title: Obavijest Komisije o primjeni pravila o tržišnom natjecanju na poštanski sektor i o ocjeni određenih državnih mjera u vezi s poštanskim uslugama  Tekst značajan za EGP

eurovoc_concepts:
State aid
competition law
freedom to provide services
postal service
public sector
single market

text: C_1998039HR. 01000201. xml 08/Sv. 003 HR Službeni list Europske unije 27 31998Y0206(01) C 039/2 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 06. 02. 1998. OBAVIJEST KOMISIJE o primjeni pravila o tržišnom natjecanju na poštanski sektor i o ocjeni određenih državnih mjera u vezi s poštanskim uslugama (98/C 39/02) (Tekst značajan za EGP) UVOD Nakon što je Komisija predložila Zelenu knjigu o razvoju jedinstvenog tržišta poštanskih usluga (1) i komunikaciju Europskom parlamentu i Vijeću, u kojem navodi rezultate savjetovanja o Zelenoj knjizi i mjerama za koje se Komisija (2) zalaže, održana je opsežna rasprava o budućem regulatornom okviru poštanskog sektora u Zajednici. Vijeće je, Rezolucijom od 7. veljače 1994. o razvoju poštanskih usluga Zajednice (3), pozvalo Komisiju da predloži mjere za utvrđivanje usklađene univerzalne usluge i poštanskih usluga koje bi se mogle rezervirati. U srpnju 1995. godine Komisija je predložila paket mjera za poštanske usluge koji se sastojao od prijedloga za Direktivu Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkim pravilima za razvoj poštanskih usluga Zajednice te poboljšanje kakvoće usluge (4) i nacrta ove obavijesti o primjeni pravila o tržišnom natjecanju (5). Ova obavijest, koja dopunjuje mjere usklađivanja koje je predložila Komisija, temelji se na rezultatima navedenih rasprava u skladu s načelima utvrđenim u Rezoluciji od 7. veljače 1994. Ona uzima u obzir komentare izložene tijekom javnog savjetovanja o nacrtu ove obavijesti objavljenom u prosincu 1995. godine, Rezoluciju (6) Europskog parlamenta o navedenom nacrtu koja je donesena 12. prosinca 1996. , kao i rasprave o predloženoj direktivi u Europskom parlamentu i Vijeću. Komisija smatra kako su poštanske usluge od vitalne važnosti za sve gospodarske i društvene djelatnosti jer čine bitno sredstvo komunikacije i trgovine. Pojavljuju se nove poštanske usluge te je, stoga, potrebna tržišna sigurnost za poticanje ulaganja i stvaranje novih radnih mjesta u tom sektoru. Kako je utvrdio Sud Europskih zajednica, u poštanskom sektoru primjenjuje se pravo Zajednice, a posebno pravila o tržišnom natjecanju iz Ugovora o EZ-u (7). Sud je naveo da „u slučaju javnih poduzeća kojima države članice dodjeljuju posebna ili isključiva prava, oni ne smiju donijeti nove niti zadržati važeće mjere u suprotnosti s pravilima iz Ugovora, a odnose se na tržišno natjecanje” te da se ta pravila „moraju tumačiti u vezi s člankom 90. stavkom 2. koji predviđa da za poduzetnike kojima je povjereno pružanje usluge od općeg gospodarskog interesa važe pravila o tržišnom natjecanju u mjeri u kojoj primjena tih pravila pravno ili činjenično ne sprečava, obavljanje određenih zadataka koji su im dodijeljeni. ” Stoga se Komisiji često upućuju pitanja o stavu koji namjerava zauzeti za potrebe provedbe pravila o tržišnom natjecanju iz Ugovora, s obzirom na ponašanje poštanskih operatera te s obzirom na državne mjere za javna poduzeća i poduzetnike kojima države članice dodjeljuju posebna ili isključiva prava u poštanskom sektoru. U ovoj se obavijesti utvrđuje način na koji Komisija tumači odgovarajuće odredbe Ugovora i vodeća načela u skladu s kojima Komisija namjerava primjenjivati pravila o tržišnom natjecanju iz Ugovora na pojedinačne primjere iz poštanskog sektora, a pri tome se istodobno osigurava potrebna zaštita pružanja univerzalne usluge, a poduzetnicima i državama članicama daju se jasne smjernice s ciljem izbjegavanja povrjeđivanja Ugovora. Ova obavijest ne dovodi u pitanje tumačenja Suda Europskih zajednica. Nadalje, ova obavijest utvrđuje pristup koji Komisija namjerava koristiti kod primjene pravila o tržišnom natjecanju na ponašanje poštanskih operatera te kod ocjenjivanja usklađenosti državnih mjera kojima se ograničava sloboda pružanja usluge i/ili tržišnog natjecanja na poštanskim tržištima s pravilima o tržišnom natjecanju i ostalim pravilima Ugovora. Ona se pored toga odnosi i na pitanje nediskriminirajućeg pristupa poštanskoj mreži i potrebne zaštite kako bi se osiguralo pravedno tržišno natjecanje u sektoru. S obzirom na razvoj novih poštanskih usluga koje pružaju privatni i javni operateri, neke države članice revidiraju ili su već revidirale njihovo poštansko zakonodavstvo s ciljem ograničavanja monopola njihovih poštanskih organizacija u mjeri u kojoj se to smatra potrebnim za ostvarivanje ciljeva od javnog interesa. Istodobno, Komisija se suočava sa sve većim brojem pritužbi i predmeta iz područja prava tržišnog natjecanja o kojima ona treba zauzeti stajalište. U ovom trenutku, obavijest je stoga primjereni instrument kojim se savjetuju države članice i poštanski operateri, uključujući i one koji uživaju posebna ili isključiva prava, kako osigurati pravilnu provedbu pravila tržišnog natjecanja. Cilj je ove obavijesti, iako ona ne može biti potpuna, osigurati potrebne upute za pravilno tumačenje, posebno članaka 59. , 85. , 86. , 90. i 92. Ugovora u pojedinačnim primjerima. Objavljivanjem ove obavijesti, Komisija poduzima korake u poboljšavanju transparentnosti te poštanskim operaterima olakšava donošenje ulagačkih odluka, što je u interesu korisnika poštanskih usluga u Europskoj uniji. U skladu s objašnjenjem Komisije iz komunikacije od 11. rujna 1996. o „Uslugama od općeg interesa u Europi” (8), solidarnost i jednakost postupanja u okviru tržišnog gospodarstva temeljni su ciljevi Zajednice. Usluge od općeg interesa doprinose ostvarivanju tih ciljeva. Europljani očekuju usluge visoke kakvoće po dostupnim cijenama, a mnogi od njih usluge od općeg interesa čak poistovjećuju sa socijalnim pravima. Posebno, u slučaju poštanskog sektora, potrošači su sve odlučniji u ostvarivanju svojih prava i želja. Tržišno natjecanje na svjetskoj razini prisiljava poduzetnike koji koriste takve usluge da zahtijevaju povoljnije cijene od onih koje su odobrene njihovim konkurentima. Nove tehnologije, kao što su faks ili elektronička pošta vrše ogroman pritisak na tradicionalne poštanske usluge. Takva kretanja uzrokuju sve veću zabrinutost za budućnost tih usluga kao i zabrinutost za radna mjesta te gospodarsku i socijalnu koheziju. Gospodarska važnost tih usluga je velika. Stoga je potrebna modernizacija i razvoj usluga od općeg interesa budući da one doprinose europskoj konkurentnosti, socijalnoj solidarnosti i kakvoći života. Cilj je Zajednice podržati konkurentnost europskog gospodarstva u sve konkurentnijem svijetu te potrošačima pružiti veći izbor, bolju kakvoću i niže cijene, a istodobno svojim politikama osnažiti gospodarsku i društvenu koheziju među državama članicama te doprinijeti smanjenju određenih nejednakosti. Poštanske usluge ovdje imaju ključnu ulogu. Zajednica se obvezuje promicati funkcije koje su od općeg gospodarskog interesa kako je svečano potvrđeno u novom članku 7. d Ugovora iz Amsterdama, poboljšavajući njihovu učinkovitost. Tržišne silnice omogućuju bolju raspodjelu resursa i bolju učinkovitost u ponudi usluga čiji je osnovni korisnik potrošač koji dobiva višu kakvoću po nižoj cijeni. Međutim, ti mehanizmi ponekad imaju svoja ograničenja; moglo bi se desiti da potencijalne koristi ne obuhvate stanovništvo u cijelosti, i da se cilj promicanja društvene i teritorijalne kohezije Unije možda ne ostvari. U tom slučaju tijela vlasti moraju osigurati poštovanje općeg interesa. Tradicionalne strukture nekih usluga od općeg gospodarskog interesa, organizirane na temelju nacionalnih monopola, predstavljaju izazov za europsku gospodarsku integraciju. To se odnosi na poštanske monopole, čak i kada su opravdani, koji bi mogli predstavljati prepreku nesmetanom funkcioniranju tržišta, posebno izolacijom određenog tržišnog sektora. Istinski izazov predstavlja osiguranje nesmetane interakcije između zahtjeva jedinstvenog tržišta kao što su sloboda kretanja, gospodarska učinkovitost i dinamika, slobodno tržišno natjecanje te ciljeva od općeg interesa. Od ove interakcije moraju imati koristi kako pojedinci tako i društvo u cjelini. Teško je postići takvu ravnotežu budući da se situacija neprestano mijenja: jedinstveno tržište se i dalje širi, a javne usluge, ne samo da nisu stalne, već se moraju prilagođavati novim zahtjevima. Osnovnim konceptom univerzalne usluge, koji je uvela Komisija (9), osigurava se pružanje usluge visoke kakvoće po cijenama koje su svima dostupne. Univerzalna usluga definira se pomoću načela: jednakosti, univerzalnosti, stalnosti i prilagodljivosti; te pomoću dobrih praksi: otvorenosti upravljanja, određivanja cijena i financiranja te nadzora koji obavljaju tijela neovisna od onih koja pružaju usluge. Sva ova mjerila nisu uvijek ispunjena na nacionalnoj razini, ali ako su uvedena uporabom koncepta europske univerzalne usluge, onda imaju pozitivne učinke na razvoj usluga od općeg interesa. Univerzalna usluga u Europi izraz je zahtjeva i posebnih značajki europskog modela društva u okviru politike kojom se kombiniraju dinamično tržište, kohezija i solidarnost. Univerzalne poštanske usluge visoke kakvoće imaju veliku važnost i za privatne i za poslovne korisnike. S obzirom na razvoj elektroničke trgovine, njihova važnost rast će i dalje u vrlo bliskoj budućnosti. Poštanske usluge imat će važnu ulogu u tome. U odnosu na poštanski sektor, Europski parlament i Vijeće donijeli su Direktivu 97/67/EZ (dalje u tekstu „Poštanska direktiva”). Njezin je cilj uvođenje zajedničkih pravila za razvoj poštanskog sektora i poboljšanje kakvoće usluge, kao i postupno otvaranje tržišta na kontroliran način. Cilj je Poštanske direktive dugoročno osigurati poštanske usluge kao univerzalnu uslugu. Državama članicama nalaže najniži usklađeni standard univerzalnih usluga uključujući visoku kakvoću usluge u cijeloj državi uz redovite zajamčene isporuke po cijenama koje su svima dostupne. To uključuje skupljanje, prijevoz, razvrstavanje i uručivanje pisama kao i kataloga i paketa uz određena ograničenja cijene i težine. Također, obuhvaća i preporučene te pošiljke s označenom vrijednosti (valeur déclarée), a primjenjuje se na domaće kao i međunarodne isporuke. Potrebna pozornost posvećuje se zahtjevima za stalnost, tajnost, neutralnost i jednakost postupanja kao i prilagodljivost. Kako