. (7) Különösen a C-48/90. és a C-66/90. : Hollandia és Koninklijke PTT Nederland és PTT Post BV kontra Bizottság [1992. ] EBHT I-565 és a C-320/91 sz. közös ügyekben. és a Procureur du Roi kontra Paul Cor- beau [1993. ] EBHT I-2533 ügyben. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 175 Különösen az új magán- és közszolgálati postai szolgáltatások megjelenése kapcsán egyes tagállamok áttekintették, vagy éppen áttekintik postai jogszabályaikat, hogy korlátozzák a postai szer- vezeteik monopóliumát olyan mértékig, amelyet szükségesnek tartanak a közérdekű célkitűzések megvalósítása érdekében. A Bizottság ugyanakkor egyre növekvő számú panasszal és a ver- senyjogszabályok hatálya alá tartozó olyan esettel kerül szembe, amellyel kapcsolatban állást kell foglalnia. Ezért ezen a szinten a közlemény a megfelelő eszköz arra, hogy útmutatást adjon a tag- államoknak és postai szolgáltatóknak a versenyszabályok helyes értelmezéséről, ideértve azokat is, amelyek különleges vagy kizá- rólagos jogokat élveznek. Noha ez a közlemény nem lehet teljes, igyekszik megadni a szükséges útmutatást, különösen a Szerződés 59. , 85. , 86. , 90. és 92. cikkének egyedi esetekben történő alkal- mazásáról. A Bizottság ennek a közleménynek a kiadásával lépé- seket tesz azért, hogy az Európai Unió postai szolgáltatásai igénybe vevők érdekében biztosítsa az átláthatóságot, és meg- könnyítse az összes postai szolgáltató befektetési döntéshozatalát. egyenlőtlenségek csökkentése választási lehetőséget, jobb minőséget és alacsonyabb árakat biz- tosítson a fogyasztóknak, mialatt politikája révén segíti a tagálla- mok közötti gazdasági és társadalmi kohézió megerősödését bizo- nyos érdekében. A postai szolgáltatások kulcsszerepet töltenek be ebben. A Közösség elkö- telezett az általános gazdasági érdekű funkcióik előmozdításában, ahogyan azt az Amszterdami Szerződés által bevezetett új 7d. cikk ünnepélyesen megerősíti, mialatt hatékonyságukat is fejleszti. A piaci erők hatására jobb az erőforrások elosztása, és hatéko- nyabb a szolgáltatások biztosítása, amelynek fő haszonélvezői a fogyasztók, akik jobb minőséget kapnak alacsonyabb áron. Ezek a mechanizmusok azonban gyakran korlátozottak; ennek ered- ményeként a potenciális előnyök nem terjedhetnek ki az egész lakosságra, és nem lehet elérni az Unión belüli társadalmi és terü- leti kohézióját elősegítő célkitűzést. A közigazgatási hatóságnak ekkor biztosítania kell az általános érdekek figyelembevételét. Amint a Bizottság az „Európai általános érdekű szolgáltatásokról” szóló 1996. szeptember 11-i közleményében (1) kifejtette, a piac- gazdaságon belüli szolidaritás és egyenlő bánásmód alapvető közösségi célkitűzés. Ezeket a célkitűzéseket elősegítik az általá- nos érdekű szolgáltatások. Az európaiak már jó minőségű és elfo- gadható árú szolgáltatásokat várnak, többen pedig szociális jog- ként tekintik az általános célú szolgáltatásokat. Néhány általános gazdasági érdekű szolgáltatás nemzeti monopó- liumok alapján szervezett hagyományos struktúrája kihívást jelent az európai gazdasági integráció számára. Ide tartoznak a postai monopóliumok még indokolt esetben is, amelyek akadályozzák a piac egyenletes működését, különösen egy adott piaci szektor elzárásával. Különösen a postai ágazat tekintetében a fogyasztók egyre határ- ozottabban érvényesítik jogaikat és elvárásaikat. A világméretű verseny arra kényszeríti az ilyen szolgáltatásokat igénybe vevő vállalkozásokat, hogy a versenytársak által élvezettnél jobb árszin- tet érjenek el. Az új technológiák, mint a telefax és az elektroni- kus posta hatalmas nyomást gyakorolnak a hagyományos postai szolgáltatásokra. Ezek a fejlesztések aggodalmakra adtak okot e szolgáltatások jövőjével kapcsolatban, melyek hosszabb távon érintik a foglalkoztatottságot, illetve a gazdasági és szociális kohé- ziót is. Az említett szolgáltatások gazdasági fontossága jelentős. Ezért fontos az általános érdekű szolgáltatások modernizálása és fejlesztése, mivel azok nagymértékben hozzájárulnak az európai versenyképességhez, a társadalmi szolidaritáshoz és az életminő- séghez. A Közösség célja, hogy támogassa az európai gazdaság verseny- képességét az egyre inkább versenyszellemű világban, és több A valódi kihívás az egységes piac követelményei közötti zökke- nőmentes együttműködés biztosítása, a szabad mozgás, a gazda- sági teljesítőképesség és a dinamizmus, a szabad verseny és az általános érdekű célkitűzések tekintetében. Ennek az együttmű- ködésnek az egyes állampolgárok és a társadalom, mint egész javára kell válnia. Ez egyensúlyozást kívánó kényes feladat, mivel az alapfeltételek állandóan változnak: az egységes piac állandóan bővül, és a szigorúan meghatározottól messze álló közcélú szolgáltatásoknak új követelményeknek kell megfelelniük. eredő egyetemes szolgáltatás Bizottságtól Az alapvető elképzelésének (2) célja a jó minőségű szolgáltatás biztosítása mindenki számára elérhető árakon. Az egyetemes szolgáltatást alapelvek formájában határozzák meg: egyenlőség, egyetemesség, folyamatosság és alkalmazkodó képesség, illetve megbízható alkalmazás formájában: nyitottság a vezetésben, finanszírozás és a szolgáltatótól független testületek által végzett ármegállapítás, és finanszírozás, valamint alapos vizsgálat. Ezeknek a kritériumok- nak nem mindig felelnek meg nemzeti szinten, de ahol az (1) COM(96) 443, végleges. (2) Lásd az előző lábjegyzetet. 176 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet európai egyetemes szolgáltatás elképzelése segítségével bevezet- ték őket, pozitív hatással voltak az általános érdekű szolgáltatá- sok fejlődésére. Az egyetemes szolgáltatás a társadalmi modell követelményeinek és különleges jellemzőinek európai kifejezése egy dinamikus piacot, kohéziót és szolidaritást egyesítő politiká- ban. A postai irányelv megállapítja az egyetemes szolgáltatások mini- mális közös szabványait és a fenntartott területekkel kapcsolatos közös szabályokat. Növeli ennélfogva a jogbiztonságot a postai ágazatban néhány kizárólagos és különleges jog tekintetében. Vannak azonban olyan állami intézkedések, amelyekkel nem fog- lalkozik, és amelyek összeütközésbe kerülhetnek a Szerződés tag- államoknak címzett szabályaival. A postai szolgáltatók autonóm magatartására szintén a Szerződés versenyszabályai vonatkoznak. A jó minőségű, egyetemes postai szolgáltatások nagy fontosság- gal bírnak a magán- és üzleti vevők részére egyaránt. Az elektro- nikus kereskedelem fejlődését tekintve fontosságuk még inkább növekedni fog a közeljövőben. A postai szolgáltatások itt értékes szerepet játszhatnak. A postai ágazat tekintetében az Európai Parlament és a Tanács elfogadta a 97/67/EK irányelvet (továbbiakban: a postai irányelv). Célja, hogy közös szabályokat vezessen be a postai ágazat fejlesz- tése, a szolgáltatás minőségének javítása, illetve a piacok fokoza- tos, ellenőrzött megnyitása érdekében. A Szerződés 90. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az általános érdekű szolgáltatók olyan mértékig mentesek a Szer- ződés hatálya alól, ahogyan az ilyen szabályok alkalmazása aka- dályozza a felelősségi körükbe tartozó általános érdekű feladatok ellátását. A Szerződés rendelkezései alóli kivétel során alkalmazni kell az arányosság elvét. Ennek az elvnek a célja az általános érdekű szolgáltatás biztosítására vonatkozó kötelezettség és annak jelenlegi tényleges megvalósulása közötti lehető legjobb összhang biztosítása annak érdekében, hogy az alkalmazott esz- közök arányban legyenek az elérni kívánt célokkal. Megfogalma- zása szerint az elv lehetővé teszi azt a rugalmas és környezet- érzékeny egyensúlyt, amely számításba veszi az ágazatok szerint esetlegesen eltérő technikai és költségvetési korlátozásokat. Hoz- zájárul a piac hatékonysága és az általános érdek követelményei közötti lehető legjobb kölcsönhatáshoz is annak biztosítása által, hogy a követelmények kielégítése érdekében alkalmazott eszkö- zök ne legyenek méltánytalanul káros hatással az egységes euró- pai piac zökkenőmentes működésére, és ne érintsék olyan mér- tékben a kereskedelmet, mely ellentétes lenne a Közösség érdekeivel. (1) A postai irányelv célja, hogy hosszú távon egyetemes szolgálta- tásként biztosítsa a postai szolgáltatást. A tagállamok számára előírja az egyetemes szolgáltatás minimális harmonizált szabvá- nyait, ideértve az egész országot átfogó, jó minőségű szolgálta- tást, rendszeres, garantált kézbesítésekkel, mindenki számára megfizethető árakon. Ez tartalmazza a levelek, katalógusok és csomagok összegyűjtését, szállítását, feldolgozását és kézbesítését adott ár- és tömeghatárokon belül. Magába foglalja az ajánlott és biztosított (valeur déclarée) küldeményeket, és vonatkozik a belföldi és a határokat átlépő kézbesítésekre is. Megfelelő figyelmet kell fordítani a folyamatosság, a megbízhatóság, a páratlanság, az egyenlő bánásmód és az alkalmazkodóképesség szempontjaira. intézkedésekkel kapcsolatban, A Szerződés szabályainak alkalmazása a vállalkozások magatar- tásával és az állami ideértve a 90. cikk (2) bekezdése szerinti kivételek esetleges alkalmazását, csak eseti alapon valósítható meg. Rendkívül kívánatosnak látszik azonban elmagyarázni, hogyan értelmezi a Bizottság a Szerző- dést, és milyen megközelítést igyekszik alkalmazni a szabályok jövőbeni alkalmazása során, hogy növekedjék a jogbiztonság a postai irányelvben nem érintett intézkedések tekintetében. A Bizottság különösen azt veszi