title: YHTEINEN KANTA (EY) N:o 18/98 Neuvoston 23 päivänä helmikuuta 1998 vahvistama Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/.../EY antamiseksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä

eurovoc_concepts:
European standard
access to information
exchange of information
standard
standardisation
technical standard

formats: html pdf print

text: 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/1 I (Tiedonantoja) NEUVOSTO YHTEINEN KANTA (EY) N:o 18/98 Neuvoston 23 päivänä helmikuuta 1998 vahvistama Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/. /EY antamiseksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä (98/C 110/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 2) ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 100 a, 213 ja 43 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (1), 3) noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa mää- rättyä menettelyä (2), sekä katsovat, että 1) teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tieto- jen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä marraskuuta 1983 annettua neuvoston direktiiviä 83/189/ETY (4) on muutettu useita ker- toja ja huomattavalta osin; olisi selkeyden ja jär- keistämisen vuoksi kodifioitava mainittu direktiivi, (1) EYVL C 78, 12. 3. 1997, s. 4. (2) EYVL C 133, 28. 4. 1997, s. 5. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 17. syyskuuta 1997 (EYVL C 304, 6. 10. 1997, s. 79), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 23. helmikuuta 1998, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty. (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 109, 26. 4. 1983, s. 8, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (EYVL L 32, 10. 2. 1996, s. 31). 4) 5) sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan; tavaroiden liikkuvuutta koskevien määrällisten rajoitusten ja toimenpiteiden vaikutuksiltaan niitä vastaavien kieltäminen on sen vuoksi yksi yhteisön perusperi- aatteista, sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kan- nalta on tärkeätä varmistaa teknisiä standardeja tai määräyksiä koskevien kansallisten aloitteiden mah- dollisimman suuri avoimuus, tuotteita koskevista teknisistä määräyksistä johtu- vat kaupan esteet voivat olla sallittuja vain, jos ne ovat välttämättömiä pakottavien vaatimusten täyt- tämiseksi ja niiden tavoite liittyy yleiseen etuun, jonka pääasiallisen takeen ne muodostavat, on välttämätöntä, että komissio saa tarvittavat teknisten määräysten tiedot käyttöönsä ennen joiden on hyväksymistä; siten perustamissopimuksen 5 artiklan mukaan autet- tava komissiota sen tehtävien suorittamisessa, on ilmoitettava komissiolle teknisiä määräyksiä koske- vat hankkeensa, jäsenvaltioiden, C 110/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 kaikkien jäsenvaltioiden on myös saatava tietoonsa jonkin jäsenvaltion suunnittelemat tekniset mää- räykset, vampia kuin ne tavallisesti yksityisen alkuperänsä vuoksi olisivat, 6) 7) 8) 9) sisämarkkinoiden päämääränä on varmistaa edulli- nen ympäristö yritysten kilpailulle; etenkin tiedon lisääminen edistää sitä, että yritykset voivat parem- min hyödyntää näihin markkinoihin liittyviä etuja; näin ollen on tärkeätä säätää mahdollisuudesta, että taloudelliset toimijat voivat antaa arvionsa muissa jäsenvaltioissa ehdotettavien kansallisten teknisten määräysten vaikutuksesta ilmoitettujen ehdotusten otsikoiden säännöllisen julkaisemisen perusteella sekä näiden ehdotusten luottamukselli- suutta koskevien säännösten mukaisesti, oikeusvarmuuden kannalta on aiheellista, että jäsenvaltiot julkistavat tiedon kansallisen teknisen määräyksen antamisesta tämän direktiivin muodol- lisuuksia noudattaen, tuotteisiin liittyvien teknisten määräysten osalta sellaiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on markkinoiden moitteettoman toiminnan varmista- minen tai markkinoiden kehittymisen jatkuminen, merkitsevät erityisesti kansallisten suunnitelmien avoimuuden lisäämistä sekä ehdotettujen määräys- ten perusteiden ja edellytysten markkinoihin aiheuttamien vaikutusten laajentamista, 10) näin ollen on tärkeää arvioida kaikki tuotteelle asetetut vaatimukset ja ottaa huomioon tuotteiden sääntelyn alalla tapahtunut kansallisten käytäntö- jen kehitys, 11) muut vaatimukset kuin tekniset eritelmät, jotka koskevat tuotteen elinkaarta sen markkinoille saat- tamisen jälkeen, vaikuttavat todennäköisesti kysei- sen tuotteen vapaaseen liikkuvuuteen tai luovat esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toimin- nalle, 13) komissiolle ja jäsenvaltioille on myös annettava tarvittava määräaika ehdottaa muutoksia suunni- teltuun toimenpiteeseen siitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle mahdollisesti aiheutuvien esteiden poistamiseksi tai vähentämiseksi, 14) asianomainen jäsenvaltio ottaa huomioon kyseiset muutosehdotukset suunniteltua toimenpidettä kos- kevan lopullisen tekstin valmisteluvaiheessa, 15) sisämarkkinat edellyttävät erityisesti tapauksessa, jossa jäsenvaltiot, eivät voi noudattaa vastavuoroi- sen tunnustamisen periaatetta, että komissio antaa sitovia yhteisön säädöksiä tai ehdottaa sellaisten antamista; erityinen väliaikainen odotusaika on otettu käyttöön sen välttämiseksi, että kansallisten toimenpiteiden toteuttaminen vaarantaisi neuvos- ton tai komission sitovien säädösten antamisen, 16) kyseisen jäsenvaltion on perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen yleisten velvollisuuksien mu- kaisesti lykättävä suunnitellun toimenpiteen toteut- tamista niin pitkäksi ajaksi, että on mahdollista joko tarkastella ehdotettuja muutoksia yhteisesti tai valmistella ehdotus sitovaksi neuvoston säädök- seksi tai antaa sitova komission säädös; määräajat, joista määrätään jäsenvaltioiden hallitusten edusta- jien 28 päivänä toukokuuta 1969 neuvostossa pitä- mässä kokouksessa ja ilmoittamista koskevassa sopimuk- komissiolle sessa (1), sellaisena kuin se on muutettuna 5 päi- vänä maaliskuuta 1973 tehdyllä sopimuksella (2), ovat osoittautuneet riittämättömiksi kyseisissä ta- pauksissa, ja niitä on sen vuoksi pidennettävä, tehdyssä, odotusaikaa 17) odotusaikaa ja komissiolle ilmoittamista koskevaa menettelyä, joka sisältyy edellä mainittuun 28 päi- vänä tehtyyn sopimukseen, sovelletaan edelleen tuon menettelyn alaisiin tuot- teisiin, joita tämä direktiivi ei koske, toukokuuta 1969 12) on tarpeen selkeyttää käsitettä tekninen määräys, jota noudatetaan tosiasiallisesti; erityisesti säännök- sillä, joilla viranomainen viittaa teknisiin eritelmiin tai muihin vaatimuksiin taikka pyrkii edistämään niiden noudattamista, sekä sellaisia tuotteita koske- villa säännöksillä, joiden kanssa viranomainen on yleisen edun vuoksi tekemisissä, on sellainen vaiku- tus, että nämä eritelmät tai vaatimukset ovat sito- 18) neuvoston antaminen yhteisön toimenpiteiden to- teuttamisen helpottamiseksi, jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä antamasta teknistä määräystä neu- (1) EYVL C 76, 17. 6. 1969, s. 9. (2) EYVL C 9, 15. 3. 1973, s. 3. 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/3 voston vahvistettua yhteisen kannan komission ehdotuksesta, joka koskee samaa asiaa, 19) kansallisilla teknisillä standardeilla voi käytännössä olla samat vaikutukset tavaroiden vapaaseen liik- kuvuuteen kuin teknisillä määräyksillä, 20) sen vuoksi näyttä tarpeelliselta varmistaa, että komissio saa tiedon ehdotuksista standardeiksi samoin edellytyksin kuin teknisistä määräyksistä; komissio voi perustamisopimuksen 213 artiklan nojalla sekä neuvoston perustamissopimuksen määräysten mukaisesti vahvistamin rajoituksin ja edellytyksin kerätä tarpeelliset tiedot ja tehdä tar- peelliset tarkastukset tehtäviensä suorittamiseksi, 21) jäsenvaltiolle ja standardointielimille on myös tar- peen antaa tieto toisten jäsenvaltioiden standar- dointielinten suunnittelemista standardeista, 22) systemaattinen ilmoittamien on tarpeen itse asiassa ainoastaan uusista standardointikohteista ja siinä määrin kuin nämä kansallisen tason kohteet voivat aiheuttaa sellaisia eroja kansallisissa standardeissa, jotka näin ollen saattavat häiritä markkinoiden toimintaa; kansalliseen standardointikehitykseen liittyvien tulevien ilmoitusten tai tiedonantojen on oltava riippuvaisia siitä kiinnostuksesta, jonka ne, joille uudesta kohteesta on ennalta ilmoitettu, ovat ilmaisseet tähän työhön, tuista toimista, olla mukana kansallisessa standar- dointityössä tai esittää eurooppalaisten standardien valmistelemista kansallisten standardien sijaan; jäsenvaltioiden tehtävänä on toteuttaa toimival- tansa rajoissa tarpeelliset toimenpiteet, jotta niiden standardointielimet kunnioittavat näitä oikeuksia, 26) säännökset, jotka koskevat kansallisten standar- dointielinten nykyistä asemaa eurooppalaista stan- dardia laadittaessa, on mukautettava niiden sään- töjen kanssa, joita standardointielimet tässä yhtey- dessä hyväksyvät Euroopan standardointielimissä, 27) olisi perustettava pysyvä komitea, jonka jäsenet ovat jäsenvaltioiden nimeämiä ja jonka tehtävänä on auttaa komissiota tutkiman kansallisia standar- ja ponnistella yhteisvoimin niistä diehdotuksia tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle mahdollisesti aiheutuvien haitallisten vaikutusten vähentämi- seksi, 28) pysyvää komiteaa olisi kuultava tässä direktiivissä tarkoitetuista standardointiehdotuksia koskevista pyynnöistä, ja 29) tämä direktiivi ei vaikuta niihin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava liit- teen III B osassa mainitut direktiivit osaksi kansal- lista lainsäädäntöä, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 23) komissiolla on kuitenkin oltava mahdollisuus pyy- tää kansallisten standardointielinten ohjelmien toi- mittamista osittain tai kokonaan, jotta voidaan suorittaa standardointikehitystä koskevia tutki- muksia tietyillä talouden aloilla, 1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 24) osapuolten, joita asia koskee, on itse järjestettävä eurooppalainen standardointijärjestelmä omiin tar- koituksiinsa ja sen on perustuttava yhtenäisyyteen, avoimuuteen, yhteisymmärrykseen, riippumatto- muuteen erityiseduista, tehokkuuteen ja kansalli- seen edustukseen perustuvaan päätöksentekoon, 25) standardoinnin