title: Sdělení Komise o použití pravidel hospodářské soutěže na poštovní odvětví a o posouzení některých opatření státu týkajících se poštovních služeb (98/C 39/02)Text s významem pro EHP.

eurovoc_concepts:
State aid
competition law
freedom to provide services
postal service
public sector
single market

text: 174 CS Úřední věstník Evropské unie 31998Y0206(01) 6. 2. 1998 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 08/sv. 1 C 39/2 Sdělení Komise o použití pravidel hospodářské soutěže na poštovní odvětví a o posouzení některých opatření státu týkajících se poštovních služeb (98/C 39/02) (Text s významem pro EHP) PŘEDMLUVA Poté, co Komise předložila Zelenou knihu o rozvoji jednotného trhu poštovních služeb (1) a sdělila Evropskému parlamentu a Radě výsledky konzultací o Zelené knize a opatření doporučo- vaná Komisí (2), začala zásadní diskuse o budoucím právním prostředí pro poštovní odvětví ve Společenství. Usnesením ze dne 7. února 1994 o rozvoji poštovních služeb ve Společenství (3) Rada vyzvala Komisi, aby navrhla opatření vymezující harmoni- zovanou všeobecnou službu a poštovní služby, které by mohly být vyhrazeny. V červenci 1995 Komise navrhla balík opatření pro poštovní služby, který se sestával z návrhu směrnice Evrop- ského parlamentu a Rady o společných pravidlech pro rozvoj poštovních služeb Společenství a zlepšení kvality služby (4) a návrhu tohoto Sdělení o použití pravidel hospodářské soutěže (5). Toto sdělení, které doplňuje harmonizační opatření navrhovaná Komisí, se zakládá na výsledcích těchto diskusí, v souladu se zása- dami stanovenými v usnesení ze dne 7. února 1994. Bere v úvahu připomínky, které došly během veřejné konzultace o návrhu tohoto sdělení zveřejněného v prosinci 1995, jakož i usnesení přijaté Evropským parlamentem dne 12. prosince 1996 (6), týka- jící se tohoto návrhu, stejně jako diskuse o navrhované směrnici v Evropském parlamentu a Radě. Komise je přesvědčena, že poštovní služby, jakožto hlavní prostředek komunikace a obchodu, jsou životně důležité pro veš- keré hospodářské i společenské činnosti. Vznikají nové poštovní služby a je třeba mít jistotu o vývoji tohoto trhu, aby bylo možné (1) KOM(91) 476 v konečném znění. (2) Pokyny pro rozvoj poštovních služeb Společenství (KOM(93) 247 ze dne 2. června 1993). (3) Úř. věst. C 48, 16. 2. 1994, s. 3. (4) Úř. věst. C 322, 2. 12. 1995, s. 22. (5) Úř. věst. C 322, 2. 12. 1995, s. 3. (6) Úř. věst. C 20, 20. 1. 1997, s. 159. podpořit investice do tohoto odvětví i vznik nových pracovních míst. Jak také uznal Soudní dvůr Evropských společenství, na poš- tovní odvětví se použije právo Společenství a zejména pravidla hospodářské soutěže Smlouvy o ES (7). Soudní dvůr uvedl, že „v případě veřejných podniků, jimž členské státy zaručí zvláštní nebo výlučná práva, tyto státy nevyhlašují ani nezachovávají žádná opatření v rozporu s pravidly Smlouvy týkajícími se hospodářské soutěže“ a že tato pravidla „musejí být čtena ve spo- jení s čl. 90 odst. 2, který stanoví, že podniky pověřené posky- továním služeb obecného hospodářského zájmu podléhají pra- vidlům hospodářské soutěže do té míry, aby použití těchto pravidel nebránilo, právně nebo fakticky, výkonu mimořádného úkolu jim svěřeného“. Často je Komise dotazována na to, jaký postoj míní přijmout pro účely provádění pravidel hospodářské soutěže obsažených ve Smlouvě, pokud jde o chování provozo- vatelů poštovních služeb a o opatření státu týkající se veřejných podniků a podniků, jimž členské státy zaručí zvláštní nebo výlučná práva v poštovním odvětví. Toto sdělení vysvětluje výklad Komise týkající se příslušných usta- novení Smlouvy a hlavní zásady, v souladu s nimiž Komise zamýšlí použít pravidla hospodářské soutěže Smlouvy na poš- tovní odvětví v konkrétních případech, za současného zachování záruk nezbytných pro plnění všeobecné služby, a dává podnikům a členským státům jasné pokyny, aby se nedopustily porušení Smlouvy. Tímto sdělením není dotčen výklad práva podávaný Soudním dvorem Evropských společenství. Dále toto sdělení popisuje přístup, jaký Komise zamýšlí přijmout pro použití pravidel hospodářské soutěže na chování provozova- telů poštovních služeb a pro posuzování slučitelnosti opatření státu omezujících volné poskytování služeb a/nebo volnou hospodářskou soutěž na trzích poštovních služeb s pravidly hospodářské soutěže a s jinými předpisy Smlouvy. Dále se věnuje otázce nediskriminačního přístupu k poštovní síti a ochraně požadované pro zajištění poctivé hospodářské soutěže v tomto odvětví. (7) Zejména ve spojených věcech C-48/90 a C-66/90, Nizozemsko a Koninklijke PTT Nederland a PTT Post BV vs. Komise, Sb. rozh. ESD 1992, s. I-565, a ve věci C-320/91 Procureur du Roi vs. Paul Cor- beau, Sb. rozh. ESD 1993, s. I-2533. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 175 Zejména s ohledem na to, že soukromí i veřejní provozovatelé rozvíjejí nové poštovní služby, některé členské státy přepracovaly nebo přepracovávají své právní předpisy týkající se poštovních služeb tak, aby omezily monopol svých provozovatelů poštov- ních služeb, což je považováno za nutné pro uskutečnění cíle ve veřejném zájmu. Zároveň Komise čelí vzrůstajícímu počtu stíž- ností a žalob ohledně právních předpisů o hospodářské soutěži, k nimž musí zaujmout stanovisko. V této situaci tedy sdělení představuje vhodný nástroj pomáhající členským státům a provo- zovatelům poštovních služeb, zejména těm, kteří požívají zvlášt- ních nebo výlučných práv, zajistit správné provádění pravidel hospodářské soutěže. Toto sdělení, které nemůže být vyčerpáva- jící, chce poskytnout rady pro správný výklad zejména článků 59, 85, 86, 90 a 92 Smlouvy v konkrétních případech. Zveřejněním tohoto sdělení chce Komise zajistit průhlednost a usnadnit roz- hodnutí týkající se investic všem poštovním provozovatelům v zájmu uživatelů poštovních služeb v Evropské unii. hospodářské soutěže a zajistí spotřebitelům větší výběr, lepší kva- litu a nižší ceny, a zároveň přitom napomůže prostřednictvím svých politik posílení hospodářské a sociální soudržnosti mezi členskými státy a snížení některých nerovností. Poštovní služby mají v této věci klíčovou úlohu. Společenství se zavázalo, že podpoří jejich funkce v obecném hospodářském zájmu, jak se slavnostně potvrzuje v novém článku 7d, vloženém Amsterdam- skou smlouvou, a posílí se přitom jejich účinnost. Tržní síly umožňují lepší přidělování zdrojů a větší účinnost při poskyto- vání služeb, z čehož hlavně těží spotřebitel, který dostává lepší kvalitu za nižší cenu. Tyto mechanismy však mají někdy své meze; z toho pak může vyplynout, že některé výhody nebudou dostupné pro všechny, a vzniknou tak překážky podpoře sociální a územní soudržnosti v Unii. Orgán veřejné moci musí tedy zajistit, že obe- cný zájem bude brán v úvahu. Jak Komise uvedla ve svém sdělení ze dne 11. září 1996 „Služby ve veřejném zájmu v Evropě“ (1), solidarita a rovné zacházení v tržní ekonomice jsou základními záměry Společenství. Služby ve veřejném zájmu přispívají naplnění těchto cílů. Evropané očekávají vysoce kvalitní služby za přijatelné ceny a mnoho z nich pokládá služby v obecném zájmu za sociální práva. Tradiční struktury některých služeb v obecném hospodářském zájmu, které jsou organizovány na základě státních monopolů, představují výzvu pro evropskou hospodářskou integraci. Patří sem poštovní monopoly, které, i když mají své oprávnění, mohou být na překážku hladkému fungování trhu, zejména je-li určité odvětví trhu nepřístupné. A tak zejména v poštovním odvětví jsou spotřebitelé stále důra- znější při vyžadování svých práv a požadavků. Světová konku- rence tlačí podniky užívající její služby k získávání stále lepších cen, srovnatelných s cenami, jaké získali konkurenti. Nové tech- nologie jako fax nebo elektronická pošta vytvářejí mimořádné tlaky na tradiční poštovní služby. Tento vývoj je pro budoucnost poštovních služeb zneklidňující, přičemž je třeba pamatovat na obavy pokud jde o zaměstnanost a hospodářskou a sociální sou- držnost. Hospodářský význam těchto služeb je značný. Proto je nutné modernizovat a rozvíjet služby v obecném zájmu, za předpokladu, že představují skutečný přínos evropské konkuren- ceschopnosti, sociální solidaritě a kvalitě života. Skutečnou výzvou je zajistit hladkou souhru mezi požadavky jed- notného trhu vyjádřeného volným pohybem, hospodářskou výkonností a dynamičností, volnou hospodářskou soutěží, a cíli obecného zájmu. Tato souhra musí být ve prospěch jednotlivých občanů i společnosti jako celku. Je to těžké hledání rovnováhy, protože se základní podmínky neustále mění: jednotný trh se stále rozšiřuje a veřejné služby, zdaleka ne pevně stanovené, se musejí přizpůsobovat novým požadavkům. Společenství si stanovilo, že bude podporovat konkurenceschop- nost evropského hospodářství ve světě stále se zvyšující Základním konceptem všeobecné služby, u jejíhož původu stojí Komise (2), je zajistit poskytování vysoce kvalitní služby za ceny dostupné pro každého. Všeobecná služba je vymezena těmito zásadami: rovnost, univerzálnost, kontinuita a přizpůsobivost; a těmito zdravými postupy: průhlednost řízení, stanovení cen a financování a kontrola subjekty nezávislými na provozovatelích služeb. Tato kritéria nejsou na vnitrostátní úrovni vždy splněna, avšak pokud jsou zavedena prostřednictvím všeobecné evropské (1) KOM(96) 443 v konečném znění. (2) Viz poznámka pod čarou č. 8. 