bi se osiguralo financiranje univerzalne usluge, sektor se može rezervirati za operatere koji obavljaju ovu univerzalnu uslugu. Opseg rezerviranog sektora usklađen je u Poštanskoj direktivi. Sukladno Poštanskoj direktivi, države članice mogu dodijeliti isključiva prava za pružanje poštanskih usluga samo u mjeri u kojoj je to potrebno za obavljanje univerzalne usluge. Nadalje, Poštanskom direktivom utvrđuje se najveći obuhvat koji države članice mogu rezervirati za postizanje ovog cilja. Ako je potrebno dodatno financiranje za univerzalnu uslugu, u franšize komercijalnih operatera moguće je ugraditi određene obveze; na primjer, od njih se mogu zahtijevati financijski doprinosi u kompenzacijski fond kojim u ovu svrhu upravlja tijelo neovisno od korisnika kako je predviđeno u članku 9. Poštanske direktive. Poštanska direktiva utvrđuje najniži zajednički standard univerzalnih usluga i utvrđuje zajednička pravila za rezervirano područje. Ona stoga povećava pravnu sigurnost s obzirom na zakonitost nekih isključivih i posebnih prava u poštanskom sektoru. Međutim, neke države primjenjuju mjere koje nisu uređene tom Direktivom, a postoji mogućnost da su u suprotnosti s pravilima iz Ugovora koja su namijenjena državama članicama. Na autonomna postupanja poštanskih operatera i dalje se primjenjuju pravila tržišnog natjecanja iz Ugovora. Članak 90. stavak 2. Ugovora predviđa da pružatelji usluga od općeg interesa mogu biti izuzeti od pravila iz Ugovora, u mjeri u kojoj bi primjena tih pravila narušavala izvršavanje zadataka od općeg interesa za koje su oni odgovorni. Za takvo izuzeće od pravila Ugovora, primjenjuje se načelo proporcionalnosti. Cilj je ovog načela osigurati takav odnos između obveze pružanja usluga od općeg interesa i načina na koji se te usluge zapravo pružaju, tako da su rabljena sredstva razmjerna postavljenim ciljevima. Načelo je formulirano tako da dozvoljava ravnotežu koja je prilagodljiva i osjetljiva na kontekst te uzima u obzir tehnička i proračunska ograničenja koja se mogu razlikovati od jednog do drugog sektora. Njime se postiže i najbolja moguća interakcija učinkovitosti tržišta i uvjeta koje nameće opći interes, osiguravajući da sredstva rabljena za ispunjavanje uvjeta ne narušavaju nesmetano funkcioniranje jedinstvenog europskog tržišta i da ne utječu na trgovinu u mjeri u kojoj bi to bilo u suprotnosti s interesima Zajednice (10). Primjena pravila iz Ugovora, uključujući moguću primjenu izuzeća iz članka 90. stavka 2. , s obzirom na ponašanje poduzetnika kao i državne mjere, može se provesti samo od slučaja do slučaja. Međutim, vrlo je poželjno, s ciljem povećanja pravne sigurnosti u vezi s mjerama koje nisu obuhvaćene Poštanskom direktivom, objasniti tumačenja Ugovora od strane Komisije i pristup koji ona namjerava zauzeti za buduću primjenu tih pravila. Posebno, Komisija smatra, da bi u skladu s odredbama članka 90. stavka 2. u odnosu na pružanje univerzalne usluge, primjena pravila iz Ugovora potaknula konkurentnost poduzetnika koji djeluju u poštanskom sektoru, koristila korisnicima i doprinijela na pozitivan način ciljevima od općeg interesa. Poštanskom sektoru Europske unije svojstvena su područja koja su države članice rezervirale s ciljem zajamčenog pružanja univerzalne usluge i koja se sada usklađuju pomoću Poštanske direktive kako bi se ograničili štetni učinci među državama članicama. Komisija mora, u skladu s Ugovorom, osigurati da ti poštanski monopoli udovoljavaju pravilima iz Ugovora, a posebno pravilima o tržišnom natjecanju, s ciljem osiguranja maksimalne koristi i ograničavanja svih štetnih učinaka za potrošače. Ostvarujući ovaj cilj primjenom pravila o tržišnom natjecanju na sektor, u pojedinačnim primjerima, Komisija će osigurati da se monopolska moć ne rabi za širenje zaštićenog vladajućeg položaja na liberalizirane djelatnosti ili za neopravdanu diskriminaciju u korist velikih poduzetnika na štetu malih korisnika. Komisija će osigurati i da se odobreni poštanski monopoli u području međunarodnih usluga ne koriste za stvaranje ili održavanje nedopuštenih cjenovnih kartela koji štete interesu poduzetnika i potrošača u Europskoj uniji. Ova obavijest sudionicima na tržištu objašnjava praktične posljedice primjene pravila o tržišnom natjecanju na poštanski sektor kao i moguća odstupanja od načela. Ona utvrđuje stajalište koje će Komisija zauzeti, u kontekstu koji je definiran neprestanim postojanjem posebnih i isključivih prava usklađenih u Poštanskoj direktivi, kod ocjenjivanja pojedinačnih primjera ili pred Sudom u predmetima koje mu upute nacionalni sudovi na temelju članka 177. Ugovora. 1. DEFINICIJE U kontekstu ove obavijesti, primjenjuju se sljedeće definicije (11):   „poštanske usluge”: usluge koje uključuju prijam, razvrstavanje, prijevoz i uručivanje poštanskih pošiljaka;   „javna poštanska mreža”: sustav organizacije i sredstava svih vrsta koje koriste pružatelji univerzalne usluge posebno za potrebe: — prijama poštanskih pošiljaka obuhvaćenih obvezom univerzalne usluge iz sabirnih mjesta na cijelom državnom području, — usmjeravanja i rukovanja tim pošiljkama od sabirnih mjesta poštanske mreže do distribucijskog centra, — distribucije do adresa navedenih na pošiljkama;   „sabirna mjesta”: objekti, uključujući poštanske kovčežiće namijenjene javnosti, bilo uz javne ceste ili u okviru prostorija pružatelja univerzalne usluge, kroz koje korisnici mogu predati svoje poštanske pošiljke javnoj poštanskoj mreži;   „prijam”: radnja prikupljanja poštanskih pošiljaka predanih na sabirnim mjestima;   „distribucija”: proces od razvrstavanja u distribucijskom centru pa do isporuke poštanskih pošiljaka na njihove adrese;   „poštanska pošiljka”: pošiljka adresirana u završnom obliku u kojem je pružatelj univerzalne usluge treba isporučiti. Uz pošiljke koje se odnose na dopisivanje, takve pošiljke odnose se, na primjer, i na knjige, kataloge, novine, periodične publikacije i poštanske pakete koji sadrže robu sa ili bez trgovačke vrijednosti;   „pismovna pošiljka”: komunikacija u pisanom obliku na bilo kojoj vrsti fizičkog medija koju je potrebno prenijeti i isporučiti na adresu koju je pošiljatelj naveo na pošiljci ili na njenom omotu. Knjige, katalozi, novine i periodične publikacije se ne smatraju pismovnim pošiljkama;   „izravna pošta”: komunikacija koja se sastoji samo od oglasnih, marketinških ili reklamnih materijala koji imaju istovjetnu poruku, osim imena primatelja, adrese, identifikacijskog broja kao i drugih promjena koje ne mijenjaju prirodu poruke, a šalje se na veliki broj adresa te se mora prenijeti i isporučiti na adresu koju je na pošiljci ili njenom omotu naveo pošiljatelj. Nacionalno regulatorno tijelo unutar svake države članice trebalo bi protumačiti pojam „veliki broj adresa” i objaviti odgovarajuću definiciju. Računi, fakture, financijska izvješća i druge neistovjetne poruke ne smatraju se izravnom poštom. Komunikacija koja kombinira izravnu poštu s drugim pošiljkama unutar istog omota ne bi se trebala smatrati izravnom poštom. Izravna pošta uključuje međunarodnu kao i domaću izravnu poštu;   „razmjena dokumenata”: osiguravanje sredstava, uključujući ad hoc objekte i prijevoz koji obavljaju treće stranke, koja omogućuju samostalnu dostavu međusobnom razmjenom poštanskih pošiljaka među korisnicima pretplaćenim na ovu uslugu;   „usluga žurne pošte”: usluga čija su obilježja uz veću brzinu i pouzdanost prijama, distribucije i uručivanja pošiljaka, sve ili neke od dodatnih pogodnosti: zajamčeno uručivanje do određenog datuma; prijam na mjestu porijekla; osobno uručivanje primatelju; mogućnost promjene odredišta i primatelja tijekom prijenosa; potvrda o primitku pošiljatelju otpremljene pošiljke; nadzor i praćenje poslanih pošiljaka; osobna usluga korisnicima i osiguranje à la carte usluge, prema potrebi. Korisnici su u načelu spremni platiti višu cijenu za ovu uslugu;   „pružatelj univerzalne usluge”: javno ili privatno tijelo koje pruža opću poštansku uslugu ili njene dijelove u državi članici, o čijem je identitetu obaviještena Komisija;   „isključiva prava”: prava koja dodjeljuje država članica, a kojima se pružanje poštanskih usluga rezervira za jednog poduzetnika putem nekog zakonskog, regulatornog ili upravnog instrumenta te mu se pridržava pravo pružanja poštanske usluge ili obavljanje djelatnosti, unutar određenog zemljopisnog područja;   „posebna prava”: prava koja država članica dodjeljuje ograničenom broju poduzetnika zakonodavnim, regulatornim ili upravnim instrumentom koji, unutar određenog zemljopisnog područja: — ograničava, na diskrecijskoj osnovi, na dva ili više broj takvih poduzetnika ovlaštenih za pružanje usluga ili obavljanje djelatnosti, na način koji ne uključuje objektivne, razmjerne i nediskriminacijske kriterije ili — određuje, na način koji ne uključuje takve kriterije, nekoliko konkurentskih poduzetnika koji su ovlašteni za pružanje usluga ili obavljanje djelatnosti, ili — daje poduzetniku ili poduzetnicima, na način koji ne uključuje takve kriterije, zakonske ili regulatorne prednosti koje znatno utječu na sposobnost bilo kojeg drugog poduzetnika za pružanje iste takve usluge ili obavljanje iste djelatnosti u istom zemljopisnom području pod uvjetima koji su u bitnome usporedivi;   „terminalna naknada”: naknada pružateljima univerzalne usluge za distribuciju ulazne međunarodne pošte koja se sastoji od poštanskih pošiljaka iz druge države članice ili treće države;   „posrednik”: svaki gospodarski operater koji djeluje između pošiljatelja i pružatelja univerzalne usluge, prijamom, usmjeravanjem i/ili pred-razvrstavanjem poštanskih pošiljaka, prije njihova upućivanja u javnu poštansku mrežu iste ili druge države;   „nacionalno regulatorno tijelo”: tijelo ili tijela u svakoj državi članici kojima država članica povjeri, između ostalog, regulatorne funkcije iz područja primjene Poštanske direktive;   „osnovni zahtjevi”: opći negospodarski razlozi zbog kojih država članica može nametnuti uvjete za obavljanje poštanskih usluga (12). Ti razlozi su: tajnost dopisivanja, sigurnost mreže s obzirom na prijevoz opasne robe i, ako je opravdano, zaštita podataka, zaštita okoliša i regionalno planiranje. Zaštita podataka može obuhvaćati zaštitu osobnih podataka, tajnost podataka koji se prenose ili pohranjuju i zaštita privatnosti. 2. UTVRĐIVANJE TRŽIŠTA I POLOŽAJ NA POŠTANSKOM TRŽIŠTU (a)   Utvrđivanje tržišta u zemljopisnom i proizvodnom smislu 2. 