figyelembe, hogy a 90. cikk (2) bekezdése egyetemes szolgáltatás biztosításával kapcsolatos ren- szabályainak alkalmazása delkezései előmozdítja-e a postai ágazatban aktívan tevékenykedő vállalko- zások versenyképességét, a fogyasztók hasznára válik-e, és pozi- tív módon járul-e hozzá az általános érdekű célok eléréséhez. alapján a Szerződés Az egyetemes szolgáltatás finanszírozásának biztosítása érdeké- ben fenn lehet tartani egy ágazatot az egyetemes szolgáltatók szá- mára. A fenntartott ágazat terjedelmét a postai irányelv szabá- lyozza, mely szerint a tagállamok csak az egyetemes szolgáltatás fenntartásához szükséges mértékben adhatnak különleges jogo- kat postai szolgáltatás ellátására. A postai irányelv továbbá meg- állapítja a tagállamok által az említett cél elérése érdekében fenn- szolgáltatás tartható maximális számára szükséges minden további finanszírozás előírható a kereskedelmi szolgáltató engedélyezési feltételei révén. Például kötelezhetők arra, hogy pénzügyileg hozzájáruljanak egy kom- penzációs alaphoz, amelyet a kedvezményezettől vagy kedvezmé- nyezettektől független testület erre a célra létesít, ahogyan azt a postai irányelv 9. cikke előirányozza. terjedelmet. Az egyetemes Az Európai Unió postai ágazatát olyan területek jellemzik, ame- lyeket a tagállamok fenntartottak az egyetemes szolgáltatás biz- tosítására, és amelyeket éppen most harmonizál a postai irányelv- ,hogy korlátozza a tagállamok közötti torzító hatást. A Szerződés szerint a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a postai (1) Lásd a C-157/94 – C-160/94 sz. ügyekben 1997. október 23-án hozott ítéletet (_„Tagállamok kötelezettségei – Villamosipar”: Bizott- ság kontra Hollandia (C-157/94), Olaszország (C-158/94), Francia- ország (C-154/94) és Spanyolország (C-160/94)). 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 177 monopóliumok megfeleljenek a Szerződés szabályainak, különö- sen a versenyszabályoknak, hogy a fogyasztók számára biztosít- sák a lehető legnagyobb előnyöket és korlátozzanak bármilyen torzító hatást. E cél elérésének érdekében a Bizottság a verseny- szabályok eseti alkalmazása által biztosítja, hogy a monopolhely- zetet nem fogják arra felhasználni, hogy a védett erőfölényt libe- ralizált tevékenységekre is kiterjesszék, vagy indokolatlan megkülönböztetést alkalmazzanak a nagyobb ügyfelek javára és a kisebbek kárára. A Bizottság azt is biztosítja, hogy a határokon átnyúló szolgáltatások területén kiadott postai monopóliumokat nem fogják az Európai Unión belüli vállalkozások és fogyasztók érdekeit károsító, tiltott árkartellek létrehozására és fenntartására felhasználni. Ez a közlemény értelmezi a piaci szereplőknek a versenyszabá- lyok postai ágazatban való alkalmazhatóságának és az elvek alól való lehetséges kivételeknek a gyakorlati következményeit. A pos- tai irányelv által harmonizált különleges és kizárólagos jogok folyamatos létezésének összefüggésében megállapítja a Bizottság által elfoglalandó álláspontot, mely szerint az egyedi eseteket elbí- rálja, vagy amelyet a Bíróság előtt képvisel olyan esetekben, ame- lyeket a nemzeti bíróságok a Szerződés 177. cikke értelmében annak hatáskörébe utaltak. 1. MEGHATÁROZÁSOK A közleménnyel összefüggésben a következő meghatározá- sok alkalmazandók (1): „postai szolgáltatások”: a postai küldemények gyűjtését, feldolgozását, szállítását és kézbesítését tartalmazó szolgálta- tás; „nyilvános postai hálózat”: az egyetemes szolgáltató(k) által használt mindenfajta szervezeti rendszer és forrás, különösen a következők alkalmazásában: – az egyetemes szolgáltatási kötelezettséggel érintett postai küldemények gyűjtése a hozzáférési pontokról az egész területen, – ezeknek a küldeményeknek szállítása és kezelése a postai hálózat hozzáférési pontjától a feldolgozó központig, – kézbesítés a küldeményen feltüntetett címre; „hozzáférési pontok”: fizikai eszközök, ideértve a közösség számára közúton vagy az egyetemes szolgáltatásnyújtó helyi- ségeiben található levélgyűjtő szekrényeket, ahol a fogyasz- tók a nyilvános postai hálózatban postai küldeményeket helyezhetnek el; „gyűjtés”: a hozzáférési pontokon feladott postai küldemé- nyek gyűjtési művelete; „szétosztás”: a postai küldemények feldolgozó központban történő válogatásától a címre történő kézbesítésükig terjedő folyamat; „postai küldemény”: végleges formában megcímzett külde- mény, amelyet az egyetemes szolgáltatónak továbbítania kell. A levélküldeményen kívül ide tartozik például a könyv, kata- lógus, hírlap, folyóirat, illetve kereskedelmi értékkel rendel- kező vagy anélküli árut tartalmazó postai csomag; „levélküldemény”: bármilyen fizikai adathordozón rögzített írásos formájú közlemény, melyet a feladó által magán a kül- deményen vagy a csomagolásán feltüntetett címre kell továb- bítani és kézbesíteni. A könyvek, katalógusok, hírlapok és folyóiratok nem tekintendők levélküldeménynek. „címzett reklámküldemény”(direct mail): olyan közlemény, amely kizárólag hirdetési, marketing vagy reklám anyagból áll, és azonos üzenetet tartalmaz a címzett nevén, címén és irányítószámán, illetve egyéb az üzenet jellegét nem módo- sító változtatásokon kívül azonos üzenetet tartalmaz, amelyet nagy számú címzettnek küldenek és a feladó által magán a küldeményen vagy a csomagolásán feltüntetett címre kell továbbítani és kézbesíteni. Az egyes tagállamokon belül a nemzeti szabályozó hatóságnak kell értelmeznie a „nagy számú cím” kifejezést, és megfelelő meghatározást kell köz- zétenniük. Jegyzékek, számlák, pénzügyi kivonatok és egyéb nem egyforma üzenetek nem tekinthetők címzett reklámkül- deménynek. A címzett reklámküldeményt azonos csomago- lásban más küldeményekkel összevonó küldemény szintén nem tekinthető címzett reklámküldeménynek. A címzett reklámküldemény irányulhat határokon átnyúló, valamint a belföldi forgalomba; (1) A meghatározásokat a postai irányelv, illetve annak átdolgozásából származó változások fényében kell értelmezni. „dokumentumcsere”: eszközök biztosítása, ideértve alkalmi helyiségek rendelkezésre bocsátását, illetve harmadik fél által történő szállítást, amely lehetővé teszi postai küldemények 178 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet saját kézbesítését a szolgáltatásra előfizető felhasználók között történő kölcsönös cseréjével; „végdíjak”: az egyetemes szolgáltató díjazása, mely egy másik tagállamból vagy harmadik országból érkező határokat átlépő postai küldemények kézbesítéséért jár; „expressz szolgáltatás”: olyan szolgáltatás, amely a küldemé- nyek gyorsabb és megbízhatóbb gyűjtése, feldolgozása és kéz- besítése mellett tartalmazza a következő kiegészítő szolgálta- tások közül néhányat vagy mindegyiket: garantált határidős kézbesítés; gyűjtés a feladótól; személyes kézbesítés a címzett- nek; lehetőség a rendeltetési hely és a címzett megváltozta- tására a feladást követően; a kézbesített küldemény átvételé- nek visszaigazolása a feladónak; a feldolgozott tételek figyelemmel kísérése és nyomon követése; személyhez szóló ügyfélszolgálat és à la carte szolgáltatások biztosítása igény szerint. A vevők általában hajlandók magasabb árat fizetni ezért a szolgáltatásért; „egyetemes szolgáltató”: köz- vagy magánszervezet, amely az egyetemes postai szolgáltatásokat vagy azok egy részét nyújtja egy tagállamon belül; amely kilétét tudatni kell a Bizottsággal; „kizárólagos jogok”: egy tagállam által biztosított jogok, melyek a postai szolgáltatás ellátását egy vállalkozás számára tartják fenn valamely jogszabályi, szabályozási vagy közigaz- gatási intézkedés révén, és fenntartja számára postai szolgál- tatás nyújtását vagy tevékenység elvállalását egy adott föld- rajzi területen; „különleges jogok”: egy tagállam által korlátozott számú vál- lalkozás számára biztosított jogok valamely jogszabályi, sza- bályozási vagy közigazgatási intézkedés révén, amely egy adott földrajzi területen – diszkrecionális alapon kettőre vagy ennél többre korlá- tozza az ilyen szolgáltatásra vagy tevékenység elvállalására jogosult vállalkozások számát objektív vagy arányos és megkülönböztetéstől mentes szempontok alapján, vagy „közvetítő”: gazdasági szolgáltató, aki a feladó és az egyetemes szolgáltató között tevékenykedik azáltal, hogy gyűjti, elindítja és/vagy előzetesen feldolgozza a postai küldeményeket, mielőtt azonos vagy másik országban továbbítaná őket a nyil- vános postai hálózatba; „nemzeti szabályozó hatóság”: az(ok) a testület(ek), aki(ke)t az egyes tagállamokban, a tagállamok többek között a postai irányelv hatálya alá tartozó szabályozási feladatokkal megbíz- (nak); „alapvető követelmények”: általános, nem gazdasági okok, melyek arra késztetnek egy tagállamot, hogy feltételeket szab- jon a postai szolgáltatások ellátására (1). Ezek az okok a követ- kezők: a levéltitok, a hálózat biztonsága a veszélyes áruk szál- lítása szempontjából, és ahol indokolt, ott adatvédelem, környezetvédelem és területrendezés. Az adatvédelem tartalmazhatja a személyes adatok védelmét, a továbbított vagy tárolt adatok bizalmas kezelését és a magánélet védelmét. 2. MINŐSÍTETT MEGHATÁROZÁS ÉS POZÍCIÓ A POS- TAI PIACON – az ilyen szempontok szerintitől eltérően több egymással versenyben lévő vállalkozást jelöl ki, amelyek engedélyt kapnak szolgáltatásra vagy tevékenység elvállalására, vagy – az ilyen szempontok szerintitől eltérően bármilyen vállal- kozást vagy vállalkozásokat olyan jogi vagy szabályozási kedvezményekkel ruház fel, melyek alapvetően befolyásol- ják egy másik vállalkozás arra irányuló képességét, hogy azonos földrajzi területen, alapvetően hasonló körü lmé- nyek között biztosítsa ugyanazt a szolgáltatást vagy végezze ugyanazt a tevékenységet; a) Földrajzi és termékpiac meghatározás 2. 