176 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 služby, mají pozitivní vliv na rozvoj služeb v obecném zájmu. Všeobecná služba je tak v Evropě výrazem požadavků a zvlášt- ností evropského modelu společnosti v rámci politiky, která spo- juje dynamičnost trhu, soudržnost a solidaritu. oblasti. Tím tedy zvyšuje právní bezpečnost ohledně zákonnosti určitých zvláštních nebo výlučných práv v poštovním odvětví. Některá opatření států, která by mohla být v rozporu s pravidly Smlouvy používanými na členské státy, však zůstávají mimo oblasti působnosti směrnice. Nezávislé chování provozovatelů poštovních služeb rovněž podléhá pravidlům hospodářské sou- těže Smlouvy. Vysoce kvalitní všeobecné poštovní služby jsou velmi důležité pro soukromé i obchodní zákazníky. Vzhledem k rozvoji elektronic- kého obchodu jejich význam ve velmi blízké budoucnosti ještě vzroste. Poštovní služby zde budou hrát významnou úlohu. Pro poštovní odvětví Evropský parlament a Rada přijaly směrnici 97/67/ES (dále jen „poštovní směrnice“). Tato směrnice vede ke vzniku společných pravidel pro rozvoj poštovního odvětví a zlep- šení kvality služby, jakož i k postupnému a kontrolovanému ote- vírání trhů. Účelem poštovní směrnice je dlouhodobě zaručit poštovní službu jako službu všeobecnou. Směrnice ukládá členským státům mini- mální harmonizovanou úroveň univerzální služby, včetně vysoce kvalitní celoplošné služby s pravidelně zaručeným doručováním za ceny dostupné pro každého. Všeobecná služba zahrnuje sběr, přepravu, třídění a dodávání dopisů, jakož i katalogů a balíků do určité ceny a hmotnostního limitu. Patří do ní také doporučené jakož i vnitrostátní dopisy a cenná psaní a přeshraniční dodávání. Splňuje požadavky na nepřetržitost, důvěrnost, neutralitu, rovné zacházení a přizpůsobivost. (valeur déclarée), Aby se zaručilo financování všeobecné služby, může být určitý úsek vyhrazen pro provozovatele této univerzální služby. Rozsah vyhrazeného úseku uvedla v soulad poštovní směrnice. V souladu s poštovní směrnicí členské státy mohou udělit výlučná práva na poskytování poštovních služeb pouze v míře nezbytné pro zacho- vání všeobecné služby. Navíc poštovní směrnice stanoví maxi- mální rozsah, jaký členské státy mohou vyhradit za účelem dosa- žení tohoto cíle. Udělení povolení obchodním provozovatelům k jakémukoli dodatečnému financování, které by mohlo být poža- dováno pro všeobecnou službu, by mohlo být vázáno na určité závazky, například na povinnost platit finanční příspěvky do fondu náhrad spravovaného za tím účelem orgánem nezávislým na příjemci nebo příjemcích, jak se uvádí v článku 9 poštovní směrnice. Ustanovení čl. 90 odst. 2 Smlouvy stanoví, že dodavatelé služeb ve veřejném zájmu se mohou odchylovat od pravidel Smlouvy, pokud použití těchto pravidel ztíží výkon úkolu ve veřejném zájmu, za který jsou odpovědni. Tato výjimka z pravidel Smlouvy však podléhá zásadě proporcionality. Tato zásada umožňuje zajis- tit větší vyrovnanost mezi závazkem poskytovat služby v obec- ném zájmu a způsobem, jakým se skutečně poskytují, tak, aby prostředky byly v poměru k zamýšleným cílům. Tato zásada je pojímána tak, aby zajistila pružnou a přizpůsobivou rovnováhu, která bere v úvahu technická i rozpočtová omezení, která se mohou v různých odvětvích lišit. Dále umožňuje co možná nej- lepší vzájemné působení mezi efektivností trhu a požadavky v obecném zájmu a zajišťuje přitom, že prostředky vynaložené na uspokojení těchto požadavků nadměrně nenaruší hladké fungo- vání jednotného evropského trhu a nepostihnou obchod v míře odporující zájmu Společenství (1). Použití pravidel Smlouvy, včetně možného použití výjimky v čl. 90 odst. 2, s ohledem na chování podniků a opatření státu, se může posuzovat pouze případ od případu. Zdá se však, že pro posílení právní bezpečnosti týkající se opatření nekrytých poš- tovní směrnicí je velice žádoucí vysvětlit způsob, jímž Komise vykládá Smlouvu, a přístup, jaký zamýšlí v budoucnu uplatňovat při použití těchto pravidel. Zejména se Komise domnívá, že, s výhradou ustanovení čl. 90 odst. 2 ve vztahu k ustanovení o všeobecné službě, by použití pravidel Smlouvy podpořilo kon- kurenceschopnost podniků působících v poštovním odvětví, pro- spělo by spotřebitelům a přispělo by k uskutečňování cílů v obec- ném zájmu. Poštovní odvětví v Evropské unii je charakterizováno oblastmi, které si vyhradily členské státy tak, aby zaručily všeobecnou službu, a které se právě harmonizují prostřednictvím poštovní směrnice, aby se omezily rušivé vlivy mezi členskými státy. Komise musí podle Smlouvy zajistit, aby poštovní monopoly byly v souladu s pravidly Smlouvy, a zejména s pravidly hospodářské Poštovní směrnice stanoví minimální společnou normu pro vše- obecnou službu a určuje společná pravidla týkající se vyhražené (1) Viz rozsudek ze dne 23. října 1997 ve věcech C-157/94 až C-160/94 „Závazky členských států – Elektřina“, Komise vs. Nizozemsko (157/94), Itálie (158/94), Francie (154/94), Španělsko (160/94). 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 177 soutěže, aby se zajistily co největší výhody pro spotřebitele a ome- zily rušivé vlivy. Pro dosažení tohoto cíle Komise použije v jed- notlivých konkrétních případech pravidla hospodářské soutěže a zajistí, aby se moc monopolů nevyužívala k rozšiřování chráněného dominantního postavení v liberalizovaných činnos- tech nebo k neoprávněné diskriminaci ve prospěch velkých zákaz- níků a na úkor malých uživatelů. Komise také zajistí, aby poštovní monopoly udělené přeshraničním službám nesloužily k vytvoření nebo zachování nezákonných cenových kartelů, které poškozují zájmy podniků a spotřebitelů v Evropské unii. Toto sdělení vysvětluje subjektům na trhu praktické důsledky použitelnosti pravidel hospodářské soutěže na poštovní odvětví a možné odchylky od zásad. Uvádí postoj, jaký by Komise přijala v souvislosti se zachováním zvláštních nebo výlučných práv harmonizovaných poštovní směrnicí při posuzování konkrétních případů nebo před Soudním dvorem v případech předaných Sou- dními dvoru vnitrostátními soudy podle článku 177 Smlouvy. 1. DEFINICE V rámci tohoto sdělení se použijí tyto definice (1): „poštovními službami“ se rozumějí služby, které spočívají ve výběru, třídění, přepravě a dodávání poštovních zásilek; „veřejnou poštovní sítí“ se rozumí systém organizace a zdroje všeho druhu využívané poskytovatelem nebo poskytovateli všeobecných služeb zejména pro účely: — výběru poštovních zásilek zahrnutých do povinné všeo- becné služby z přístupových míst na celém území, — směrování a zpracování těchto zásilek od přístupového místa poštovní sítě až k dodací poště, — dodání na adresy uvedené na zásilce; „přístupovým místem“ se rozumí fyzická zařízení včetně poš- tovních schránek pro veřejnost, umístěná buď na veřejné komunikaci, nebo v budově, na budově nebo na pozemku poskytovatele všeobecné služby, kde mohou zákazníci ode- vzdávat poštovní zásilky do poštovní sítě; „výběrem“ se rozumí sběr poštovních zásilek odevzdaných na přístupových místech; „dodáváním“ se rozumí postup od třídění na dodací poště až po dodání poštovních zásilek jejich adresátům; „poštovní zásilkou“ se rozumí zásilka s adresou v konečné podobě, ve které má být poskytovatelem všeobecných služeb dodána. Kromě listovních zásilek jsou to rovněž například knihy, katalogy, noviny, časopisy a poštovní balíky obsahu- jící zboží s obchodní hodnotou či bez obchodní hodnoty; „listovní zásilkou“ se rozumí sdělení v písemné formě na jakémkoliv fyzickém nosiči, které má být dopraveno a dodáno na adresu uvedenou odesílatelem na zásilce samé nebo na jejím obalu. Knihy, katalogy, noviny a časopisy se nepovažují za listovní zásilky; se rozumějí reklamními zásilkami“ „adresnými sdělení tvořená výhradně reklamními, obchodními nebo propagač- ními materiály, obsahující zprávu s totožným obsahem, kromě jména adresáta, adresy a identifikačního čísla, jakož i dalších proměnných neměnících povahu zprávy, zasílaná značnému počtu adresátů, která mají být dopravena a dodána na adresu uvedenou odesílatelem na zásilce samé nebo na jejím obalu. Národní regulační orgány upřesní v jednotlivých členských státech pojem „značný počet adresátů“ a uveřejní odpovídající definici. Účty, faktury, finanční výpisy a jiná nei- dentická sdělení se nepovažují za adresné reklamní zásilky. Sdělení spojující adresnou reklamní zásilku s jinou zásilkou v jednom obalu se nepovažuje za adresnou reklamní zásilku. Adresné reklamní zásilky zahrnují přeshraniční i vnitrostátní adresné reklamní zásilky; (1) Definice se budou vykládat na základě poštovní směrnice a veškerých změn vyplývajících z přezkumu uvedené směrnice. „výměnou dokumentů“ se rozumí poskytnutí prostředků včetně poskytnutí prostor ad hoc a dopravy třetí osobou, 178 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 umožňující dodání poštovních zásilek mezi uživateli, kteří si tuto službu předplatili, vlastními silami vzájemnou výměnou; „konečnými poplatky“ se rozumí odměna poskytovatelům všeobecných služeb za dodávání přeshraničních zásilek došlých z jiného členského státu nebo ze třetí země; „expresní zásilkovou službou“ se rozumí služba, která se mimo větší rychlosti a spolehlivosti sběru a dodávání poštov- ních zásilek vyznačuje poskytováním služeb s těmito znaky nebo některým z nich: záruka dodání ke stanovenému dni, sběr zásilek z výchozího místa, předání adresátovi do vlast- ních rukou, možnost změny místa určení a adresáta během přepravy, potvrzení odesílateli převzetí jeho zásilky, kontrola a sledování odeslaných zásilek, osobní služba zákazníkům a poskytování služby podle požadavků zákazníka, pokud je požadována. Zákazníci jsou v zásadě připraveni za tuto službu platit vyšší cenu; „poskytovatelem všeobecných služeb“ se rozumí veřejný nebo soukromý subjekt poskytující všeobecné poštovní služby nebo jejich část v členském státě, jehož totožnost byla sdě- lena Komisi; „výlučnými právy“ se rozumějí práva poskytnutá členským státem, která vyhrazují poskytování poštovních služeb jed- nomu podniku prostřednictvím právního nebo správního nástroje a vyhrazují mu právo poskytovat v dané zeměpisné oblasti poštovní službu nebo vykonávat některou z poštov- ních činností; „zvláštními právy“ se rozumějí práva zaručená členským státem omezenému počtu podniků prostřednictvím právního nebo správního nástroje, který v dané zeměpisné oblasti: — omezuje na základě volného uvážení, podle jiných než objektivních, poměrných a nediskriminačních kritérií, počet podniků oprávněných poskytovat službu nebo vykonávat činnost na dva nebo více, nebo — určuje, podle jiných než takových kritérií, několik konku- renčních podniků jako podniky oprávněné poskytovat službu nebo vykonávat činnost, nebo — uděluje jednomu podniku nebo několika podnikům, podle jiných než uvedených kritérií, zákonné nebo právní výhody, které podstatným způsobem ovlivňují možnost jakéhokoliv jiného podniku poskytovat tutéž službu nebo vykonávat činnost ve stejné zeměpisné oblasti za v pod- statě srovnatelných podmínek; „zprostředkovatelem“ se rozumí jakýkoliv hospodářský sub- jekt, který působí mezi odesílatelem a poskytovatelem všeo- becných služeb a který poštovní zásilky vybírá, směruje a/nebo předběžně třídí před tím, než je předá do veřejné poš- tovní sítě téže nebo jiné země; „národním regulačním orgánem“ se rozumí orgán nebo orgány v každém členském státě, které členský stát pověří mimo jiné regulačními funkcemi spadajícími do oblasti působnosti poštovní směrnice; „základními požadavky“ se rozumějí obecné neekonomické zřetele, které mohou členský stát přimět k zavedení podmínek pro poskytování poštovních služeb (1). Těmito důvody jsou listovní tajemství, bezpečnost sítě s ohledem na přepravu nebezpečných věcí a v odůvodněných případech ochrana údajů, ochrana životního prostředí a územní plánování. Ochrana údajů může zahrnovat ochranu osobních údajů, důvěrnost předávaných nebo shromážděných informací a ochranu soukromí. 