1. Članci 85. i 86. Ugovora zabranjuju na temelju nesukladnosti zajedničkom tržištu svako postupanje jednog ili više poduzetnika koje bi moglo negativno utjecati na trgovinu među državama članicama, u što se ubraja sprečavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja i/ili zlouporaba vladajućeg položaja na zajedničkom tržištu ili njegovu znatnom dijelu. Državna područja država članica čine odvojena tržišta u zemljopisnom smislu s obzirom na uručivanje domaće pošte kao i s obzirom na domaće uručivanje ulazne međunarodne pošte, prvenstveno zbog isključivih prava operatera iz točke 4. 2. i ograničenja nametnutih pružanju poštanskih usluga. Svako od tržišta u zemljopisnom smislu čini znatan dio zajedničkog tržišta. Za određivanje „mjerodavnog tržišta” država porijekla ulazne međunarodne pošte nije bitna. 2. 2. U slučaju tržišta u proizvodnom smislu, razlike u praksi među državama članicama pokazuju da je u nekim slučajevima potrebno priznati nekoliko različitih tržišta. Razdvajanje različitih tržišta u proizvodnom smislu potrebno je, između ostalog, zbog dodijeljenih posebnih ili isključivih prava. U svojoj ocjeni pojedinačnih primjera na temelju različitih tržišnih i regulatornih situacija u državama članicama te na temelju usklađenog okvira utvrđenog Poštanskom direktivom, Komisija će, u načelu, priznati da postoji više različitih tržišta u proizvodnom smislu, poput prijama, razvrstavanja, prijenosa i uručivanja pošte, kao i na primjer izravne pošte te međunarodne pošte. Komisija će uzeti u obzir činjenicu da su ta tržišta u cijelosti ili djelomično liberalizirana u mnogim državama članicama. Komisija će razlikovati sljedeća tržišta kod ocjenjivanja pojedinačnih primjera. 2. 3. Opća poštanska usluga obuhvaća uručivanje pismovnih pošiljaka na adrese navedene na pošiljkama. Ona ne obuhvaća samostalno pružanje usluga, to jest pružanje poštanskih usluga koje obavlja fizička ili pravna osoba (uključujući sestrinsko ili kćerinsko društvo) koja je sastavljač pošiljke. Isključene su, u skladu s praksom u mnogim državama članicama, također i poštanske pošiljke koje se ne smatraju pismovnim pošiljkama, budući da se radi o istovjetnim preslikama iste pisane komunikacije koje nisu promijenjene dodanim, ispuštenim ili naznačenim stavkama osim imena primatelja i njegove adrese. Takve pošiljke su časopisi, novine, tiskani periodični katalozi, kao i roba ili popratni dokumenti povezani s takvim pošiljkama. Izravna pošta je obuhvaćena pojmom pismovnih pošiljki. Međutim, izravna pošta ne sadrži osobne poruke. Izravna pošta je namijenjena potrebama posebnih operatera za usluge tržišnih komunikacija, kao dopuna oglašavanju u medijima. Nadalje, pošiljatelji izravne pošte ne zahtijevaju uvijek kratko vrijeme isporuke, po cijenama poštanskih tarifa prve klase, poput korisnika koji te usluge zahtijevaju na tržištu kako je već prije navedeno. Činjenica da se te dvije usluge ne mogu uvijek izravno zamijeniti naznačuje mogućnost različitih tržišta. 2. 4. Ostala zasebna tržišta uključuju, na primjer, tržište žurne pošte, tržište razmjene dokumenata kao i tržište za nove usluge (usluge koje su dosta različite od konvencionalnih usluga). Djelatnosti koje kombiniraju nove telekomunikacijske tehnologije i neke elemente poštanskih usluga, mogle bi, ali ne nužno, postati nove usluge u smislu Poštanske direktive. Zapravo, one mogu odražavati sposobnost prilagođavanja tradicionalnih usluga. Razmjena dokumenata razlikuje se od tržišta iz točke 2. 3. budući da ne uključuje prijam i uručivanje prevezenih poštanskih pošiljaka primatelju. Ono obuhvaća samo sredstva, uključujući ad hoc objekte kao i prijevoz koji obavlja treća stranka, omogućavajući samostalnu dostavu međusobnom razmjenom poštanskih pošiljaka između korisnika pretplaćenih na ovu uslugu. Korisnici razmjene dokumenata su članovi zatvorene skupine korisnika. Usluga žurne pošte razlikuje se također od tržišta iz točke 2. 3. zbog dodane vrijednosti u usporedbi s osnovnom poštanskom uslugom (13). Uz brži i pouzdaniji prijam, prijenos i uručivanje poštanskih pošiljaka, značajke pošiljaka žurne pošte su neke ili sve od sljedećih dodatnih usluga: zajamčeno uručivanje do određenog datuma; prijam na adresi pošiljatelja; uručivanje osobno primatelju; mogućnost promjene odredišta ili primatelja tijekom prijenosa; potvrda pošiljatelju o uručivanju; praćenje; osobni pristup korisnicima i ponuda širokog opsega usluga prema zahtjevima. Korisnici su u načelu spremni platiti višu cijenu za ovu uslugu. Rezervirane usluge kako su određene u Poštanskoj direktivi mogu obuhvaćati žurno uručivanje domaćih pismovnih pošiljaka obuhvaćenih propisanom cijenom i ograničenjem težine. 2. 5. Ne dovodeći u pitanje definiciju rezerviranih usluga iz Poštanske direktive, moguće je identificirati različite djelatnosti u okviru opće poštanske usluge, koje udovoljavaju različitim potrebama i, stoga bi se u načelu trebalo smatrati različitim tržištima; tržište prijama i razvrstavanja pošte, tržište prijenosa pošte i, na kraju, uručivanja pošte (domaće ili ulazne međunarodne). Sukladno toj podjeli mogu se razlikovati različite kategorije korisnika. Privatni korisnici traže različite proizvode ili usluge u obliku jedne cjelovite usluge. Međutim, poslovni korisnici, koji operaterima iz točke 4. 2. donose najviše prihoda, aktivno koriste mogućnosti zamjene različitih komponenti zamjenskih rješenja krajnje usluge (s obzirom na kakvoću razina usluge i/ili nastale troškove) koja u nekim slučajevima pružaju ili podugovaraju različiti operateri. Poslovni korisnici nastoje uravnotežiti prednosti i nedostatke samostalnog pružanja usluga u odnosu na usluge koje pružaju poštanski operateri. Postojeći monopoli ograničavaju vanjsku ponudu tih pojedinačnih usluga, koje bi se u drugačijim uvjetima pružale na individualan način u skladu s tržišnim uvjetima. Takva tržišna stvarnost potiče na stav da prijam, razvrstavanje, prijenos i uručenje poštanskih pošiljaka čine različita tržišta (14). Sa stajališta prava tržišnog natjecanja, razlika između ovih četiriju tržišta mogla bi biti važna. To se događa s međunarodnom poštom gdje prijam i prijenos izvršavaju poštanski operateri koji nisu zaduženi za distribuciju. To se odnosi i na domaću poštu, budući da većina poštanskih operatera omogućava glavnim korisnicima da na sebe preuzmu razvrstavanje većih pošiljaka za što dobivaju popust na temelju javnih tarifa. U takvim okolnostima mijenjaju se i predaja i prijam pošte te načini plaćanja. Danas veći poduzetnici upravljanje pripremom i predrazvrstavanjem pošte u vlastitim prostorijama često povjeravaju posrednicima prije predaje poštanskim operaterima zaduženim za krajnju distribuciju. Štoviše, svi poštanski operateri dozvoljavaju neku vrstu silaznog pristupa distribuciji. Nadalje, svi poštanski operateri dopuštaju neku vrstu silaznog pristupa njihovoj poštanskoj mreži, na primjer dozvoljavaju ili čak zahtijevaju predaju (razvrstane) pošte u otpremni centar ili centar za razvrstavanje. To u većini slučajeva omogućuje veću pouzdanost (kakvoću usluge) izbjegavanjem mogućih pogrešaka u prethodnim fazama uzlazne poštanske mreže. (b)   Vladajući položaj 2. 6. Budući da je u većini država članica operater iz točke 4. 2. , na temelju dodijeljenih isključivih prava, jedini operater koji nadzire javnu poštansku mrežu kojom je obuhvaćeno cijelo državno područje države članice, takav operater ima vladajući položaj u smislu članka 86. Ugovora na svom nacionalnom tržištu distribucije pismovnih pošiljaka. Distribucija je usluga korisniku koja omogućava znatne ekonomije obujma, a u većini slučajeva operater koji pruža tu uslugu ima vladajući položaj na tržištima prijama, razvrstavanja i prijenosa pošte. Nadalje, poduzetnik koji obavlja distribuciju, posebno ako uz to i upravlja objektima poštanskog ureda, ima važnu prednost jer ga korisnici smatraju glavnim poštanskim poduzetnikom, budući da je najpoznatiji te stoga prirodno predstavlja prvi izbor. Nadalje, ovaj vladajući položaj u većini država članica uključuje i usluge kao što su preporučena pošta ili posebne usluge dostave i/ili neke dijelove tržišta paketa. (c)   Obveze vladajućih poštanskih operatera 2. 7. U skladu s člankom 86. stavkom 2. točkom (b) Ugovora, zlouporaba može biti ograničavanje obavljanja mjerodavne usluge na štetu njezinih korisnika. Kada država članica dodijeli isključiva prava jednom operateru iz točke 4. 2. za usluge koje on ne nudi, ili ih nudi pod uvjetima koji ne zadovoljavaju potrebe korisnika na isti način na koji bi te iste usluge mogli ponuditi konkurentski gospodarski operateri, država članica omogućuje tim operaterima da jednostavnim ostvarivanjem dodijeljenog isključivog prava, ograniče ponudu odgovarajuće usluge budući da, u ovom slučaju, privatnim poduzetnicima nije omogućeno djelotvorno obavljanje te usluge. To se posebno odnosi na slučajeve kada mjere donesene za zaštitu poštanske usluge ograničavaju pružanje drugih različitih usluga na različitim ili srodnim tržištima kao što je, na primjer, tržište pošte žurnih pošiljaka. Komisija je nekolicini država članica naložila ukidanje ograničenja koja proizlaze iz isključivih prava da međunarodne kurirske službe pružaju usluge žurne pošte (15). Druga vrsta moguće zlouporabe odnosi se na pružanje vrlo neučinkovite usluge i neuspjelo iskorištavanje prednosti tehničkog razvoja. To šteti korisnicima koji ne mogu birati među zamjenskim pružateljima usluga. Na primjer, izvješće pripremljeno za Komisiju (16) 1994. godine pokazalo je da, kada nisu bili izloženi tržišnom natjecanju, javni poštanski operateri država članica nisu postigli nikakav značajniji napredak od 1990. godine u normizaciji dimenzija i težina. Izvješće je također pokazalo da su neki poštanski operateri primjenjivali prikriveno unakrsno financiranje između rezerviranih i nerezerviranih usluga (vidjeti točke 3. 1. i 3. 4. ) što objašnjava, prema tom istraživanju, većinu razlika u cijenama među državama članicama 1994. godine, posebno na štetu domaćih korisnika koji nemaju pravo na programe popusta budući da rabe rezervirane usluge čije su cijene više nego što je to potrebno. Izloženi primjeri ilustriraju mogućnost da, u slučaju kada im se dodijele posebna ili isključiva prava, poštanski operateri mogu dopustiti opadanje kakvoće usluge (17) te ne poduzimaju potrebne mjere za poboljšanje kakvoće usluge. U takvim slučajevima, Komisija se odlučuje na djelovanje vodeći pritom računa o uvjetima iz točke 8. 