on yhteisössä perustuttava kansal- listen standardointielinten perusoikeuksiin, kuten mahdollisuuteen saada tietoa standardiehdotuksista toimitettujen huomautusten perusteella toteute- 1) ”tuotteella” teollisesti valmistettua tuotetta ja maata- loustuotetta, mukaan lukien kalastustuotteet; 2) ”teknisellä eritelmällä” asiakirjaan sisältyvää eritel- mää tuotteelta vaadittavista ominaisuuksista, kuten laadusta, käyttöominaisuuksista, turvallisuudesta tai mitoista, mukaan lukien tuotteita koskevat myynti- nimeä, termistöä, tunnuksia, kokeita ja testausmene- telmiä, pakkaamista, merkitsemistä tai selostetta koskevat vaatimukset sekä vaatimustenmukaisuuden arvioinnin menettelyt; käsite ”tekninen eritelmä” sisältää myös valmistus- menetelmät ja -prosessit, jotka liittyvät perustamisso- C 110/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 pimuksen 38 artiklan 1 kohdassa määriteltyihin maataloustuotteisiin sekä elintarvikkeeksi ja rehuiksi tarkoitettuihin tuotteisiin sekä lääkkeisiin, sellaisena kuin ne määritellään direktiivin 65/65/ETY (1) 1 ar- tiklassa, sekä muihin tuotteisiin liittyvät valmistus- menetelmät ja -prosessit, silloin kun niillä on vaiku- tusta näiden tuotteiden ominaisuuksiin; 7) ”eurooppalaisella standardointielimellä” liitteessä I mainittua toimielintä; 8) ”kansallisella standardointielimellä” liitteessä II mai- nittua toimielintä; 3) ”muulla vaatimuksella” vaatimusta, joka ei ole tek- ninen eritelmä ja joka asetetaan tuotteelle erityisesti kuluttajan tai ympäristön suojelutarkoituksessa ja joka koskee tuotteen elinkaarta markkinoille saatta- misen jälkeen eli käyttöedellytyksiä, kierrätystä, uudelleenkäyttöä tai tuotteesta huolehtimista, jos nämä edellytykset voivat vaikuttaa merkittävästi tuotteen koostumukseen tai sen luonteeseen, taikka sen kaupan pitämiseen; 4) ”standardilla” teknistä eritelmää, jonka tunnustettu standardointielin on hyväksynyt toistuvaa tai jatku- vaa käyttöä varten ja jonka noudattaminen ei ole pakollista ja joka kuuluu johonkin seuraavista ryh- mistä: — kansainvälinen standardi: kansainvälisen standar- dointielimen hyväksymä standardi, joka on ylei- sesti saatavilla, — eurooppalainen standardi: eurooppalaisen stan- dardointielimen hyväksymä standardi, joka on yleisesti saatavilla, — kansallinen standardi: kansallisen standardointi- elimen hyväksymä standardi, joka on yleisesti saatavilla; 5) ”standardointiohjelmalla” tunnustetun standardoin- tielimen laatimaa työsuunnitelmaa, jossa luetellaan standardointityön kohteet; 6) ”standardiehdotuksella” aisakirjaa, joka sisältää tiet- tyä kohdetta koskevat tekniset eritelmät ja joka on tarkoitus vahvistaa kansallista standardointimenette- lyä noudattaen sellaisena kuin se on valmistelun jälkeen ja lähetettynä julkiselle lausuntokierrokselle; (1) Lääkkeitä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten mää- räysten lähentämisestä 26 päivänä tammikuuta 1965 annettu neuvoston direktiivi 65/65/ETY (EYVL 22, 9. 2. 1965, s. 369/65), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/39/ETY (EYVL L 214, 24. 8. 1993, s. 22). 9) ”teknisellä määräyksellä” teknistä eritelmää tai muuta vaatimusta, mukaan lukien sovellettavat hal- linnolliset määräykset, jonka noudattaminen on oikeudellisesti tai tosiasiallisesti pakollista ja joka koskee kaupan pitämistä tai käytettäessä sitä jäsen- jäsenvaltion merkittävässä valtiossa tai kyseisen osassa, sekä jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hal- linnollisia määräyksiä, joissa kielletään tuotteen val- mistus, tuonti, kaupan pitäminen tai käyttö, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan säännösten soveltamista. Teknisiä määräyksiä, joita noudatetaan tosiasialli- sesti ovat erityisesti: — jäsenvaltion lait, asetukset ja hallinnolliset mää- räykset, jotka koskevat joko teknisiä eritelmiä tai muita vaatimuksia taikka ammatillisia sääntöjä tai menettelyohjeita, joissa itsessään viitataan tek- nisiin eritelmiin tai muihin vaatimuksiin ja joiden noudattaminen luo olettamuksen näissä laeissa, asetuksissa ja hallinnollisissa määräyksissä vah- vistettujen vaatimusten mukaisuudesta, — vapaaehtoiset sopimukset, joissa viranomainen on osapuolena ja joiden tarkoituksena on yleisen edun nimissä teknisten eritelmien tai muiden vaa- timusten noudattaminen, lukuun ottamatta julki- sia hankintoja koskevia sopimuksia, — tekniset eritelmät tai muut vaatimukset, jotka liittyvät verotus- tai rahoitustoimenpiteisiin, jotka vaikuttavat tuotteiden kulutukseen rohkaisemalla näiden teknisten eritelmien tai muiden vaatimus- ten noudattamista; tämä ei koske kansallisiin sosiaaliturvajärjestelmiin liittyviä teknisiä eritel- miä tai muita vaatimuksia. Mukaan luetaan tekniset määräykset, jotka jäsenval- tioiden nimeämät viranomaiset ovat vahvistaneet ja jotka esitetään komission 5 artiklassa tarkoitetun komitean yhteydessä ennen 1 päivää heinäkuuta 1995 laatimassa luettelossa. Tämän samaa menettelyä; luettelon muuttamisessa käytetään tätä 10) ”teknistä määräystä koskevalla ehdotuksella” tekni- sen eritelmän tai muun vaatimuksen tekstiä, mukaan lukien hallinnolliset määräykset, joka on tarkoitus tai joka voidaan saattaa voimaan teknisenä mää- räyksenä ja joka on valmisteluvaiheessa, jolloin sii- hen on vielä mahdollista tehdä olennaisia muutok- sia. 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/5 Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin toimenpiteisiin, jotka jäsenvaltiot arvioivat tarpeellisiksi osana perustamissopi- musta henkilöiden ja erityisesti työntekijöiden suojelun varmistamiseksi tuotteita käytettäessä edellyttäen, että nämä toimenpiteet eivät vaikuta tuotteisiin. nen elin ilmoittaa edellä mainittujen näistä ehdotuksista mahdollisesti tekemiensä huomautusten aiheuttamista toi- mista. 2 artikla 1. Komissiolle ja liitteessä I ja II mainituille standardoin- tielimille on ilmoitettava niistä uusista kohteista, joista liitteessä II mainitut kansalliset toimielimet ovat liittä- mällä ne standardointiohjelmaansa päättäneet laatia stan- dardin tai muutta sitä, jollei ole kyse kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin identtisestä tai samanarvoi- sesta käyttöönotosta. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tiedoissa on ilmoitet- tava erityisesti, onko kyse: — kansainvälisen standardin käyttöönotosta standar- dilla, joka ei ole samanarvoinen, — uudesta kansallisesta standardista, tai — kansallisen standardin muuttamisesta. Komissio voi 5 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultu- aan laatia säännöt kyseisten tietojen koontamiseksi sekä suunnitelman ja perusteet tietojen esittämisestä niiden arvioinnin helpottamiseksi. 3. Komissoi voi pyytää standardointiohjelmien toimitta- mista sille kokonaan tai osittain. Komissio asettaa nämä tiedot jäsenvaltioiden saataville sellaisessa muodossa, että eri ohjelmia voidaan arvioida ja vertailla. 4. Komissio muuttaa tarvittaessa liitettä II jäsenvaltioi- den toimittamien tietojen perusteella. 5. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta liitteen I muuttamisesta. 4 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpi- 1. teet, jotta niiden standardointielimet: — toimittavat 2 ja 3 artiklassa tarkoitetut tiedot, — tekevät standardiehdotukset julkisiksi siten, että mui- hin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden osapuolten huo- mautukset voidaan hankkia, — antavat muille, liitteessä II mainituille standardointi- elimille oikeuden osallistua passiivisesti tai aktiivisesti (lähettämällä tarkkailijan) suunniteltuihin töihin, — eivät vastusta sitä, että niiden työohjelmassa olevaa standardointikohdetta käsitellään Euroopan tasolla eurooppalaisten standardointielinten määrittelemien sääntöjen mukaan, eivätkä toteuta toimia, jotka voi- vat vaikuttaa päätökseen tässä suhteessa. 2. Jäsenvaltioiden on erityisesti oltava tunnustamatta, hyväksymättä tai käyttämättä viitteenä sellaista kasallista standardia, joka on hyväksytty 2 ja 3 artiklan sekä tämän artiklan 1 kohdan vastaisesti. 5 artikla Perustetaan pysyvä komitea, jossa on jäsenvaltioiden nimeämät edustajat, jota asiantuntijat tai neuvonantajat voivat avustaa, ja jonka puheenjohtajana toimii komis- sion edustaja. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 6 artikla 1. Komitea kokoontuu vähintään kaksi kertaa vuodessa liitteessä I ja II mainittujen standardointielinten edustajien kanssa. 3 artikla Liitteessä I ja II mainitut standardointielimet sekä komis- sio saavat pyynnöstä kaikki standardiehdotukset. Kysei- 2. Komisso antaa komitealle kertomuksen tässä direktii- vissä tarkoitettujen menetettyjen täytäntöönpanosta ja noudattamisesta sekä ehdotukset olemassa olevien tai ennakoitavien kaupan esteiden poistamiseksi. C 110/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 3. Komitea antaa lausuntonsa 2 kohdassa tarkoitetuista tiedonannoista ja ehdotuksista ja se voi tässä yhteydessä ehdottaa erityisesti, että komissio; — pyytää eurooppalaisia standardointielimiä laatimaan eurooppalaisen standardin tietyssä määräajassa, — kaupan esteiden välttämiseksi varmistaa tarvittaessa, että kyseiset jäsenvaltiot aluksi päättävät keskenään tarvittavista toimenpiteistä, — toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, — määrittää alat, joilla yhdenmukaistaminen vaikuttaa tarpeelliselta, ja jos aihetta ilmenee, toteuttaa tarvitta- van yhdenmukaistamisen tietyllä alalla. 4. Komission on kuultava komiteaa: a) ennen muutosten tekemistä liitteissä I ja II oleviin luetteloihin (2 artiklan 1 kohta); b) laatiessaan sääntöjä tietojen koontamisesta sekä suun- nitelmaa ja perusteita standardointiohjelmien esittämi- sestä (2 artiklan 2 kohta); c) päättäessään varsinaisesta järjestelmästä, jolla tässä direktiivissä säädetty tietojenvaihto toteutetaan, ja kaikista muutoksista siihen; d) arvioidessaan tällä direktiivillä muodostetun järjestel- män toimintaa; e) edellä 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tar- esitetyistä pyyn- standardointielimille koitetuista nöistä. 5. Komissio voi kuulla komiteaa vastaanottamastaan teknistä määräystä koskevasta alustavasta ehdotuksesta. 6. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevat kysy- mykset voidaan saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtajan tai jäsenvaltion pyynnöstä. 