1. Azon az alapon, hogy nem összeegyeztethető a közös piac- cal, a Szerződés 85. és 86. cikke megtiltja a vállalkozások olyan tevékenységeit, melyek negatívan befolyásolnák a tagállamok közötti kereskedelmet, ami tartalmazza a verseny megakadályozását, korlátozását és torzítását és/vagy a közös piacon vagy annak egy részén fennálló erőfölénnyel való vis- szaélést. A tagállamok területei a belföldi és a belföldre (1) Ennek a fontos kifejezésnek a jelentését a Közösség versenyjogában az 5. 3. pont magyarázza el. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 179 irányuló határokat átlépő küldemények kézbesítése tekinte- tében földrajzilag elkülönült piacokat alkotnak elsősorban a 4. 2. pontban említett szolgáltatók kizárólagos jogai és a pos- tai szolgáltatás biztosításával kapcsolatos korlátozások miatt. Az egyes földrajzi piacok a közös piac jelentős részét alkotják. Az „érintett piac” meghatározása érdekében nincs jelentősége a belföldre irányuló határokat átlépő küldemény származás szerinti országának. 2. 2. A termékpiacok tekintetében a tagállamok gyakorlata közötti különbség mutatja, hogy egyes esetekben több különböző piacra van szükség. Az eltérő termékpiacok elkü- lönítése lényeges, többek között a különleges vagy kizáróla- gos jogok szempontjából. A Bizottság, miközben a külön- böző piaci és a tagállamokban lévő szabályozási rendszer, illetve a postai irányelv által biztosított harmonizált keret- rendszer alapján értékeli az egyedi eseteket, elméletileg figye- lembe veszi, hogy több elkülönült termékpiac létezik, mint a küldemények gyűjtése, feldolgozása, szállítása és kézbesí- tése, és például a címzett reklámküldemény és a határokat átlépő küldemények. A Bizottság azt a tényt is számításba veszi, hogy ezek a piacok számos tagállamban teljesen vagy részlegesen liberalizáltak. A Bizottság a következő piacokat veszi figyelembe az egyedi esetek elbírálásakor. 2. 3. Az általános levélpostai szolgáltatás a levélküldemények kézbesítésére vonatkozik a címzett részére a rajtuk szereplő címre. Nem tartalmazza a saját kézbesítést, azaz a postai szolgálta- tás ellátását a küldeményt feladó természetes vagy jogi sze- mély által (ideértve a leányszervezeteket is). Sok tagállamban a gyakorlat alapján kizárják ebből a levél- küldeménynek nem tekinthető postai küldeményeket, mivel azok ugyanannak az írásos közleménynek az azonos máso- latait tartalmazzák, melyeket nem változtattak meg hozzáa- dással, törléssel vagy a címzett nevétől és címétől eltérő jel- zéssel. folyóiratok, hírlapok, nyomtatott időszaki kiadványok, katalógusok, illetve az eze- ket a küldeményeket kísérő és ezekkel kapcsolatos doku- mentumok. Ilyen küldemények a A címzett reklámküldeményre vonatkozik a levélküldemény meghatározása. A címzett reklámküldemények azonban nem tartalmazhatnak személyhez szóló üzeneteket. A cím- zett reklámküldemény a kereskedelmi kommunikációs szol- gáltatások különleges szolgáltatóinak igényeit érinti a sajtó- címzett ban reklámküldemények feladói nem szükségszerűen igénylik ugyanazokat a rövid, első osztályú tarifa szerint díjazott kéz- besítési időket, melyeket a fent említett piacon lévő vevők kérnek. Az elkülönült piacok lehetőségét jelzi az a tény is, hogy a két szolgáltatás nem mindig felcserélhető. kiegészítéseként. hirdetés való A 2. 4. A többi elkülönült piac közé tartoznak például az expressz küldemények, a dokumentumcsere, illetve az új (a hagyomá- nyostól meglehetősen eltérő) szolgáltatások piaca. Az új táv- közlési technológiát és a postai szolgáltatások néhány ele- mét egyesítő tevékenységek a postai irányelv értelmezése szerint lehetnek új szolgáltatások, de ez nem szükségszerű. szolgáltatások inkább Ténylegesen alkalmazkodóképességét tükrözhetik. hagyományos a A dokumentumcsere különbözik a 2. 3. pontban említett piactól, mivel nem tartalmazza a postai küldemények gyűj- tését és kézbesítését a szállított postai küldemények címzett- jeinek. Csak az eszközöket tartalmazza, ideértve az alkalmi helységek biztosítását, illetve a harmadik fél általi szállítást, és lehetővé teszi a saját kézbesítést a szolgáltatásra előfizető felhasználók között. A dokumentumcsere használói egy zárt felhasználói csoport tagjai. szállítása kézbesítése mellett Az expresszküldemény-szolgáltatás szintén különbözik a 2. 3. pontban említett piactól, mert a postai alapszol- gáltatásokkal összehasonlítva több hozzáadott értéket tartalmaz (1). A postai küldemények gyorsabb és megbízha- tóbb gyűjtése, az és expresszküldemény-szolgáltatás tartalmazza a következő kiegészítő szolgáltatások közül néhányat vagy mindegyiket: biztosított kézbesítést megadott határidőre; gyűjtést a fela- dótól; személyes kézbesítés a címzett kezéhez; lehetőség a rendeltetési hely és a címzett személyének megváltoztatására menet közben; a kézbesített tétel átvételének megerősítése; a nyomon követés; személyhez szóló ügyfélszolgálat és egy sor igény szerinti szolgáltatás biztosítása. A fogyasztók általában hajlandók magasabb árat fizetni ezért a szolgálta- tásért. A postai irányelv megfogalmazása szerint a fenntart- ható szolgáltatások tartalmazhatják az előírt díj- és tömeg- határokon belüli belföldi levélküldemények gyorsított kézbesítését. (1) A 90/16/EGK (HL L 10. , 1990. 1. 12. , 47. o. ) és 90/456/EGK (HL L 233. , 1990. 8. 28. , 19. o. ) bizottsági határozatok. 180 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 2. 5. A fenntartható szolgáltatások postai a és gyűjtés tekinteni: szolgáltatók irányelvben foglalt meghatározásának sérelme nélkül az általános levélszolgál- tatáson belül külön igények szerinti különböző tevékenysé- gek különülnek el, amelyeket elméletileg különböző piacok- nak lehet a küldemények feldolgozásának piacai, a küldemények szállításának és végül (belföldi vagy belföldre irányuló határokat átlépő küldemé- nyek) kézbesítésének piacai. Ebben a tekintetben különféle vevő-kategóriákat lehet megkülönböztetni. A magánvevők egységes szolgáltatás formájában igénylik a különféle termé- keket és szolgáltatásokat. Az üzleti vevők azonban, melyek a 4. 2. pontban említett árbevételének legnagyobb részét adják, élénken keresnek lehetőségeket arra, hogy a végső szolgáltatás különféle összetevőit alterna- tív megoldásokkal helyettesítsék (tekintettel a szolgáltatás minőségi szintjeire és/vagy a felmerült költségekre), amelye- ket egyes esetekben különböző szolgáltatók vagy alvállalko- zók biztosítanak. Az üzleti vevők egyensúlyt szeretnének teremteni a saját kézbesítés és a postai szolgáltatás előnyeit és hátrányait mérlegelve. A meglévő monopóliumok korlá- tozzák az ilyen egyéni szolgáltatások külső ellátását, de más- különben is korlátozzák azok piaci feltételek szerinti egyéni ellátását. A piaci valóság azt a véleményt támasztja alá, hogy a postai küldemények gyűjtése, feldolgozása, szállítása és kézbesítése különböző piacokat alkotnak (1). A versenyjog szempontjából érvényes lehet a négyféle piac közötti különbségétel. Ez a helyzet a határokat átlépő küldemények esetében is, ahol a gyűjtést és a szállítást a feldolgozást végzőtől külön- böző postai szolgáltató végzi. Ugyanez a helyzet a belföldi küldemények esetében is, mivel a legtöbb postai szolgáltató megengedi a nagyobb vevőknek, hogy az alapdíjhoz képest árengedmény fejében vállalják a tömeges küldemények feldolgozását. A küldemények feladása és begyűjtése, illetve a fizetési mód ilyen körülmények között szintén változik. A nagyobb vállalkozások postatermeit most már gyakran köz- vetítők üzemeltetik, akik előkészítik, és előzetesen szétválo- gatják a küldeményeket, mielőtt végleges feldolgozás céljára átadnák a postai szolgáltatónak. A legtöbb postai szolgáltató továbbá lehetővé teszi valamilyen formában a hozzáférést a feldolgozási folyamat alatt, például megengedi, vagy éppen megköveteli, hogy a (szétválogatott) postát szállítási vagy fel- dolgozó központokban helyezzék el. Ez sok esetben nagyobb megbízhatóságot (szolgáltatási minőséget) eredmé- nyez azáltal, hogy így kikerülik a postai hálózat rendszeré- ben lévő hibaforrásokat. b) Erőfölény 2. 6. Mivel a legtöbb tagállamban a 4. 2. pontban említett szolgál- tató a számára biztosított kizárólagos jog eredményeként az egyetlen olyan szolgáltató, aki az adott tagállam teljes terü- letén ellátja a közcélú postai szolgáltatást, ezért a Szerződés 86. cikkének értelmében erőfölénnyel rendelkezik a levélkül- demények nemzeti piacon történő terjesztése terén. A fel- használó számára a terjesztés az a szolgáltatás, amely lehe- tővé teszi a fontos nagyságrendi megtakarításokat, és az a szolgáltató, aki ezt a szolgáltatást ellátja, a legtöbb esetben a küldemények gyűjtése, feldolgozása és szállítása terén is erő- fölénnyel rendelkezik a piacon. A terjesztést végző szolgál- tató továbbá, különösen akkor, ha postai szolgáltató helye- ket is üzemeltet, rendelkezik azzal az előnnyel, hogy a felhasználók őt tekintik fő postai szolgáltatónak, mert ő a legnyilvánvalóbb, és ezért ő a természetes első választás. Ez az erőfölényes helyzet a legtöbb tagállamban továbbá olyan szolgáltatásokra is kiterjed, mint az ajánlott küldemények vagy különleges kézbesítési szolgáltatások és/vagy a csomag- küldemények piacának néhány ága. c) Az erőfölénnyel rendelkező postai szolgáltatók fela- datai 2. 