3. U odnosu na međunarodne poštanske usluge, naprijed navedeno istraživanje pokazalo je da se kakvoća tih usluga mora znatno popraviti kako bi se zadovoljile potrebe korisnika, a posebno domaćih korisnika koji si ne mogu priuštiti da umjesto njih koriste usluge kurirskih službi ili se koriste faksiranjem. Neovisna mjerenja provedena 1995. i 1996. godine pokazuju poboljšanje kakvoće usluge od 1994. godine. Međutim, ta se mjerenja odnose samo na poštu prve klase, dok najnovija mjerenja pokazuju da je kakvoća ponovno u laganom padu. Većina javnih poštanskih operatera Zajednice podnijela je Komisiji sporazum o terminalnim naknadama radi ocjene s obzirom na pravila o tržišnom natjecanju iz Ugovora. Stranke ovog sporazuma objasnile su da je njihov cilj utvrđivanje pravedne naknade za isporuku međunarodne pošte koja će jasnije odražavati stvarno nastale troškove te poboljšati kvalitetu međunarodnih poštanskih usluga. 2. 8. Neopravdano odbijanje pružanja usluge također je zlouporaba zabranjena člankom 86. Ugovora. Takvo postupanje dovelo bi do ograničenja usluga u smislu članka 86. drugog podstavka točke (b) i, ako se primjenjuje samo na neke korisnike, do diskriminacije koja je u suprotnosti s člankom 86. drugim podstavkom točkom (c), koji zabranjuje primjenu nejednakih uvjeta na jednake transakcije. U većini država članica, operateri iz točke 4. 2. osiguravaju pristup posrednicima na različitim pristupnim točkama njihovih poštanskih mreža. Međutim, uvjeti pristupa, a posebno, tarife koje se primjenjuju, često su tajne i mogu olakšati primjenu diskriminatornih uvjeta, stoga države članice trebaju osigurati da njihova poštanska zakonodavstva ne potiču poštanske operatere na neopravdanu primjenu različitih uvjeta s ciljem isključivanja određenih poduzetnika. 2. 9. Iako poduzetnik u vladajućem položaju ima pravo braniti svoj položaj natječući se sa svojim konkurentima, on ima i posebnu odgovornost spriječiti dodatno snižavanje stupnja preostalog tržišnog natjecanja. Postupanja usmjerena na isključivanje konkurenata mogu biti usmjerena protiv već postojećih konkurenata na tržištu ili je njihova namjera spriječiti pristup tržištu novim konkurentima. Primjeri takvog nezakonitog ponašanja su: kada poduzetnik koji je jedini ili vladajući dobavljač proizvoda ili nadzire pristup osnovnoj tehnologiji ili infrastrukturi odbija poslovanje s ciljem uklanjanja konkurenta; predatorske cijene i selektivno snižavanje cijena (vidjeti odjeljak 3); poslovni sporazumi s učinkom isključivanja; diskriminacija kao dio šireg uzorka monopolističkog ponašanja čija je namjera isključivanje konkurenata; i programi rabata s jednakim ciljem. 3. UNAKRSNO SUBVENCIONIRANJE (a)   Temeljna načela 3. 1. Unakrsno financiranje znači da poduzetnik snosi ili određuje dio ili ukupni iznos troškova od svoje djelatnosti na jednom tržištu u zemljopisnom ili proizvodnom smislu za svoju djelatnost na drugom tržištu u zemljopisnom ili proizvodnom smislu. U određenim okolnostima, unakrsno financiranje u poštanskom sektoru, ako gotovo svi operateri pružaju rezervirane i nerezervirane usluge, može narušiti tržišno natjecanje te dovesti do situacije u kojoj pobjeđuju ponude koje se ne temelje na učinkovitosti (uključujući ekonomiju obujma) i radnim rezultatima nego na unakrsnom subvencioniranju. Izbjegavanje unakrsnog financiranja koje bi izazvalo nepravedno tržišno natjecanje izuzetno je važno za razvoj poštanskog sektora. 3. 2. Unakrsno financiranje ne narušava tržišno natjecanje ako su troškovi rezerviranih djelatnosti financirani prihodima nastalim iz pružanja drugih rezerviranih usluga, budući da kod tih usluga nije moguće tržišno natjecanje. Ovaj oblik financiranja može ponekad biti nužan, kako bi se operaterima iz točke 4. 2. omogućilo ispunjavanje njihove obveze pružanja univerzalnih usluga pod jednakim uvjetima za svakoga (18). Primjerice, neprofitabilno uručivanje pošte u seoskim područjima financirano je prihodom od profitabilnog uručivanja pošte u gradskim područjima. Isto bi se moglo reći i za subvencioniranje pružanja rezerviranih usluga pomoću prihoda nastalog djelatnostima koje su otvorene za tržišno natjecanje. Nadalje, unakrsno financiranje između nerezerviranih djelatnosti samo po sebi nije narušavanje tržišnog natjecanja. 3. 3. Suprotno tome, subvencioniranje djelatnosti otvorenih za tržišno natjecanje prebacivanjem njihovih troškova na rezervirane usluge vjerojatno će narušiti tržišno natjecanje i prekršiti odredbe članka 86. To bi moglo dovesti do zlouporabe vladajućeg položaja nekog poduzetnika u Zajednici. Osim toga, korisnici djelatnosti pod monopolom morali bi snositi troškove koji nemaju veze s pružanjem tih usluga. Međutim, i poduzetnici u vladajućem položaju mogu se natjecati snižavanjem cijena ili poboljšavanjem svoje likvidnosti te tako osigurati djelomično pokriće svojih fiksnih (neizravnih) troškova, osim ako su cijene pretjerano niske ili ako nisu u skladu s nacionalnim propisima ili propisima Zajednice. (b)   Posljedice 3. 4. Upućivanje na unakrsno financiranje je navedeno u točki 2. 7. ; obveze vladajućih poštanskih operatera. Operateri iz točke 4. 2. ne bi smjeli koristiti prihod od rezerviranih usluga za unakrsno financiranje djelatnosti u područjima koja su otvorena za tržišno natjecanje. Takva bi praksa mogla spriječiti, ograničiti ili narušiti tržišno natjecanje u području nerezerviranih usluga. Ipak, u nekim opravdanim slučajevima, a podložno odredbama iz članka 90. stavka 2. , unakrsno financiranje se može smatrati zakonitim, na primjer u slučaju pošte u području kulture (19), sve dok se primjenjuje na nediskriminirajući način, ili za određene usluge osobama koje su socijalno, medicinski ili ekonomski u nepovoljnijem položaju. Prema potrebi, Komisija će navesti koja su sve izuzeća dopuštena odredbama Ugovora. U svim ostalim slučajevima, uzimajući u obzir što je navedeno u točki 3. 3. , cijena konkurentnih usluga koje nudi operater iz točke 4. 2. , trebala bi, zbog poteškoća pri određivanju zajedničkih troškova, u načelu biti barem jednaka prosječnim ukupnim troškovima pružanja usluga. To znači da je potrebno pokrivati izravne troškove i određeni udio zajedničkih i neizravnih troškova operatera. Objektivni kriteriji, poput obujma, korištenja vremena (radne snage) ili intenziteta korištenja trebali bi se koristiti pri određivanju odgovarajućeg razmjera. Kada se promet ostvaren od predmetne usluge koristi kao kriterij u slučaju unakrsnog financiranja, potrebno je uzeti u obzir da se u takvom slučaju promet od relevantne djelatnosti zadržava na umjetno niskoj razini. Činitelji na koje utječe potražnja, poput prihoda ili dobiti, i sami su pod utjecajem predatorske cjenovne politike. Ako se usluge pružaju sustavno i selektivno po cijeni koja je ispod ukupne prosječne cijene, Komisija će u tom slučaju pojedinačnim pristupom istražiti to pitanje u skladu s člankom 86. , ili u skladu s člankom 86. i člankom 90. stavkom 1. , ili u skladu s člankom 92. 4. JAVNA PODUZEĆA I POSEBNA ILI ISKLJUČIVA PRAVA 4. 1. Ugovor obvezuje države članice da, s obzirom na javna poduzeća i poduzetnike kojima one daju posebna ili isključiva prava, ne donose i ne stavljaju na snagu bilo kakve mjere koje bi bile u suprotnosti s pravilima iz Ugovora (članak 90. stavak 1. ). Izraz „poduzetnik” obuhvaća svaku pravnu ili fizičku osobu koja obavlja gospodarsku djelatnost, bez obzira na pravni status osobe i na način na koji se ona financira. Prijam, razvrstavanje, prijenos i distribucija poštanskih pošiljaka gospodarske su djelatnosti, a te se usluge obično obavljaju uz novčanu naknadu. Izraz „javno poduzeće” obuhvaća svakog poduzetnika na kojeg tijela javne vlasti mogu izravno ili neizravno utjecati putem vlasništva nad njim, financijskim sudjelovanjem u njegovu radu ili putem propisa koji uređuju njegov rad (20). Smatra se da tijela javne vlasti imaju prevladavajući utjecaj ako ona izravno ili neizravno posjeduju većinu upisanog kapitala poduzetnika, nadziru većinu glasačkih prava povezanih s dionicama koje poduzetnik izdaje ili ako mogu imenovati više od polovine članova upravnog, rukovodećeg ili nadzornog tijela. Tijela koja čine dio javne uprave države članice i koja organizirano pružaju poštanske usluge trećim stranama uz novčanu naknadu moraju se smatrati takvim poduzetnicima. Poduzetnici kojim su dana posebna ili isključiva prava mogu, u skladu s odredbama članka 90. stavka 1. , biti javni i privatni. 4. 2. Nacionalni propisi koji uređuju djelovanje poštanskih operatera kojima su države članice dale posebna ili isključiva prava za pružanje određenih poštanskih usluga jesu „mjere” u smislu članka 90. stavka 1. Ugovora i moraju biti promatrani u skladu s odredbama Ugovora na koje se taj članak odnosi. Osim obveza država članica u skladu s člankom 90. stavkom 1. , javna poduzeća i poduzetnici kojima su dana posebna ili isključiva prava podliježu primjeni odredaba članaka 85. i 86. 4. 3. U većini država članica, posebna i isključiva prava primjenjuju se na usluge poput prijama, prijenosa i distribucije određenih poštanskih pošiljaka te na način na koji se te usluge pružaju, poput isključivog prava na postavljanje poštanskih kovčežića uz javnu prometnicu ili na izdavanje maraka s imenom države. 5. SLOBODA PRUŽANJA USLUGA (a)   Temeljna načela 5. 1. Dodjeljivanje posebnih ili isključivih prava jednome ili većem broju operatera iz točke 4. 2. za obavljanje prijama, uključujući javno prikupljanje, prijenos i distribuciju određenih kategorija poštanskih pošiljaka neminovno ograničava pružanje takvih usluga, kako za poduzetnike s nastanom u drugim državama članicama, tako i za poduzetnike s nastanom u predmetnoj državi članici. Ovo ograničenje poprima prekogranični karakter kada primatelji ili pošiljatelji poštanskih pošiljaka kojima rukuju ti poduzetnici imaju nastan u drugim državama članicama. U praksi, ograničenja pružanja poštanskih usluga, u smislu članka 59. Ugovora (21), obuhvaćaju zabranu slanja određenih kategorija poštanskih pošiljaka u druge države članice, uključujući i putem posrednika te zabranu prekogranične distribucije pošte. Poštanska direktiva utvrđuje opravdana ograničenja na pružanje poštanskih usluga. 5. 