2. VYMEZENÍ TRHU A POSTAVENÍ NA TRHU POŠTOV- NÍCH SLUŽEB a) Definice zeměpisného trhu a trhu s produkty 2. 1 Články 85 a 86 Smlouvy zakazují jako neslučitelné se spo- lečným trhem jakékoliv chování jednoho nebo více podniků, které může negativně ovlivnit obchod mezi členskými státy a které zahrnuje bránění, omezování nebo narušení hospodářské soutěže a/nebo zneužití dominantního posta- vení na společném trhu nebo na jeho podstatné části. Území členských států představují samostatné zeměpisné trhy (1) Význam této důležité věty v souvislosti s právními předpisy o hospodářské soutěži Společenství je vysvětlen v odstavci 5. 3. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 179 pokud jde o dodávání domácí pošty, a také pokud jde o domácí dodávání přeshraničních zásilek, a to kvůli výluč- ným právům provozovatelů uvedených v bodě 4. 2 a stávají- cím omezením na poskytování poštovních služeb. Každý z těchto zeměpisných trhů představuje podstatnou část spo- lečného trhu. Pro určení „relevantního trhu“ není důležitá země původu došlých přeshraničních zásilek. Adresná reklamní zásilka spadá pod definici listovních zási- lek. Adresné reklamní zásilky však neobsahují osobní zprávy. Adresná reklamní zásilka reaguje na potřeby určitých provo- zovatelů pokud jde o služby obchodních sdělení jako dopl- něk reklamy ve sdělovacích prostředcích. Odesílatelé adres- ných reklamních zásilek navíc nepotřebují nutně tak krátké dodací jaké požadují zákazníci služeb na výše popsaných trzích, kteří platí poplatek za expresní dodání. Skutečnost, že tyto dvě služby nejsou vždy přímo vzájemně zaměnitelné, ukazuje na možnost odlišných trhů. lhůty, 2. 2 U trhu produktů ukazují rozdílnosti v postupech mezi člen- skými státy, že je nutno v určitých případech uznat několik různých trhů. Oddělení různých trhů produktů je kromě jiného důležité pro udělení zvláštních nebo výlučných práv. Při posuzování konkrétních případů na základě různých situací na trhu a různých ustanovení v členských státech a na základě harmonizovaného rámce stanoveného poštovní směrnicí se Komise v zásadě domnívá, že existuje množství třídění, různých trhů produktů, přeprava a dodávání zásilek a například adresné reklamní zásilky a přeshraniční zásilky. Komise vezme v úvahu sku- tečnost, že tyto trhy jsou již v řadě členských států zcela nebo částečně liberalizovány. Komise posoudí následující trhy při hodnocení konkrétních případů. jako je výběr zásilek, 2. 3 Všeobecná služba pro listovní zásilky se týká dodávání lis- tovních zásilek na adresu uvedenou na zásilkách. Tato služba nezahrnuje poskytování vlastními silami, což je poskytování poštovních služeb fyzickou nebo právnickou osobou (včetně sesterských organizací nebo dceřinných spo- lečností), která je původcem zásilky. 2. 4 Jiné odlišné trhy zahrnují například trh expresních zásilek, trh výměny dokumentů, jakož i trh nových služeb (služby velmi odlišné od tradičních služeb). Činnosti kombinující nové telekomunikační technologie a určité prvky poštovních služeb mohou být, avšak nikoli nutně, novými službami ve směrnice. Mohou totiž odrážet přizpůsobivost tradičních služeb. smyslu poštovní sběr tom smyslu, že nezahrnuje Výměna dokumentů se liší od trhu uvedeného v bodě 2. 3 v ani dodávání přepravovaných poštovních zásilek adresátovi. Zahrnuje pouze prostředky včetně použití prostor ad hoc a přepravy třetí osobou, umožňující dodání poštovních zásilek mezi uži- vateli, kteří si tuto službu předplatili, vlastními silami vzájem- nou výměnou. Uživatelé výměny dokumentů jsou členy uzavřené skupiny uživatelů. Expresní zásilková služba se také odlišuje od trhu uvedeného v bodě 2. 3, protože zahrnuje přidanou hodnotu oproti základní poštovní službě (1). Kromě rychlejšího a spolehlivěj- šího sběru, přepravy a dodání poštovních zásilek se expresní zásilková služba vyznačuje poskytováním některých nebo všech níže uvedených doplňkových služeb: záruka dodání ke stanovenému dni, sběr zásilek na adrese odesílatele, předání adresátovi do vlastních rukou, možnost změny místa určení a adresáta během přepravy, potvrzení o doručení pro odesíla- tele, kontrola a sledování, osobní služba zákazníkům a nabídka škály služeb podle požadavků. Zákazníci jsou v zásadě připraveni za tuto službu platit vyšší cenu. Vyhra- zené služby, jak jsou vymezeny v poštovní směrnici, mohou zahrnovat zrychlené dodání vnitrostátních listovních zásilek spadajících do předepsané ceny a hmotnostních limitů. Do dané služby nepatří v souladu s praxí v mnoha členských státech takové poštovní zásilky, které se nepovažují za lis- tovní zásilky, protože je tvoří totožné kopie stejného písem- ného sdělení, nezměněné doplňky, škrty nebo údaji jinými než jméno adresáta a jeho adresa. Takovými zásilkami jsou časopisy, noviny, tištěné periodické katalogy, stejně jako zboží nebo dokumenty tyto zásilky doprovázející a vztahu- jící se k nim. (1) Rozhodnutí Komise 90/16/EHS (Úř. věst. L 10, 12. 1. 1990, s. 47) a 90/456/EHS (Úř. věst. L 233, 28. 8. 1990, s. 19). 180 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 2. 5 Aniž je dotčena definice vyhrazených služeb uvedená v poš- tovní směrnici, je možné v rámci všeobecné poštovní služby rozlišovat různé činnosti, které reagují na různé potřeby a mohly by se v zásadě považovat za odlišné trhy; totiž trh sběru a třídění pošty, trh přepravy poštovních zásilek a konečně trh dodávání zásilek (vnitrostátních nebo došlých přeshraničních). Z tohoto hlediska je třeba rozlišovat různé skupiny zákazníků. Soukromí zákazníci požadují jiné pro- dukty nebo služby ve formě integrované služby. Obchodní zákazníci, kteří představují převážnou většinu příjmů provo- zovatelů uvedených v bodě 4. 2, však aktivně hledají možnosti nahrazení různých složek konečné služby alterna- tivními řešeními (s ohledem na úroveň kvality služby a/nebo nákladů na ni), která v mnoha případech nabízejí rozdílní provozovatelé nebo jejich subdodavatelé. Obchodní zákaz- níci chtějí vyrovnat výhody a nevýhody poskytování vlast- ními silami oproti poskytování služeb provozovatelem poš- tovních služeb. Současné monopoly omezují vnější nabídku těchto samostatných služeb, které by však byly jinak nabí- zeny samostatně za tržních podmínek. Tato skutečná situace na trhu podporuje názor, že výběr, třídění, přeprava a dodá- vání poštovních zásilek představuje rozdílné trhy (1). Z hle- diska právních předpisů o hospodářské soutěži může být tedy důležité rozlišovat mezi čtyřmi trhy. b) Dominantní postavení 2. 6 Jelikož ve většině členských států provozovatel uvedený v bodě 4. 2 je na základě výlučných práv, která mu byla udě- lena, jediným hospodářským subjektem kontrolujícím veřejnou poštovní síť pokrývající celé území členského státu, má takový provozovatel dominantní postavení ve smyslu článku 86 Smlouvy na vnitrostátním trhu dodávání listov- ních zásilek. Dodávání je služba uživateli, která umožňuje značné úspory z rozsahu, a hospodářský subjekt poskytující tuto službu je tedy ve většině případů dominantní na trzích výběru, třídění a přepravy zásilek. Dále má podnik, který zajišťuje dodávání, zejména pokud také provozuje poštovní budovy, velkou výhodu v tom, že ho uživatelé považují za hlavní poštovní podnik, protože je nejviditelnější, a tudíž přirozeně první volba padne na něj. A navíc toto dominantní postavení rovněž zahrnuje ve většině členských států takové služby, jako jsou doporučené zásilky nebo zvláštní dodáv- kové služby a/nebo určité části trhu s balíky. Tak je tomu i v případě přeshraničních zásilek, jejíchž výběr a přepravu bude provádět jiný provozovatel poštovních slu- žeb než ten, který zajišťuje dodávání. To je také případ vnit- rostátních zásilek, protože většina provozovatelů poštovních služeb povoluje svým velkým zákazníkům, aby si třídili hro- madné zásilky oplátkou za slevy veřejných sazeb. Ukládání, sběr a způsob platby se za těchto okolností také mění. Ve vel- kých podnicích jsou dnes vnitřní poštovní služby provo- zovány zprostředkovateli, kteří připravují a třídí poštu před tím, než ji předají provozovateli poštovních služeb pro konečné dodávání. Navíc, všichni provozovatelé poštovních služeb umožňují více či méně přístup do své následné poš- tovní sítě, například povolením nebo požadováním toho, aby pošta (roztříděná) byla uložena do odesilatelského nebo třídicího střediska. To v mnoha případech umožňuje větší spolehlivost (kvalitu služby), protože se obejdou veškeré zdroje selhání na předcházejícím stupni poštovní sítě. c) Povinnosti dominantních provozovatelů poštovních služeb 2. 7 V souladu s čl. 86 odst. 2 písm. b) Smlouvy může zneužívání spočívat v tom, že se omezí provádění dotyčné služby na úkor spotřebitelů. Pokud členský stát udělí jednomu provo- zovateli výlučná práva uvedená v bodě 4. 2 na služby, které tento provozovatel nenabízí nebo nabízí za podmínek neu- spokojujících potřeby zákazníků stejně jako služby, které by mohly nabízet konkurenční hospodářské subjekty, pak tento členský stát přiměje tyto provozovatele jednoduchým uplat- něním výlučného práva, které jim bylo uděleno, aby omezili nabídku dané služby, neboť v tomto případě soukromé pod- niky nemohou své činnosti skutečně vykonávat. Tak je tomu zejména v případě, pokud opatření přijatá na ochranu poš- tovních služeb omezují poskytování jiných odlišných služeb na odlišných nebo příbuzných trzích, jako je trh expresních zásilek. Komise požadovala po několika členských státech, aby zrušily omezení vyplývající z výlučných práv o poskyto- vání služeb mezinárodními kurýry (2). zásilkových expresních (1) Viz sdělení Komise o vymezení relevantního trhu pro účely práva hospodářské soutěže Společenství (Úř. věst. C 372, 9. 12. 1997, s. 5). (2) Viz poznámka pod čarou č. 13. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 181 Většina veřejných provozovatelů poštovních služeb Spole- čenství oznámila dohodu o konečných poplatcích Komisi, aby ji posoudila podle pravidel hospodářské soutěže Smlouvy. Strany této dohody vysvětlily, že chtějí stanovit spravedlivou odměnu za dodávání přeshraničních zásilek, která by lépe odrážela skutečné vzniklé náklady, a zlepšit kvalitu přeshraničních poštovních služeb. Jiný druh možného zneužívání představuje poskytování naprosto neefektivní služby a nevyužívání výhod technic- kého rozvoje. To škodí zákazníkům, kteří nemají možnost volby mezi několika alternativními dodavateli. Například zpráva připravená pro Komisi (1) v roce 1994 ukázala, že tam, kde veřejní provozovatelé poštovních služeb v člen- ských státech nepodléhali hospodářské soutěži, neudělali žádný významný pokrok v normalizaci rozměrů a hmotností od roku 1990. Zpráva také ukázala, že někteří provozova- telé poštovních služeb využívali skryté křížové subvence mezi vyhrazenými a nevyhrazenými službami (viz body 3. 