7. Komitean käsittelemät asiat ja sille esitetyt tiedot ovat luottamuksellisia. Komitea ja kansalliset viranomaiset voivat kuitenkin hankkia tarvitsemiansa asiantuntijalausuntoja luonnolli- silta henkilöiltä taikka julkis- tai yksityisoikeudellisilta yhteisöiltä noudattaen tarvittavia varotoimia. 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toi- menpiteet sen varmistamiseksi, että silloin kun 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua kyseisen alan eurooppalaista standardia ollaan laatimassa tai sen jälkeen kun se on hyväksytty, niiden standardoin- tielimet eivät toteuta toimia, joilla voisi olla vaikutusta suunniteltuun yhdenmukaistamiseen, eivätkä ne eritoten julkaise kyseisellä alalla sellaista uutta tai tarkistettua kansallista standardia, joka ei ole täysin olemassa olevan eurooppalaisen standardin mukainen. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta standardoin- tielimen työhön, johon on ryhdytty viranomaisten pyyn- nöstä tietyille tuotteille teknisten eritelmien laatimiseksi tai standardin laatimiseksi näitä tuotteita koskevan tekni- sen määräyksen antamiseksi. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisessä alakohdassa tarkoitetut pyynnöt komissiolle teknisiä määräyksiä kos- kevina ehdotuksina 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja esitetävä perusteet määräysten antamiselle. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle välittö- mästi teknisiä määräyksiä koskevat ehdotukset, paitsi kun on kyse kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin käyttöönotosta sellaisenaan, jolloin pelkkä tiedonanto riittää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan säännösten soveltamista. Niiden on toimitettava komissi- olle myös ilmoitus niistä syistä, joiden vuoksi tällaisen teknisen määräyksen laatiminen on tarpeen, jollei näitä syitä selvitetä jo ehdotuksessa. Jäsenvaltioiden on toimitettava tarvittaessa samalla ker- taa keskeisimpien ja välittömästi asiaa koskevien perus- tana olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräys- ten teksti, jos sen tunteminen on tarpeen teknistä mää- räystä koskevan ehdotuksen vaikutuksen arvioimiseksi ja jollei sitä ole toimitettu aiemman toimituksen yhtey- dessä. Jäsenvaltioiden on toimitettava ehdotus uudelleen edellä mainituin edellytyksin, jos ne tekevät teknistä määräystä koskevaan ehdotukseen sellaisia huomattavia muutoksia, jotka muuttavat sen soveltamisalaa, lyhentävät alunperin suunniteltua soveltamisaikataulua, lisäävät eritelmiä tai vaatimuksia taikka tiukentavat niitä. Jos teknistä määräystä koskevassa ehdotuksessa pyritään rajoittamaan aineen, valmisteen tai kemikaalin kaupan pitämistä tai käyttöä kansanterveyden tai kuluttajien tai ympäristön suojelun vuoksi, jäsenvaltioiden on toimitet- tava lisäksi joko tiivistelmä tai tarkoitettuun aineeseen tai valmisteeseen sekä tunnettuihin ja saatavilla oleviin kor- 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/7 vaaviin tuotteisiin liittyvien asian kannalta merkityksellis- ten tietojen viitteet, siinä määrin kuin näitä tietoja on saatavilla, sekä toimenpiteen ennakoitavissa olevat vaiku- tukset kansanterveyteen tai kuluttajien tai ympäristön suojeluun yhdessä vaarojen analysoinnin kanssa asianmu- kaisissa tapauksissa kemikaaleja koskevien vaarojen arvi- ointia koskevien yleisten periaatteiden mukaisesti, sellai- sin akuin ne ovat määriteltyinä asetuksen (ETY) N:o 793/93 (1) 10 artiklan 4 kohdassa, kun on kyse olemassa olevasta aineesta, tai direktiivin 67/548/ETY (2), 3 ar- tiklan 2 kohdassa, kun on kyse uudesta aineesta. Komissio ilmoittaa viipymättä muille jäsenvaltioille tek- nistä määräystä koskevasta ehdotuksesta ja kaikista sille toimitetuista asiakirjoista. Komissio voi myös pyytää ehdotuksesta 5 artiklassa tarkoitetun komitean tai kysei- sellä alalla toimivaltaisen komitean lausuntoa. Edellä 1 artiklan 9 alakohdan toisen alakohdan kolman- nessa luetelmakohdassa tarkoitettujen teknisten eritelmien ja muiden vaatimusten osalta komission tai jäsenvaltioi- den yksityiskohtaiset huomautukset tai lausunnot voivat koskea ainoastaan seikkoja, jotka voivat aiheuttaa kau- pan esteitä, toimenpiteen verotuksellisia tai rahoitukselli- sia seikkoja. 2. Komissio ja jäsenvaltiot voivat esittää teknistä mää- räystä koskevasta ehdotuksesta tiedon antaneelle jäsen- valtiolle huomautuksia; tämän jäsenvaltion on otettava esitetyt huomautukset myöhemmässä teknisen määräyk- sen valmistelussa mahdollisuuksien mukaan huomioon. Jäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä komissiolle 3. teknisen määräyksen lopullinen teksti. 4. Tämän artiklan mukaisesti toimitettuja tietoja ei kat- sota luottamuksellisiksi, jollei ilmoittava jäsenvaltio sitä nimenomaisesti pyydä. Tällainen pyyntö on perusteltava. Kun on kyse tällaisesta pyynnöstä, 5 artiklassa tarkoitettu komitea ja kansalliset hallinnot voivat tarvittavia varotoi- menpiteitä toteuttaessaan kuulla asiantuntijoina yksityi- sen sektorin luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä. (1) Olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvon- nasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 793/93 (EYVL L 84, 5. 4. 1993, s. 1). (2) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annettu neuvos- ton direktiivi (EYVL L 196, 16. 8. 1967, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/32/ETY (EYVL L 154, 5. 6. 1992, s. 1). 5. Kun teknistä määräystä koskeva ehdotus on osa toi- menpidettä, josta on muiden yhteisön säädösten mukaan ilmoitettava valmisteluvaiheessa, jäsenvaltiot voivat to- teuttaa 1 kohdassa tarkoitetun tiedon toimittamisen kyseisen muun säädöksen perusteella, edellyttäen, että ne ilmoittavat muodollisesti, että tiedonanto koskee myös tätä direktiiviä. Se, että komissio ei reagoi teknistä määräystä koskevaan ehdotukseen tämän direktiivin mukaisesti, ei vaikuta sel- laiseen päätökseen, joka voidaan tehdä muiden yhteisön säädösten mukaisesti. 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on lykättävä teknistä määräystä kos- kevan ehdotuksen antamista kolmella kuukaudella siitä päivästä alkaen, jona komissio on saanut 8 artiklan 1 kohdassa säädetyt tiedot. 2. Jäsenvaltioiden on lykättävä — neljällä kuukaudella sellaisen teknistä määräystä kos- kevan ehdotuksen antamista, joka on 1 artiklan 9 alakohdan toisen alakohdan toisessa luetelmakoh- dassa tarkoitetun vapaaehtoisen sopimuksen muo- dossa, — kuudella kuukaudella muun teknisen määräyksen ehdotuksen antamista, sanotun kuitenkaan rajoitta- matta 3, 4 ja 5 kohdan soveltamista, siitä päivästä alkaen, jona komissio on saanut 8 artiklan 1 kohdassa säädetyt tiedot, jos komissio tai toinen jäsen- valtio esittää kolmen kuukauden kuluessa kyseisestä päi- västä yksityiskohtaisen lausunnon, jonka mukaan suunni- teltu toimenpide sisältää seikkoja, jotka voisivat luoda esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle sisämarkki- noilla. Kyseisen jäsenvaltion on annettava komissiolle kertomus toimenpiteistä, jotka se aikoo toteuttaa näiden yksityis- kohtaisten lausuntojen johdosta. Komissio ottaa kantaa näihin toimenpiteisiin. 3. Jäsenvaltioiden on lykättävä kahdellatoista kuukau- della teknistä määräystä koskevan ehdotuksen hyväksy- mistä siitä päivästä alkaen, jona komissio on saanut 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, jos komissio ilmoittaa tätä päivää seuraavien kolmen kuukauden aikana aikeestaan ehdottaa tai antaa aiheesta direktiivi, asetus tai päätös perustamissopimuksen 189 artiklan mukaisesti. 4. Jäsenvaltioiden on lykättävä kahdellatoista kuukau- della teknistä määräystä koskevan ehdotuksen hyväksy- C 110/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 mistä siitä päivästä alkaen, jona komissio on saanut 8 artiklan 1 kohdassa säädetyt tiedot, jos komissio kolmen kuukauden kuluessa mainitusta samasta päivästä ilmoit- taa havainneensa, että teknistä määräystä koskeva ehdo- tus koskee aihetta, joka sisältyy direktiivi-, asetus- tai päätösluonnokseen, joka on esitetty neuvostolle perusta- missopimuksen 189 artiklan mukaisesti. 5. Jos neuvosto vahvistaa yhteisen kannan tämän 3 ja 4 kohdassa tarkoitetun odotusajan aikana, tätä määräaikaa pidennetään kahdeksaantoista kuukauteen, sanotun kui- tenkaan rajoittamatta 6 kohdan säännösten sovelta- mista. 6. Edellä 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetut velvoitteet raukeavat, kun: — komissio ilmoittaa luopuu aikeestaan ehdottaa sitovaa yhteisön säädöstä tai antaa sellainen, jäsenvaltioille, että se — komissio ilmoittaa jäsenvaltioille peruuttavansa luon- noksensa tai ehdotuksensa tai — neuvosto tai komissio antaa sitovan yhteisön säädök- sen. 7. Mitä 1—5 kohdassa säädetään, ei sovelleta, kun jäsenvaltion on kiireellisistä syistä, jotka aiheutuvat vaka- van ja ennakoimattoman tilanteen yhteydessä ja jotka liittyvät ihmisten ja eläinten terveyteen, kasvien suojeluun tai turvallisuuteen, valmisteltava lyhyessä ajassa tekniset määräykset antaakseen ja saattaakseen ne voimaan välit- tömästi, ilman että kuuleminen on mahdollista. Jäsenval- tion on ilmoitettava 8 artiklassa säädetyssä tiedonannossa perusteet kyseisten toimenpiteiden kiireellisyydelle. Ko- missio ilmoittaa mielipiteensä tästä tiedonannosta mah- dollisimman nopeasti. Komissio toteuttaa tarvittavat toi- menpiteet sellaisissa tapauksissa, joissa tätä menettelyä on käytetty väärin. Komissio ilmoitta asiasta Euroopan par- lamentille. 10 artikla — käyttävät yhteisön sitovissa säädöksissä säädettyjä suojalausekkeita, — soveltavat direktiivin 92/59/ETY (1) 8 artiklan 1 koh- taa, — ainoastaan panevat täytäntöön Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen, — ainoastaan komission pyynnön mukaisesti, kaupan esteiden poistamiseksi, muuttavat tämän direktiivin 1 artiklan 9 alakohdassa tarkoitettua teknistä mää- räystä. 2. Direktiivin 9 artiklaa ei sovelleta sellaisiin jäsenvalti- oiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, joiden tarkoituksena on valmistuksen kieltäminen, jos ne eivät estä tuotteiden vapaata liikkuvuutta. 3. Direktiivin 9 artiklan 3—6 kohtaa ei sovelleta 1 artiklan 9 alakohdan toisen alakohdan toisessa luetelma- kohdassa tarkoitettuihin vapaaehtoisiin sopimuksiin. 