2. Članak 66. , u vezi s člancima 55. i 56. Ugovora, utvrđuje izuzetke od primjene članka 59. , a budući da je riječ o izuzecima od primjene temeljnog načela, oni se moraju restriktivno tumačiti. Kad je riječ o poštanskim uslugama, izuzetak iz članka 55. primjenjuje se samo na slanje i distribuciju posebne vrste pošte, a to je pošta nastala tijekom sudskih ili upravnih postupaka, koja je povezana, čak i ako je to samo povremeno, s obavljanjem službene dužnosti, a posebno uključuje obavijesti u okviru nekog sudskog ili upravnog postupka. Slanje i distribucija takvih pošiljaka na državnom području države članice može stoga biti podložno obvezi pribavljanja posebnog dopuštenja (vidjeti točku 5. 5. ) s ciljem zaštite javnog interesa. Uvjeti za ostala odstupanja od primjene Ugovora, navedeni u tim odredbama, obično neće biti ispunjeni kad je riječ o poštanskim uslugama. Takve usluge ne mogu, same po sebi, ugroziti javnu politiku i ne mogu ugroziti zdravlje ljudi. 5. 3. Praksa Suda u načelu dopušta dodatna odstupanja na temelju obveznih uvjeta, ako oni ispunjavaju najvažnije negospodarske preduvjete od općeg interesa, primjenjuju se bez diskriminacije te su prikladni i razmjerni cilju koji se nastoji postići. Kad je riječ o poštanskim uslugama, najvažniji preduvjeti koje bi Komisija smatrala opravdanim ograničenjima za slobodu pružanja poštanskih usluga jesu zaštita podataka koja podliježe mjerama usklađivanja u tom području, povjerljivost poštanskih pošiljaka, sigurnost mreže s obzirom na prijevoz opasne robe te, ako je opravdana u skladu s odredbama Ugovora, zaštita okoliša i prostornog planiranja. Suprotno, Komisija ne bi smatrala opravdanim nametanje ograničenja za slobodu pružanja poštanskih usluga zbog zaštite potrošača jer se ovaj uvjet poštovanja općeg interesa može postići općim zakonodavnim mjerama o dobrim poslovnim običajima i zaštiti potrošača. Slobodno pružanje poštanskih usluga pogoduje potrošačima, pod uvjetom da su na temelju Poštanske direktive dobro utvrđene obveze vezane uz univerzalnu uslugu, te da ih se može ispuniti. 5. 4. Komisija stoga smatra da zadržavanje bilo kakvih posebnih ili isključivih prava koja ograničavaju međunarodno pružanje poštanskih usluga mora biti opravdano u svjetlu odredaba članaka 90. i 59. Ugovora. Trenutno su posebna ili isključiva prava, čiji opseg ne prelazi rezervirane usluge kako su određene u Poštanskoj direktivi, prima facie opravdana na temelju članka 90. stavka 2. Izlazna međunarodna pošta jest pravno ili činjenično liberalizirana u nekim državama članicama poput Danske, Nizozemske, Finske, Švedske i Ujedinjene Kraljevine. (b)   Posljedice 5. 5. Donošenje mjera sadržanih u Poštanskoj direktivi zahtijeva od država članica da reguliraju poštanske usluge. Ako države članice ograničavaju poštanske usluge kako bi osigurale ostvarenje univerzalne usluge i ključnih uvjeta, sadržaj takvog propisa mora odgovarati cilju koji se nastoji postići. Obveze bi trebalo, u pravilu, provoditi u okviru dozvola za određene kategorije pošiljaka i deklaracijskih postupaka prema kojima operateri poštanskih usluga dostavljaju svoj naziv, pravni oblik, adresu te kratki opis usluga koje nude javnosti. Izdavanje pojedinačne dozvole potrebno je primjenjivati samo na posebne poštanske usluge, ako je dokazano da manje ograničavajući postupci ne mogu osigurati te ciljeve. Od država članica može se zatražiti da, pojedinačnim pristupom svakom predmetu, obavijeste Komisiju o mjerama koje donose kako bi joj omogućile ocjenu njihove razmjernosti. 6. MJERE KOJE DONOSE DRŽAVE ČLANICE (a)   Temeljna načela 6. 1. Države članice mogu slobodno utvrditi koje su usluge od općeg interesa, dodijeliti posebna ili isključiva prava potrebna za pružanje tih usluga, regulirati upravljanje tim uslugama i, ako je to potrebno, financirati pružanje tih usluga. Međutim, u skladu s člankom 90. stavkom 1. Ugovora, države članice ne smiju, ako je riječ o javnim poduzećima i poduzetnicima kojima su dodijelile posebna ili isključiva prava, donositi ili zadržavati na snazi mjere koje su u suprotnosti s pravilima iz Ugovora, a posebno pravilima tržišnog natjecanja. (b)   Posljedice 6. 2. Korištenje univerzalne mreže za primanje i distribuciju omogućuje značajne prednosti za operatera iz točke 4. 2. , ne samo pri pružanju rezerviranih ili liberaliziranih usluga koje su obuhvaćene definicijom univerzalne usluge, nego i za ostale (neuniverzalne poštanske) usluge. Zabrana iz članka 90. stavka 1. , povezanog s odredbama članka 86. (b), primjenjuje se na korištenje, bez objektivnog opravdanja, vladajućeg položaja na jednom tržištu kako bi se postigla prevlast na povezanim ili susjednim tržištima koja se razlikuju od prvog tržišta, uz opasnost od uklanjanja konkurencije na tim tržištima. U državama u kojima je lokalna isporuka poštanskih pošiljaka liberalizirana, poput Španjolske, a monopol je ograničen na međugradski prijenos i isporuku, korištenje vladajućeg položaja za proširivanje monopola s jednog tržišta na drugo bez posebnog opravdanja stoga ne bi bilo u skladu s odredbama Ugovora ako funkcioniranje usluga od općega gospodarskog interesa nije prethodno ugroženo. Komisija smatra da bi bilo dobro da je države članice obavijeste o svakom proširivanju posebnih ili isključivih prava i o opravdanju za takvo proširivanje. 6. 3. Ograničenja pružanja poštanskih usluga mogu imati učinak na trgovinu između država članica, budući da poštanske usluge koje pružaju operateri koji nisu oni iz točke 4. 2. mogu pokrivati pošiljke upućene u države članice ili iz njih, a ograničenja mogu onemogućiti međunarodne djelatnosti operatera u drugim državama članicama. 6. 4. Kao što je objašnjeno u točki 8. (b)vii. , države članice moraju kontrolirati uvjete pristupa tržištu te služenje posebnim i isključivim pravima. One ne moraju nužno uspostaviti nova tijela u tu svrhu, ali ne bi smjele dati njihovom operateru (22) kako je navedeno u točki 4. 2. , ili tijelu koje je povezano (pravno, upravno i strukturno) s tim operaterom, ovlast nadzora nad isključivim pravima koja se daju te općenito nad djelatnošću poštanskih operatera. Poduzetniku sa vladajućim položajem ne smije biti dopušteno da ima takve ovlasti nad svojim konkurentima. Izuzetno je važna neovisnost, kako u teoriji tako i u praksi, nadzornog tijela od svih poduzetnika koje ono nadzire. Sustav nenarušenog tržišnog natjecanja, kakav zahtijeva Ugovor, može biti osiguran samo ako su zajamčene jednake mogućnosti za razne gospodarske operatere, uključujući povjerljivost osjetljivih poslovnih podataka. Omogućavanje operateru da provjeri izjave svojih konkurenata ili davanje ovlasti nekom od poduzetnika da nadzire djelatnosti svojih konkurenata ili da bude povezan s davanjem odobrenja, znači da je takvom poduzetniku dan poslovni podatak o njegovim konkurentima pa on ima mogućnost utjecaja na djelatnost tih konkurenata. 7. POŠTANSKI OPERATERI I DRŽAVNE POTPORE (a)   Načela Dok nekolicina operatera iz točke 4. 2. ostvaruje visoku dobit, čini se da većina njih poštansku djelatnost obavlja uz financijski deficit ili blizu najnižeg praga isplativosti, iako su podaci o financijskim rezultatima ograničeni jer samo nekolicina operatera redovito objavljuje relevantne informacije u skladu s mjerilima koja omogućuju revizijsku provjeru. Unatoč tome, izravno financijsko podupiranje u obliku subvencija ili neizravno podupiranje u obliku poreznih olakšica se daje za financiranje nekih poštanskih usluga, iako se često ne zna o kojim je točno iznosima riječ. Komisija je, u skladu s odredbama Ugovora, odgovorna za provođenje članka 92. , u kojem stoji da su državne potpore koje utječu na trgovinu između država članica Zajednice nespojive sa zajedničkim tržištem, osim u određenim okolnostima u kojima se omogućava izuzimanje od pravila. Ne dovodeći u pitanje članak 90. stavak 2. , članci 92. i 93. primjenjuju se na poštanske usluge (23). U skladu s člankom 93. stavkom 3. , zahtijeva se od država članica da Komisiji dostave, s ciljem odobrenja, sve planove za davanje potpora ili za izmjenu postojećih programa potpora. Nadalje, Komisija je zadužena za praćenje potpora koje je ona prethodno odobrila ili koje postoje iz vremena prije stupanja na snagu Ugovora ili prije pristupanja dotične države članice. Svi pružatelji univerzalnih usluga trenutačno su obuhvaćeni područjem primjene Direktive Komisije 80/723/EEZ od 25. lipnja 1980. o transparentnosti financijskih odnosa između država članica i javnih poduzeća (24), kako je zadnje izmijenjena Direktivom 93/84/EEZ (25). Osim općeg zahtjeva transparentnosti računovodstva operatera iz točke 4. 2. , kako je navedeno u točki 8. (b)vi. , države članice moraju osigurati transparentnost svojeg financijskog odnosa s operaterima kako to nalaže Direktiva, kako bi se jasno moglo prikazati sljedeće: (a) javna sredstava koja su izravno stavljena na raspolaganje, uključujući porezna izuzeća ili porezne olakšice; (b) javna sredstva stavljena na raspolaganje putem drugih javnih poduzeća ili financijskih ustanova; (c) stvarno korištenje tih javnih sredstava. Komisija, posebno, smatra stavljanjem na raspolaganje javnih sredstava sljedeće: (a) podmirivanje gubitaka nastalih poslovanjem; (b) opskrba kapitalom; (c) bespovratna sredstva ili zajmove pod povlaštenim uvjetima; (d) davanje financijskih pogodnosti u obliku odustajanja od dobiti ili povrata dugova; (e) odustajanje od uobičajenog povrata na uložena javna sredstva; (f) naknade za financijske obveze prema javnim tijelima. (b)   Primjena članaka 90. i 92. Od Komisije je zatraženo da ispita niz poreznih olakšica danih poštanskom operateru u skladu s člankom 92. , a u vezi s člankom 90. Ugovora. Komisija je nastojala provjeriti može li povlašteni položaj s obzirom na oporezivanje biti korišten za unakrsno financiranje poslovanja tog operatera u sektorima otvorenima za tržišno natjecanje. Tada, poštanski operater nije posjedovao analitički sustav računovodstvene provjere troškova koji bi Komisiji omogućio razlikovanje rezerviranih djelatnosti od onih koje su otvorene tržišnom natjecanju. U skladu s tim Komisija je, na temelju rezultata studija koje su obavljene u tom području, procijenila dodatne troškove zbog obveza pružanja univerzalnih usluga tog operatera i usporedila te troškove s poreznim olakšicama. Komisija je zaključila da su troškovi veći od poreznih olakšica i stoga zaključila da porezni sustav koji je razmatran ne može dovesti do unakrsnog financiranja poslovanja tog operatera u područjima otvorenima tržišnom natjecanju (26). Potrebno je istaknuti da je Komisija u svojoj odluci pozvala dotične države članice da osiguraju da je poštanski operater uveo analitički računovodstveni sustav i zatražila podnošenje godišnjeg izvješća koje će omogućiti praćenje poštovanja prava Zajednice. Prvostupanjski sud je podržao odluku Komisije i izjavio da su porezne olakšice tom poštanskom operateru državna potpora za koju postoji mogućnost izuzeća od zabrane iz članka 92. stavka 1. na temelju članka 90. stavka 2 (27). 