1 a 3. 4), čímž se podle této studie vysvětlila většina cenových rozdílností mezi členskými státy v roce 1994, trestajících zejména soukromé uživatele, kteří nesplňují podmínky pro poskytnutí slev, neboť užívají vyhrazené služby, jejichž ceny jsou vyšší než je nutné. Uvedené příklady názorně ukazují možnost, že provozova- telé poštovních služeb, pokud jim jsou udělena zvláštní nebo výlučná práva, mohou přivodit snížení kvality služby (2) a mohou opomenout učinit nutné kroky pro zlepšení kvality služby. V takových případech by bylo třeba přimět Komisi, aby jednala podle podmínek vysvětlených v bodě 8. 3. 2. 8 Neoprávněné odmítnutí poskytovat službu představuje také zneužití zakázané článkem 86 Smlouvy. Takové chování by způsobilo omezení služeb ve smyslu čl. 86 odst. 2 písm. b) a pokud by se použilo jen na některé uživatele, vyústilo by do diskriminace v rozporu s čl. 86 odst. 2 písm. c), podle kte- rého nelze použít rozdílné podmínky pro stejné operace. Ve většině členských států provozovatelé uvedení v bodě 4. 2 umožňují různým přístupovým místům jejich poštovních sítí. Podmínky přístupu, a zejména používané sazby, jsou však často důvěrné a mohou usnadnit použití diskriminačních podmínek. Člen- ské státy by měly zajistit, aby jejich právní předpisy o poš- tovních službách nepodporovaly provozovatele poštovních služeb v nadměrném používání neoprávněně odlišných pod- mínek nebo ve vylučování některých podniků. zprostředkovatelům přístup k U přeshraničních poštovních služeb výše uvedená studie uká- zala, že jejich kvalita by se měla značně zlepšit, aby reago- vala na potřeby zákazníků a zejména soukromých osob, které si nemohou dovolit použít služeb kurýrních společ- ností nebo odeslání písemností faxem. Nezávislá hodnocení prováděná v letech 1995 a 1996 ukazují zlepšování kvality služby od roku 1994. Tato hodnocení se však týkala pouze listovní pošty a nejnovější hodnocení ukazují, že kvalita se opět mírně zhoršila. (1) UFC – Que choisir, Poštovní služby v Evropské unii, duben 1994. (2) V mnoha členských státech se mohli uživatelé ještě před několika desítkami let spoléhat na tuto službu a odpoledne dostávali stan- dardní dopisy odeslané ráno téhož dne. Od té doby lze pozorovat trvalý pokles kvality této služby, a zejména počtu denních otoček poštovního doručovatele, které se z pěti snížily na jednu (nebo na dvě v některých městech Evropské unie). Výlučná práva provozovatelů poštovních služeb způsobila pokles kvality a zabránila jiným podni- kům přístup na tento trh. Následně provozovatelé poštovních služeb selhali a zvýšení mezd a zkrácení pracovní doby nekompenzovali zavedením moderních technologií, jak to učinily podniky z odvětví otevřených hospodářské soutěži. 2. 9 Pokud má dominantní podnik právo bránit své postavení tím, že konkuruje jiným podnikům, leží na něm mimořádná odpovědnost za to, aby ještě nezmenšoval přetrvávající hospodářskou soutěž na trhu. Vylučovací praktiky mohou být směrovány proti konkurentům již zavedeným na trhu nebo mohou být zamýšleny tak, aby zabránily přístupu nových konkurentů na trh. Příklady takového nezákonného chování obsahují: odmítnutí prodeje jako prostředek zbavení se konkurenta podnikem, který je jediným nebo dominant- ním zdrojem dodávek produktu nebo jež kontroluje přístup k hlavní technologii nebo infrastruktuře, dravé stanovování cen a selektivní slevy (viz oddíl 3), obchodní dohody za úče- lem vyloučení, diskriminace jako část širšího monopolizují- cího chování vedoucího ke zbavení se konkurentů, a systémy slev za účelem vyloučení. 182 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 3. KŘÍŽOVÉ SUBVENCOVÁNÍ b) Důsledky a) Základní zásady 3. 1 Křížovou subvencí se rozumí, že podnik nese nebo rozvrhne všechny náklady nebo jejich část na svou činnost v jednom zeměpisném trhu nebo trhu produktů na činnost v jiném zeměpisném trhu nebo trhu produktů. Za určitých okolností může křížová subvence v poštovním odvětví, kde téměř vši- chni provozovatelé plní vyhrazené i nevyhrazené služby, narušit hospodářskou soutěž a vést k porážce konkurentů nabídkami, které jsou umožněny nikoliv efektivností (včetně úspor z rozsahu) a výkonem, ale křížovými subvencemi. Předcházet křížovému subvencování způsobujícímu nekalou hospodářskou soutěž je tedy zásadní pro rozvoj poštovního odvětví. 3. 2 Křížová subvence nenarušuje hospodářskou soutěž, pokud jsou náklady na vyhrazené činnosti financovány příjmy z jiných vyhrazených služeb, protože při poskytování těchto služeb není žádná hospodářská soutěž možná. Tato forma subvencování může být někdy nezbytná, aby umožnila provozovatelům uvedeným v bodě 4. 2 zhostit se povinnosti poskytovat všeobecnou službu a za stejných podmínek pro každého (1). A tak je například nevýnosné dodávání pošty ve venkovských oblastech subvencováno příjmy ze zisko- vého dodávání pošty v městských oblastech. Stejně tak by to platilo u subvencování poskytování vyhrazených služeb prostřednictvím příjmů vzniklých činnostmi otevřenými hospodářské soutěži. Dále, křížové subvencování mezi nevy- hrazenými činnostmi není samo o sobě protiprávní. 3. 3 Naopak, subvencováním činností otevřených hospodářské soutěži rozvržením nákladů na tyto činnosti na vyhrazené činnosti může být narušena hospodářská soutěž porušením článku 86. Tímto chováním by se podnik mající ve Společen- ství dominantní postavení mohl dopustit zneužití. Dále, uži- vatelé činností krytých monopolem by nesli náklady, které nejsou spojeny s poskytováním těchto činností. Nicméně, i dominantní společnosti mohou konkurovat cenami nebo zlepšit svůj peněžní tok a získat pouze částečný příspěvek na krytí pevných nákladů (režijních), pokud se nejedná o dravé ceny nebo pokud ceny nejsou v rozporu s příslušnými vni- trostátními právními předpisy nebo právními předpisy Spo- lečenství. by mohlo 3. 4 Odkaz na křížové subvencování byl učiněn v bodě 2. 7, povinnosti dominantních provozovatelů poštovních služeb. Provozovatelé uvedení v bodě 4. 2 by neměli užívat příjmy pocházející z vyhrazené oblasti pro křížové subvencování činností v oblastech otevřených hospodářské soutěži. Toto jednání omezit nebo narušit zabránit, hospodářskou soutěž v nevyhrazené oblasti. V některých odůvodněných případech, podléhajících ustanovením čl. 90 odst. 2, však lze na křížové subvencování pohlížet jako na zákonné, například u poštovních zásilek kulturního obsahu (2), do té doby, dokud je použito nediskriminujícím způsobem, nebo pro určité služby sociálně, zdravotně a hospodářsky znevýhodněným jedincům. Pokud je to nutné, Komise uvede, jaké další výjimky by Smlouva umožnila. Ve všech ostatních případech, berou-li se v úvahu údaje uvedené v bodě 3. 3, by cena konkurenčních služeb nabízených pro- vozovatelem uvedeným v bodě 4. 2 měla být z důvodu obtí- žnosti rozvržení společných nákladů v zásadě přinejmenším stejná jako celkové průměrné náklady za poskytování služby. To znamená pokrytí přímých nákladů plus patřičný podíl společných a režijních nákladů provozovatele. Pro určení patřičného podílu by se měla použít objektivní kritéria, jako je objem, časová (pracovní) náročnost nebo intenzita využití. Pokud se použije obrat daných služeb jako kritérium v případě křížového subvencování, je třeba brát v úvahu sku- tečnost, že při této variantě se tento obrat z příslušné činnosti udržuje uměle nízký. Faktory ovlivněné poptávkou, jako jsou příjmy nebo zisky, jsou samy také ovlivněny vytlačováním konkurence. Pokud byly služby nabízeny systematicky a selektivně za ceny nižší než průměrné celkové náklady, Komise věc prošetří případ od případu podle článku 86 nebo podle článku 86 a čl. 90 odst. 1 nebo podle článku 92. 4. VEŘEJNÉ PODNIKY A ZVLÁŠTNÍ NEBO VÝLUČNÁ PRÁVA 4. 1 Smlouva zavazuje členské státy, pokud jde o veřejné podniky a podniky, jimž jsou udělena zvláštní nebo výlučná práva, aby nevyhlašovaly ani nezachovávaly žádná opatření v roz- poru s právními předpisy Smlouvy (čl. 90 odst. 1). Výraz (1) Viz poštovní směrnice, body odůvodnění 16 a 28 a kapitola 5. jící knihy, noviny, periodika a časopisy. (2) Světová poštovní unie (SPU) pod tím rozumí „duševní dílo“, zahrnu- 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 183 „podnik“ zahrnuje jakoukoliv fyzickou nebo právnickou osobu vykonávající hospodářskou činnost, bez ohledu na právní statut této osoby a způsob jejího financování. Výběr, třídění, přeprava a dodávání poštovních zásilek představují hospodářské činnosti a tyto služby jsou obvykle poskytovány za úplatu. 5. VOLNÝ POHYB SLUŽEB Výraz „veřejný podnik“ zahrnuje každý podnik, na který orgány veřejné moci mohou mít přímo nebo nepřímo domi- nantní vliv na základě vlastnictví, finanční účasti nebo pravi- del, jimiž se podnik řídí (1). Dominantní vliv ze strany orgánů veřejné moci lze zejména předpokládat, pokud orgány veřejné moci vlastní přímo nebo nepřímo většinu upsaného kapitálu podniku, kontrolují většinu hlasovacích práv patřících k akciím vydaných podnikem nebo pokud mohou jmenovat více než polovinu členů správního, řídícího nebo kontrolního orgánu. Na orgány, které jsou součástí správy členského státu a jež poskytují za úplatu organizovaně poš- tovní služby pro třetí osoby, se musí pohlížet jako na veřejné podniky. Podniky, jimž byla udělena zvláštní nebo výlučná práva, mohou být podle čl. 90 odst. 1 Smlouvy podniky jak veřejnými, tak i soukromými. 4. 2 Vnitrostátní právní předpisy týkající se provozovatelů poš- tovních služeb, jimž členské státy udělily zvláštní nebo výlučná práva, aby poskytovali některé poštovní služby, jsou „opatřeními“ ve smyslu čl. 90 odst. 1 Smlouvy a musejí být posuzovány podle ustanovení Smlouvy, na něž tento článek odkazuje. Mimo povinností k členským státům podle čl. 90 odst. 1 Smlouvy podléhají veřejné podniky a podniky, kterým byla udělena zvláštní nebo výlučná práva, článkům 85 a 86 Smlouvy. a) Základní zásady 5. 1 Udělení zvláštních nebo výlučných práv jednomu nebo více provozovatelům uvedeným v bodě 4. 2 pro zajišťování výběru, včetně veřejného sběru, přepravy a dodávání někte- rých kategorií poštovních zásilek, nevyhnutelně omezuje poskytování těchto služeb podniky usazenými v jiných člen- ských státech i podniky usazenými v dotyčném členském státě. Toto omezení má přeshraniční charakter, pokud jsou adresáti nebo odesílatelé poštovních zásilek přepravovaných těmito podniky usazeni v jiných členských státech. V praxi omezení poskytování poštovních služeb ve smyslu článku 59 Smlouvy (2) obsahuje zákaz přepravovat některé kategorie poštovních zásilek do jiného členského státu, a to i zprostředkovateli, jakož i zákaz dodávání přeshraničních zásilek. Poštovní směrnice stanoví odůvodněná omezení vol- ného poskytování poštovních služeb. 