7. A Szerződés 86. cikke második bekezdésének b) pontja sze- rint akkor valósul meg visszaélés, ha a releváns szolgáltatás teljesítését a fogyasztók kárára korlátozzák. Amikor egy tag- állam kizárólagos jogokat biztosít egy a 4. 2. pontban emlí- tett szolgáltatónak, olyan szolgáltatások esetében, amelyeket az nem vagy nem a vevők igényeinek megfelelő feltételek mellett biztosít ugyanolyan módon, ahogyan a vele versenyző gazdasági szereplők biztosítanák, a tagállam a rájuk ruházott kizárólagos jogok egyszerű alkalmazásával arra ösztönzi ezeket a szolgáltatókat, hogy korlátozzák a vonatkozó szolgáltatás nyújtását, mivel ebben az esetben az ilyen területen működő magánvállalkozások ezeket a tevé- kenységeket hatékonyan nem képesek gyakorolni. Ez külö- nösen ott fordul elő, ahol a postai szolgáltatás védelme érde- kében olyan intézkedéseket fogadtak el, amelyek korlátozták az egyéb, elkülönült szolgáltatások nyújtását az elkülönült vagy szomszédos piacokon, például az expressz küldemé- nyek piacán. A bizottság felkért számos tagállamot, hogy töröljék el a kizárólagos jogokból eredő korlátozásokat a által megvalósuló expresszküldemény-szolgáltatás biztosítása tekintetében (2). futárszolgálatok nemzetközi (1) Lásd a közösségi versenyjog alkalmazásában az érintett piac megha- tározásáról szóló bizottsági közleményt (HL C 372. , 1997. 12. 9. , 5. o. ) (2) Lásd az előző oldalon lévő lábjegyzetet. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 181 A lehetséges visszaélés másik típusa az, ha nagyon kevéssé hatékony szolgáltatást nyújtanak, és nem használják ki a műszaki fejlődést. Ez károsítja azokat a vevőket, akik- nek nincs lehetőségük választani alternatív szolgáltatók közül. Például a Bizottság által 1994-ben elkészített egyik jelentés (1) kimutatta, hogy azokban a tagállamokban, ahol nem voltak kitéve a versenynek, a postai szolgáltatók semmilyen előrehaladást sem tettek 1990 óta a méret- és tömeghatárok szabványosítása terén. A jelentés azt is kimu- tatta, hogy egyes postai szolgáltatók rejtett keresztfinanszí- rozást hajtottak végre a fenntartott és a nem fenntartott szol- gáltatások között (lásd a 3. 1. és 3. 4. pontokat), ami a tanulmány szerint nagyrészt megmagyarázta, hogy miért voltak árbeli eltérések a tagállamok között 1994-ben, melyek különösen azokat a lakossági fogyasztókat sújtották, akik nem élveztek egyetlen árengedmény lehetőséget sem, mivel a szükségesnél magasabb árú fenntartott szolgáltatásokat vettek igénybe. A példák szemléltetik azt a lehetőséget, hogy ahol különle- ges vagy kizárólagos jogokat kapnak, a postai szolgáltatók esetleg hagyják romlani a szolgáltatás minőségét (2), és nem teszik meg a szükséges lépéseket annak javítása érdekében. Ilyen esetekben a Bizottság késztetést érezhet arra, hogy fel- lépjen, figyelembe véve a 8. 3. pontban említett feltételeket. A közösségbeli postai közszolgáltatók nagy része egy a vég- díjakról szóló megállapodásról értesítette a Bizottságot, kérve annak a Szerződés versenyszabályokra vonatkozó ren- delkezései szerinti értékelését. A megállapodást kötő felek kifejezésre juttatták, hogy céljuk a határokat átlépő küldemé- nyek kézbesítéséért járó tisztességes ellentételezés megálla- pítása, amely jobban tükrözi a felmerült valós költségeket és javítja a határokat átlépő postaszolgáltatás minőségét. 2. 8. A szolgáltatás indokolatlan megtagadása szintén olyan vis- szaélés, amelyet tilt a Szerződés 86. cikke. Az ilyen magatar- tás a szolgáltatás 86. cikk második bekezdésének b) pontja szerinti korlátozásához vezet, és ha csak néhány felhasználó esetében alkalmazzák, a 86. cikk második bekezdés b) pont- jával ellentétes hátrányos megkülönböztetésnek minősít- hető, amely kimondja, hogy semmilyen eltérő feltétel nem alkalmazható az egyenértékű ügyletek esetében. A legtöbb tagállamban a 4. 2. pontban említett szolgáltatók különböző pontokon hozzáférést biztosítanak postai hálózatukhoz a közvetítők számára. A hozzáférés feltételei, különösen az alkalmazott díjak azonban gyakran bizalmasak és meg- könnyíthetik a diszkriminatív feltételek alkalmazását. A tag- államoknak biztosítaniuk kell, hogy postai jogszabályaik ne ösztönözzék a postai szolgáltatókat arra, hogy indokolatlan különbséget tegyenek az alkalmazott feltételek tekintetében vagy kizárjanak egyes vállalkozásokat. A határokon átnyúló postai szolgáltatások tekintetében a fent említett tanulmány kimutatta, hogy jelentős mértékben javítani kell a szolgáltatások minőségét, hogy azok megfelel- jenek a vevők, különösen a lakossági fogyasztók igényeinek, akik ehelyett nem tudják igénybe venni a futárszolgálatot vagy a telefaxon történő továbbítást. 1995-ben és 1996-ban végzett független mérések javuló szolgáltatási minőséget jeleztek 1994-hez képest. Ezek a mérések azonban csak az első osztályú küldeményekkel foglalkoztak, és a legfrissebb mérések szerint a minőségi szint újra enyhén csökkent. (1) UFC – Que Choisir, Postai szolgáltatások az Európai Unióban, 1994. április. (2) Néhány évtizeddel ezelőtt sok tagállamban a felhasználók még min- dig megbízhattak abban, hogy a délelőtt feladott szabványos leveleket délutánra kikézbesítik. Azóta folyamatos hanyatlás volt megfigyel- hető a szolgáltatás minőségében, különösen a kézbesítők napi jára- tainak számában, amely ötről egyre (vagy az Európai Unió néhány városában kettőre) csökkent. A postai szolgáltatók kizárólagos jogai kedveztek a minőségi szint csökkenésének, mivel megakadályoztak más vállalkozásokat, hogy belépjenek a piacra. Ennek következmé- nyeként a postai szolgáltatók nem voltak képesek modern technoló- giával ellensúlyozni a munkabérek emelését és a munkaidő csökke- nését, ahogyan az a versenynek kitett vállalkozásoknál és iparágakban megvalósult. 2. 9. Amíg egy erőfölénnyel rendelkező cég jogosult megvédeni pozícióját a konkurenciával való versenyzés révén, különle- ges felelőssége, hogy tovább ne mérsékelje a piacon meglévő verseny mértékét. A kizárásra irányuló magatartások irány- ulhatnak a piacon már jelenlévő konkurensek felé, vagy megakadályozhatják új piaci szereplők megjelenését. Példák erre a jogsértő magatartásra: üzletkötés visszautasításának eszközként való felhasználása a versenytárs kiszorítására egy olyan cég által, amely egy termék egyedüli vagy domináns forrása, illetve amely ellenőrzés alatt tartja az alapvető tech- nológiához vagy infrastruktúrához való hozzáférést, felfaló jellegű árképzés és szelektív árcsökkentés (lásd 3. szakasz), kizáró jellegű üzleti megállapodások, diszkrimináció mint egy szélesebb körű monopolizáló minta része, amelynek célja a versenytársak kizárása, illetve kizáró jellegű árenged- ményi rendszerek. 182 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 3. KERESZTFINANSZÍROZÁS b) Következmények a) Alapelvek 3. 1. A keresztfinanszírozás azt jelenti, hogy egy vállalkozás tevé- kenységének egy földrajzi vagy termékpiacon felmerült összes költségét vagy annak egy részét áthárítja egy másik földrajzi vagy termékpiacon folytatott tevékenységére. Bizo- nyos körülmények között, amikor szinte valamennyi szol- gáltató fenntartott és nem fenntartott szolgáltatásokat nyújt, a postai ágazatban megvalósuló keresztfinanszírozás torzít- hatja a versenyt, és ahhoz vezethet, hogy a versenytársak alulmaradnak olyan ajánlatokkal szemben, amelyeket nem a hatékonyság (ideértve a méretgazdaságosságot) és a teljesít- mény, hanem a keresztfinanszírozás tesz lehetővé. 3. 2. A keresztfinanszírozás nem torzítja a versenyt, ha a fenntar- tott tevékenységek költségét egyéb fenntartott tevékenysé- gekből származó árbevételből is finanszírozzák, mivel ilyen szolgáltatások esetében nem lehetséges verseny. Ez a finan- szírozás néha szükséges lehet, hogy a 4. 2. pontban említett szolgáltatók mindenki számára azonos feltételek mellett ele- get tehessenek általános szolgáltatási kötelezettségüknek (1). Például a kistelepülések nem jövedelmező levélkézbesítése finanszírozható a jóval kifizetődőbb városi levélkézbesítés árbevételéből. Ugyanez elmondható a fenntartott szolgálta- tások biztosításának a verseny számára nyitva álló tevékeny- ségek árbevételéből megvalósuló finanszírozásáról is. Továbbá, a nem fenntartott tevékenységek közötti keresztfi- nanszírozás önmagában nem jelent visszaélést. 3. 3. Ezzel ellentétben, a 86. cikk megsértése által torzíthatja a versenyt, ha a fenntartott szolgáltatásokból finanszírozzák a verseny számára nyitva álló tevékenységek költségeit. Ez egyenértékűnek tekinthető a közösségben erőfölényt élvező vállalkozás piaci erővel való visszaélésével. A monopóliumot élvező tevékenységeket felhasználóknak továbbá olyan költ- ségeket kell viselniük, amelyek nem kapcsolódnak a igény- bevett szolgáltatáshoz. Mindazonáltal az erőfölénnyel ren- delkező vállalkozások is versenyeznek az árban, javítják a cash flow-t, és részleges hozzájárulást szereznek fix (rezsi-) költségükhöz, kivéve, ha az árak felfaló jellegűek vagy ellen- tétben vannak a vonatkozó nemzeti vagy közösségi szabá- lyozással. 3. 4. A 2. 7. pontban az erőfölénnyel rendelkező postai szolgálta- tók feladatainál hivatkozás történt a keresztfinanszírozásra. A 4. 