4. Direktiivin 9 artiklaa ei sovelleta 1 artiklan 9 alakoh- dan toisen alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa tar- koitettuihin teknisiin eritelmiin tai muihin vaatimuksiin. 11 artikla Komissio antaa joka toinen vuosi kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle tämän direktiivin soveltamisen tuloksista. Eurooppalai- sille standardointielimille tämän direktiivin mukaisesti annettujen standardointitöiden luettelo sekä saatujen tie- donantojen tilastot julkaistaan kerran vuodessa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 12 artikla Jäsenvaltioiden antamissa teknisissä määräyksissä on vii- tattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenval- tioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 1. Direktiivin 8 ja 9 artiklaa ei sovelleta jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin tai hallinnollisiin määräyksiin tai vapaaehtoisiin sopimuksiin, joilla jäsenvaltiot: 13 artikla — noudattavat sitovia yhteisön säädöksiä, joiden seu- rauksena vahvistetaan tekniset eritelmät, 1. Kumotaan liitteessä III olevassa A osassa luetellut direktiivit ja päätökset sanotun kuitenkaan rajoittamatta — täyttävät kansainvälisestä sopimuksesta johtuvat vel- voitteet, joiden seurauksena yhteisössä vahvistetaan yhteiset tekniset eritelmät, (1) Yleisestä tuoteturvallisuudesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi (EYVL L 228, 11. 8. 1992, s. 24). 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/9 liitteessä III olevassa B osassa viitattujen määräaikojen noudattamista, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvolli- suutta saattaa kyseiset säännökset osaksi kansallista lain- säädäntöä. 2. Viitauksia kumottuihin direktiiveihin ja päätöksiin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä IV ole- van vastaavuustaulukon mukaisesti. 15 artikla Tämä direktiivi on ositettu kaikille jäsenvaltioille. 14 artikla Tehty. Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhtei- söjen virallisessa lehdessä. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja C 110/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 LIITE I EUROOPPALAISET STANDARDOINTIELIMET CEN Euroopan standardointikomitea Cenelec Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea ETSI Euroopan telealan standardointilaitos 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/11 LIITE II KANSALLISET STANDARDOINTIELIMET 1. BELGIA IBN/BIN Institut belge de normalisation Belgisch Instituut voor Normalisatie CEB/BEC Comite´ e´lectrotechnique belge Belgisch Elektrotechnisch Comite´ 2. TANSKA DS Dansk Standard NTA Telestyrelsen, National Telecom Agency 3. SAKSA DIN Deutsches Institut für Normung e. V. DKE Deutsche Eletrotechnische Kommission im DIN und VDE 4. KREIKKA ΕΛˆΤ ΕλληνØκ(cid:222)ς ˆργÆνØ(cid:243)µ(cid:222)ς Τυ(cid:240)(cid:239)(cid:240)(cid:239)(cid:221)η(cid:243)ης 5. ESPANJA AENOR Asociación Española de Normalización y Certificación 6. RANSKA Afnor Association française de normalisation UTE Union technique de l’e´lectricite´ — Bureau de normalisation aupre`s de l’Afnor 7. IRLANTI NSAI National Standards Authority of Ireland ETCI Electrotechnical Council of Ireland 8. ITALIA UNI (1) Ente nazionale italiano di unificazione CEI (1) Comitato elettrotecnico italiano (1) UNI ja CEI ovat yhteistyössä Instituto Superiore Poste e Telecommunicazionin ja Ministero dell’Industrian kanssa jakaneet ETSIn työt järjestölle CONCIT, Comitato Nazionale di coordinamento per le tecnologie dell’informazione. C 110/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 9. LUXEMBURG ITM Inspection du travail et des mines SEE Service de l’e´nergie de l’Etat 10. ALANKOMAAT NNI Nederlands Normalisatie Instituut NEC Nederlands Elektrotechnisch Comite´ 11. ITÄVALTA ÖN Österreichisches Normungsinstitut ÖVE Österreichischer Verband für Elektrotechnik 12. PORTUGALI IPQ Instituto Portugueˆs da Qualidade 13. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA BSI British Standards Institution BEC British Electrotechnical Committee 14. SUOMI SFS Suomen Standardisoimisliitto SFS ry Finlands Standardiseringsförbund SFS rf THK/TFC Telehallintokeskus Teleförvaltningscentralen SESKO Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf 15. RUOTSI SIS Standardiseringen i Sverige SEK Svenska elektriska kommissionen ITS Informationstekniska standardiseringen 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/13 LIITE III A OSA Kumotut direktiivit ja päätökset (joita tarkoitetaan 13 artiklassa) Neuvoston direktiivi 83/189/ETY ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset Neuvoston direktiivi 88/182/ETY Kommission päätös 90/230/ETY Kommission päätös 92/400/ETY Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/10/EY Komission päätös 96/139/EY B OSA Luettelo määräajoista, joiden kuluessa säädökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä (joita tarkoitetaan 13 artiklassa)) Direktiivi Päivämäärä, johon mennessä säädökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 83/189/ETY (EYVL L 109, 26. 4. 1983, s. 8) 88/182/ETY (EYVL L 81, 26. 3. 1988, s. 75) 94/10/EY (EYVL L 100, 19. 4. 1994, s. 30) 31. 3. 1984 1. 1. 1989 1. 7. 1995 C 110/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 LIITE IV VASTAAVUUSTAULUKKO Direktivi 83/189/CTY Tämä direktiivi 1 artikla 2 artikla 3 artikla 4 artikla 5 artikla 6 artikla 7 artikla 8 artikla 9 artikla 10 artikla 11 artikla 12 artikla — — — Liite I Liite II — — 1 artikla 2 artikla 3 artikla 4 artikla 5 artikla 6 artikla 7 artikla 8 artikla 9 artikla 10 artikla 11 artikla 12 artikla 13 artikla 14 artikla 15 artikla Liite I Liite II Liite III Liite IV 8. 4. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 110/15 NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO 1. Komissio esitti 13. joulukuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 43, 100 a ja 213 artiklaan perustuvan ehdotuksen direktiiviksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koske- vien tietojen toimittamisessa noudatetavasta menettelystä (1). 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 17. syyskuuta 1997 (2) ja talous- ja sosiaaliko- mitea 26. helmikuuta 1997 (3). 3. Neuvosto vahvisti 23. helmikuuta 1998 yhteisen kantansa perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaisesti. II. TAVOITE 4. Komission ehdotuksen tavoitteena on kodifioida virallisesti voimassa oleva, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatetavaa menettelyä koskeva lainsäädäntö siten, että uusi direktiivi korvaa eri kodifioitavat säädökset (direktiivit 83/189/ETY ja 88/182/ETY, päätökset 90/230/ETY ja 92/400/ETY, direktii- vin 94/10/EY ja päätöksen 96/139/EY). III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY 5. Koska kyseessä on 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyssä toimielinten välisessä sopi- muksessa (4) tarkoitettu virallinen kodifiointi eli nykyisten tekstien pelkkä kodifiointi asiasisältöä muuttamatta, ei neuvosto ole tehnyt mitään asiamuutosta komission ehdotukseen. 6. Sitä vastoin neuvosto on komission suostumuksella korjannut joitakin kodifiointiehdo- tuksessa ilmenneitä asiavirheitä tai voimassa olevien säädösten, sellaisina kuin ne on julkaistu virallisessa lehdessä, joissakin kielitoisinnoissa jo olleita virheitä: a) englanninkielisessä toisinnossa johdanto-osan 1 kappaleessa sana ”frequently” on korvattu sanalla ”variously”, b) englanninkielisessä toisinnossa johdanto-osan 12 kappaleessa sana ”specify” on korvattu sanalla ”clarify”, jota käytettiin jo direktiivin 94/10/EY johdanto-osassa ja joka on tässä tapauksessa asianmukaisempi englannin kielellä, c) niin ikään englanninkielisessä toisinnossa johdanto-osan 15 kappaleessa lause ”of national measures from compromising the adoption” on lisätty sanojen ”to prevent the introduction” jälkeen, jolloin johdanto-osan kappaleelle palautetaan sen todelli- nen merkitys (katso direktiivin 94/10/EY johdanto-osan 17 kappale), d) suomenkielisessä toisinnossa 1 artiklan 3 kohdassa sana ”määräys” on korvattu sanalla ”eritelmä” (direktiivin 94/10/EY suomenkielistä toisintoa koskevan, EYVL:n numerossa L 36, 10. 2. 1998 julkaistun oikaisun mukaisesti), e) 1 artiklan 4 kohdassa sanat ”with which” on siirretty sanan ”compliance” eteen englanninkielisessä toisinnossa, (1) EYVL C 78, 12. 3. 1997, s. 4. (2) EYVL C 304, 6. 10. 1997, s. 79. (3) EYVL C 133, 28. 4. 1997, s. 5. (4) EYVL C 102, 4. 4. 1996, s. 4. C 110/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 4. 98 f) saksankielisessä toisinnossa 1 artiklan 9 kohdan ensimmäisessä alakohdassa direktii- vissä 94/10/EY käytetty ilmaisu ”de jure” on palautettu, ja sillä on korvattu sana ”rechtlich”, g) suomenkielisessä toisinnossa 1 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa sanat ”määräyksiin”, ”antaa edellyttää” ja ”mukaisuutta” on korvattu sanoilla ”eritelmiin”, ”luo olettamuksen” ja ”mukaisuudesta” (direktiivin 94/10/EY suomenkielistä toisintoa koskevan, EYVL:n numerossa L 36, 10. 2. 1998 julkaistun oikaisun mukaisesti), h) saksankielisessä toisinnossa 1 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan toisessa luetelma- kohdassa sanat ”die öffentliche Hand” on korvattu sanoilla ”der Staat”, joita on käytetty direktiivissä 94/10/EY, i) saksankielisessä toisinnossa 7 artiklan 2 kohdassa ilmaisu ”öffentlicher Stellen” on korvattu ilmaisulla ”der Behörden” direktiivissä 83/139/ETY käytetyn ilmaisun mukaisesti, j) englanninkielisessä toisinnossa 8 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa sana ”Commission” on korvattu ilmaisulla ”Committee referred to in Article 5” (direk- tiivin 94/10/EY englanninkielistä toisintoa koskevan, EYVL:n numerossa L 36, 10. 2. 1998 julkaistun oikaisun mukaisesti), k) suomenkielisessä toisinnossa 8 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu ”jolleivät ne ilmoita” on korvattu ilmaisulla ”edellyttäen, että ne ilmoitta- vat” (direktiivin 94/10/EY suomenkielistä toisintoa koskevan, EYVL:n numerossa L 36, 10. 2. 1998 julkaistun oikaisun mukaisesti), l) saksankielisessä toisinnossa 9 artiklan 7 kohdassa sana ”kurzfristig” on korvattu ilmaisulla ”in kürzester Frist”, jota käytetään myös direktiivissä 94/10/EY