8. USLUGA OD OPĆEGA GOSPODARSKOG INTERESA (a)   Temeljna načela 8. 1. Članak 90. stavak 2. Ugovora omogućuje izuzeće od primjene pravila iz Ugovora ako primjena tih pravila sprječava, pravno ili činjenično, obavljanje određene zadaće povjerene operaterima iz točke 4. 2. za pružanje usluga od općega gospodarskog interesa. Ne dovodeći u pitanje prava država članica da utvrde posebne uvjete za usluge od općeg interesa, ova se zadaća uglavnom sastoji od osiguravanja i održavanja opće javne poštanske usluge, jamčenja pristupa javnosti poštanskoj mreži u cijeloj državi uz pristupačne, financijski održive i transparentne cijene, na razumnoj udaljenosti i tijekom odgovarajućih radnih sati, uključujući prijam poštanskih pošiljaka iz pristupačnih poštanskih kovčežića ili mjesta za prikupljanje na cijelom području te njihovu isporuku na naznačenu adresu u određenom roku, kao i povezane usluge povjerene tim operaterima putem mjera regulativne prirode s ciljem osiguravanja univerzalne isporuke određene kvalitete. Univerzalna usluga mora se razvijati u skladu s društvenim, gospodarskim i tehničkim okružjem kako bi zadovoljila potrebe korisnika. Opći interes zahtijeva raspoloživost istinski povezane javne poštanske mreže u Zajednici, koja će omogućiti učinkovit protok informacija i time jačati, s jedne strane, konkurentnost europske industrije i razvoj trgovine te bolju povezanost regija u državama članicama, a s druge strane poboljšanje društvenih kontakata građana Unije. Kod definiranja rezerviranih područja moraju se uzeti u obzir financijska sredstva potrebna za pružanje usluga od općega gospodarskog interesa. 8. 2. Financijska sredstva za održavanje i poboljšavanje te javne mreže i dalje se uglavnom osiguravaju djelatnostima iz točke 2. 3. Trenutno je, zbog nepostojanja usklađenosti na razini Zajednice, većina država članica utvrdila granice monopola na temelju težine poštanske pošiljke. Neke države članice primjenjuju kombiniranu granicu na temelju težine i cijene, dok jedna država članica primjenjuje samo granicu na temelju cijene. Na temelju podataka koje je prikupila Komisija o prihodima od poštanskog prometa u državama članicama, čini se da bi zadržavanje posebnih ili isključivih prava na tom tržištu, u odsutnosti iznimnih okolnosti, bilo dovoljno za jamčenje poboljšavanja i održavanja javne poštanske mreže. Usluga za koju države članice mogu zadržati isključiva ili posebna prava, u onoj mjeri u kojoj je to nužno za održavanje univerzalne usluge, usklađena je s Poštanskom direktivom. U onoj mjeri u kojoj države članice daju posebna ili isključiva prava za takvu uslugu, usluga se mora smatrati zasebnim tržištem u proizvodnom smislu kod ocjene u pojedinačnim primjerima, posebno ako je riječ o izravnoj pošti, distribuciji međunarodne ulazne i izlazne pošte te o prijamu, razvrstavanju i prijenosu pošte. Komisija će uzeti u obzir činjenicu da su ta tržišta u potpunosti ili djelomice liberalizirana u brojnim državama članicama. 8. 3. Kod primjene pravila tržišnog natjecanja i drugih pravila iz Ugovora relevantnih za poštanski sektor, Komisija, postupajući na temelju nečije inicijative ili vlastite inicijative, uzima u obzir usklađenu definiciju iz Poštanske direktive pri ocjenjivanju može li opseg rezerviranog područja biti opravdan u skladu s člankom 90. stavkom 2. Polazište će biti pretpostavka da će, u onoj mjeri u kojoj se ona nalaze u granicama rezerviranog područja kako je određeno u Poštanskoj direktivi, posebna ili isključiva prava biti na prvi pogled opravdana u skladu s člankom 90. stavkom 2. No, ta pretpostavka može biti odbačena ako činjenice pokazuju da u određenom slučaju ograničenje ne ispunjava uvjete iz članka 90. stavka 2 (28). 8. 4. Brzina kojom se razvija poštansko tržište i dalje je vrlo različita u državama članicama, a to Komisiji trenutačno otežava općenito utvrđivanje obveza država članica u vezi s tom uslugom. Dva glavna problema povezana s izravnom poštom jesu moguća zlouporaba tarifiranja i liberalizacije od strane korisnika (rezervirane pošiljke dostavljaju zamjenski operateri kao da je riječ o pošiljkama nerezervirane izravne pošte) s ciljem izbjegavanja rezerviranih usluga iz točke 8. 2. Dokazi iz država članica koje ne ograničavaju usluge izravne pošte, poput Španjolske, Italije, Nizozemske, Austrije, Švedske i Finske i dalje nisu dostatni za zaključak i još uvijek ne omogućavaju donošenje konačne opće ocjene. Zbog takve nesigurnosti, smatra se da je bolje privremeno nastaviti s pristupom na pojedinačnoj osnovi. Ako to bude potrebno zbog određenih okolnosti, ne dovodeći u pitanje točku 8. 3. , države članice mogu zadržati određena postojeća ograničenja za usluge izravne pošte ili uvesti izdavanje dozvola kako bi se izbjegla umjetno stvorena narušavanja prometa i ozbiljno narušavanje prihoda. 8. 5. Kad je riječ o distribuciji međunarodne ulazne pošte, sustav terminalnih naknada koje prima poštanski operater države članice u kojoj se međunarodna pošta isporučuje od operatera države članice u kojoj je pošiljka nastala trenutačno se preispituje kako bi se prilagodile terminalne naknade, koje su često premale, stvarnim troškovima isporuke. Ne dovodeći u pitanje točku 8. 3. , države članice mogu zadržati određena postojeća ograničenja na distribuciju ulazne međunarodne pošte (29) kako bi se izbjeglo umjetno preusmjeravanje prometa koje bi povećalo udjel međunarodne pošte u prometu Zajednice. Ova ograničenja mogu se odnositi samo na pošiljke obuhvaćene područjem usluga koje se može rezervirati. Pri ocjenjivanju situacije u okviru pojedinačnih slučajeva, Komisija će uzeti u obzir relevantne, posebne okolnosti u državama članicama. 8. 6. Prijam, razvrstavanje i prijenos poštanskih pošiljaka aktivnosti su koje su poštanski operateri već otvorili ili ih sada sve više otvaraju trećim stranama u brojnim državama članicama. Budući da utjecaj takvog otvaranja na prihode može varirati, ovisno o situaciji u različitim državama članicama, neke države članice mogu, ako je to potrebno zbog posebnih okolnosti, a ne dovodeći u pitanje odredbe točke 8. 3. , zadržati neka postojeća ograničenja za prijam, razvrstavanje i prijenos poštanskih pošiljaka koje obavljaju posrednici (30) kako bi se omogućilo potrebno restrukturiranje operatera iz točke 4. 2. Unatoč tome, takva bi se ograničenja, u načelu, trebala primjenjivati samo na poštanske pošiljke koje pokrivaju postojeći monopoli, ne bi trebala ograničavati ono što je već prihvaćeno u predmetnoj državi članici i trebala bi biti u skladu s načelom nediskriminirajućeg pristupa poštanskoj mreži, kako je utvrđeno u točki 8. (b) podtočki vii. (b)   Uvjeti za primjenu članka 90. stavka 2. na poštanski sektor Sljedeći uvjeti trebaju se primjenjivati s obzirom na izuzeće iz članka 90. stavka 2. : i. Liberalizacija drugih poštanskih usluga Osim u slučaju usluga za koje je nužno da budu rezervirane i za koje Poštanska direktiva dopušta rezerviranje, države članice trebaju povući sva posebna ili isključiva prava za pružanje poštanskih usluga u onoj mjeri u kojoj obavljanje određene zadaće, povjerene operaterima iz točke 4. 2. za pružanje usluge od općega gospodarskog interesa, nije spriječeno pravno ili činjenično, uz izuzetak pošte koja je povezana s obavljanjem službene dužnosti te trebaju donijeti sve potrebne mjere kako bi se zajamčilo pravo svih gospodarskih operatera na pružanje poštanskih usluga. Ovim države članice nisu spriječene da, prema potrebi, podvrgnu pružanje takvih usluga deklaracijskim postupcima deklariranja ili izdavanju dozvola za određene kategorije pošiljaka i, kada je to potrebno, postupcima pojedinačnog odobravanja čiji je cilj provedba ključnih uvjeta te očuvanje univerzalne usluge. Stoga države članice moraju, u tom slučaju, osigurati da uvjeti utvrđeni u tim postupcima budu transparentni, objektivni i bez diskriminacije te da postoje učinkovita pravna sredstva pred sudovima u slučaju negativnih odluka. ii. Nepostojanje manje ograničavajućih sredstava za osiguravanje usluga od općega gospodarskog interesa Isključiva prava mogu biti dodijeljena ili zadržana samo ako su nužna za osiguravanje obavljanja zadaća od općega gospodarskog interesa. U mnogim područjima ulazak novih društava na tržište mogao bi, zbog njihovih posebnih vještina i stručnosti, doprinijeti ostvarivanju usluga od općega gospodarskog interesa. Ako operater iz točke 4. 2. ne osigurava, na zadovoljavajući način, sve elemente univerzalne usluge u skladu sa zahtjevima Poštanske direktive (poput mogućnosti za svakoga građanina u dotičnoj državi članici, a posebno za one koji žive u udaljenim krajevima, da ima pristup novinama, časopisima i knjigama), unatoč prednostima univerzalne poštanske mreže te posebnih ili isključivih prava, u tom slučaju dotična država članica mora donijeti odgovarajuće mjere (31). Umjesto proširivanja prava koja su već dana, države članice trebaju stvoriti mogućnost da usluge daju konkurenti te u tu svrhu mogu, osim ključnih uvjeta nametnuti konkurentima dodatne obveze. Sve te obveze trebale bi biti objektivne, nediskriminirajuće i transparentne. iii. Proporcionalnost Nadalje, države članice trebaju osigurati da opseg svih dodijeljenih posebnih i isključivih prava bude proporcionalan općem gospodarskom interesu koji se nastoji zadovoljiti davanjem tih prava. Primjerice, zabrana da se samostalno dostavlja, odnosno da pravna ili fizička osoba (uključujući sestrinsko ili kćerinsko društvo) koja je sastavljač pošiljke pruža poštanske usluge, ili prijam i prijenos takvih pošiljaka koje obavlja treća strana koja posluje isključivo za svoj račun, ne bi bilo proporcionalno cilju jamčenja odgovarajućih sredstava za javnu poštansku mrežu. Države članice moraju prilagoditi i opseg tih posebnih ili isključivih prava, u skladu s promjenama potreba i uvjetima prema kojima se pružaju poštanske usluge te uzimajući u obzir sve državne potpore dane operateru iz točke 4. 2. iv. Praćenje koje obavlja neovisno regulatorno tijelo Proces praćenja obavljanja zadataka javne usluge povjerenih operateru iz točke 4. 2. i otvorenog pristupa javnosti poštanskoj mreži te, gdje je primjenjivo, dodjeljivanje dozvola ili kontrola deklaracija, kao i poštovanje od strane gospodarskih operatera posebnih ili isključivih prava operatera iz točke 4. 