5. 2 Článek 66 ve spojení s články 55 a 56 Smlouvy stanoví výjimky z článku 59. Protože jde o výjimky ze základní zásady, musejí být vykládány restriktivně. Pokud jde o poš- tovní služby, výjimka podle článku 55 se použije pouze na přepravu a dodávání zvláštního typu zásilek, to znamená zásilek napsaných v rámci soudních a správních řízení, ve spojení, i příležitostném, s výkonem veřejné moci, a zejména oznámení v rámci soudních nebo správních řízení. Přeprava a dodávání takových zásilek na území členského státu tedy může podléhat požadavku pro udělování licencí (viz bod 5. 5), aby se chránil veřejný zájem. Podmínky jiných odchylek od Smlouvy vyjmenované v těchto ustanoveních nebudou zpravidla splněny v případě poštovních služeb. Tyto služby nemohou samy o sobě ohrozit veřejný pořádek ani poškodit veřejné zdraví. 4. 3 Ve většině členských států se zvláštní a výlučná práva použijí na služby jako je výběr, třídění, přeprava a dodávání někte- rých poštovních zásilek, stejně jako na způsob, jakým jsou tyto služby poskytovány, například výlučné právo umístit poštovní schránky podél veřejné komunikace nebo vydávat známky s názvem dotyčné země. 5. 3 Judikatura Soudního dvora umožňuje v zásadě další odchylky na základě závazných požadavků, pokud splňují základní nehospodářské požadavky v obecném zájmu, pokud jsou použity nediskriminačně a jsou vhodné a přiměřené cíli, jehož se má dosáhnout. Pokud jde o poštovní služby, základní požadavky, které by Komise považovala za odůvod- něné pro omezení volného pohybu poštovních služeb, jsou ochrana údajů, s výhradou sbližovacích opatření přijatých v této oblasti, listovní tajemství, bezpečnost sítě s ohledem na (1) Směrnice Komise 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky, Úř. věst. L 195, 29. 7. 1980, s. 35. (2) Pro celkové vysvětlení zásad odvozených od článku 59 viz interpre- tační sdělení Komise o volném pohybu služeb přes hranice (Úř. věst. C 334, 9. 12. 1993, s. 3). 184 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 Smlouvy, ochrana přepravu nebezpečných věcí a, v případech odůvodněných ustanoveními životního prostředí a územní plánování. Naopak Komise by nepovažovala za odůvodněná omezení volného pohybu poštovních služeb související s ochranou spotřebitele, protože tento požadavek v obecném zájmu může být uspokojen obecnými právními předpisy o korektní obchodní praxi a ochraně spotřebitele. Volný pohyb poštovních služeb posiluje výhody pro spotřebitele, pokud jsou povinnosti všeobecné služby správně vymezeny na základě poštovní směrnice a budou moci být plněny. 5. 4 Komise se následně domnívá, že zachování jakéhokoliv zvláštního nebo výlučného práva omezujícího přeshraniční poskytování poštovních služeb musí být odůvodněné na základě článků 90 a 59 Smlouvy. V současné době jsou zvláštní nebo výlučná práva, která nejdou nad rámec činností spadajících pod vyhrazené služby, jak jsou definovány v poš- tovní směrnici, na první pohled oprávněná podle čl. 90 odst. 2 Smlouvy. Odchozí přeshraniční zásilky jsou de jure nebo de facto liberalizované v některých členských státech, jako je Dánsko, Nizozemsko, Finsko, Švédsko a Spojené království. b) Důsledky 5. 5 Přijetí opatření obsažených v poštovní směrnici ukládá člen- ským státům povinnost právně upravit poštovní služby. Pokud členské státy omezí poštovní služby, aby zajistily vše- obecnou službu a dodržení základních požadavků, pak musí obsah takových právních předpisů odpovídat sledovanému záměru. Tyto povinnosti se musí v zásadě posílit v rámci licencí pro kategorii služeb a oznamovacích postupů, v nichž provozovatelé poštovních služeb uvedou zejména svůj název, právní formu a adresu, jakož i krátký popis služeb, které nabízejí veřejnosti. Individuální licence by se měly udě- lovat pouze pro zvláštní poštovní služby a pouze tehdy, pokud je prokázáno, že méně omezujícími postupy nelze těchto cílů dosáhnout. Členské státy mohou být vyzvány, případ od případu, aby oznámily Komisi, jaká opatření přijaly, aby je Komise mohla posoudit z hlediska jejich pro- porcionality. 6. OPATŘENÍ PŘIJATÁ ČLENSKÝMI STÁTY a) Základní zásady 6. 1 Členské státy mohou svobodně vymezit, co se rozumí služ- bami v obecném zájmu, udělovat zvláštní nebo výlučná práva, která jsou nezbytná pro poskytování těchto služeb, právně upravovat jejich správu a v případě potřeby je i finan- covat. Podle čl. 90 odst. 1 Smlouvy však členské státy nesmí v případě veřejných podniků a podniků, jimž udělily zvláštní nebo výlučná práva, vyhlásit ani zachovávat žádné opatření v rozporu s pravidly Smlouvy, a zejména s pravidly hospodářské soutěže. b) Důsledky 6. 2 Provozování všeobecné sítě výběru a dodávání zajišťuje provozovatelům uvedeným v bodě 4. 2 značné výhody pro poskytování nejen vyhrazených nebo liberalizovaných služeb spadajících pod definici všeobecné služby, avšak také dalších (nevšeobecných poštovních) služeb. Zákaz podle čl. 90 odst. 1 Smlouvy ve spojení s čl. 86 písm. b) se použije na objektivně neodůvodněné využívání dominantního posta- vení na jednom trhu k získání tržní síly na příbuzných nebo sousedících trzích, odlišných od předchozího, kde hrozí odstranění hospodářské soutěže na těchto trzích. V zemích, kde je místní dodávání listovních zásilek liberalizováno, jako ve Španělsku, a kde je monopol omezen na přepravu a dodá- vání mezi městy, by využívání dominantního postavení pro rozšíření monopolu z posledně jmenovaného trhu na první bylo bez zvláštního odůvodnění neslučitelné s ustanoveními Smlouvy, pokud předtím fungování služeb v obecném hospodářském zájmu nebylo ohroženo. Komise se domnívá, že členské státy by ji měly informovat o jakémkoliv rozšíření zvláštních nebo výlučných práv a vysvětlit důvody svého počínání. 6. 3 Omezení poskytování poštovních služeb mohou postihnout obchod mezi členskými státy, protože poštovní služby nabí- zené provozovateli jinými než uvedenými v bodě 4. 2 mohou 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 185 zahrnovat poštovní zásilky z nebo do jiných členských států a omezení mohou bránit přeshraničním činnostem provozo- vatelů v jiných členských státech. je možné udělit výjimku. Aniž je dotčen čl. 90 odst. 2, články 92 a 93 se použijí na poštovní služby (2). 6. 4 Jak je vysvětleno v bodě 8 písm. b) ii), musejí členské státy kontrolovat podmínky přístupu a výkon zvláštních a výluč- ných práv. Není nutné, aby zřizovaly nové subjekty, které by za kontrolu odpovídaly, avšak neměly by svěřovat provozovateli (1) uvedenému v bodě 4. 2 nebo subjektu, který je propojen (právně, správně nebo strukturálně) s tímto pro- vozovatelem, pravomoc dohlížet na udělená výlučná práva a na činnosti provozovatelů poštovních služeb obecně. Žádný podnik v dominantním postavení nesmí mít takovou je nezávislost pravomoc nad svými konkurenty. Zásadní dozorčího orgánu, jak teoretická, tak i praktická, vůči všem podnikům, nad nimiž má dohled. Systém nenarušené hospodářské soutěže požadovaný Smlouvou může být zajiš- těn pouze tehdy, pokud různé hospodářské subjekty budou mít zaručeny rovné příležitosti, včetně důvěrnosti citlivých obchodních informací. Pokud se jednomu provozovateli povolí, aby kontroloval prohlášení svých konkurentů a pokud se dá podniku pravomoc dohlížet nad činnostmi konkurentů nebo se umožní, aby se účastnil přidělování licencí, pak tento podnik získá obchodní informace o svých konkurentech a dostane možnost ovlivňovat jejich činnost. 7. PROVOZOVATELÉ POŠTOVNÍCH SLUŽEB A STÁTNÍ POMOC a) Zásady I když jen několik provozovatelů uvedených v bodě 4. 2 je vysoce ziskových, většina vykazuje finanční ztrátu nebo přesně kryje své náklady u poštovních operací, ovšem infor- mace o jejich finančních výsledcích jsou omezené, protože provozovatelů, kteří pravidelně zveřejňují informace podle uznávaných kritérií účetní kontroly, je relativně málo. Některé poštovní služby však dostávají přímou finanční podporu ve formě subvencí nebo nepřímých podpor, jako jsou osvo- bození od daní, i když skutečné částky často nejsou prů- hledné. Podle čl. 93 odst. 3 se po členských státech požaduje, aby předávaly Komisi ke schválení veškeré návrhy na poskytnutí podpory nebo na změnu stávajících mechanismů podpor. Navíc musí Komise kontrolovat podpory, které dříve povo- lila nebo které byly uděleny před vstupem Smlouvy v platnost nebo před přistoupením dotyčného členského státu. Všichni provozovatelé všeobecné služby v současnosti spadají do oblasti působnosti směrnice Komise 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi člen- skými státy a veřejnými podniky (3) naposledy pozměněné směrnicí 93/84/EHS (4). Mimo obecného požadavku na zprů- hlednění účtů provozovatelů uvedených v bodě 4. 2, popsa- ného v bodě 8 písm. b) vi), musejí tedy členské státy zajistit, aby finanční vztahy mezi nimi a těmito provozovateli byly průhledné, jak požaduje směrnice, tak, aby bylo jasně proká- záno toto: a) veřejné zdroje se poskytují přímo, včetně osvobození od daní nebo snížení daní; b) veřejné zdroje se poskytují prostřednictvím jiných veřejných podniků nebo finančních institucí; c) skutečné použití těchto veřejných zdrojů. Komise považuje za poskytnutí veřejných zdrojů zejména tyto finanční vztahy: a) náhrada provozních ztrát; Smlouva činí Komisi zodpovědnou za použití článku 92, který prohlašuje, že státní pomoc, která ovlivňuje obchod mezi členskými státy Společenství, je neslučitelná se společ- ným trhem, s výjimkou určitých okolností, kdy se udělí nebo b) poskytování kapitálu; (1) Viz zejména rozhodnutí ve věci C-18/88 RTT vs. GB-Inno-BM, Sb. rozh. ESD 1991, s. I-5981, odstavce 25 až 28. cia, Sb. rozh. ESD, s. I-877. (3) Úř. věst. L 195, 29. 7. 1980, s. 35. (4) Úř. věst. L 254, 12. 10. 