title: Décision du Conseil du 23 février 1998 portant nomination d'un membre titulaire du comité consultatif pour la formation des pharmaciens

eurovoc_concepts:
advisory committee (EU)
appointment of staff
pharmacist
vocational training

text: C 69/8 FR Journal officiel des Communaut~s europ~ennes 5. 3. 98 D^CISION DU CONSEIL du 23 f~vrier 1998 portant nomination d’un membre titulaire du comit~ consultatif pour la formation des pharmaciens (98/C 69/07) LE CONSEIL DE L’UNION EUROP^ENNE, vu la d~cision 85/434/CEE du Conseil du 16 septembre 1985 portant cr~ation d’un comit~ consultatif pour la formation des pharmaciens(cid:216)(˛), et notamment ses articles 3 et 4, consid~rant que, par sa d~cision du 23 juillet 1996(cid:216)(ˇ), le Conseil a proc~d~ { la nomination de Monsieur ANGENOT, membre titulaire pour la p~riode se terminant le 22 juillet 1999; consid~rant que le gouvernement belge a d~sign~ Madame J. FONTAINE en vue de remplacer Monsieur ANGENOT, D^CIDE: Article unique Madame J. FONTAINE est nomm~e membre titulaire du comit~ consultatif pour la formation des pharmaciens en remplacement de Monsieur ANGENOT pour la dur~e du mandat de celui(cid:220)ci restant { courir, soit jusqu’au 22 juillet 1999. Fait { Bruxelles, le 23 f~vrier 1998. Par le Conseil Le pr~sident R. COOK (˛)(cid:217)JO L 253 du 24. 9. 1985, p. 43. (ˇ)(cid:217)JO C 239 du 17. 8. 1996, p. 5


title: Elenco dei deputati dell'ufficio di presidenza, del Parlamento, dei gruppi politici, delle commissioni e delle delegazioni interparlamentari.,Jäsenluettelo : Puhemiehistö, parlamentti, puolueryhmät, valiokunnat, yhteisparlamentaariset valtuuskunnat.,Ledamotsförteckning Förteckning över ledamöter i presidiet, i parlamentet, i de politiska grupperna, i utskotten, i de interparlamentariska delegationerna.,Ledenlijst van het Bureau, het Parlement, de fracties, de commissies en de interparlementaire delegaties.,List of members of the Bureau, Parliament, political groups, committees and interparliamentary delegations : No 1/1998.,Lista de los diputados de la Mesa, del Parlamento, de los grupos políticos, de las comisiones y de las delegaciones interparlamentarias.,Lista dos deputados da Mesa, do Parlamento, dos grupos políticos, das comissões e delegações interparlamentares.,Liste des députés du bureau, du Parlement, des groupes politiques, des commissions et des délégations interparlementaires.,Medlemsfortegnelse over Præsidiet, Parlamentet, de politiske grupper, udvalgene og de interparlamentariske delegationer.,Mitgliederliste des Präsidiums, des Parlaments, der Fraktionen, der Ausschüsse und der interparlamentarischen Delegationen.,Κατάλογος των βουλευτών του Προεδρείου, του Κοινοβουλίου, των πολιτικών ομάδων, των επιτροπών και των διακοινοβουλευτικών αντιπροσωπειών.

eurovoc_concepts:
Member of the European Parliament
yearbook


title: Решение на Комисията от 23 февруари 1998 година за определяне на подробни правила за вземане на официални проби за мониторинга на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продуктитекст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
animal product
application of EU law
health control
health risk
live animal
waste

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: 224 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 31998D0179 5. 3. 1998 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 65/31 РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 23 февруари 1998 година за определяне на подробни правила за вземане на официални проби за мониторинга на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти (текст от значение за ЕИП) (98/179/EО) в че предвид, свързани с ориентираното към целта вземане на проби, трябва също да бъдат конкретизирани; критериите, отношение това като има предвид, че мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния ветеринарен комитет, ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 1 Подробните правила за официално вземане на проби, включително критериите, свързани с ориентираното към целта вземане на проби, са установени в приложението към настоящото решение. Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Член 2 Съставено в Брюксел на 23 февруари 1998 година. За Комисията Franz FISCHLER Член на Комисията КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Директива 96/23/EО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за контрол на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти и за отмяна на Директиви 85/358/ЕИО и 86/469/ЕИО и Решения 89/187/ЕИО и 91/664/ЕИО (1), и по-специално член 15, параг- раф 1, втора алинея от нея, като има предвид, че процедурите, определени от компетентните органи на държавите-членки, отговарящи за взимането на проби и тяхната обработка докато достигнат до лабораторията, отговаряща за анализа, имат пряка и непосредствена връзка с наличието на незаконни вещества в проби и възможности за откриване на оста- тъци от определени вещества; като има предвид, че следователно тези процедури са важен етап в плана за наблюдение на остатъ- ците; като има предвид, че за да се подобри ефективността на плановете за наблюдение, които се прилагат всяка година от държавите- членки за откриването на определени вещества и остатъци от тях в живи животни и животински продукти, и за да се гарантира сравнението на постигнатите резултати, подробни разпоредби за вземане на проби следва да бъдат определени и хармонизирани; като има предвид, че пробите трябва да са взети в съответствие с приложения III и IV към горепосочената директива; като има (1) ОВ L 125, 23. 5. 1996 г. , стр. 10. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 225 Правила за процедурите за официално вземане на проби и за официална обработка на пробите ПРИЛОЖЕНИЕ 1. Отговорности 1. 1. Инспектор Официалните инспектори се определят от компетентните власти за вземане, регистриране, подготвяне и организиране на транспортирането на официалните проби за контрол в подходящи условия. 1. 2. Одобрени лаборатории Анализът на пробите се провежда изключително от лабораториите, одобрени от компетентните органи за официален контрол на остатъците. За оправомощените лаборатории се изисква участие в международно призната оценка за външен контрол на качеството и схема за акредитация. Акредитациите трябва да бъдат придобити преди 1 януари 2002 г. Тези лаборатории трябва да докажат компетентността си чрез редовно и успешно участие в подходящи схеми за проверка на уменията, признати или организирани от референтни национални или общностни лаборатории. 2. Вземане на проби 2. 1. Основни аспекти Когато се вземат официални проби, вземането на пробите трябва да бъде неочаквано, непредвидено и извършено не в точно фиксиран момент и не в точно определен ден от седмицата — държавите-членки трябва да вземат всички необходими предпазни мерки, за да гарантират елементът на изненада при проверките да присъства неизменно. Вземането на проби трябва да бъде правено на променливи интервали, разпределени през цялата година в предприятията, упоменати в параграф 1 от приложение III към Директива 96/23/EО на Съвета (1). В този контекст трябва да се вземе предвид, че определено количество вещества се прилага само през определени сезони. Без да се засягат разпоредбите за план за контрол на остатъците, трябва да се вземе предвид друга налична информация, когато се избират пробите, например използването на неизвестни до момента вещества, внезапно появили се заболявания в определени региони, индикации за измамни дейности и т. н. 2. 2. Стратегия за вземане на проби Планът за контрол на остатъците има за цел: a) откриване на всяко незаконно лечение, както е определено в член 2, буква б) от Директива 96/23/EО; б) контролиране на съответствието с максимално допустими граници за остатъци от ветеринарни лекарства, определени в приложения I и III към Регламент (EИО) № 2377/90 на Съвета (2), и с максималните нива от пестициди, определени в приложение II към Директива 86/363/EИО на Съвета (3), или с национални разпоредби за замърсители на околната среда; в) проучване и откриване на причините за остатъци в храната от животински произход. 2. 3. Събиране на пробите 2. 3. 1. Определения 2. 3. 1. 1. Целева проба Целевата проба е проба, която е взета в съответствие със стратегията за вземане на проби, както е определено в точка 2. 2 по-горе. (1) ОВ L 125, 23. 5 1996 г. , стр. 10. (2) ОВ L 224, 18. 8. 1990 г. , стр. 1. (3) ОВ L 221, 7. 8. 1989 г. , стр. 43. 226 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 2. 3. 1. 2. Съмнителна проба Съмнителната проба е проба, която е взета: — вследствие на положителни резултати от проба, която е взета в съответствие с изискванията на член 5 от Директива 96/23/EО, — вследствие на член 11, — според изискванията на член 24. 2. 3. 1. 3. Случайна проба Случайната проба е проба, която е взета според статистическото разглеждане за предоставяне на представителни данни. 2. 3. 2. Ориентирано към целта вземане на проби в животновъден обект 2. 3. 2. 1. Критерии за селекция на целева проба Животновъдните обекти за вземане на проби могат да бъдат подбрани, като се използва местното знание или всяка свързана с това информация, като тип система за угояване, порода и пол на животните. Инспекторът прави след това оценка на всичкия добитък в животновъдния обект, за да избере животните, от които да вземе проби. При тази оценка следва да се прилагат следните критерии inter alia: — индикация за употреба на фармакологично активни вещества, — вторични полови характеристики, — промени в поведението, — еднакво ниво на развитие в група животни от различни породи/категории, — животни с добро телесно устройство и малко мазнини. 2. 3. 2. 2. Вид целева проба, която трябва да бъде взета За откриването на фармакологично активни вещества съответстващите подходящи проби се взимат според разпоредбите в плана за контрол на остатъците. 2. 3. 3. Ориентирано към целта взимане на проби в предприятия за първична преработка 2. 3. 3. 1. Критерии за селекция При правенето на оценката на животински трупове и/или животински продукти, от които ще се взима проба, инспекторът следва да прилага, inter alia, следните критерии: — пол, възраст, видове и система на отглеждане, — информация за производителя, — индикация за употреба на фармакологично активни вещества, — обща практика в оглед на фармакологично активни вещества в съответната система за отглеждане. Когато се взимат проби, трябва да се правят усилия за избягване на многобройно вземане на проби от един и същи производител. 2. 3. 3. 2. Типове взимани проби За откриването на фармакологично активни вещества съответните подходящи проби са взети в съответствие с разпоредбите в плана за контрол на остатъците. 2. 4. Количество проби Минималните количества проби трябва да бъдат определени в националния план за контрол на остатъците. Те трябва да бъдат достатъчни, за да позволят на одобрените лаборатории да проведат аналитичните процедури, необходими, за да се осъществят скрининговите анализи и анализите за потвърждение. 2. 5. Разделение по подпроби Всяка проба трябва да бъде разделена на поне две еквивалентни подпроби, всяка от които да позволи осъществяването на аналитичната процедура, освен ако това е технически невъзможно или не се изисква от националното законодателство. Подразделянето може да се осъществи на мястото, където се взима пробата, или в лабораторията. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 227 2. 6. Контейнери за проби Пробите трябва да се събират в подходящи контейнери, за да се запази целостта им и за да може да бъдат проследени. В частност контейнерите трябва да предотвратяват заместване, кръстосано заразяване и разпадане. Контейнерите трябва да бъдат официално запечатани. 2. 7. Доклади за вземането на пробите Изготвя се доклад след всяка процедура по вземане на проба. Инспекторът събира поне следната информация за доклада за вземането на проби: — адрес на компетентните органи, — име на инспектора или идентификационен код, — номер на официалния код на пробата, — дата на взимането на пробата, — име и адрес на притежателя или на лицето, отговорно за животните или животинските продукти, — име и адрес на животновъдния обект, от който са животните(когато се взима проба от животновъден обект), — регистрационен номер на предприятията — номер на кланицата, — идентификация на животното или продукта, — животински видове, — матрица на пробата, — лечение през последните четири седмици преди вземането на пробата (когато се взима проба от животновъден обект), — вещество или група вещества за изследване, — особени забележки. Копия от доклада се предвиждат в зависимост от процедурата за вземане на проби. Докладът от вземането на пробите и неговите копия трябва да бъдат подписани поне от инспектора: в случай на вземане на проби от животновъден обект животновъдът или неговият заместник могат да бъдат поканени да подпишат оригиналния доклад за вземане на проби. Оригиналът на доклада за вземане на проби остава при компетентните органи, които трябва да гарантират, че неоправомощени лица нямат право на достъп до оригиналния доклад. Ако е необходимо, животновъдът или собственикът на предприятието може да бъде информиран за вземането на пробата. 2. 8. Лабораторен доклад Лабораторният доклад, изготвен от компетентните органи, съдържа поне следната информация: — адрес на компетентните органи, — име на инспектора или идентификационен код, — номер на официалния код на пробата, — дата на взимането на пробата, — животински видове, — матрица на пробата, — вещество или група вещества за изследване, — особени забележки. Този доклад се предава на установената лаборатория заедно с пробите. 2. 9. Транспортиране и складиране Плановете за контрол на остатъците трябва да уточнят условията за подходящо съхранение и транспортиране за всяка комбинация за анализиране/матрица, за да се гарантира стабилността на целостта на анализираното вещество и проба. Специално внимание трябва да се отдели на кутиите за транспортиране, температурата и честотата на доставка в отговорната лаборатория. В случай на неспазване на изискванията на плана за контрол лабораторията трябва незабавно да информира компетентния орган