2. pontban említett szolgáltatók nem használhatják fel a fenntartott területből származó jövedelmüket, hogy abból keresztfinanszírozzák a verseny számára nyitva álló tevé- kenységeket. Az ilyen gyakorlat megakadályozhatja, korlá- tozhatja vagy torzíthatja a versenyt a nem fenntartott terü- leten. A 90. cikk (2) bekezdésének rendelkezései értelmében néhány indokolt esetben azonban a keresztfinanszírozás jog- szerűnek tekinthető például a kulturális célú küldemény (2) esetében, amíg nem diszkriminatív módon alkalmazzák, vagy a társadalmilag, egészségügyileg és gazdaságilag hátrá- nyos helyzetben lévők számára biztosított különleges szol- gáltatások esetében. Szükség esetén a Bizottság közli, milyen egyéb kivételt tesz lehetővé a Szerződés. Minden más eset- ben, számításba véve a 3. 3. pontban jelzetteket, a 4. 2. pont- ban említett szolgáltatók által nyújtott versenyszolgáltatások árának elvileg legalább azonosnak kell lennie a szolgáltatás átlagos összköltségével a közös költségek szétosztásának nehézsége miatt. Ez azt jelenti, hogy fedezi a szolgáltató köz- vetlen költségeit és a közös és rezsiköltségek megfelelő hányadát. A megfelelő arány kiszámításához objektív krité- riumokat, például mennyiséget, a felhasznált időt (munkae- rőt) kell alkalmazni. Ha egy keresztfinanszírozási esetben fel- tételként használják fel az érintett szolgáltatások által termelt árbevételt, lehetővé kell tenni, hogy egy ilyen helyzetben mesterségesen alacsonyan tartható legyen a vonatkozó tevé- kenységből származó árbevétel. A kereslet befolyásolta tényezőket, például az árbevételeket és a nyereségeket önma- gukban a felfalás befolyásolja. Ha rendszeres és szelektív módon az átlagos teljes költségek alatt biztosítanának szol- gáltatásokat, a Bizottságnak eseti alapon ki kellene vizsgál- nia az ügyet a 86. cikk, a 86. cikk és 90. cikk (1) bekezdése, vagy a 92. cikk alapján. 4. KÖZVÁLLALKOZÁSOK ÉS KÜLÖNLEGES VAGY KIZÁRÓLAGOS JOGOK 4. 1. A Szerződés kötelezi a tagállamokat, hogy ne hozzanak, és ne tartsanak hatályban olyan intézkedéseket, amelyek ellen- tétesek a Szerződés szabályaival (90. cikk (1) bekezdése) esetében, vagy olyan közvállalkozás vállalkozások (1) Lásd a postai irányelv 16. és 28. felsorolásait és 5. fejezetét. ket, hírlapokat, magazinokat és folyóiratokat. (2) Az UPU erre „szellemi termék” néven utal, és tartalmazza a könyve- 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 183 melyeknek különleges vagy kizárólagos jogokat biztosítot- tak. A „vállalkozás” kifejezés minden olyan természetes és jogi személyre vonatkozik, aki jogállására és a finanszírozás módjára való tekintet nélkül gazdasági tevékenységet foly- tat. A postai küldemények gyűjtése, feldolgozása, szállítása és kézbesítése gazdasági tevékenységnek minősül, és ezekért a szolgáltatásokért rendes körülmények között ellenszolgál- tatás jár. 5. A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS SZABADSÁGA a) Alapelvek A „közvállalkozás” kifejezés minden olyan vállalkozásra vonatkozik, amely felett az állami hatóságok közvetlen vagy közvetett módon meghatározó befolyást gyakorolhatnak a bennük lévő tulajdonjog, a bennük való pénzügyi részvétel és az őket irányító szabályok által (1). Az állami hatóságok részéről megnyilvánuló meghatározó befolyás különösen akkor feltételezhető, ha a közigazgatási hatóság közvetlen vagy közvetett módon a vállalkozás jegyzett tőkéjének nagyobb részét birtokolja, a vállalkozás által kibocsátott részvényekhez kötődő szavazati jogok többsége felett ren- delkezik, illetve az igazgatási, vezetői vagy felügyeleti testü- let tagjainak több mint felét ő nevezheti ki. Olyan testülete- ket kell ilyen vállalkozásoknak tekinteni, akik részét képezik a tagállam államigazgatásának, és amelyek szervezett formá- ban, ellenszolgáltatás fejében postai szolgáltatásokat nyújta- nak harmadik személyeknek. A különleges vagy kizárólagos jogokkal felruházott vállalkozások a 90. cikk (1) bekezdésé- nek értelmében lehetnek köz vagy magántulajdonban is. 5. 1. Ha különleges vagy kizárólagos jogokkal ruháznak fel egyet vagy többet a 4. 2. pontban említett szolgáltatók közül, hogy elvégezzék a postai küldemények egyes kategóriáinak gyűj- tését, ideértve a nyilvános helyeken való gyűjtést, szállítást és feldolgozást is, az elkerülhetetlenül korlátozza az ilyen szol- gáltatásokat mind más, mind az érintett tagállamban alapí- tott vállalkozások esetén. Ennek a korlátozásnak határokon átnyúló jellege is van, amikor az említett vállalkozások által kezelt postai küldemények feladói vagy címzettjei más tagál- lamban vannak vagy működnek. A gyakorlatban a postai szolgáltatás nyújtására vonatkozó korlátozások a Szerződés 59. cikkének jelentése értelmében (2) tiltást jelentenek a pos- tai küldemények egyes kategóriáinak más tagállamba történő átszállítását illetően, még közvetítőkön keresztül is, valamint a határokat átlépő küldemények feldolgozása terén. A pos- taszolgálat biztosításával kapcsolatos indokolt korlátozáso- kat a postai irányelv állapítja meg. 4. 2. Az olyan postai szolgáltatókra vonatkozó nemzeti szabályo- zások, amelyeket a tagállamok különleges vagy kizárólagos jogokkal ruháztak fel egyes postai szolgáltatások biztosítá- sára, a Szerződés 90. cikk (1) bekezdése értelmében „intéz- kedések”, és a Szerződésnek a cikkben említett rendelkezései szerint kell ezeket alkalmazni. A tagállamok 90. cikk (1) bekezdése szerinti kötelezettségén kívül a különleges vagy kizárólagos jogokkal felruházott köz- vagy magánvállalkozásokra a 85. és 86. cikk is vonat- kozik. 5. 2. A Szerződés 55. és 56. cikkével összefüggésben, a 66. cikk megállapítja az 59. cikk alóli kivételeket. Mivel ezek egy ala- pelv alól képeznek kivételt, korlátozottan kell értelmezni őket. A postai szolgáltatások tekintetében az 55. cikk sze- rinti kivétel csak a bírósági vagy közigazgatási eljárás során keletkezett és – esetlegesen – hatósági jogkör gyakorlásával kapcsolatos különleges küldemények átszállítására és elosz- tására vonatkozik, különös tekintettel a bírósági vagy köz- igazgatási eljárásokról szóló értesítőkre. Az ilyen küldemé- nyek szállítása és feldolgozása egy tagállam területén tehát a közérdek védelme érdekében engedélyköteles lehet (lásd az 5. 5. pontot). A Szerződés alóli egyéb átmeneti felmentések feltételei ezekben a rendelkezésekben általában nem teljesül- nek a postai szolgáltatásokkal kapcsolatban. Az ilyen szol- gáltatások önmagukban képtelenek veszélyeztetni a közpo- litikát, és nem érinthetik a közegészségügyet. 4. 3. A legtöbb tagállamban különleges és kizárólagos jogok vonatkoznak olyan szolgáltatásokra, mint egyes postai kül- demények gyűjtése, szállítása és feldolgozása, valamint arra a módra, ahogyan azokat a szolgáltatásokat biztosítják, pél- dául levélgyűjtő ládák kizárólagos elhelyezése nyilvános közutak mentén vagy az ország nevét viselő bélyegek kia- dása. 5. 3. Az Európai Bíróság joggyakorlata elvileg megengedi a további eltéréseket a kötelező követelmények alapján, fel- téve, ha teljesítik az általános érdekű, alapvető nem gazda- sági követelményeket, megkülönböztetés nélkül alkalmaz- zák őket, és arányban vannak az elérendő célkitűzésekkel. A postai szolgáltatások tekintetében a Bizottság által a postai (1) A 80/723/EGK bizottsági irányelv a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról, HL L 195. , 1980. 7. 29. , 35. o. (2) Az 59. cikkből eredő alapelvek általános magyarázatáért lásd a Bizottság magyarázó közleményét a szolgáltatások határokon átnyúló szabad mozgásáról (HL C 334. , 1993. 9. 12, 3. o. ) 184 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet szolgáltatások nyújtásával kapcsolatos indokolt korlátozás- nak tekintett alapvető követelmény az adatvédelem (a terü- leten megvalósuló közelítési intézkedésektől függően), a levéltitok, a hálózat biztonsága veszélyes áru szállítása ese- tén, illetve a környezetvédelem és a területrendezés, ahol ez a Szerződés rendelkezései értelmében indokoltak. Ezzel ellentétben a Bizottság nem tekinti indokoltnak olyan kor- látozások érvényesítését a postai szolgáltatások nyújtásával kapcsolatban, melyek indoka a fogyasztók védelme, mert ennek az általános érdekű követelménynek eleget tehetnek a tisztességes üzleti magatartásról és a fogyasztók védelméről szóló általános jogszabályok is. A fogyasztók számára meg- valósuló előnyöket tovább növeli a postai szolgáltatások sza- badsága, feltéve, ha az egyetemes szolgáltatási kötelezettsé- irányelv alapján jól meghatározottak és gek a postai teljesíthetők. 5. 4. A Bizottság tehát úgy véli, hogy bármilyen olyan különleges és kizárólagos jog fenntartását, amely korlátozza a határo- kat átlépő postai szolgáltatások teljesítését, meg kell indo- kolni a Szerződés 90. és 59. cikke fényében. Jelenleg azok a különleges és kizárólagos jogok, melyek alkalmazási területe nem terjed túl a fenntartott szolgáltatásokon a postai irány- elv meghatározása szerint, prima facie indokoltak a 90. cikk (2) bekezdése értelmében. A kimenő, határokat átlépő kül- demények néhány tagállamban, például Dániában, Hollan- diában, Finnországban, Svédországban és Nagy-Britanniában de facto és de jure is liberalizáltak. b) Következmények 5. 5. A postai irányelvben foglalt intézkedések elfogadása megkö- veteli a tagállamoktól postai szolgáltatásuk szabályozását. Ahol a tagállamok korlátozzák a postai szolgáltatókat az egyetemes szolgáltatás és az alapvető követelmények elérése érdekében, az ilyen szabályozások tartalmának meg kell felelnie az elérni kívánt célkitűzéseknek. Általános szabály- ként, a kötelezettségeket csoportos engedélyek és bejelentési eljárások keretén belül kell érvényesíteni, amelynek során a postai szolgáltatók bejelentik nevüket, jogi formájukat, jogo- sultságukat és címüket, illetve a nyilvánosság számára bizto- sított szolgáltatásaik rövid leírását. Különleges postai szol- gáltatások esetében egyedi engedélyezésért kell folyamodni, ahol bizonyítják, hogy a kevésbé korlátozó eljárások nem biztosíthatják a célkitűzések elérését. A tagállamokat eseti alapon felkérhetik, hogy tájékoztassák a Bizottságot az álta- luk elfogadott intézkedésekről, hogy lehetősége legyen érté- kelni azok arányosságát. 