1993, s. 16. (2) Věc C-387/92: Banco de Credito Industrial vs. Ayuntamiento Valen- 186 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 c) nevratné dotace nebo půjčky za zvýhodněných podmínek; služeb jsou státní pomocí, na kterou se vztahuje výjimka ze zákazu stanoveného v čl. 92 odst. 1 na základě čl. 90 odst. 2 (2). d) poskytování finančních výhod v podobě zřeknutí se zisků nebo nevymáhání pohledávek; e) vzdání se obvyklé odměny za použité veřejné prostředky; 8. SLUŽBA V OBECNÉM HOSPODÁŘSKÉM ZÁJMU f) náhrada za finanční břemena uvalená orgány veřejné moci. b) Použití článků 90 a 92 Smlouvy Komise byla vyzvána, aby prošetřila jistý počet daňových výhod poskytnutých provozovateli poštovních služeb podle článku 92 ve spojení s článkem 90 Smlouvy. Komise chtěla ověřit, zda tato zvýhodněná daňová úprava mohla sloužit ke křížovému subvencování ve prospěch činností, které tento provozovatel vykonává v úsecích otevřených hospodářské soutěži. V tu dobu dotyčný provozovatel poštovních služeb neměl analytický systém účtování nákladů, který by Komisi umožnil rozlišit činnosti vyhrazené od činností otevřených hospodářské soutěži. Proto Komise vycházela ze zjištění stu- dií prováděných v této oblasti při posuzování dodatečných nákladů souvisejících s povinností všeobecné služby ležící na tomto provozovateli poštovních služeb a porovnávala tyto náklady s daňovými zvýhodněními. Došla k závěru, že náklady byly vyšší než tyto výhody, a rozhodla tedy, že dotyčný daňový systém nemohl vést ke křížovému subven- cování činností tohoto provozovatele v konkurenčních oblastech (1). Je dobře poznamenat, že Komise ve svém rozhodnutí vyzvala dotyčný členský stát, aby se ujistil, že provozovatel poštov- ních služeb zavedl analytický systém účtování nákladů, a aby po provozovateli požadoval předkládání výroční zprávy, z níž lze zjistit, zda je právo Společenství dodržováno. a) Základní zásady 8. 1 Ustanovení čl. 90 odst. 2 Smlouvy umožňuje odchylku od použití pravidel Smlouvy, pokud použití těchto pravidel zne- možní právně nebo fakticky plnění zvláštního úkolu, který připadl na provozovatele uvedené v bodě 4. 2 při poskytování služby v obecném hospodářském zájmu. Aniž jsou dotčena práva členských států vymezovat zvláštní požadavky na služby v obecném zájmu, tento úkol spočívá hlavně v posky- tování a zachování všeobecné veřejné poštovní služby, která za dostupných, cenově přiměřených a průhledných sazeb zaručí celostátní přístup k veřejné poštovní síti v rozumné vzdálenosti a během vhodných otevíracích hodin, přičemž tato služba zahrnuje výběr poštovních zásilek z přístupných poštovních schránek nebo míst sběru po celém území a včasné dodání těchto zásilek na uvedenou adresu, jakož i související služby, svěřené těmto provozovatelům regulač- ními opatřeními pro zajištění všeobecného dodávání za sta- novené kvality. Všeobecná služba se bude vyvíjet podle sociálních, hospodářských a technických podmínek a podle potřeb uživatelů. Obecný zájem vyžaduje, aby ve Společenství byla zachována skutečně propojená veřejná poštovní síť, která umožní účinný přenos informací, a podporuje tedy na straně jedné hospodářskou soutěž evropského průmyslu a rozvoj obchodu a větší soudržnost mezi regiony a členskými státy, a na straně druhé zlepšení společenských styků mezi občany Unie. Definice vyhrazené oblasti musí brát v úvahu finanční zdroje nezbytné pro poskytování služby v obecném hospodářském zájmu. Soud prvního stupně potvrdil rozhodnutí Komise a prohlásil, že daňová zvýhodnění tohoto provozovatele poštovních 8. 2 Finanční zdroje na zachování a zlepšení této veřejné sítě i nadále pocházejí hlavně z činností uvedených v bodě 2. 3. V současné době, při neexistenci harmonizace na úrovni (1) Věc NN 135/92, Úř. věst. C 262, 7. 10. 1995, s. 11. (2) Věc T-106/95 FFSA vs. Komise, Sb. rozh. ESD, s. II-229. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 187 Společenství, většina členských států stanovila limity mono- polu na základě hmotnosti poštovních zásilek. Některé člen- ské státy používají kombinovaný hmotnostní a cenový limit, pouze jediný členský stát používá cenový limit. Informace shromážděné Komisí o příjmech získaných z toků poštov- ních zásilek v členských státech ukazují, že zachování zvlášt- ních nebo výlučných práv s ohledem na tento trh by mohlo být dostatečné pro to, aby se zaručilo zlepšení i zachování veřejné poštovní sítě. Služba, pro kterou členské státy mohou vyhradit výlučná nebo zvláštní práva, aby zajistily zachování všeobecné služby, je harmonizována v poštovní směrnici. Pokud člen- ské státy udělí zvláštní nebo výlučná práva pro tuto službu, musí se tato služba považovat za oddělený trh produktů při posuzování konkrétních případů, a zejména pokud jde o reklamní zásilky, dodávání došlých přeshraničních zásilek, odeslaných přeshraničních zásilek, jakož i pokud jde o sběr, třídění a přepravu pošty. Komise vezme v úvahu skutečnost, že tyto trhy jsou již v řadě členských států zcela nebo čás- tečně liberalizované. států pro tuto službu. Dva hlavní problémy související s adresnými reklamními zásilkami jsou: možné zneužití sta- novování tarifů a liberalizace zákazníky (vyhrazené poštovní zásilky dodávané alternativním provozovatelem jsou dodávány jako nevyhrazené adresné reklamní zásilky) obchá- zející vyhrazené služby uvedené v bodě 8. 2. Informace z člen- ských států, které neomezují služby adresných reklamních zásilek, jako je Španělsko, Itálie, Nizozemsko, Rakousko, Švédsko a Finsko, nepřipouštějí jednoznačné závěry a ještě neumožňují konečné obecné hodnocení. S ohledem na tuto nejistotu se zdá vhodné dočasně přistoupit na řešení případ od případu. Pokud to bude odůvodněno mimořádnými okol- nostmi a aniž je dotčen bod 8. 3, členské státy mohou zacho- vat některá omezení služeb adresných reklamních zásilek nebo zavést licence, aby vyloučily umělá narušení obchodu a podstatnou destabilizaci příjmů. 8. 5 U dodávání došlých přeshraničních zásilek se systém koneč- ných poplatků, které dostává provozovatel poštovních slu- žeb členského státu za dodání přeshraničních zásilek od pro- vozovatele členského státu původu, se právě přezkoumává, aby se upravily konečné poplatky, v mnoha případech příliš nízké, podle skutečných nákladů za dodávání. 8. 3 Pokud se použijí pravidla hospodářské soutěže a jiná odpo- vídající pravidla Smlouvy pro poštovní odvětví, Komise, jed- nající na základě stížnosti nebo z vlastní iniciativy, vezme v úvahu harmonizovanou definici stanovenou v poštovní směrnici, pokud bude posuzovat, zdali rozsah vyhrazené oblasti může být odůvodněn podle čl. 90 odst. 2. Výchozím bodem bude předpoklad, že pokud se tato práva týkají čin- ností spadajících do vyhrazené oblasti, jak je vymezena v poš- tovní směrnici, pak jsou zvláštní nebo výlučná práva na první pohled odůvodněná podle čl. 90 odst. 2. Tento předpoklad však bude moci být vyvrácen, pokud konkrétní skutečnosti ukáží, že omezení nesplňuje podmínky čl. 90 odst. 2 (1). Aniž je dotčen bod 8. 3, členské státy mohou zachovat některá stávající omezení dodávání došlých přeshraničních zásilek (2), tak aby vyloučily umělé narušení obchodu, které by zvýšilo podíl přeshraničních poštovních zásilek v obchodu Společenství. Tato omezení se mohou týkat pouze zásilek spadajících do oblasti vyhrazených služeb. Při posu- zování situace v rámci jednotlivých případů bude Komise brát v úvahu zvláštní okolnosti v členských státech. 8. 4 Trh s adresnými reklamními zásilkami se vyvíjí a je v každém členském státě jiný, takže je pro Komisi těžké v současné době stanovit obecným způsobem povinnosti členských 8. 6 Provozovatelé poštovních služeb stále více otevírají výběr, třídění a dodávání poštovních zásilek v řadě členských států třetím stranám. Vzhledem k tomu, že takovéto otevírání se může různým způsobem odrazit na příjmech podle situace (1) Ve vztahu k omezením při použití výjimky stanovené v čl. 90 odst. 2 viz postoj Soudního dvora v těchto věcech: věc C-179/90 Merci con- venzionali porto di Genova vs. Siderurgica Gabrielli, Sb. rozh. ESD 1991, s. I-1979; věc C-41/90 Klaus Höfner a Fritz Elser vs. Macroton GmbH, Sb. rozh. ESD 1991, s. I-5889. (2) To se může zejména týkat poštovních zásilek z jednoho státu, kte- rou přepravují obchodní společnosti do jiného státu, aby ji předaly do veřejné poštovní sítě prostřednictvím provozovatele poštovních služeb tohoto jiného státu. 188 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 v různých členských státech, některé členské státy mohou, pokud si to vyžádají mimořádné okolnosti a aniž je dotčen bod 8. 3, zachovat některá stávající omezení pro výběr, třídění a přepravu poštovních zásilek zprostředkovatelem (1), aby se umožnila nutná restrukturalizace provozovatele uvedeného v bodě 4. 2. Takováto omezení však budou moci být použita v zásadě pouze na poštovní zásilky kryté stávajícími mono- poly, nebudou moci omezovat to, co již bylo v daném člen- ském státě přijato a budou muset být slučitelná se zásadou nediskriminačního přístupu k poštovní síti, jak je stanoveno v bodě 8 písm. b) vii). b) Podmínky pro použití čl. 90 odst. 2 na poštovní odvětví Níže uvedené podmínky by se měly použít s ohledem na výjimku podle čl. 90 odst. 2: i) Liberalizace ostatních poštovních služeb S výjimkou služeb, které musejí být vyhrazeny a které poš- tovní směrnice povoluje jako služby vyhrazené, by měly člen- ské státy zrušit veškerá zvláštní nebo výlučná práva pro poskytování poštovních služeb do té míry, aby se nebránilo plnění zvláštního úkolu svěřeného provozovatelům uvede- služby v obecném ným v bodě 4. 2 při poskytování hospodářském zájmu právně nebo fakticky, s výjimkou poš- tovních zásilek souvisejících s výkonem veřejné moci, a měly by přijmout veškerá nezbytná opatření pro zaručení práva všech hospodářských subjektů poskytovat poštovní služby. služby. Členské státy by tudíž měly za těchto okolností zajis- tit, aby podmínky stanovené v těchto postupech byly prů- hledné, objektivní a bez diskriminačního účinku a aby exi- stovalo účinné odvolací řízení před soudem proti jakémukoliv zamítnutí. ii) Neexistence méně restriktivních prostředků k zajištění služeb v obecném hospodářském zájmu Výlučná práva mohou být udělena nebo zachována pouze tehdy, pokud jsou nevyhnutelná pro to, aby bylo zajištěno plnění úkolů v obecném hospodářském zájmu. V mnoha oblastech by přístup nových společností na trh mohl na základě jejich zvláštních znalostí a zkušeností přispět k posky- tování služeb v obecném hospodářském zájmu. Pokud se provozovatel uvedený v bodě 4. 2 nezhostí uspoko- jivě všech složek všeobecné služby požadovaných poštovní směrnicí (jako je to, aby všichni občané dotyčného členského státu a zejména ti, kdo žijí ve vzdálených oblastech, měli možnost přístupu k novinám, časopisům a knihám), musí dotyčný členský stát i přes výhody veřejné poštovní sítě a udě- lených zvláštních nebo výlučných práv jednat (2). Místo rozšiřování již udělených práv by členské státy měly umož- nit, aby služby byly zajišťovány konkurenty a aby státy mohly za tím účelem ukládat těmto konkurentům vedle základních požadavků dodatečné povinnosti. Veškeré tyto povinnosti musí být objektivní, nediskriminační a průhledné. iii) Proporcionalita To nebrání členským státům, aby se na poskytování těchto služeb v případě potřeby nevztahovala povinnost oznamova- cích postupů nebo licencí pro kategorii služeb a v případě nutnosti vést jednotlivé postupy pro přidělení licencí za úče- lem dodržení základních požadavků a zachování všeobecné Členské státy by dále měly zajistit, aby rozsah udělených zvláštních a výlučných práv byl v poměru k obecnému hospodářskému zájmu, který je těmito právy sledován. Zákaz dodání vlastními silami, to znamená poskytování poštovních služeb fyzickou nebo právnickou osobou (včetně sesterské organizace nebo dceřinné společnosti), která je původcem pošty, nebo sběr a přeprava takových poštovních zásilek třetí (1) Dokonce i v monopolní situaci budou moci zasilatelé svobodně užívat zvláštní služby zprostředkovatele, jako je (před)třídění před uložením u provozovatele poštovních služeb. (2) Podle článku 3 poštovní směrnice musejí členské státy zajistit, aby uživatelé mohli využívat své právo na všeobecnou službu. 