title: WRITTEN QUESTION No. 593/98 by W.G. van VELZEN to the Commission. Commission reply to the complaint by EnerTel N. V.

eurovoc_concepts:
EU law
Netherlands
award of contract
competition law
complaint to the Commission
infringement procedure (EU)
jurisdiction
radio telecommunications
trade licence
type of business

formats: html print


title: 1998 m. vasario 23 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 426/98, iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I, II ir III priedustekstas svarbus EEE

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
veterinary medicinal product
waste

text: 302 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31998R0426 1998 2 24 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS KOMISIJOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 426/98 1998 m. vasario 23 d. iš dalies keičiantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2377/90, nustatančio veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nustatymo tvarką Bendrijoje, I, II ir III priedus (tekstas svarbus EEE) 03/22 t. L 53/3 EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2377/90, nustatantį veterinarinių vaistų likučių gyvūninės kilmės maisto produktuose didžiausių kiekių nusta- tymo tvarką Bendrijoje (1), su paskutiniais pakeitimais, padary- tais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 121/98 (2), ypač į jo 6, 7 ir 8 straipsnius, kadangi pagal Reglamentą (EEB) Nr. 2377/90 didžiausi likučių kiekiai palaipsniui turi būti nustatyti visoms farmakologiškai aktyvioms medžiagoms, Bendrijoje naudojamoms veterinari- niuose vaistuose, kurie skiriami maistui skirtiems gyvūnams; kadangi didžiausi likučių kiekiai turėtų būti nustatomi tik po to, kai Veterinarinių vaistų komitetas patikrina visą atitinkamą informaciją apie konkrečios medžiagos likučių saugą gyvūninės kilmės maisto produktų vartotojui ir likučių poveikį pramoni- niam maisto produktų perdirbimui; kadangi tais atvejais, kai veterinariniai vaistai skirti dedekliams paukščiams, gyvūnams laikotarpiu arba bitėms, laktacijos likučių kiekiai taip pat turi būti nustatomi kiauši- didžiausi niams, pienui arba medui; kadangi (EEB) Nr. 2377/90 I priedą; triklabendazolas turėtų būti įtrauktas į Reglamento kadangi Nr. 2377/90 II priedą; izofluranas turėtų būti įtrauktas į Reglamento (EEB) kadangi siekiant baigti mokslinius tyrimus teflubenzuronas turėtų būti įtrauktas į Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 III priedą; kadangi iki šio reglamento įsigaliojimo turėtų būti numatytas 60 dienų laikotarpis, kad valstybės narės, siekdamos atsižvelgti į šio reglamento nuostatas, galėtų padaryti visas pritaikomąsias pataisas, kurių gali prireikti į rinką atitin- kamus veterinarinius vaistus, kurie buvo išduoti pagal Tarybos direktyvą 81/851/EEB (3) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 93/40/EEB (4); leidimams pateikti kadangi šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Veteri- narinių vaistų nuolatinio komiteto nuomonę, kadangi nustatant didžiausią veterinarinių vaistų likučių kiekį gyvūninės kilmės maisto produktuose būtina apibrėžti gyvūnų, kuriuose gali būti likučių, rūšis, likučių lygius kiekviename svar- biame gydyto gyvūno kūno audinyje (tiriamasis audinys), ir likučio (nustatomasis likutis), tinkamo stebėti ir kontroliuoti likučių kiekį, tipą; PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamento (EEB) Nr. 2377/90 I, keičiami kaip nurodyta šio reglamento priede. II ir III priedai iš dalies kadangi siekiant kontroliuoti likučių kiekį, kaip numatyta atitin- likučių kiekiai kamuose Bendrijos teisės aktuose, didžiausi paprastai turėtų būti nustatyti tiriamuose kepenų arba inkstų audiniuose; tačiau kadangi kepenys ir inkstai dažnai pašalinami iš skerdenų, skirtų tarptautinei prekybai, todėl didžiausi likučių kiekiai visuomet turėtų būti nustatyti raumenų arba riebalų audiniuose; 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja šešiasdešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. (1) OL L 224, 1990 8 18, p. 1. (2) OL L 11, 1998 1 17, p. 11. (3) OL L 317, 1981 11 6, p. 1. (4) OL L 214, 1993 8 24, p. 31. 03/22 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 303 Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1998 m. vasario 23 d. Komisijos vardu Martin BANGEMANN Komisijos narys PRIEDAS A. I priedas keičiamas taip: 2. Antiparazitinės medžiagos 2. 1. Medžiagos, veikiančios endoparazitus 2. 1. 3. Benzimidazolai ir probenzimidazolai Nustatomasis likutis Gyvūnų rūšys DLK Tiksliniai audiniai Kitos nuostatos Ekstrahuojamų likučių, kurie gali būti oksiduoti į ketotrikla- bendazolą, suminis kiekis Galvijai, avys 100 µg/kg Raumenys, kepenys, inkstai Neskirti gyvuliams, kurių pienas naudojamas žmonių maistui“ Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) „Triklabendazolas B. II priedas keičiamas taip: 2. Organiniai junginiai Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Gyvūnų rūšis Kitos nuostatos „Izofluranas Arklinių šeimos gyvūnai Naudoti tik kaip anestetiką“ C. III priedas keičiamas taip: 2. Antiparazitinės medžiagos 2. 1. Medžiagos, veikiančios ektoparazitus 2. 1. 2. Acilkarbamido dariniai Farmakologiškai aktyvi (-ios) medžiaga (-os) Nustatomasis likutis Gyvūnų rūšys DLK Tiksliniai audiniai Kitos nuostatos „Teflubenzuronas Teflubenzuronas Lašišinės žuvys 500 µg/kg Raumenys ir oda natūraliu santykiu Laikinosios DLK vertės nustoja galioti nuo 1999 7 1“ 3 0 4 L T E u r o p o s S ą j u n g o s o f i c i a l u s i s l e i d n y s i 0 3 / 2 2 t


title: 98/171/EC: Council Decision of 23 February 1998 on Community activities concerning analysis, research and cooperation in the field of employment and the labour market

eurovoc_concepts:
EU employment policy
cooperation policy
employment aid
labour market