6. A TAGÁLLAMOK ÁLTAL ELFOGADOTT INTÉZKEDÉ- SEK a) Alapelvek 6. 1. A tagállamok szabadon határozhatják meg, hogy mit tekin- tenek általános érdekű szolgáltatásnak, hogy biztosítsák azo- kat a különleges és kizárólagos jogokat, melyek szükségesek azok elvégzéséhez, hogy szabályozzák azok végrehajtását, és ahol szükséges, finanszírozzák őket. A Szerződés 90. cikk (1) bekezdése szerint azonban a tagállamok olyan közvállal- kozás és vállalkozások esetében, amelyeket különleges és kizárólagos jogokkal ruháztak fel, nem hozhatnak és nem tarthatnak hatályban egyetlen olyan intézkedést sem, amely ellentétes a Szerződés szabályaival, különösen annak a ver- senyre vonatkozó részeivel. b) Következmények 6. 2. Az egyetemes gyűjtő és feldolgozó hálózat üzemeltetése jelentős előnyökkel ruházza fel a 4. 2. pontban említett szol- gáltatót nem csak az egyetemes szolgáltatás meghatározása szerinti fenntartott vagy liberalizált, hanem egyéb más (nem egyetemes postai) szolgáltatás biztosításában is. A 90. cikk (1) bekezdésében foglalt tilalom, a 86. cikk (b) pontjával egy- ütt olvasva, az erőfölény tárgyilagos indoklás nélküli hasz- nálatára vonatkozik az egyik piacon annak érdekében, hogy piaci erőt szerezzenek más kapcsolódó vagy szomszédos, az előbbitől elkülönült piacokon, és így ott kockáztatják a ver- seny megszűnését. Olyan országokban, például Spanyolor- szágban, ahol a levélküldemények helyi kézbesítése liberali- zált, és a monopólium a városok közötti szállításra és kézbesítésre korlátozódik, az erőfölény felhasználása a monopólium átterjesztésére az utóbbi piacról az előzőre ezért összeegyeztethetetlen lenne a Szerződés rendelkezése- ivel konkrét indokolás nélkül, ha az általános gazdasági érdek előzőleg nem került volna veszélybe. A Bizottság úgy véli, hogy helyénvaló lenne a tagállamoknak, ha tájékoztat- nák a Bizottságot a különleges vagy kizárólagos jogok bár- milyen kiterjesztéséről és annak indokolásáról. 6. 3. A postai szolgáltatások végzésének korlátozása potenciális hatással van a tagállamok közötti kereskedelemre, mivel a 4. 2. pontban említettektől eltérő szolgáltatók által nyújtott 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 185 szolgáltatások más tagállamokba vagy onnan irányuló kül- deményekre is kiterjedhetnek, és a korlátozások hátráltathat- ják a más tagállamokban lévő szolgáltatók tevékenységét. piaccal minden olyan állami támogatás, amely hatással van a tagállamok közötti kereskedelemre, kivéve egyes körülménye- ket, amikor a kivételt megadják vagy megadhatják. A 90. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a 92. és 93. cikk alkalmaz- ható a postai szolgáltatásokra (2). testületeket de nem kell 6. 4. A 8. pont b) pontja vii. alpontjának értelmezése szerint a tag- államoknak figyelemmel kell kísérniük a hozzáférési feltéte- leket, illetve a különleges és kizárólagos jogok gyakorlását. létrehozniuk, hogy ezt Nem szükséges új meg szerinti a 4. 2. pont tegyék, szolgáltatójuknak (1) vagy a vele (jogi, közigazgatási vagy szervezeti) kapcsolatban lévő testületnek felügyeleti jogkört adniuk a kiadott kizárólagos jogokhoz és a postai szolgálta- tók tevékenységéhez általában. Az erőfölénnyel rendelkező vállalkozás nem rendelkezhet ilyen erővel versenytársai fölött. Mind elméletben, mind gyakorlatban alapvető fontos- ságú a felügyeleti hatóság függetlensége az összes felügyelt vállalkozástól. A torzulás nélküli verseny Szerződés által megkövetelt rendszerét csak akkor lehet biztosítani, ha sza- vatolják a különböző gazdasági szolgáltatók egyenlő lehető- ségeit, ideértve az érzékeny üzleti titoktartást. Ha megenge- dik egy szolgáltatónak, hogy ellenőrizze versenytársa nyilatkozatait, vagy ha egy vállalkozásnak jogkört adnak ver- senytársa tevékenységének felügyeletére vagy az engedélyek odaítélésében való részvételre, az azt jelenti, hogy az ilyen vállalkozás üzleti információkat szerez versenytársáról, és ezáltal lehetősége nyílik befolyásolni annak tevékenységét. A 93. cikk (3) bekezdése alapján a tagállamok kötelesek jóvá- hagyás végett értesíteni a Bizottságot az összes támogatási vagy a jelenlegi támogatási rendszer megváltoztatását célzó tervükről. A Bizottság továbbá köteles figyelemmel kísérni a korábban már engedélyezett vagy a Szerződés hatálybalépése előtti időből való, vagy az érintett tagállam csatlakozása előtti támogatásokat. Valamennyi egyetemes szolgáltató jelenleg a legutóbb a 93/84/EGK irányelvvel (3) módosított, a tagállamok és az állami vállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átlátható- június 25-i 80/723/EGK bizottsági ságáról szóló, 1980. irányelv (4) hatálya alá tartozik. A 4. 2. pontban említett szol- gáltatók számláinak a 8. pont b) pontjának vi. alpontjában tárgyalt átláthatósági követelménye mellett a tagállamoknak tehát biztosítaniuk kell, hogy a közöttük és a szolgáltatók közötti pénzügyi kapcsolatok az irányelv rendelkezése szerint átláthatók legyenek, hogy világosan kitűnjenek a következők: 7. POSTAI SZOLGÁLTATÓK ÉS ÁLLAMI TÁMOGATÁS a) az állami alapok közvetlenül hozzáférhetők, ideértve az adómentességet vagy csökkentést; a) Alapelvek Amíg a 4. 2. pontban említett néhány szolgáltató igencsak nyereséges, a többség úgy tűnik, hogy vagy pénzügyi veszte- séget szenved, vagy közel van a nullszaldós eredményhez a postai tevékenységekben, noha a mögöttes pénzügyi teljesít- mény adatai korlátozottak, mivel viszonylag kevés szolgáltató teszi ellenőrizhető szabványok szerint rendszeresen közzé a megfelelő információkat. Néhány postai szolgáltató azonban dotáció vagy közvetett támogatás (például adómentesség) for- májában megvalósuló közvetlen pénzügyi támogatást kap még akkor is, ha a tényleges számok gyakran nem átláthatók. b) az állami alapok egyéb közvállalkozásokon vagy pénzin- tézeteken keresztül érhetők el; c) az állami alapokat jelenleg mire használják fel. A Bizottság különösen a következőket figyeli az állami ala- pok hozzáférhetővé tételekor: a) a működési költségek kiegyenlítése; b) a tőke biztosítása; A Szerződés a Bizottságot teszi felelőssé a 92. cikk betartatá- sáért, amely kimondja, hogy összeegyeztethetetlen a közös (1) Különösen lásd: RTT kontra GB-Inno-BM C-18/88. sz. ügy [1991. ] EBHT I-5981, 25-28. pontját. (2) Banco de Credito Industrial kontra Ayuntamiento Valencia C-387/92. sz. ügy [1994. ] EBHT I-877. (3) HL L 254. , 1993. 10. 12. , 16. o. (4) HL L 195. , 1980. 7. 29. , 35. o. 186 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet c) vissza nem térítendő támogatás vagy kölcsön biztosítása előjogok alapján, állami támogatásnak tekintendők, melyek alapja a 92. cikk (1) bekezdésében megállapított tilalom alóli mentesség a 90. cikk (2) bekezdése alapján (2). d) pénzügyi előnyök biztosítása a nyereség megelőlegezése vagy a kötelezettségek kiegyenlítése által; e) a felhasznált állami alapok szabályos megtérülésének megelőlegezése; f) a közigazgatási hatóságok által kirótt pénzügyi terhek kie- gyenlítése. b) A 90. és 92. cikk alkalmazása A Bizottság felkérést kapott, hogy vizsgáljon meg számos olyan adókedvezményt, amelyet postai szolgáltatóknak adtak a Szerződés 92. cikke alapján és a 90. cikkel összefüggésben. A Bizottság annak ellenőrzésére törekedett, hogy a kiváltsá- gos adóügyi eljárás felhasználható volt-e a szolgáltató verseny számára nyitott tevékenységeinek keresztfinanszírozására. Abban az időben a postai szolgáltató nem rendelkezett ana- litikus postai elszámolási rendszerrel, mely lehetővé tette volna a Bizottság számára, hogy különbséget tegyen a fenn- tartott és a versenytevékenységek között. Ezzel összhangban a Bizottság a területen végzett tanulmányok eredményei alap- ján megbecsülte a postai szolgáltató számára az egyetemes szolgáltatási kötelezettség miatt felmerült költségeket, és összehasonlította azokat az adókedvezményekkel. A Bizott- ság azt a következtetést vonta le, hogy a költségek meghalad- ták a kedvezményeket, és ezért úgy döntött, hogy a kérdéses adózási rendszer nem vezethetett a szolgáltató verseny szá- mára nyitott tevékenységeinek keresztfinanszírozásához (1). Érdemes megjegyezni, hogy döntésében a Bizottság felhívta az érintett tagállamot, bizonyosodjon meg arról, hogy a pos- tai szolgáltató rendelkezik-e analitikus költség-elszámolási rendszerrel, és éves jelentést kért, amely lehetővé teszi a közösségi jogszabályoknak való megfelelés vizsgálatát. 8. AZ ÁLTALÁNOS GAZDASÁGI ÉRDEKŰ SZOLGÁLTATÁS a) Alapelvek 8. 1. A Szerződés 90. cikkének (2) bekezdése kivételt tesz lehe- tővé a Szerződés szabályainak alkalmazása alól, ahol azok alkalmazása jogszabály által vagy ténylegesen akadályozza a 4. 