08/sv. 1 CS Úřední věstník Evropské unie 189 stranou jednající pouze svým jménem, by bylo například nepřiměřené vůči cíli, který spočívá v zaručení odpovídajících zdrojů pro veřejnou poštovní síť. Členské státy musejí tedy upravit rozsah těchto zvláštních nebo výlučných práv podle vývoje potřeb a podmínek, za nichž jsou poštovní služby poskytovány, a brát v úvahu jakoukoliv státní podporu udě- lenou provozovateli uvedenému v bodě 4. 2. iv) Sledování nezávislým regulačním orgánem Sledování toho, jak provozovatelé uvedení v bodě 4. 2 plní úkoly veřejné služby, zajištění otevřeného přístupu k veřejné licencí nebo poštovní síti a v případě potřeby udělování ověřování prohlášení, zda sledování hospodářské subjekty uvedené v bodě 4. 2 dodržují udělená zvláštní nebo výlučná práva, zajistí subjekt nebo subjekty nezávislé na těchto hospodářských subjektech (1). jakož toho, i Tento subjekt by měl zejména zajistit: aby smlouvy na posky- tování vyhrazených služeb byly zcela průhledné, aby se tyto služby fakturovaly odděleně od nevyhrazených služeb, jako je tisk, označování a vkládání do obálek, aby podmínky pro služby, které jsou částečně vyhrazené a částečně liberalizo- vané, byly oddělené, a aby vyhrazená složka byla přístupná všem uživatelům poštovních služeb, bez ohledu na to, zda nevyhrazená složka byla nebo nebyla zakoupena. trzích. Provozovatelé používající všeobecnou poštovní síť mohou snadno uplatňovat cenovou diskriminaci a diskrimi- naci vztahující se ke službám mezi skupinami zákazníků nebo uvnitř jedné skupiny z důvodu velkých nepřímých výdajů, které nemohou být započteny úplně a přesně k jedné kon- krétní službě. Je tudíž mimořádně těžké zjistit křížové sub- vence, jak mezi různými stupni zpracování poštovních zási- lek ve veřejné poštovní síti, tak i mezi vyhrazenými službami a službami poskytovanými za konkurenčních podmínek. Navíc, jistý počet provozovatelů používá na poštovní zásilky kulturního obsahu přednostní tarify, které jasně nepokrývají celkové průměrné náklady. Členské státy jsou povinny podle článků 5 a 90 Smlouvy zajistit, aby bylo plně dodržováno právo Společenství. Komise se domnívá, že nejvhodnějším způsobem pro splnění této povinnosti je, aby členské státy požadovaly po provozovatelích uvedených v bodě 4. 2, aby vedly oddělené účetnictví a mimo jiné odděleně zpracovávaly náklady a příjmy související s poskytováním služeb plněných na základě jejich výlučných práv a s poskytováním služeb otevřených hospodářské soutěži a aby bylo možné celkově přezkoumat podmínky použité v různých přístupových mís- tech veřejné poštovní sítě. U služeb představovaných slož- kami patřícími do vyhrazených a konkurenčních služeb by tedy měly být rozlišitelné náklady na každou tuto složku. Vnitřní účetní systémy by se měly zakládat na všeobecně používaných a objektivně odůvodněných zásadách účtování nákladů. Finanční účty se sestavují a předkládají ke kontrole nezávislému auditorovi, kterého může jmenovat národní regulační orgán, a zveřejní se v souladu s příslušnými práv- ními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy používanými na obchodní organizace. v) Účinná kontrola vyhrazených služeb vii) Nediskriminační přístup k poštovní síti Úkoly vyloučené z oblasti působnosti hospodářské soutěže by měly být účinně státy podle zveřejněných cílů služby a úrovní výkonů a měla by se pra- videlně a veřejně podávat zpráva o jejich plnění. členskými sledovány vi) Průhlednost účetnictví Každý provozovatel uvedený v bodě 4. 2 použije jednotnou různých poštovní aby mohl konkurovat síť, na (1) Viz zejména články 9 a 22 poštovní směrnice. Provozovatelé musejí poskytovat všeobecnou poštovní službu a umožnit nediskriminační přístup zákazníkům nebo zprostředkovatelům na vhodných veřejně přístupných mís- tech, v souladu s potřebami těchto uživatelů. Podmínky přístupu, včetně (případně) smluv, by měly být průhledné, zveřejněné vhodným způsobem a nabízené na nediskriminač- ním základě. Někteří provozovatelé nabízejí přednostní tarify určitým sku- pinám zákazníků neprůhledným způsobem. Členské státy by aby sledovat podmínky přístupu k této síti, měly 190 CS Úřední věstník Evropské unie 08/sv. 1 jak pokud jde zajistily, že nedojde k žádné diskriminaci, o podmínky užití, tak pokud jde o náklady, které se musejí zaplatit. Zejména by se mělo zajistit, aby si zprostředkovatelé, včetně provozovatelů z jiných členských států, mohli vybrat dostupná přístupová místa k veřejné poštovní síti a aby mohli získat přístup k síti v rozumné době za cenových podmínek založených na nákladech, které berou v úvahu skutečně poža- dované služby. Povinnost poskytovat nediskriminační přístup k veřejné poš- tovní síti neznamená, že členské státy musejí zajistit přístup pro listovní zásilky pocházející z jeho území, které byly přepravovány obchodními společnostmi do jiného státu, porušením poštovního monopolu, aby byly vloženy do veřejné poštovní sítě provozovatelem poštovních služeb tohoto jiného státu, za jediným účelem – využití výhody niž- ších poštovních tarifů. Jiné ekonomické důvody, jako jsou výrobní náklady a zařízení, přidaná hodnota nebo úroveň slu- žeb nabízených v jiném členském státě, se nepovažují za nesprávné. V případě podvodu se použijí pokuty udělené nezávislým regulačním orgánem. V současnosti se přeshraniční přístup do poštovní sítě někdy odmítne nebo povolí pouze za určitých podmínek, pro poš- tovní zásilky, jejichž postup vzniku zahrnuje přeshraniční přenos údajů před tím, než tyto poštovní zásilky získaly fyzic- kou podobu. Takové případy jsou obvykle nazývány nefyzic- kým vypravením pošty. Za současných okolností to může dokonce způsobit ekonomický problém pro provozovatele poštovních služeb, kteří dodávají poštovní zásilky, s ohledem na úroveň konečných poplatků používaných mezi provozo- vateli poštovních služeb. Provozovatelé se snaží vyřešit tento problém zavedením vhodného systému konečných poplatků. Komise může požádat členské státy, v souladu s čl. 5 odst. 1 Smlouvy, aby ji informovaly o platných podmínkách přístupu a důvodech pro ně. Komise nezveřejní informace získané na základě těchto dotazů, pokud se na ně vztahuje úřední tajem- ství. 9. PŘEZKUM Toto sdělení se přijímá na úrovni Společenství, aby usnadnilo posuzovaní některých způsobů chování podniků a některých opatření státu týkajících se poštovních služeb. Může být vhodné, aby po určitém období vývoje, možná k roku 2000, Komise přistoupila k posouzení poštovního odvětví s ohle- dem na pravidla Smlouvy a určila, zda je nutné měnit postoje sociálních, vyjádřené hospodářských nebo technologických úvah a na základě zku- šeností s případy v poštovním odvětví. Ve vhodnou dobu Komise provede celkové zhodnocení situace v poštovním odvětví na základě cílů vytýčených tímto sdělením. základě sdělení tomto na v


eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar

formats: pdf print

text: 7. 2. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 33/19 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 321/98 af 6. februar 1998 om ændring af de repræsentative priser og tillægstolden ved indførsel af visse sukkerprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 juni 1981 om den fælles markedsordning for af 30. sukker (1), (EF) nr. 1599/96 (2), ved forordning senest ændret under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1423/95 af 23. juni 1995 om gennemførelsesbe- stemmelser for import af sukkerprodukter undtagen me- lasse (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1143/97 (4), særlig artikel 1, stk. 2, andet afsnit, og artikel 3, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/97 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 300/98 (6); anvendelsen af de bestemmelser, der er nævnt i forord- ning (EF) nr. 1423/95, p(cid:134) de oplysninger, som Kommissi- onen har kendskab til, gør det nødvendigt at ændre de til nuværende beløb i overensstemmelse med bilaget nærværende forordning (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 De repræsentative priser og den tillægstold, der gælder ved indførsel af de i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1423/95 omhandlede produkter, fastsættes som angivet i bilaget. Størrelsen af de repræsentative priser og af tillægstolden for import af hvidt sukker, r(cid:134)sukker og visse sirupper er Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 7. februar 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 43. (3) EFT L 141 af 24. 6. 1995, s. 16. (4) EFT L 165 af 24. 6. 1997, s. 11. (5) EFT L 173 af 1. 7. 1997, s. 3. (6) EFT L 31 af 6. 2. 1998, s. 6. L 33/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 2. 98 BILAG til Kommissionens forordning af 6. februar 1998 om ændring af de repræsentative priser og den tillægstold, der gælder ved indførsel af hvidt sukker, r(cid:134)sukker og produkter henhørende under KN-kode 1702 90 99 KN-kode 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det p(cid:134)gældende produkt Tillægstold pr. 100 kg netto af det p(cid:134)gældende produkt (ECU) 23,89 23,89 23,89 23,89 25,24 25,24 25,24 0,25 4,35 9,59 4,16 9,16 12,74 8,09 8,09 0,40 (1) Fastsat for standardkvaliteten, s(cid:134)dan som defineret i artikel 1 i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 431/68 (EFT L 89 af 10. 4. 1968, s. 3), som ændret. (2) Fastsat for standardkvaliteten, s(cid:134)dan som defineret i artikel 1 i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 793/72 (EFT L 94 af 21. 4. 1972, s. 1). (3) Fastsat pr. 1 % indhold af saccharose


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 315/98 DER KOMMISSION vom 6. Februar 1998 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem rundkörnigem Reis im Zusammenhang mit der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2098/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rice
third country