text: L 63/26 EN Official Journal of the European Communities 4. 3. 98 COUNCIL COUNCIL DECISION of 23 February 1998 on Community activities concerning analysis, research and cooperation in the field of employment and the labour market (98/171/EC) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 235 thereof, Having regard to the proposal from the Commission (1), Having regard to the opinion of the European Parlia- ment (2), (1) Whereas the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions delivered their Opinions on 26 October 1995 (3) and 8 November 1995 respectively; (2) Whereas, in accordance with Article 118 of the Treaty, the Commission has the task of promoting close cooperation between Member States in the relating to field, particularly in matters social employment and vocational training; (3) Whereas the Commission, in its medium–term social action programme, announced its intention to propose a new approach to its activities of analysis, research, cooperation and action in order to foster closer and more effective collaboration between itself and the Member States in the area of policy on employment and the labour market and to promote the rationalisation of its research work and other activities in the area of employment policies; (4) Whereas the Amsterdam European Council on 16 and 17 June 1997 noted the agreement reached on incorporation in the Treaty, without prejudice to the ratification procedures, of a new title on employment; whereas it indicated that the Council should seek to make the relevant provisions of this Title immediately effective; whereas in its Resolu- tion on growth and employment, recalling the conclusions of the Essen European Council, the Commission’s initiative for ‘Action on employ- (1) OJ C 235, 9. 9. 1995, p. 8 and OJ C 342, 14. 11. 1996, p. 6. (2) OJ C 166, 10. 6. 1996, p. 179. (3) OJ C 18, 22. 1. 1996, p. 109. ment (cid:190) a confidence pact' and the Dublin declaration on employment and 14 December 1996, it reaffirmed that it was impera- tive to give a new impulse for keeping employ- ment firmly at the top of the political agenda of the European Union; 13 of (5) Whereas the Council, in the field of Labour and Social Affairs and Economic and Financial Affairs, and the Commission, have been invited to keep a close track of employment trends and to examine the relevant policies of the Member States; (6) Whereas, therefore, Community activities with the aim of analysis, research and cooperation in the field of employment and the labour market should be promoted; whereas the activities set out in this Decision have the effect of renewing and rational- ising Community action in this area; whereas it is important that statistics in the field of employment and the collected, analysed and presented by sex; labour market should be (7) Whereas the appropriate powers for the imple- mentation of these policies should be conferred upon the Commission; (8) Whereas, in accordance with the conclusions of the Amsterdam European Council, this approach can, without prejudice to the Member States’ responsibilities employment, produce Community added value by pinpointing and encouraging best practices and policies, promoting innovation and exchanging relevant experience; whereas those policies must be backed by an active information policy; promoting in (9) Whereas, within this framework, the European Council called upon the Member States to inter- vene actively in the labour market, underlining the vitally link between job creation, employability and social cohesion; important 4. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities L 63/27 (10) Whereas it is important to establish appropriate links with the Employment and Labour Market Committee, set up by Decision 97/16/EC (1), as well as with the social partners; (11) Whereas a financial reference amount within the the Declaration by the meaning of point 2 of European Parliament, the the Council Commission of 6 March 1995, has been included in this Decision, without prejudice to the powers of the budgetary authority as they are defined by the Treaty; and (12) Whereas, in accordance with the Joint Declaration of 30 June 1982 (2) and with the Interinstitutional Agreement of 29 October 1993 on budgetary dis- cipline budgetary procedure (3), it is necessary for actions taken on the initiative of the Commission to have a legal basis; improvement and the of (13) Whereas, the adoption of the Treaty does not provide, for the adoption of this Decision powers other than those referred to in Article 235, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 Establishment of Community activities 1. Community activities concerning analysis, research and cooperation among the Member States in the field of employment and the labour market are hereby estab- lished for the period from 1 January 1998 to 31 December 2000. 2. In accordance with the guidelines agreed by the European Council, these activities shall contribute to the development of the coordinated strategy for employment through the monitoring and support of actions carried out in the Member States, with due regard for the latter’s responsibilities in this field. Article 2 Objectives 1. The activities referred to in this Decision involve the action and rationalisation of Community renewal concerning analysis, research and exchange of informa- tion and experience in the field of employment and the labour market, taking into account experience gained through earlier actions. 2. They aim at: (cid:190) fostering cooperation in analysis, research and mon- itoring, (1) OJ L 6, 10. 1. 1997, p. 32. (2) OJ C 194, 28. 7. 1982, p. 1. (3) OJ C 331, 7. 12. 1993, p. 1. (cid:190) identifying best practices and promoting exchanges and transfers of information and experience, (cid:190) developing an active information policy. Article 3 Community measures 1. With a view to achieving the objectives referred to in Article 2 and bearing in mind the European Council’s conclusions on employment, the activities referred to in this Decision develop an integrated approach, in co- operation with the agents concerned, including the social partners, at the appropriate level in the Member States, through the following implementing measures: (a) developing the survey, analysis, research and mon- itoring of their employment policies and of progress achieved in their labour markets; (b) promoting exchanges of information, experience and best practices through methodological and technical support; (c) prompt dissemination of the results of initiatives undertaken and any other relevant information. in particular, the identification, 2. With this in mind, the Commission shall seek to promote, transfer and dissemination of measures which directly or indirectly assist certain groups of people particularly affected by unemployment, in particular young people, women and older persons, as well as those affected by long–term unemployment. 3. In implementing the measures referred to in para- graph 1, the Commission shall take into account the statistical data, studies and project reports available from international organisations such as the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) and the International Labour Organisation (ILO). Article 4 Consistency and complementarity The Commission and the Member States shall ensure that the measures implemented under this Decision and the other relevant Community programmes and initi- atives are consistent with each other and complementary. Article 5 Participation of other countries 1. The activities which may be open to participation by the countries of the European Economic Area, the asso- ciated countries of Central and Eastern Europe (CCEE), Cyprus and Malta and Mediterranean countries which are partners of the European Union shall be defined in the context of the European Union’s relations with those countries. L 63/28 EN Official Journal of the European Communities 4. 3. 98 The cost of the participation referred to in paragraph 2. 1 shall be borne either by the countries concerned or under the Community budget headings covering imple- mentation of the cooperation, association or partnership agreements with those countries in the area concerned. Article 6 Implementation The Commission shall accordance with this Decision. implement these activities in Article 7 Committee 1. The Commission shall be assisted by a committee composed of representatives of the Member States and chaired by the representative of the Commission. The Committee shall deliver opinions on the 2. following points: (a) (cid:190) general guidelines for the Community activities referred to in this Decision, (cid:190) the annual programme of work and matters concerning the financial breakdown of the activ- ities referred to in this Decision; (b) (cid:190) detailed rules for selecting activities supported by the Community, the criteria for monitoring and assessing such activities individually and as a whole and the procedure for disseminating and transferring the results. 3. With regard to the matters referred to in paragraph 2(a), the representative of the Commission shall submit to the Committee a draft of the measures to be taken. The Committee shall deliver its opinion on the draft, within a time limit which the Chairman may lay down according to the urgency of the matter. The opinion shall be deliv- ered by the majority laid down in Article 148(2) of the Treaty in the case of decisions which the Council is required to adopt on a proposal from the Commission. The votes of the representatives of the Member States within the Committee shall be weighted in the manner set out in that Article. The Chairman shall not vote. The Commission shall adopt measures which shall apply immediately. However, in accordance with the opinion of the Committee, they shall be communicated by the Commission to the Council forthwith. In that event: these measures are not if (cid:190) the Commission shall defer application of the meas- ures which it has decided for a period of two months, (cid:190) the Council, acting by a qualified majority, may take a different decision within the time limit referred to in the first indent. 4. With regard to the matters referred to in paragraph 2(b), the representative of the Commission shall submit to the Committee a draft of the measures to be taken. The Committee shall deliver its opinion on the draft, within a time limit which the Chairman may lay down according to the urgency of the matter, if necessary by taking a vote. The opinion shall be recorded in the minutes; in addi- tion, each Member State shall have the right to ask to have its position recorded in the minutes. The Commission shall take the utmost account of the opinion delivered by the Committe. It shall inform the Committee of the manner in which its opinion has been taken into account. Article 8 Links to be established The Commission shall establish the necessary links with the Employment and Labour Market Committee as well as with the social partners within the framework of the activities referred to in this Decision. The Commission shall inform the European social part- ners at their request of the results of the activities of the Committee referred to in Article 7. Article 9 Financing The financial reference amount for the implementa- 1. tion of the Community activities referred to in this Decision for the period 1 January 1998 to 31 December 2000 shall be ECU 30 million. The annual appropriations shall be authorised by the the financial 2. budgetary authority within the limits of perspective. Article 10 Reports The Commission shall submit an interim report on the results of the activities to the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions by 31 December 1999 at the latest, and a final report by 31 December 2001 at the latest. Article 11 This Decision shall be published in the Official Journal of the European Communities. Done at Brussels, 23 February 1998. For the Council The President R. COOK


title: A Bizottság határozata (1998. február 23.) egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagoknak és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló hatósági mintavételes vizsgálatra vonatkozó részletes szabályok megállapításárólEGT vonatkozású szöveg