2. pontban említett szolgáltatókra általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtása céljából átruházott különleges feladatok végrehajtását. A tagállamok ezirányú jogának sérelme nélkül, a feladat elsősorban az, hogy meghatározzák az általános érdekű szolgáltatások egyes követelményeit, ez az egyetemes postaszolgáltatás biztosítását és fenntartását tartalmazza, mely elérhető, költséghatékony és átlátható díjak mellett biztosítja a közcélú postai hálózathoz való országos hozzáférést méltányos távolságon belül és megfe- lelő nyitvatartási idő mellett, ideértve a postai küldemények gyűjtését a rendelkezésre álló levélgyűjtő szekrényekből vagy gyűjtési pontoktól a terület egészén, az ilyen küldemények időben történő kézbesítését a megjelölt címre, valamint a kapcsolt szolgáltatásokat, amelyeket szabályozási jellegű intézkedések alapján az egyetemes kézbesítést különleges minőségben végző szolgáltatókra ruháznak. Az egyetemes szolgáltatásnak fejlődnie kell válaszként a társadalmi, gazda- sági és műszaki környezetre, illetve a felhasználók igényeire. Az érintett általános érdek megköveteli, hogy a Közösségben elérhető legyen egy valóban integrált postai hálózat, amely lehetővé teszi az információ hatékony áramlását, és ezáltal előmozdítja egyrészről az európai ipar versenyképességét, a kereskedelem fejlődését és a tagállamok régiói közötti nagyobb összetartó erőt, másrészről javítja az Unió állam- polgárai közötti társadalmi érintkezést. A fenntartott szol- gáltatások meghatározásának számításba kell vennie az álta- lános gazdasági érdekű szolgáltatás biztosításához szükséges pénzügyi erőforrásokat. Az Elsőfokú Bíróság jóváhagyta a Bizottság határozatát, és kimondta, hogy az adott postai szolgáltató adókedvezményei 8. 2. A közcélú hálózat fenntartásához és fejlesztéséhez szüksé- ges pénzforrások még mindig főleg a 2. 3. pontban említett tevékenységekből származnak. Jelenleg és a közösségi szintű harmonizáció hiányában a legtöbb tagállam a küldemény (1) NN 135/92. sz. ügy, HL C 262. , 1995. 10. 7. , 11. o. (2) FFSA kontra Bizottság T-106/95. sz. ügy [1997. ] EBHT II-229 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 187 tömege szerint állapította meg a monopólium korlátjait. Néhány tagállam egyesíti a tömeg- és árkorlátozást, míg egy tagállam csak árkorlátozást alkalmaz. A Bizottság által a tag- államokban megvalósuló küldeményforgalomból származó árbevétellel kapcsolatban szerzett információ azt látszik jelezni, hogy a piaccal kapcsolatos különleges vagy kizáró- lagos jogok fenntartása kivételes körülmények hiányában elegendő lehet, hogy szavatolja a fejlődést és a közcélú pos- tai hálózat fenntartását. A postai irányelv harmonizálja azokat a szolgáltatásokat, melyek számára a tagállamok különleges vagy kizárólagos jogokat tarthatnak fenn addig a szintig, mely szükséges az egyetemes szolgáltatás biztosításának fenntartásához. Addig a mértékig, amíg a tagállamok különleges vagy kizárólagos jogokat adnak a szolgáltatás számára, a szolgáltatást külön termékpiacnak kell tekinteni az egyedi esetek elbírálásakor, különösen a címzett reklámküldemény, a belföldre irányuló határokat átlépő és a határokat átlépő belföldi küldemény- forgalom, illetve a küldemények gyűjtése, feldolgozása és szállítása tekintetében. A Bizottság figyelembe fogja venni azt a tényt, hogy ezek a piacok számos tagállamban teljesen vagy részlegesen liberalizáltak. meghatározza a tagállamok szolgáltatással kapcsolatos köte- lezettségeit. A címzett reklámküldeménnyel kapcsolatos két fő kérdés a fogyasztók lehetséges visszaélése annak díjrend- szerével és liberalizálásával (mivel a fenntartott küldeménye- ket alternatív szolgáltató kézbesíti, mintha azok nem cím- zett reklámküldemények lennének), hogy megkerüljék a 8. 2. pontban említett fenntartott szolgáltatásokat. A címzett reklámküldemény-szolgáltatásokat nem korlátozó tagálla- mok, mint például Spanyolország, Olaszország, Hollandia, Ausztria, Svédország és Finnország tapasztalata még mindig nem teljes és nem teszi lehetővé a végleges általános értéke- lést. Ennek a bizonytalanságnak a tekintetében helyénvaló- nak látszik átmenetileg eseti alapon eljárni. Ha az adott körülmények szükségessé teszik, és a 8. 3. pont sérelme nél- kül, a tagállamok fenntarthatnak egyes létező korlátozáso- kat a címzett reklámküldemény-szolgáltatással kapcsolatban, vagy bevezethetnek engedélyezést, hogy elkerüljék a forga- lom mesterséges torzítását és a bevételek jelentős destabili- zálását. 8. 5. A belföldre irányuló, határokat átlépő küldemények kézbe- sítése tekintetében a belföldre irányuló határokat átlépő kül- demény kézbesítése szerinti tagállamban lévő postai szolgál- tató által a feladás szerinti tagállamban lévő szolgáltatótól kapott végdíj rendszere jelenleg felülvizsgálat alatt van, hogy a jelenlegi túl alacsonyak helyett olyan végdíjakat dolgozza- nak ki, amelyek összhangban vannak a kézbesítés tényleges költségeivel. 8. 3. A versenyszabályok és a Szerződés egyéb, postai ágazatra vonatkozó szabályainak alkalmazásakor a Bizottság, panaszra vagy saját kezdeményezésére, számításba veszi a postai irányelvben megállapított harmonizált meghatározást annak értékelésekor, hogy a fenntartott szolgáltatások terje- delme indokolt-e a 90. cikk (2) bekezdésének értelmében. A kiindulási pont az a feltételezés lesz, hogy addig a mértékig, amíg a fenntartott szolgáltatások a postai irányelv által meghatározott határok közé esnek, a különleges vagy kizá- rólagos jogok prima facie indokoltak a 90. cikk (2) bekezdése szerint. Ezt a feltételezést azonban meg lehet cáfolni, ha a tények egy esetben azt mutatják, hogy a korlátozás nem felel meg a 90. cikk (2) bekezdése szerinti feltételeknek (1). A 8. 3. pont sérelme nélkül a tagállamok fenntarthatnak bizonyos létező korlátozásokat a belföldre irányuló, határo- kat átlépő küldemények feldolgozása tekintetében (2), hogy elkerüljék a forgalom mesterséges eltérítését, amely a közös- ségi forgalmon belül megemelné a határokat átlépő külde- mények költségét. Az ilyen korlátozások csak azokat a téte- leket érinthetik, melyek a szolgáltatások fenntartható területére esnek. A helyzet egyedi esetekben történő értéke- lésekor a Bizottság figyelembe veszi a tagállamok lényeges és különös körülményeit. 8. 4. A címzett reklámküldemény-piac még mindig tagállamon- ként eltérő ütemben fejlődik, mely ebben a stádiumban meg- nehezíti a Bizottság számára, hogy általános módon 8. 6. Számos tagállamban a postai szolgáltatók egyre nagyobb mértékben megnyitják harmadik személyek előtt a postai küldemények gyűjtését, feldolgozását és szállítását. Mivel az ilyen megnyitás árbevételi hatásai a különböző tagállamok (1) A 90. cikk (2) bekezdésében megállapított kivétel alkalmazási korlá- tozásaival kapcsolatban lásd a Bíróság által elfoglalt álláspontot a következő ügyekben: C-179/90. Merci convenzionali porto di Genova kontra Siderurgica Gabrielli [1991. ] EBHT I-1979; C-41/90. Klaus Höfner és Fritz Elser kontra Macroton [1991. ] EBHT I-5889. (2) Ez különösen egy adott államból származó olyan küldeményeket érinthet, amelyeket egy gazdasági vállalkozás szállított át egy másik tagállamba, hogy ott annak a tagállamnak a postai szolgáltatója révén bejuttassa a közcélú postai hálózatba. 188 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet helyzete szerint változhatnak, egyes tagállamok, ha sajátos körülményeik szükségessé teszik és a 8. 3. pont sérelme nél- kül fenntarthatnak meglévő korlátozásokat a postai külde- mények közvetítők által végzett gyűjtése, feldolgozása és szállítás tekintetében (1), oly módon, hogy lehetővé tegyék a 4. 2. pontban említett szolgáltató számára szükséges átszer- vezést. Az ilyen korlátozásoknak azonban elméletileg csak a meglévő monopóliumok által lefedett postai küldeményekre kell vonatkozniuk, nem korlátozhatják azt, amit az érintett tagállamban már elfogadtak, és összeegyeztethetőnek kell lenniük a postai hálózat 8. pont b) pontjának vii. alpontjá- ban megállapított megkülönböztetés nélküli hozzáférésével. tagállamoknak ebben az esetben biztosítaniuk kell, hogy az ilyen eljárások átláthatók, tárgyilagosak és megkülönböztetés nélküliek legyenek, illetve hogy elutasításuk esetén hatékony fellebbezési eljárás álljon rendelkezésre. ii. Kevésbé korlátozó eszközök hiánya az általános gazdasági érdekű szolgáltatások biztosítása érdekében b) A 90. cikk (2) bekezdésének postai ágazatban megva- lósuló alkalmazásának feltételei Kizárólagos jogok csak akkor adhatók vagy tarthatók fenn, ha azok elkerülhetetlenek az általános gazdasági érdekű felada- tok végrehajtásának biztosítása érdekében. Sok területen, új vállalkozások piacra lépése, azok egyedi készségei és szakis- merete révén hozzájárulhat az általános gazdasági érdekű fel- adatok megvalósulásához. A következő feltételeket kell alkalmazni a 90. cikk (2) bekez- dése szerinti kivételek esetében: i. Egyéb postai szolgáltatások liberalizálása Azokat a szolgáltatásokat kivéve, melyek fenntartását a pos- tai irányelv megengedi, a tagállamoknak vissza kell vonniuk a postai szolgáltatás ellátására vonatkozó valamennyi külön- leges és kizárólagos jogot addig a mértékig, amíg a 4. 2. pont- ban említett postai szolgáltató számára kijelölt, általános gaz- dasági érdekű szolgáltatás biztosítására vonatkozó konkrét feladat elvégzése nem ütközik jogszabályi vagy ténybeli aka- dályba, kivéve a hatósági jogkör gyakorlásához kötődő külde- ményeket, és minden szükséges intézkedést meg kell tenniük, hogy biztosítsák valamennyi gazdasági szolgáltató számára a postai szolgáltatások ellátását. Ha a 4. 