2. , treba osigurati tijelo ili tijela neovisna o tim operaterima (32). To tijelo treba posebno osigurati sljedeće: da ugovori o pružanju rezerviranih usluga budu u potpunosti transparentni, da se za te usluge vodi posebno fakturiranje i da se razlikuju od nerezerviranih usluga poput tiskanja, označivanja i stavljanja u omotnice; da ugovorni uvjeti za usluge koje su djelomice rezervirane, a djelomice liberalizirane, budu odvojeni; da rezervirani dio bude otvoren svim poštanskim korisnicima bez obzira na to je li nerezervirana komponenta predmet kupnje. v. Djelotvorno praćenje rezerviranih usluga Država članica mora djelotvorno provoditi praćenje zadaća koje su isključene iz opsega tržišnog natjecanja, u skladu s objavljenim ciljevima usluge i radnim rezultatima, a o njihovom se ostvarivanju treba redovito i javno izvještavati. vi. Transparentnost računovodstva Svaki operater iz točke 4. 2. koristi jedinstvenu poštansku mrežu za konkuriranje na različitim tržištima. Operateri koji koriste jednu, univerzalnu mrežu lako mogu vršiti diskriminaciju s obzirom na cijene i usluge između ili unutar raznih kategorija korisnika, zbog velikih neizravnih troškova koji se ne mogu pripisati samo jednoj usluzi. Zbog toga je izuzetno teško utvrditi postojanje unakrsnog financiranja, kako između različitih faza postupanja s poštanskim pošiljkama u javnoj poštanskoj mreži, tako i između rezerviranih usluga i usluga koje se pružaju u skladu s uvjetima tržišnog natjecanja. Nadalje, određeni broj operatera nudi povlaštene tarife za pošiljke povezane s područjem kulture, a posve je jasno da te tarife ne pokrivaju ukupne prosječne troškove. Članci 5. i 90. obvezuju države članice da osiguraju potpuno poštovanje prava Zajednice. Komisija smatra da bi najprikladniji način ispunjavanja te obveze bio da države članice od operatera iz točke 4. 2. zatraže odvojeno vođenje financijskih izvješća, pri čemu bi se odvojeno vodili, između ostalog, troškovi i prihodi povezani s davanjem usluga na temelju isključivih prava i onih koji se daju u uvjetima tržišnog natjecanja i kako bi se omogućila cjelovita ocjena uvjeta koji se primjenjuju na raznim mjestima pristupa javnoj poštanskoj mreži. Kod usluga koje se sastoje od elemenata koji pripadaju rezerviranim i konkurentskim uslugama potrebno je također razlikovati troškove svakog dijela. Interni računovodstveni sustavi se trebaju temeljiti na sustavnoj i objektivno opravdanoj primjeni načela analitičkog računovodstva. Potrebno je sastavljati financijska izvješća, koja revidira neovisni revizor kojeg može imenovati nacionalno regulatorno tijelo te ih objavljivati u skladu s relevantnim zakonodavstvom Zajednice i nacionalnim zakonodavstvom koje se primjenjuje na komercijalne organizacije. vii. Zabrana diskriminacije s obzirom na pristup poštanskoj mreži Operateri trebaju pružati univerzalnu poštansku uslugu nediskriminirajućim osiguravanjem pristupa odgovarajućim javnim pristupnim točkama za klijente ili posrednike, u skladu s potrebama tih korisnika. Uvjeti pristupa, uključujući ugovore (ako se nude), trebaju biti transparentni, objavljeni na odgovarajući način i ponuđeni bez diskriminacije. Čini se da povlaštene tarife koje neki operateri nude određenim skupinama korisnika nisu transparentne. Države članice trebaju nadzirati uvjete za pristup mreži kako bi osigurale da nema diskriminacije kod uvjeta korištenja ili kod plaćanja troškova. Posebno bi se trebalo osigurati da posrednici, uključujući i operatere iz drugih država članica, mogu birati između raspoloživih sabirnih mjesta javne poštanske mreže i dobiti pristup u razumnom roku uz tarifu koja se temelji na troškovima, a uzima u obzir usluge koje su zaista zatražene. Obveza osiguravanja nediskriminirajućeg pristupa javnoj poštanskoj mreži ne znači da se od država članica zahtijeva da osiguraju pristup za pošiljke koje izlaze s njezinog državnog područja, a prenose ih komercijalni poduzetnici u drugu državu, kršeći time poštanski monopol, ne bi li ih uveli u javnu poštansku mrežu posredstvom poštanskog operatera te druge države, isključivo s ciljem iskorištavanja nižih poštanskih tarifa. Drugi gospodarski razlozi poput proizvodnih troškova i opreme, dodane vrijednosti ili razine usluge koju nude druge države članice ne smatraju se neprikladnima. U slučaju prijevara, neovisno regulatorno tijelo može izreći kazne. Trenutno se prekogranični pristup poštanskim mrežama povremeno odbija ili se dopušta samo pod određenim uvjetima za poštanske pošiljke čiji proizvodni proces uključuje prekogranični prijenos podataka prije nego što te poštanske pošiljke dobiju fizički oblik. Takvi se slučajevi najčešće nazivaju „nematerijalna pošta”. U trenutnim okolnostima, za poštanskog operatera koji dostavlja poštu zaista može postojati ekonomski problem, zbog razina terminalnih naknada koje međusobno primjenjuju poštanski operateri. Operateri taj problem nastoje riješiti uvođenjem odgovarajućeg sustava terminalnih naknada. Komisija od država članica može zatražiti, u skladu s odredbama prvog stavka iz članka 5. Ugovora, da ju se obavijesti o uvjetima za pristup koji se koriste te o njihovim razlozima. Komisija ne smije objaviti dobivene informacije na temelju takvih zahtjeva u onoj mjeri u kojoj one podliježu obvezi čuvanja poslovne tajne. 9. PREISPITIVANJE Ova se obavijest donosi na razini Zajednice kako bi se olakšalo ocjenjivanje određenog postupanja poduzetnika i određenih državnih mjera koje se odnose na poštanske usluge. Nakon određenog razdoblja razvoja, po mogućnosti do 2000. godine, bilo bi primjereno da, Komisija izvrši evaluaciju poštanskog sektora u odnosu na pravila iz Ugovora kako bi se utvrdilo trebaju li se promijeniti stajališta iznesena u ovoj obavijesti zbog društvenih, gospodarskih ili tehnoloških razloga te na temelju iskustva u poštanskom sektoru. U dogledno vrijeme Komisija će izvršiti globalnu evaluaciju situacije u poštanskom sektoru u svjetlu ciljeva iznesenih u ovoj obavijesti. (1)  COM(91) 476 završni tekst. (2)  „Smjernice za razvoj poštanskih usluga Zajednice” (COM(93) 247 od 2. lipnja 1993. ). (3)  SL C 48, 16. 2. 1994. , str. 3. (4)  SL C 322, 2. 12. 1995. , str. 22. (5)  SL C 322, 2. 12. 1995. , str. 3. (6)  SL C 20, 20. 1. 1997. , str. 159. (7)  Posebno u spojenim predmetima C-48/90 i C-66/90, Nizozemska i Koninklijke PTT Nizozemska i PTT Post BV protiv Komisije [1992] ECR I-565 i predmet C-320/91 Procureur du Roi protiv Paul Corbeau [1993] ECR I-2533. (8)  COM(96) 443 završni tekst. (9)  Vidjeti bilješku 8. (10)  Vidjeti presudu od 23. 10. 1997. u predmetima C-157/94 do C-160/94 „Obveze država članica - električna energija” Komisija protiv Nizozemske (157/94), Italije (158/94), Francuske (154/94), Španjolske (160/94). (11)  Definicije se tumače s obzirom na Poštansku direktivu i sve promjene proizašle iz preispitivanja te Direktive. (12)  Značenje ovog važnog izraza u kontekstu prava tržišnog natjecanja Zajednice objašnjava se u točki 5. 3. (13)  Direktiva Komisije 90/16/EEZ (SL L 10, 12. 1. 1990. , str. 47. ) i 90/456/EEZ (SL L 233, 28. 8. 1990. , str. 19. ). (14)  Vidjeti Obavijest Komisije o utvrđivanju mjerodavnog tržišta u svrhu primjene prava tržišnog natjecanja Zajednice (SL C 372, 9. 12. 1997. , str. 5. ). (15)  Vidjeti bilješku 13. (16)  UFC – Que Choisir, Poštanske usluge u Europskoj uniji, travanj 1994. (17)  U mnogim državama članicama korisnici su se mogli, prije nekoliko desetljeća, osloniti na tu uslugu te poslije podne primiti standardna pisma predana ujutro. Od tada, primijećeno je stalno opadanje kvalitete usluge, a posebno broja dnevnih obilazaka poštara, koji su smanjeni s pet na jedan (ili dva u nekim gradovima Europske unije). Isključiva prava poštanskih organizacija uzrokovala su opadanje kvalitete, budući da su drugim poduzetnicima spriječili ulazak na tržište. Zbog toga, poštanske organizacije nisu uspjele rast plaća i smanjenje radnih sati nadoknaditi uvođenjem moderne tehnologije, kao što su to učinili poduzetnici u sektorima koji su izloženi tržišnom natjecanju. (18)  Vidjeti Poštansku direktivu, uvodne izjave 16. i 28. te poglavlje 5. (19)  Svjetska poštanska unija (UPU) takvu poštu naziva „intelektualne tvorevine” poput knjiga, novina, periodike i časopisa. (20)  Direktiva Komisije 80/723/EEZ o transparentnosti financijskih odnosa između država članica i javnih poduzeća, SL L 195, 29. 7. 1980. , str. 35. (21)  Za opće objašnjenje načela koja proizlaze iz članka 59. , vidjeti Obavijest s tumačenjem Komisije o slobodnom prekograničnom pružanju usluga (SL C 334, 9. 12. 1993. , str. 3. ). (22)  Vidjeti posebno predmet C-18/88 RTT protiv GB-Inno-BM [1991] ECR I-5981, točke 25. do 28. (23)  Predmet C-387/92 Banco de Credito Industrial protiv Ayuntamiento Valencia [1994] ECR I-877. (24)  SL L 195, 29. 7. 1980. , str. 35. (25)  SL L 254, 12. 10. 1993. , str. 16. (26)  Predmet NN 135/92, SL C 262, 7. 10. 1995. , str. 11. (27)  Predmet T-106/95 FFSA protiv Komisije [1997] ECR II-229. (28)  U vezi s ograničenjima na primjenu izuzeća iz članka 90. stavka 2. , vidjeti stajalište Suda u sljedećim predmetima: Predmet C-179/90 Merci convenzionali porto di Genova protiv Siderurgica Gabrielli [1991] ECR I-1979; Predmet C-41/90 Klaus Höfner i Fritz Elser protiv Macroton [1991] ECR I-5889. (29)  Ovo se može posebno odnositi na poštu iz jedne države koju prenose komercijalni poduzetnici u drugu državu s ciljem unošenja u javnu poštansku mrežu posredstvom poštanskog operatera te druge države. (30)  Čak i u situaciji u kojoj postoji monopol, pošiljatelji će moći slobodno koristiti posebne usluge koje daje posrednik, poput (pred)razvrstavanja prije predaje poštanskom operateru. (31)  U skladu sa člankom 3. Poštanske direktive, države članice moraju osigurati da korisnici uživaju pravo na univerzalnu uslugu. (32)  Vidjeti posebno članke 9. i 22. Poštanske direktive


title: 98/146/CE: Decisão da Comissão de 6 de Fevereiro de 1998 que diz respeito à importação de ovinos e caprinos vivos do Uruguai e que altera a Decisão 79/542/CEE do Conselho (Texto relevante para efeitos do EEE)

eurovoc_concepts:
Uruguay
goat
health legislation
import policy
live animal
sheep

formats: html pdf print