text: 312 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/22. kötet 31998D0179 1998. 3. 5. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 65/31 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1998. február 23. ) egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagoknak és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló hatósági mintavételes vizsgálatra vonatkozó részletes szabályok megállapításáról (EGT vonatkozású szöveg) (98/179/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intéz- kedésekről, továbbá a 85/358/EGK és a 86/469/EGK irányelv, valamint a 89/187/EGK és a 91/664/EGK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére, mivel a tagállamoknak a mintavételezésért és a mintáknak az analízist végző laboratóriumba való juttatásáig történő kezelé- séért felelős illetékes hatóságai által meghatározott eljárásoknak közvetlen és azonnali kihatása arra nézve, hogy fordulnak-e elő a mintákban nem engedélyezett anyagok, valamint kimutat- hatók-e bizonyos anyagok maradékanyagai; mivel ezért ezek az eljárások fontos részét képezik a maradékanyag-vizsgálati tervnek; mivel a mintákat a fent említett irányelv III. és IV. mellékletével összhangban kell vételezni; mivel e tekintetben a mintavételezésre vonatkozó célkritériu- mokat is meg kell határozni; mivel az e határozatban előírt vannak az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével, intézkedések összhangban ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk A hatósági mintavételezés részletes szabályait, beleértve a cél- kritériumokat is, e határozat melléklete tartalmazza. Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. 2. cikk mivel bizonyos anyagok és azok maradékanyagainak az élő állatokban és állati termékekben történő kimutatására irányuló, a tagállamok által évente végrehajtott vizsgálati terv hatékony- ságának javítása és a kapott eredmények összehasonlíthatósága érdekében meg kell állapítani a mintavételezésre vonatkozó kell hozni részletes egymással; ezeket összhangba szabályokat, és Kelt Brüsszelben, 1998. február 23-án. a Bizottság részéről Franz FISCHLER a Bizottság tagja (1) HL L 125. , 1996. 5. 23. , 10. o. 03/22. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 313 MELLÉKLET A hatósági mintavételezési eljárások és a hatósági mintakezelés szabályai 1. Feladatkörök 1. 1. Ellenőr A hatósági ellenőröket az illetékes hatóságok jelölik ki a hatósági ellenőrző minták megfelelő feltételek mellett történő vételezésére, nyilvántartásba vételére, előkészítésére és azok szállításának megszervezésére. 1. 2. Jóváhagyott laboratóriumok A minták analízise kizárólag az illetékes hatóság által a hatósági maradékanyag-ellenőrzésre jóváhagyott labora- tóriumokban történhet. A jóváhagyott laboratóriumoknak részt kell venniük egy nemzetközileg elismert külső minőség-ellenőrzési és akkreditációs programban. Az akkreditációt 2002. január 1. előtt kell megszerezni. E laboratóriumoknak oly módon kell bizonyítaniuk szakmai alkalmasságukat, hogy rendszeresen és eredmé- nyesen részt kell venniük a nemzeti vagy közösségi referencialaboratóriumok által elismert vagy szervezett megfelelő jártassági vizsgálati programokban. 2. Mintavételezés 2. 1. Alapvető szempontok A hatósági mintavételezés során biztosítani kell annak előre nem látható, váratlan voltát, valamint azt, hogy nem egy előre meghatározott időben vagy a hét egy bizonyos napján történjék – a tagállamoknak meg kell tenniük minden szükséges óvintézkedést, hogy az ellenőrzések meglepetésszerű jellegét megőrizzék. A 96/23/EK tanácsi irányelv (1) III. melléklete (1) bekezdésében említett létesítményekben az év során változó időközönként kell elvégezni a mintavételezést. Tekintetbe kell venni azt is, hogy számos anyagot csak bizonyos időszakokban alkalmaznak. A maradékanyag-ellenőrzési terv szabályainak sérelme nélkül egyéb rendelkezésre álló információkat is figye- lembe kell venni a minták kiválasztásánál, például a jelenleg ismeretlen anyagok alkalmazása, adott területeken hirtelen felbukkanó betegségek, csalárd tevékenységre utaló jelek stb. 2. 2. Mintavételezési stratégia A maradékanyag-ellenőrzési terv céljai: a) a 96/23/EK irányelv 2. cikke b) pontjában meghatározott minden illetéktelen kezelés kimutatása; b) a 2377/90/EGK tanácsi rendelet (2) I. és III. mellékletében meghatározott állatgyógyszerek maximális mara- dékanyag-határértéke betartásának és a 86/363/EGK tanácsi irányelv (3) II. mellékletében vagy a környezet- szennyező anyagokról szóló nemzeti jogszabályokban meghatározott növényvédő szerek maximális határér- téke betartásának ellenőrzése; c) az állati eredetű élelmiszerekben lévő maradékanyagok előfordulásának hátterében álló okok vizsgálata és feltárása. 2. 3. A minták begyűjtése 2. 3. 1. Fogalom-meghatározások 2. 3. 1. 1. Célzott minta A célzott minta egy olyan minta, amelyet a fenti 2. 2. pontban meghatározott mintavételezési stratégiával össz- hangban vételeznek. (1) HL L 125. , 1996. 5. 23. , 10. o. (2) HL L 224. , 1990. 8. 18. , 1. o. (3) HL L 221. , 1989. 8. 7. , 43. o. 314 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/22. kötet 2. 3. 1. 2. Gyanús minta A gyanús minta egy olyan minta, amelyet: – a 96/23/EK irányelv 5. cikkének követelményeivel összhangban, pozitív eredményű minta okán, – a 11. cikk következtében, – a 24. cikk követelményei alapján vételeztek. 2. 3. 1. 3. Szúrópróbaszerűen vett minta A szúrópróbaszerűen vett minta egy olyan minta, amelyet statisztikai céllal vételeztek azért, hogy reprezentatív adatokhoz jussanak. 2. 3. 2. Célzott mintavételezés gazdaságokban 2. 3. 2. 1. A gazdaságokban vett célzott minta kiválasztásának kritériumai A gazdaságokban történő mintavételezés helyéül szolgáló gazdaságok kiválasztásánál a helyismeret vagy bármely ide vonatkozó információ – mint a hizlalási rendszer típusa, az állat fajtája és ivara – is felhasználható. Az ellenőr ezt követően felméri a gazdaságban található állatállományt és kiválasztja a mintavételezésre szolgáló állatokat. E felmérés során többek között a következő kritériumokat kell szem előtt tartani: – utalás a farmakológiai hatású anyagok felhasználására, – másodlagos nemi jellegek, – viselkedésbeli változások, – ugyanazon fejlettségi szint különböző fajtájú/hasznosítású állatok csoportjaiban, – jó felépítésű és kevés zsírt tartalmazó állatok. 2. 3. 2. 2. A begyűjtendő célzott minta típusa A farmakológiai hatású anyagok kimutatására a megfelelő, célra alkalmas mintákat gyűjtik be a maradékanyag- ellenőrzési terv rendelkezéseinek megfelelően. 2. 3. 3. Elsődleges feldolgozó létesítményekben történő célzott mintavételezés 2. 3. 3. 1. A kiválasztás kritériumai Az ellenőrnek többek között a következő kritériumokat kell szem előtt tartania a megmintázandó vágott állati testek/állati eredetű termékek felmérésénél: – ivar, kor, faj és gazdálkodási rendszer, – a termelő adatai, – utalás a farmakológiai hatású anyagok felhasználására, – bizonyos farmakológiai hatású anyagok alkalmazásának bevett gyakorlata az adott gazdaságra jellemző termelési rendszerben. A mintavételezés során el kell kerülni, hogy egy termelő esetében több mintát is vételezzenek. 2. 3. 3. 2. A begyűjtött minták típusa A farmakológiai hatású anyagok kimutatására a megfelelő, célra alkalmas mintákat gyűjtik be a maradékanyag- ellenőrzési terv rendelkezéseinek megfelelően. 2. 4. A minta mennyisége A minták minimális mennyiségét meg kell határozni a nemzeti szermaradvány-ellenőrzési tervben. E mennyi- lennie ahhoz, hogy a jóváhagyott laboratóriumok kivitelezhessék a szűrő és ségeknek elegendőeknek kell igazoló analízisek elvégzéséhez szükséges analitikai eljárásokat. 2. 5. Almintákká történő felosztás Hacsak technikailag nem megoldhatatlan, vagy a nemzeti jogszabályok nem írják ezt elő, minden mintát leg- alább két egyenlő, az analitikai eljárás elvégzésére alkalmas almintára kell felosztani. A felosztás történhet a mintavételezési helyen vagy a laboratóriumban. 03/22. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 315 2. 6. Mintatároló edények A mintákat az épség és a visszanyomozhatóság megőrzésére alkalmas tárolóedényekben kell gyűjteni. A tárolóe- dényeknek elsősorban a minták keveredését, keresztszennyeződését és lebomlását kell megakadályozniuk. A tárolóedényeket hatósági plombával kell lezárni. 2. 7. Mintavételezési jelentés Minden mintavételezési eljárás után jelentést kell készíteni. Az ellenőr legalább a következő adatokat gyűjti be a mintavételezési jelentésbe: – az illetékes hatóságok címei, – az ellenőr neve vagy azonosító kódja, – a minta hatósági kódszáma, – a mintavételezés dátuma, – az állatok vagy az állati eredetű termékek tulajdonosának, illetve a kezelésükkel megbízott személynek a neve és a címe, – a gazdaság neve és címe, ahonnan az állat származik (gazdaságban történő mintavételezés esetén), – a vágóhíd-létesítmény nyilvántartási száma, – az állat vagy a termék azonosítása, – az állat faja, – a mintához használt beágyazóanyag, – a mintavételezést megelőző négy hétben történt gyógyszeres kezelés (gazdaságban történő mintavételezés esetén), – a vizsgálandó anyagok vagy anyagcsoportok, – különleges megjegyzések. A mintavételezési eljárástól függően a jelentés másolatairól előre kell gondoskodni. A mintavételezési jelentést és másolatait legalább az ellenőrnek alá kell írnia: gazdaságban történő mintavételezésnél a gazdálkodót vagy megbízottját meg lehet kérni az eredeti mintavételezési jelentés aláírására. A mintavételezési jelentés eredeti példánya az illetékes hatóságnál marad, amely garantálja, hogy jogosulatlan személyek nem juthatnak hozzá az eredeti jelentéshez. Szükség esetén a gazdálkodó vagy a létesítmény tulajdonosa tájékoztatható az elvégzett mintavételezésről. 2. 8. Laboratóriumi jelentés Az illetékes hatóságok által összeállított laboratóriumi jelentés legalább a következő információt tartalmazza: – az illetékes hatóságok címei, – az ellenőr neve vagy azonosító kódja, – a minta hatósági kódszáma, – a mintavételezés dátuma, – az állat faja, – a mintához használt beágyazóanyag, – a vizsgálandó anyagok vagy anyagcsoportok, – különleges megjegyzések. A jelentést a mintákkal együtt kell a rutinlaboratóriumnak átadni. 2. 9. Szállítás és tárolás A maradékanyag-ellenőrzési tervek meghatározzák a megfelelő tárolási és szállítási feltételeket minden egyes analitikum/beágyazóanyag-kombináció esetén az analitikum stabilitása és a minta épsége érdekében. Különös figyelmet kell szentelni a szállítódobozokra, a hőmérsékletre és az illetékes laboratóriumba történő kiszállítás időpontjára. Az ellenőrzési terv követelményeinek be nem tartása esetén a laboratórium késedelem nélkül tájékoztatja az ille- tékes hatóságot


title: Kommissionens förordning (EG) nr 427/98 av den 23 februari 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 210/69 om meddelanden mellan medlemsstaterna och kommissionen med avseende på mjölk och mjölkprodukter

eurovoc_concepts:
EU Member State
exchange of information
export licence
export refund
milk
milk product

text: L 53/6 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 24. 2. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 427/98 av den 23 februari 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EEG) nr 210/69 om meddelanden mellan medlems- staterna och kommissionen med avseende p(cid:134) mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter (1), senast f(cid:148)rordning (EG) nr 1587/96 (2), (cid:132)ndrad genom r(cid:134)dets s(cid:132)rskilt artikel 28 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 210/69 (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2283/97 (4), fastst(cid:132)lls vilka uppgifter om reglering av mj(cid:148)lkproduktmarknaden som regelbundet till kommissionen. skall meddelas Genomf(cid:148)randet av jordbruksavtalet som sl(cid:148)ts inom ramen f(cid:148)r de multilaterala handelsf(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan har lett till att man kr(cid:132)ver till(cid:132)ggsupplysningar eller mer detaljerade upplysningar om exporten. Erfaren- heten visar att vissa f(cid:148)reskrifter om till(cid:132)ggsuppgifter har i medlemsstaterna. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r tolkats p(cid:134) olika s(cid:132)tt n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att precisera dessa. F(cid:148)r (cid:148)vrigt f(cid:134)r upplys- ningarna om (cid:132)ndring av best(cid:132)mmelseort begr(cid:132)nsas till de fall d(cid:132)r exportbidraget skiljer sig (cid:134)t fr(cid:134)ga om den best(cid:132)mmelseort som fastst(cid:132)lldes i f(cid:148)rv(cid:132)g och den faktiska best(cid:132)mmelseorten. Dessa best(cid:132)mmelser b(cid:148)r anpassas. i De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r mj(cid:148)lk och mj(cid:148)lkprodukter. Artikel 1 Artikel 6. 3 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 210/69 skall (cid:132)ndras p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: 1. Punkt a skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: ”a) Kvantiteter uppdelade varukoden enligt Kombinerade tullnomenklaturen och efter best(cid:132)m- har f(cid:148)r melseort uppfyllts, uppdelade p(cid:134) exportformaliteterna vilka efter i) kvantiteter med exportbidrag, ii) kvantiteter utan exportbidrag. ” 2. Punkt c skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: ”c) Kvantiteter uppdelade efter varukoden f(cid:148)r mj(cid:148)lk- produkter f(cid:148)r exportbidrag f(cid:148)r vilka best(cid:132)mmel- serna i artikel 20. 3 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3665/87 (***) har till(cid:132)mpats, f(cid:148)rutsatt att det (cid:132)r detsamma som det som anges i licensen, samt skill- naden mellan exportbidraget f(cid:148)r den best(cid:132)mmel- seort som anges i licensen och det som faktiskt har till(cid:132)mpats. ” exportbidrag som har till(cid:132)mpats inte Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Punkt 2 skall dock till(cid:132)mpas fr(cid:134)n och med den 1 juli 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 23 februari 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 148, 28. 6. 1968, s. 13. (2) EGT L 206, 16. 8. 1996, s. 21. (3) EGT L 28, 5. 2. 1969, s. 1. (4) EGT L 314, 18. 11. 1997, s. 13