2. pontban említett szolgáltató nem biztosítja kielégí- tően az egyetemes szolgáltatás postai irányelv által megköve- telt minden elemét (például azt, hogy az érintett tagállam minden állampolgára, különösen a távoli helyeken élők, hozzáférhessenek a hírlapokhoz, folyóiratokhoz és könyvek- hez), még az egyetemes postai hálózat és különleges vagy kizárólagos jogok előnye esetén sem, az érintett tagállamnak fel kell lépnie (2). Ahelyett, hogy kiterjesztenék a már mega- dott jogokat, a tagállamoknak meg kell teremteniük azt a lehetőséget, hogy a versenytársak nyújtsák ezt a szolgáltatást, és ebből a célból az alapvető követelményeken kívüli kötele- zettségekkel ruházzák fel azokat a szolgáltatókat. Az összes ilyen kötelezettségnek tárgyilagosnak, megkülönböztetés nél- külinek és átláthatónak kell lennie. iii. Arányosság Ez nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy, ahol szükséges, bejelentési eljáráshoz vagy csoportengedélyhez és, amikor szükséges, egyéni engedélyezési eljáráshoz kössék az ilyen szolgáltatásokat, amelyek célja az alapvető követelmé- nyek érvényesítése és az egyetemes szolgáltatás védelme. A A tagállamoknak továbbá biztosítaniuk kell, hogy bármilyen kiadott különleges vagy kizárólagos jog terjedelme arányban legyen az ilyen jogok által elérni kívánt általános gazdasági érdekkel. A saját kézbesítés, tehát a postai küldemény a fel- adó természetes vagy jogi személy (ideértve a testvér- vagy leányszervezeteket is) által biztosított postai szolgáltatása vagy az ilyen küldemények kizárólag az ezek megbízása alap- ján eljáró harmadik személy által történő gyűjtésének és (1) A feladónak még monopolhelyzetben is szabadságában áll igénybe venni egy közvetítő által végzett konkrét szolgáltatást, mint például a postai szolgáltatónál való elhelyezést megelőző előzetes válogatást. (2) A postai irányelv 3. cikke szerint a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a felhasználók élvezzék az egyetemes szolgáltatás jogát. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 189 postai hálózatot üzemeltetők könnyen megvalósíthatják a fogyasztók ár és szolgáltatás szerinti megkülönböztetését az egyes osztályok között vagy azokon belül, mivel a jelentős rezsiköltségeket nem lehet teljesen és pontosan elkülöníteni a szolgáltatások szerint. Ezért rendkívül nehéz meghatározni a közöttük fennálló keresztfinanszírozást, mind a postai külde- mények postai hálózatban történő kezelésének különböző lépcsőfokai, mind a fenntartott, illetve a versenyfeltételek sze- rint biztosított szolgáltatások között. Számos szolgáltató továbbá kedvezményes díjakat alkalmaz a kulturális jellegű küldemények esetében, melyek egyértelműen nem fedezik az átlagos teljes költségeket. Az 5. és 90. cikk kötelezi a tagálla- mokat annak biztosítására, hogy teljes mértékben betartsák a közösségi jogszabályokat. A Bizottság úgy véli, hogy a köte- lezettség tagállam általi betartásának legmegfelelőbb módja az lenne, ha megkövetelné a 4. 2. pontban említett szolgáltatók- tól, hogy elkülönített számvitelt vezessenek, melyek külön fel- tüntetik többek között a kizárólagos jogok és a versenyfelté- telek alapján nyújtott szolgáltatások biztosításával összefüggő költségeket és árbevételeket, és lehetővé teszik a közcélú pos- tai hálózat különböző hozzáférési pontjainál alkalmazott fel- tételek teljes értékelését. A fenntartott és a versenyszerű szolgáltatásokhoz tartozó elemekből felépülő szolgáltatáso- kat is meg kell különböztetni az egyes elemek szerint. A belső elszámolási rendnek következetesen alkalmazott és tárgyila- gosan indokolt költség-elszámolási elveken kell alapulnia. A költségelszámolásokat össze kell állítani, auditáltatni kell a nemzeti szabályozó hatóság által esetlegesen kijelölt függet- len könyvvizsgálóval, és közzé kell tenni a vonatkozó közös- ségi és nemzeti jogszabályokkal, illetve a gazdasági szerveze- tekre vonatkozó nemzeti jogszabályokkal összhangban. szállításának tiltása például nem lenne arányos azzal a célki- tűzéssel, hogy biztosítani kell a megfelelő erőforrásokat a köz- célú postai hálózat számára. A tagállamoknak módosítaniuk is kell az ilyen különleges vagy kizárólagos jogok alkalmazási területét az olyan igények és feltételek változása szerint, ame- lyek alapján a postai szolgáltatás biztosítása történik, és szá- mításba véve a 4. 2. pontban említett szolgáltatónak nyújtott minden állami támogatást. iv. Független szabályozó hatóság által végzett ellenőrzés A 4. 2. pontban említett szolgáltatók által végzett közszolgá- lati feladatok, a közcélú postai hálózat nyílt hozzáférésének és, adott esetben, az engedélyek megadásának vagy a bejelen- tési kötelezettség ellenőrzésének, illetve a 4. 2. pontban emlí- tett szolgáltatók különleges vagy kizárólagos jogainak gazda- sági szolgáltatók által megvalósuló ellenőrzését az előbbiektől független kell végrehajtania/végrehajtaniuk (1). testületeknek testületnek vagy Ennek a testületnek különösen azt kell biztosítania, hogy a fenntartott szolgáltatások nyújtására vonatkozó szerződések teljes mértékben átláthatók, számlázásuk elkülönülten törté- nik, és elkülönülnek a nem fenntartott szolgáltatásoktól, pél- dául a nyomtatástól, címkézéstől és borítékolástól, hogy a részben fenntartott, részben liberalizált szolgáltatások feltéte- lei különbözők, és hogy a fenntartott szolgáltatás minden postai ügyfél számára rendelkezésre áll, függetlenül attól, hogy megvásárolja-e a nem fenntartott szolgáltatást is. v. A fenntartott szolgáltatások hatékony ellenőrzése vii. A postai hálózat megkülönböztetés nélküli elérése A verseny alkalmazási területéből kizárt feladatok hatékony ellenőrzését a tagállamoknak kell biztosítaniuk a közzétett szolgáltatási feltételek és teljesítményszintek hatékony ellen- őrzésével, és rendszeresen és nyilvánosan közzé kell tenni azok teljesítését. vi. A könyvelés átláthatósága A szolgáltatóknak úgy kell biztosítaniuk az egyetemes postai szolgáltatásokat, hogy megfelelő nyilvános hozzáférési pon- tokon megkülönböztetés nélküli hozzáférést biztosítsanak a vevőknek és közvetítőknek a felhasználók igényeivel össz- hangban. A hozzáférés feltételeinek, ideértve a szerződéseket is, (ha felajánlják) átláthatóknak kell lenniük, illetve azokat megfelelő módon közzé kell tenni, és megkülönböztetés nél- kül biztosítani. A 4. 2. pontban említett minden egyes szolgáltató egyetlen postai hálózaton belül versenyez több piacon. Az egyetemes (1) Lásd különösen a postai irányelv 9. és 22. cikkét. Úgy tűnik, néhány szolgáltató nem átlátható módon kínál kedvezményes tarifákat bizonyos ügyfélcsoportoknak. A tag- államoknak ellenőrizniük kell a hálózathoz való hozzáférés 190 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet feltételeit annak érdekében, hogy ne legyen megkülönbözte- tés sem a használat feltételei, sem a fizetendő díjak tekinteté- ben. Különösen azt kell biztosítani, hogy a közvetítők, ide- értve más tagállamok szolgáltatóit, választhassanak a közcélú postai hálózat rendelkezésre álló hozzáférési pontjai között, és ésszerű időtartamon belül hozzáférést kapjanak olyan alapú árképzési feltételek mellett, amelyek figyelembe veszik az igényelt konkrét szolgáltatást. Az a kötelezettség, hogy megkülönböztetés nélküli hozzáfé- rést kell biztosítani a közcélú postai hálózathoz, nem jelenti azt, hogy a tagállamok számára kötelező hozzáférésről gon- doskodni területükön olyan levélküldemények számára, melyeket a postai monopólium megszegésével gazdasági tár- saságok szállítanak át egy másik országba, hogy annak az országnak a postai szolgáltatója révén juttassanak be a köz- célú postai hálózatba abból az egyetlen okból, hogy kihasz- nálják az alacsonyabb postai díjszabásokat. Más gazdasági ok, például a termelési költségek és létesítmények, a hozzáadott érték vagy a másik tagállamban biztosított szolgáltatási szín- vonal nem tekinthető helytelennek. A csalást a független sza- bályozó testület szankcionálhatja. Jelenleg alkalmanként elutasítják, vagy csak feltételtől függően teszik lehetővé a postai hálózatokhoz való határokat átlépő hozzáférést az olyan postai küldemények esetében, amelyek előállítási folyamata határokat átlépő adatátvitelt tartalmaz, mielőtt a postaküldemény fizikai formát öltene. Ezeket az ese- teket általában nem fizikai újrapostázásnak nevezik. Ilyen körülmények között ez valóban gazdasági problémát jelent- het a küldeményt kézbesítő postai szolgáltatás számára a pos- tai szolgáltatók között alkalmazott végdíjak miatt. A szolgál- tatók úgy igyekeznek megoldani ezt a problémát, hogy megfelelő végdíjrendszert vezetnek be. A Bizottság a Szerződés 5. cikkének első bekezdése szerint felkérheti a tagállamokat, hogy tájékoztassák a Bizottságot az alkalmazott hozzáférési feltételekről és azok okairól. A Bizott- ság nem fedheti fel az ilyen kérelmek eredményeként kapott információkat, csak olyan mértékig, ahogyan azt a szakmai titoktartási kötelezettség megkívánja. 9. ÁTTEKINTÉS Ennek a közleménynek az elfogadása közösségi szinten tör- tént, hogy megkönnyítse a postaszolgálattal kapcsolatos egyes vállalkozások magatartásának és állami intézkedéseknek az értékelését. Helyénvaló, hogy a fejlődés egy bizonyos időszaka után, lehetőleg 2000-re a Bizottságnak lefolytassa a postai ágazat értékelését a Szerződés szabályaival összhangban, hogy megállapítsák, hogy az ebben az értékelésben megállapított nézetek társadalmi, gazdasági vagy műszaki szempontból és a postai ágazatban felmerülő esetek tapasztalata alapján módosításra szorulnak-e. A Bizottság megfelelő időben az értékelés céljainak fényében globális értékelést folytat le a pos- tai ágazatban kialakult helyzetről