text: L 46/8 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 17. 2. 98 COMISSÃO DECISÃO DA COMISSÃO de 6 de Fevereiro de 1998 que diz respeito à importação de ovinos e caprinos vivos do Uruguai e que altera a Decisão 79/542/CEE do Conselho (Texto relevante para efeitos do EEE) (98/146/CE) Considerando que as condições específicas de sanidade animal e a certificação veterinária para a importação de bovinos, suínos, equídeos, ovinos e caprinos, carne fresca e produtos à base de carne serão estabelecidas noutras decisões em função da situação sanitária do país terceiro em causa; Considerando que as medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Veterinário Permanente, ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: Artigo 1º A parte 1 do anexo da Decisão 79/542/CEE é substituída pelo anexo da presente decisão. Artigo 2º Os Estados-membros são os destinatários da presente decisão. Feito em Bruxelas, em 6 de Fevereiro de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Directiva 72/462/CEE do Conselho, de 12 de Dezembro de 1972, relativa aos problemas sani- tários e de polícia sanitária na importação de animais das espécies bovina suína, ovina e caprina e de carnes frescas ou de produtos à base de carne provenientes de países terceiros (1), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 96/91/CE (2), e, nomeadamente, o seu artigo 3, que a Decisão 79/542/CEE Considerando do Conselho (3), com a última redacção que lhe foi dada pela Decisão 97/736/CE da Comissão (4), estabelece uma lista de países terceiros em proveniência dos quais os Estados- -membros autorizam a importação de bovinos, suínos, equídeos, ovinos e caprinos, carne fresca e produtos à base de carne; Considerando que, na sequência de missões veterinárias da Comunidade, se concluiu que o Uruguai dispõe de serviços veterinários suficientemente bem estruturados e organizados; Considerando que a vacinação contra a febre aftosa é proibida no Uruguai; Considerando que o Uruguai deve ser incluído na lista de países terceiros dos quais os Estados-membros autorizam importações de ovinos e caprinos; Considerando que a Decisão 79/542/CEE deve ser alte- rada nesse sentido; (1) JO L 302 de 31. 12. 1972, p. 28. (2) JO L 13 de 16. 1. 1997, p. 26. (3) JO L 146 de 14. 6. 1979, p. 15. (4) JO L 295 de 29. 10. 1997, p. 37. 17. 2. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 46/9 O X E N A s a d a u q e d a a c i l b ú p e l a m i n a e d a d i n a s e d s e õ ç i d n o c s a r a t i e p s e r m e v e d s e õ ç a t r o p m i s A « 1 E T R A P E N R A C E D E S A B À S O T U D O R P E A C S E R F E N R A C , S O V I V S I A M N A I e d ú a S a c i l b ú p l a m i n a e d a d i n a S s o v i v s i a m i n A e n r a C a c s e r f ” s n e g a v l e S “ e a c s e r f e n r a C e n r a c e d e s a b à s o t u d o r p ” s o c i t s é m o D “ s o u d í s e R s i a m i n A s o v i v s o t u d o r P e s a b à e n r a c e d e n r a C a c s e r f R X R X R X o R X R X o o ) c ( o ) a ( R X R X R X o o o ) 5 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 2 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( E o x x x x o x o x o x x x o o o S o x x o x o o o x o x x o o o o C / O B E U / B E o x x x x o o o x o x x x o o o o x x x x o o o x o x x o o o o x x x x x o x x x x x x x x x x o x x x x o o x x o x x x x o o x x x x x o x x x x x x x x x x S x o x x x o o o x o x x o x o o C / O B x x x x x o x x x o x x x o o o o x x x x o x x x x x x x o x x s í a P s í a P O S I o g i d ó C a n i v o g e z r e H - a i n s ó B a n i t n e g r A a i l á r t s u A a i n â b l A a i r á g l u B m é r a B l i s a r B a n a u s t o B a i s s ú r r o l e i B e z i l e B á d a n a C a ç í u S e l i h C a n i h C a d r a l u p o P a c i l b ú p e R a i b m ô l o C a c i R a t s o C L A R A U A A B G B H B R B W B Y B Z B A C H C L C N C O C R C L 46/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 17. 2. 98 s o u d í s e R s i a m i n A s o v i v s o t u d o r P e s a b à e n r a c e d e n r a C a c s e r f R X R X o o ) c ( o R X o o o R X R X o o R X o ) c ( o R X R X R X R X o ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( E o x x x x o x o o o x x x o x o x x x o x x x P o x x o x o o o o o x x o o x o x x o o o x o C / O B E O / B E o o x o x o x o o o x x o o x o x x o o o x o o o x o x o o o o o x x o o x o x x o o o x o x x x o x o x x o x x x x o x o x x x x x x o o x x o x o x o o o x x o o x o x x o o o o o x x x o x o x x o x x x x o x o x x x x x x o P o x x o x o o o o o x x o o x o x x o o o x o C / O B o x x o x o x o o o x x o o x o x x o x x o o x x x o x o x x o x x x o o x o x x o x o x o a c e h C a c i l b ú p e R a b u C e r p i h C a i l é g r A a i n ó t s E a i p ó i t E a i d n â l e n o r G a l a m e t a u G g n o K g n o H s a r u d n o H a i c á o r C a i r g n u H l e a r s I a i d n Í a i d n â l s I a i n é u Q a i n â u t i L a i n ó t e L r a c s á g a d a M s o c o r r a M a i n ó d e c a M a d a v a l s o g u J a c i l b ú p e R a g i t n A a i c í r u a M a t l a M U C Y C Z C Z D E E T E L G T G K H N H R H U H L I N I S I E K I L V L A M G M K M T M U M 17. 2. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 46/11 s o u d í s e R s i a m i n A s o v i v s o t u d o r P e s a b à e n r a c e d e n r a C a c s e r f R X R X o R X R X R X R X R X o ) c ( o R X R X R X o o ) c ( o ) c ( ) b ( R X R X R X R X R X ) 5 ( ) 5 ( ) 3 ( ) 2 ( ) 1 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 3 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 2 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 2 ( ) 1 ( ) 1 ( ) 2 ( ) 1 ( E x o o x o x x x x o x x o o o x o x x x x x o P o o o x o x o x x o x x o o o o o o x o o o o C / O o o o x x o x o x x o x x o o o o o o x x x o o B o o o x o x o x x o x x o o o o o o x o x o o E x x x x x x x x x o x x x x o o x o x x x x o O / B o x o x o x o x x o x x o x o o o o x x x x o E x x x x x x x x x o x x x x o o x o x x x x o P o o o x o x o x x o x x o o o o o o x o x x o C / O o x o x x o x x x x o x x x o o o o o x x x x o B x x x x x x x x x o x x x x o o o o x x x x x o c i x é M a i b í m a N a u g á r a c i N a g e u r o N a i d n â l e Z a v o N á m a n a P a i n ó l o P i a u g a r a P a i n é m o R a i s s ú R a r u p a g n i S a i n é v o l s E a c a v o l s E a c i l b ú p e R a i d n â l i z a u S a i d n â l i a T r o d a v l a S a i s í n u T a i u q r u T a i n â r c U a i v á l s o g u J a d a v i t a r e d e F a c i l b ú p e R l u S o d a c i r f Á a c i r é m A a d s o d i n U s o d a t s E i a u g u r U X M A N I N O N Z N A P L P Y P O R U R G S I S K S V S Z S H T N T R T A U S U Y U U Y A Z é u b a b m Z i W Z L 46/12 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 17. 2. 98 u o l a u g i o F r o l a v m u a o d a h c e f e t n e m a c i t e m r e h e t n e i p i c e r m u n r o l a c o l e p o t n e m a t a r t m u a s o d i t e m b u s o d i s m a h n e t e u q e n r a c e d e s a b à s o t u d o r p s o s o d a z i r o t u a o ã s , a r p u s a t s i l a n s a d a n o i c n e m s e õ ç i r t s e r s a e t n a t s b o o ã N. 3 a r o i r e p u s. s í a p e t s e d s e t n e i n e v o r p s o e d í u q e r a t r o p m i m e d o p o ã n s o r b m e m - s o d a t s E s o , o h l e s n o C o d E E C / 6 2 4 / 0 9 a v i t c e r i D a d º 3 1 o g i t r a o d 2 º n o d o ã ç a c i l p a m e s a c i f í c e p s e s e õ ç i s o p s i d s a d o ã ç p o d a à é t A. C (cid:190) 0 8 s o n e m o l e p e d l a r t n e c a r u t a r e p m e t a m u m e r i g n i t a é t a s o d a t a r t o d i s m a h n e t e u q e n r a c e d e s a b à s o t u d o r p s o s o d a z i r o t u a o ã s , a r p u s a t s i l a n s a d a n o i c n e m s e õ ç i r t s e r s a e t n a t s b o o ã N. o ã ç a z i l a n o i g e r a e c e l e b a t s e e u q , o ã s s i m o C a d E E C / 0 6 1 / 2 9 o ã s i c e D a m o c e d a d i m r o f n o c m e s o e d í u q e e d o ã ç a t r o p m i a m a z i r o t u a s a n e p a s o r b m e m - s o d a t s E s O. s a z e d u i m s a d e s a d a s s o s e d o ã n s e n r a c s a d o ã s u l c x e m o C. s n e g a v l e s s o n í u s e d s e n r a c s a d o ã s u l c x e m o C ) 1 ( ) 2 ( ) 3 ( ) 4 ( ) 5 ( ) 6 (. a d r o g n e à s o d a n i t s e d e e d a d i e d s a i d e z n i u q e d s o n e m m o c s a r i e t i e l s a ç a r e d s o l e t i v s o a e o ã ç u d o r p e r à s o d a n i t s e d s o n i v o b s o a s a d a t i m i l o ã s , a n i v o b e i c é p s e a d s o v i v s i a m i n a e d s e õ ç a t r o p m i s à o t i e p s e r z i d e u q o N ) a (. l a n o m r o h o t i e f e m e s s a i c n â t s b u s s à o v i t a l e r e o c i n é g a t s e g e o c i n é g o r t s e , o c i n é g o r d n a , o c i t á t s o e r i t o t i e f e e d s a i c n â t s b u s e d , a c s e r f e n r a c a n e s i a m i n a s o n , s o u d í s e r s o a o v i t a l e r o n a l p o o ã s s i m o C a l e p o d a v o r p A R X. o n a l p m u r a t n e s e r p a e d o ã ç a g i r b o a a h n e t a s u a c m e o r i e c r e t s í a p o e u q m e s s o d a t r o p m i o ã s e t a b a a r a p r e s m e s s o e d í u q e s O : s a d a t i m i l o ã s , o n a m u h o m u s n o c o a a d a n i t s e d o n i v o b e d e n r a c e d s e õ ç a t r o p m i s à o t i e p s e r z i d e u q o N ) b ( s i a n o i c i d a s a t o N o ã ç a c i n u m o c a m u e d o t c e j b o o ã s s o t n e m i c e l e b a t s e s e s s e d s e m o n s o ; o ã s s i m o C a l e p s a d a v o r p a s e õ ç a r o l p x e e d o t n u j e t a b a a r a p s i a m i n a e d m e c e t s a b a e s e u q a c s e r f e n r a c e d s o t n e m i c e l e b a t s e s o n a d i t b o o d i s a h n e t e u q. s o r b m e m - s o d a t s E s o a o ã s s i m o C a d a c i f í c e p s e , a i e p o r u E e d a d i n u m o C a e a c i r é m A a d s o d i n U s o d a t s E s o e r t n e s a d a d r o c a s e õ ç i d n o c s à a d n o p s e r r o c e u q , a r i e t i e l o ã ç u d o r p à e t n e m a v i s u l c x e s a d a t c e f a o d i s m a h n e t e u q s a c a v e d e n r a c : e n r a c a à e u o ) i u o (cid:190) (cid:190) ) i i ». o ã ç a t r o p m i a r i t i m r e p e d m i f a s e t n e i c i f u s s a i t n a r a g s a d i b e c e r m a r o f , e t a b a a r a p s o v i v s o l a v a c e d s e õ ç a t r o p m i s à o t i e p s e r z i d e u q o N ) c ( ) s e t n o s i b s o e s o l a f ú b s o o d n i u l c n i ( s o n i v o b = B s o n i r p a c e s o n i v o = C / O s o d a z i r o t u a o ã n = s o d a z i r o t u a = x o s o d a l u g n u i b = U / B s o e d í u q e = s o n í u s = S E s i a i c e p s e s e õ ç a v r e s b O