text: 7. 2. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 33/7 VERORDNUNG (EG) Nr. 315/98 DER KOMMISSION vom 6. Februar 1998 zur Festsetzung der H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem rund- k(cid:148)rnigem Reis im Zusammenhang mit der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verord- nung (EG) Nr. 2098/97 DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3072/95 des Rates vom 22. Dezember 1995 (cid:129)ber die gemeinsame Markt- organisation f(cid:129)r Reis (1), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 192/98 (2), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Durch die Verordnung (EG) Nr. 2098/97 der Kommis- sion (3) wurde eine Ausschreibung zur Bestimmung der Erstattung bei der Ausfuhr von Reis er(cid:148)ffnet. Nach Artikel 5 der Verordnung (EWG) Nr. 584/75 der Kommission (4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 299/95 (5), kann die Kommission auf der Grund- lage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 22 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 die Festset- zung einer H(cid:148)chstausfuhrerstattung beschließen. Bei Festsetzung dieses H(cid:148)chstbetrags finden die in Artikel 13 der Verordnung (EG) Nr. 3072/95 genannten Kriterien Anwendung. Der Zuschlag wird jedem Bieter erteilt, dessen Angebot der H(cid:148)chstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt. Bei der gegenw(cid:132)rtigen Marktlage f(cid:129)r den betreffenden Reis ergibt die Anwendung der genannten Kriterien den in Artikel 1 festgelegten Betrag. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Getreide (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von geschliffenem rundk(cid:148)rnigem Reis nach gewissen Drittl(cid:132)ndern wird im Rahmen der in der Verordnung (EG) Nr. 2098/97 genannten Ausschreibung anhand der vom 2. bis zum 5. Februar 1998 eingereichten Angebote auf 109 ECU je Tonne festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 7. Februar 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 6. Februar 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 329 vom 30. 12. 1995, S. 18. (2) ABl. L 20 vom 27. 1. 1998, S. 16. (3) ABl. L 292 vom 25. 10. 1997, S. 25. (4) ABl. L 61 vom 7. 3. 1975, S. 25. (5) ABl. L 35 vom 15. 2. 1995, S. 8


title: Comunicación de la Comisión de conformidad con el apartado 3 del artículo 23 del Reglamento (CEE) n° 4056/86 relativa al asunto IV/MAR/36.253 - P& O Stena Line

eurovoc_concepts:
competition
ferryboat
joint venture
maritime transport

formats: html pdf print

text: 6. 2. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 39/21 Comunicaci(cid:246)n de la Comisi(cid:246)n de conformidad con el apartado 3 del art(cid:242)culo 23 del Reglamento (CEE) no 4056/86 relativa al asunto IV/MAR/36. 253 - P&O Stena Line (98/C 39/06) (Texto pertinente a los fines del EEE) 1. (cid:217)El 31 de octubre de 1996, The Peninsular and Oriental Steam Navigation Company ((cid:133)P&O(cid:176)) y Stena Line Limited ((cid:133)Stena(cid:176)) presentaron a la Comi(cid:220) si(cid:246)n, de conformidad con el apartado 1 del art(cid:242)culo 12 del Reglamento (CEE) no 4056/86 del Con(cid:220) sejo(cid:216)(˛) y bas‘ndose en el formulario MAR, una soli(cid:220) citud de declaraci(cid:246)n negativa conforme al apartado 1 del art(cid:242)culo 85, o de exenci(cid:246)n en virtud del apar(cid:220) tado 3 del art(cid:242)culo 85, respecto de un proyecto de empresa en participaci(cid:246)n en la que ambas empresas concentrar(cid:242)an sus respectivos servicios de transbor(cid:220) dador prestados en el Paso de Calais y en las rutas entre Inglaterra y B~lgica. 2. (cid:217)De conformidad con el apartado 2 del art(cid:242)culo 12 del Reglamento (CEE) no 4056/86, el 13 de marzo de 1997, la Comisi(cid:246)n public(cid:246) un resumen de la soli(cid:220) citud en el Diario Oficial de las Comunidades Euro(cid:220) peas e invit(cid:246) a las partes interesadas a presentar sus comentarios en un plazo de treinta d(cid:242)as(cid:216)(ˇ). 3. (cid:217)El 10 de junio de 1997, antes de la expiraci(cid:246)n del plazo de noventa d(cid:242)as estipulado en el apartado 3 del art(cid:242)culo 12 del Reglamento (CEE) no 4056/86, la Comisi(cid:246)n inform(cid:246) a las partes de que, con arreglo a lo dispuesto en este art(cid:242)culo, exist(cid:242)an serias dudas so(cid:220) bre la aplicabilidad del apartado 3 del art(cid:242)culo 85 del Tratado CE al acuerdo considerado(cid:216)(—). 4. (cid:217)La Comisi(cid:246)n se propone adoptar una decisi(cid:246)n en la que se declare que el proyecto de empresa en partici(cid:220) paci(cid:246)n de las partes infringe el apartado 1 del ar(cid:220) t(cid:242)culo 85 del Tratado CE, aunque puede acogerse a una exenci(cid:246)n en virtud del apartado 3 de dicho ar(cid:220) t(cid:242)culo. 5. (cid:217)En la carta en que manifestaba sus serias dudas, la Comisi(cid:246)n expresaba su preocupaci(cid:246)n por la posibili(cid:220) dad de que la empresa en participaci(cid:246)n llevase a una estructura de mercado duopol(cid:242)stica que facilitase un comportamiento paralelo de la empresa en participa(cid:220) ci(cid:246)n y de Eurotunnel en el mercado de transporte de personas de las rutas del Paso de Calais. Tras un examen a fondo del acuerdo y de sus posibles efectos en un mercado en el que no cabe esperar el acceso de nuevos competidores, la Comisi(cid:246)n considera que, a pesar del elevado grado de concentraci(cid:246)n que exis(cid:220) tir‘ en el mercado tras la operaci(cid:246)n y de la impor(cid:220) (˛)(cid:217)DO L 395 de 30. 12. 1989, p. 1. (ˇ)(cid:217)DO C 80 de 13. 3. 1997, p. 3. (—)(cid:217)V~ase el comunicado de prensa IP/97/511, de 11 de junio de 1997. tancia y la similitud de las cuotas de mercado de la empresa en participaci(cid:246)n y de Eurotunnel, la ausen(cid:220) cia de limitaciones de capacidad, al menos a corto y medio plazo, y las diferencias entre las respectivas estructuras de costes de la empresa en participaci(cid:246)n y Eurotunnel significan que cabe esperar que ambas empresas competir‘n entre s(cid:242). Por consiguiente, la Comisi(cid:246)n estima que la creaci(cid:246)n de la empresa en participaci(cid:246)n no dar‘ lugar a un duopolio. As(cid:242), no puede considerarse que el acuerdo permitir‘ a las partes eliminar la competencia. No obstante, existe cierto grado de incertidumbre sobre la evoluci(cid:246)n del mercado tras la supresi(cid:246)n de las tiendas libres de im(cid:220) puestos de la Uni(cid:246)n Europea en 1999. 6. (cid:217)En lo que se refiere al mercado de fletes entre Ingla(cid:220) terra y el Continente, la Comisi(cid:246)n estima que la competencia de los otros operadores del mercado es suficiente para que el acuerdo no ofrezca a las partes la posibilidad de eliminar la competencia, y que se cumplen las restantes condiciones para la concesi(cid:246)n de una exenci(cid:246)n en virtud del apartado 3 del art(cid:242)culo 85. 7. (cid:217)En la carta en que manifestaba sus serias dudas, la Comisi(cid:246)n expres(cid:246) su preocupaci(cid:246)n por los posibles efectos indirectos sobre otros mercados en los que compiten las empresas matrices, que podr(cid:242)an deri(cid:220) varse de la cooperaci(cid:246)n en diversas formas, incluida una actividad conjunta de mercadotecnia. Tras un examen detenido, se observa que los precios en la ruta del Paso de Calais condicionan los mercados de transporte de personas de las rutas occidentales del Canal de la Mancha y de las rutas del Mar del Norte, pero no a la inversa. As(cid:242), cualquier intento de las partes de coordinar su comportamiento en alguno de estos dos mercados se ver‘ minado por la compe(cid:220) tencia de las rutas del Paso de Calais. Por ello, es poco probable que las partes afecte a sus actividades en las rutas del Mar del Norte y en las rutas occidentales del Canal de la Mancha. En el Mar de Irlanda, las partes compiten directamente œnicamente en el Corredor Norte. Te(cid:220) niendo en cuenta la baja proporci(cid:246)n y el bajo volu(cid:220) men del tr‘fico internacional en dicho Corredor, puede concluirse que no se producir‘n efectos apre(cid:220) ciables sobre los intercambios comerciales entre Es(cid:220) tados miembros. la cooperaci(cid:246)n de 8. (cid:217)La Comisi(cid:246)n considera que, habida cuenta de lo in(cid:220) cierto de los efectos que tendr‘ la supresi(cid:246)n de las tiendas libres de impuestos, la duraci(cid:246)n de la exen(cid:220) ci(cid:246)n deber‘ limitarse a tres a(cid:253)os a partir de la fecha de entrada en vigor del acuerdo. C 39/22 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 6. 2. 98 9. (cid:217)La Comisi(cid:246)n no tiene intenci(cid:246)n de supeditar la exen(cid:220) ci(cid:246)n al cumplimiento de condiciones u obligaciones espec(cid:242)ficas. 10. (cid:217)De conformidad con el apartado 3 del art(cid:242)culo 23 del Reglamento (CEE) no 4056/86, la Comisi(cid:246)n, an(cid:220) tes de adoptar su decisi(cid:246)n, invita a las partes intere(cid:220) sadas a enviar sus observaciones en el plazo de treinta d(cid:242)as a partir de la fecha de publicaci(cid:246)n de la IV/ presente Comunicaci(cid:246)n, con MAR/36. 253, a: referencia la Comisi(cid:246)n Europea Direcci(cid:246)n General de Competencia Unidad IV/D2 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Bruxelles/Brussel. Fax: (32(cid:216)2) 296(cid:216)98(cid:216)12 Internet: Charles. Williams-dg4. cec. be No oposici(cid:246)n a una concentraci(cid:246)n notificada (Caso no IV/M. 1059 - Suez Lyonnaise des Eaux/BFI) (98/C 39/07) (Texto pertinente a los fines del EEE) Con fecha de 19 de diciembre de 1997, la Comisi(cid:246)n decidi(cid:246) no oponerse a la concentraci(cid:246)n de referencia y declararla compatible con el mercado comœn. Esta decisi(cid:246)n se basa en lo dispuesto en la letra b) del apartado 1 del art(cid:242)culo 6 del Reglamento (CEE) no 4064/89 del Consejo. El texto completo de la decisi(cid:246)n est‘ disponible œnicamente en franc~s y se har‘ pœblico despu~s de liberado de cualquier secreto comercial que pueda contener. Estar‘ disponible: -(cid:217)en versi(cid:246)n papel, en las oficinas de ventas de la Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas (v~ase la lista en la œltima p‘gina), -(cid:217)en formato electr(cid:246)nico, en la versi(cid:246)n (cid:133)CFR(cid:176) de la base de datos CELEX, con el nœmero de documento 397M1059. CELEX es el sistema de documentaci(cid:246)n automatizado de la legisla(cid:220) ci(cid:246)n de la Comunidad Europea; para m‘s informaciones sobre la suscripci(cid:246)n, contactar por favor: EUR(cid:220)OP Informaci(cid:246)n, Mercadotecnia y Relaciones Pœblicas (OP/4B) 2, rue Mercier L(cid:220)2985 Luxembourg tel. : (352) 2929(cid:216)42455; fax: (352) 2929(cid:216)42763